PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1269/2012
ze dne 21. prosince 2012,
kterým se na základě částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009 mění prováděcí nařízení (EU) č. 585/2012, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících mimo jiné z Ruska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 3, 5 a 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 954/2006 (2) Rada v návaznosti na šetření (dále jen „původní šetření“) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny. Opatření měla podobu valorického antidumpingového cla v sazbě 24,1 % uloženého na dovoz od jednotlivě vyjmenovaných vyvážejících výrobců z Ruska, se zbytkovou celní sazbou 35,8 % na dovoz od všech ostatních společností z Ruska. Konečné antidumpingové clo pro skupinu, která je předmětem tohoto přezkumného šetření, OAO TMK (dále jen „skupina TMK“ nebo „žadatel“), složenou ze společností OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works, bylo uloženo v sazbě 35,8 %, což odpovídá zbytkové celní sazbě.
(2)
Nařízením (ES) č. 812/2008 (3) Rada po zahájení prozatímního přezkumu, o které požádala skupina TMK podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, (dále jen „přezkumné šetření“) změnila konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pro skupinu TMK na 27,2 %.
(3)
Prováděcím nařízením (EU) č. 585/2012 (4) Rada na základě přezkumu před pozbytím platnosti (dále jen „šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti“) zachovala opatření uložená nařízením (ES) č. 954/2006 na dovoz bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Ukrajiny.
(4)
Opatřeními platnými v současné době jsou proto opatření uložená prováděcím nařízením (EU) č. 585/2012. Na skupinu TMK složenou ze společností OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works se vztahuje antidumpingové clo v sazbě 27,2 %.
1.2 Zahájení částečného prozatímního přezkumu
(5)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) (5) Komise dne 14. října 2011 informovala o zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(6)
Přezkum, jehož rozsah je omezen na posouzení dumpingu, byl zahájen na základě odůvodněné žádosti podané skupinou TMK. V žádosti poskytl žadatel důkazy prima facie o tom, že k vyrovnání účinků dumpingu působícího újmu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření.
1.3 Dotčené strany
(7)
Komise o zahájení částečného prozatímního přezkumu oficiálně informovala žadatele, orgány země vývozu a výrobní odvětví v Unii. Zúčastněné strany dostaly možnost předložit písemně svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(8)
Aby Komise získala informace potřebné pro své šetření, zaslala žadateli dotazník, na který odpověděl v dané lhůtě.
(9)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro zjištění úrovně dumpingu. V prostorách žadatele a jeho obchodních společností ve spojení ZAO TMK Trade House (Moskva), TMK Warehouse Complex LLC (Lytkarino), TMK Europe GmbH (Kolín nad Rýnem), TMK Italia s.r.l. (Lecco) a TMK Global S.A. (Ženeva) byly provedeny inspekce.
1.4 Období přezkumného šetření
(10)
Šetření úrovně dumpingu se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(11)
Dotčený výrobek je tentýž jako výrobek vymezený v prováděcím nařízení (EU) č. 585/2012, jímž byla uložena v současnosti platná opatření, tj. bezešvé trubky a duté profily ze železa nebo oceli, kruhového průřezu, s vnějším průměrem nejvýše 406,4 mm, s hodnotou uhlíkového ekvivalentu (CEV) nejvýše 0,86 podle vzorce a chemického rozboru Světového svářečského institutu (IIW) (6), pocházející z Ruska, v současnosti kódů KN ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 a ex 7304 59 93 (dále jen „dotčený výrobek“ nebo „bezešvé trubky a duté profily“).
2.2 Obdobný výrobek
(12)
Shodně s tím, co bylo zjištěno během původního šetření, jakož i během šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti, potvrdilo stávající šetření, že výrobek vyráběný v Rusku a vyvážený do Unie, výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu Ruska a výrobek, který v Unii vyrábějí a prodávají výrobci z Unie, má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejná konečná použití. Proto se tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1 Dumping dovozu během období přezkumného šetření
3.1.1 Běžná hodnota
(13)
Prodej na domácím trhu se uskutečňoval prostřednictvím společností ve spojení, ZAO TMK Trade House a TMK Warehouse, které bezešvé trubky a duté profily následně dále prodávaly nezávislým odběratelům v Rusku.
(14)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejdříve u každého vyvážejícího výrobce posuzováno, zda byl celkový objem jeho domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům reprezentativní ve srovnání s celkovým objemem jeho vývozu do Unie, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie. Šetření prokázalo, že domácí prodeje byly u všech vyvážejících výrobců reprezentativní.
(15)
Dále bylo posuzováno, zda byl prodej každého typu obdobného výrobku prodávaného vyvážejícím výrobcem na jeho domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem tohoto typu výrobku prodaného žadatelem na domácím trhu nezávislým odběratelům v období přezkumného šetření představoval alespoň 5 % celkového objemu jeho prodeje srovnatelného typu výrobku na vývoz do Unie.
(16)
Podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení bylo následně posuzováno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku, jenž byl prodáván v reprezentativním množství, považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku. Za tímto účelem se u každého vyváženého typu výrobku určil podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu za období přezkumného šetření.
(17)
V případě těch typů výrobku, u nichž se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší než náklady a jejichž vážená průměrná prodejní cena byla rovna výrobním nákladům na jednotku nebo vyšší, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či nikoli.
(18)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku nepřesahoval 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného během období přezkumného šetření.
(19)
Běžná hodnota pro nereprezentativní typy (tj. ty, jejichž domácí prodej představoval méně než 5 % prodeje na vývoz do Unie, nebo ty, jež nebyly na domácím trhu prodávány vůbec) byla vypočtena na základě výrobních nákladů na typ výrobku, k nimž byla přičtena částka za prodejní, správní a režijní náklady a za zisky. V případě existence domácího prodeje byl pro dotčené typy výrobků použit zisk z běžných obchodních transakcí na domácím trhu pro daný typ výrobku. V případě, že se domácí prodej neuskutečnil, byl použit průměrný zisk.
(20)
Pokud jde o výrobní náklady, a zejména o náklady na energii, bylo přezkoumáno, zda ceny plynu placené vyvážejícími výrobci přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou a distribucí plynu.
(21)
Bylo zjištěno, že domácí cena plynu placená vyvážejícími výrobci tvořila zhruba jednu třetinu vývozní ceny zemního plynu z Ruska. V tomto ohledu nasvědčují všechny dostupné údaje tomu, že domácí ceny plynu v Rusku jsou regulované a jsou výrazně nižší než tržní ceny zemního plynu na neregulovaných trzích. Vzhledem k tomu, že náklady na plyn nebyly podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení v záznamech vyvážejících výrobců přiměřeně zohledněny, musely být odpovídajícím způsobem upraveny. Jelikož nebyly k dispozici žádné dostatečně reprezentativní nezkreslené ceny plynu týkající se ruského domácího trhu, bylo uznáno za vhodné, aby se při úpravě vycházelo v souladu s čl. 2 odst. 5 z informací z jiných reprezentativních trhů. Upravená cena byla založena na průměrné ceně ruského plynu při prodeji na vývoz na německo-české hranici (Waidhaus), upravené s přihlédnutím k místním distribučním nákladům. Waidhaus, hlavní centrum prodeje ruského plynu do Unie, která je největším trhem pro ruský plyn a zároveň má ceny přiměřeně odrážející náklady, lze považovat za reprezentativní trh ve smyslu čl. 2 odst. 5 základního nařízení.
(22)
Po zveřejnění konečných závěrů skupina TMK tvrdila, že úprava na základě ceny plynu byla v rozporu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení a s bodem 2.2.1.1 antidumpingové dohody WTO. Jak je uvedeno v 21. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že domácí cena plynu placená skupinou TMK tvořila zhruba jednu třetinu vývozní ceny zemního plynu z Ruska. Jelikož v záznamech vyvážejících výrobců nebyly přiměřeně zohledněny náklady na zemní plyn, jak stanoví čl. 2 odst. 5 základního nařízení, musely být odpovídajícím způsobem upraveny. Tvrzení skupiny TMK se považuje za nepodložené a jelikož pro ně neexistují žádné důkazy, bylo zamítnuto.
3.1.2 Vývozní cena
(23)
Je třeba poznamenat, že určitý objem vývozu dotčeného výrobku nebyl skupinou TMK uveden, protože se domnívala, že tyto ocelové trubky a duté profily nespadají do oblasti působnosti šetření. Během inspekcí na místě byly útvarům Komise předloženy vzorky ve formě příčných průřezů výrobku, který údajně nespadá do definice výrobku, před jeho dalším zpracováním a po něm, nelze je však považovat za přesvědčivý důkaz.
(24)
Po přezkoumání této otázky byl učiněn závěr, že tyto ocelové trubky a duté profily do definice výrobku spadají. Při výpočtu dumpingu bylo proto přihlédnuto k odpovídajícím vývozním transakcím.
(25)
Během slyšení, které proběhlo dne 9. listopadu 2012 a jemuž předsedal úředník pro slyšení, skupina TMK tvrdila, že by chtěla řešit zejména problém celního zařazení, který byl zmíněn při zveřejnění konečných závěrů a jehož důsledkem bylo podle ní zvýšení jejího dumpingového rozpětí asi o 13-14 %. Skupina TMK vyjádřila překvapení nad skutečností, že tyto výrobky jsou považovány za výrobky spadající do oblasti působnosti šetření, a zopakovala, že tento objem vývozu nebyl uveden z toho důvodu, že tyto výrobky jsou „polotovary“ („blanks“, rovněž nazývané „duté prvky“), a nikoli trubky, a proto podle ní nespadají do definice výrobku. Dále uvedla, že ve skutečnosti tuto záležitost řešily útvary Komise během inspekce na místě jen velmi zběžně. V tomto ohledu je třeba uvést, že samotná skupina TMK v jednom svém podání ze dne 31. srpna 2012 uvedla, že „otázka týkající se toho, zda by ‚duté prvky‘ kódu KN 7304 59 10 měly být zařazeny do oblasti působnosti tohoto šetření, či nikoli, byla během šetření důkladně projednávána“. Ve skutečnosti měly Evropský svaz pro ocelové trubky („ESTA“) i skupina TMK několikrát příležitost vyjádřit k této otázce své připomínky. Kromě toho je třeba uvést, že útvary Komise požádaly dovozce, kteří jsou ve spojení s TMK, aby vyplnili přílohu dotazníku, a získané informace během inspekce na místě ověřily, aby shromáždily veškeré příslušné informace. Tvrzení, že tuto otázku řešily útvary Komise během šetření jen velmi „zběžně“ a že tyto výrobky byly považovány za výrobky spadající do definice výrobku, bylo nesprávné, a proto bylo odmítnuto.
(26)
Skupina TMK kromě toho uvedla, že zahrnutí tohoto objemu vývozu bylo protiprávní a neodůvodněné, jelikož útvary Komise neprokázaly, že tyto trubky nebyly „neopracované“, a že závěry ve smyslu, že tyto „polotovary“ jsou „meziprodukty“ (nebo částečně opracovanými produkty), jsou neopodstatněné.
(27)
Zaprvé je třeba připomenout, že výrobky spadající do kódů KN 7304 39 10 a 7304 59 10 jsou „trouby, trubky a duté profily“, bezešvé, ze železa (jiného než litiny) nebo z oceli, „neopracované, rovné a s rovnoměrnou tloušťkou stěny, výhradně pro výrobu trub a trubek o jiném průřezu a tloušťce stěny“. Vysvětlivka k podpoložkám 7304 39 10 a 7304 59 10 uvádí, že zahrnují „ocelové bezešvé trubky vyrobené zpravidla protažením a válcováním za tepla nebo protažením a tažením za tepla; jsou zpravidla nazývány polotovar (‚blanks‘). Jsou určeny k dalšímu přepracování na trubky jiného tvaru a jiné tloušťky stěny s přesnějšími rozměrovými tolerancemi. Předkládají se s hrubě odstřiženými konci a s odstraněnými otřepy, ale jinak jsou nedokončené. Jejich vnější i vnitřní povrch je hrubý a nejsou na nich odstraněny okuje. Nejsou naolejovány, pozinkovány ani barveny“. Po zvážení argumentů předložených ze strany skupiny TMK a ESTA se dospělo k názoru, že na základě různých dokumentů shromážděných během inspekcí na místě (objednávek odběratele a specifikací, smluv mezi společnostmi, faktur vystavených dovozci ve spojení, popisu normy ISO 9809-1) jsou tyto trubky skutečně „meziprodukty“ v tom smyslu, že musí odpovídat určitým požadavkům a specifikacím, jako je „vysoká kvalita trubek válcovaných za tepla pro válce, typu oceli 34CrMo4 podle UNI EN 10083-1 a DIN 1629 ‚žíhané za surova‘ a ‚ohlazené na koncích‘ a rozměrů specifikovaných v objednávce“. Kromě toho i další požadavky, které jsou uvedeny v objednávce odběratele a specifikacích, jako je „ultrazvukové zkoušení za účelem odhalení přípustných závad, kontroly tloušťky, ovalizace a rovnosti“, dokládají další zpracování těchto trubek, což není případ tzv. polotovarů („blanks“).
(28)
Skupina TMK tvrdila, že vlastnosti „žíhané za surova“ a „ohlazené na koncích“ se nevyskytují mezi kritérii uvedenými ve znění příslušných kódů KN ani ve znění vysvětlivky za účelem určení toho, zda je trubka „neopracovaná“. V této souvislosti je třeba uvést, že znění položek a příslušných vysvětlivek neobsahují vždy vyčerpávající seznam všech vlastností dotčeného výrobku. Zařazení výrobků, jako jsou dotčené výrobky, které sdílejí vlastnosti různých druhů zboží, závisí na nejdůležitějších vlastnostech dováženého zboží. I když tedy tyto vlastnosti nejsou mezi kritérii uvedenými ve znění příslušných kódů KN a ve znění vysvětlivky, zůstávají přesto skutečnostmi, které mají význam pro posouzení toho, zda určité typy výrobků lze považovat za „neopracované“, či nikoli, a tedy zda spadají do kódů KN 7304 39 10 a 7304 59 10.
(29)
Skupina TMK rovněž tvrdila, že tyto trubky nebyly žíhané, jelikož nebyly tepelně opracovány, jak bylo uvedeno v certifikátech o továrních zkouškách. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že v kupních specifikacích odběratele jsou uvedeny rozporné informace, jelikož je v nich zmíněno tepelné opracování tohoto výrobku. Odkaz na tyto kupní specifikace je učiněn v jiných dokumentech, jako je prohlášení výrobce vydané skupinou TMK a specifikace ke smlouvám podepsaným skupinou TMK a jeho odběratelem, který není ve spojení.
(30)
Dále bylo uvedeno, že ve výše zmíněných smlouvách mezi společnostmi, které poskytla skupina TMK během inspekcí na místě, byly tyto výrobky původně zařazeny pod jiný kód KN (na nějž se vztahují opatření) a jejich zařazení bylo poté změněno na kód KN, na nějž se opatření nevztahují (i během období šetření), i když na základě dostupných informací nedošlo k žádným změnám v objednávce odběratele ani ve specifikacích výrobku. Skupina TMK tvrdila, že tato změna kódu KN nebyla relevantní, jelikož podle platných pravidel celního zařazení hrají roli objektivní vlastnosti zboží v době jejich dovozu do Unie. Objektivní vlastnosti zboží v době jejich dovozu do Unie jsou sice významným hlediskem, ale skupina TMK nepopírá, že zařadila tyto typy výrobků jako výrobky, na něž se vztahují opatření, předtím, než uvedené zařazení změnila, aniž by došlo k jakékoli změně ve specifikacích výrobků. Tato skutečnost se považuje za jednu ze skutečností, na jejichž základě se dospělo k závěru, že dotčené typy výrobků spadají do oblasti působnosti šetření.
(31)
Rovněž bylo uvedeno, že specifikace objednávky odběratele, který není ve spojení, jasně odkazovaly na „meziprodukty“, a nikoli na polotovary („blanks“) nebo „duté prvky“. Pokud jde o tento bod, tvrdila skupina TMK, že pro účely celního zařazení je zcela bezpředmětné, jakým způsobem výrobek popisuje kupující. V reakci na to je třeba uvést, že popis výrobku kupujícím má svůj význam v tom smyslu, že kupující si je v době objednávky zjevně vědom požadavků na výrobek. Tvrdit tedy, že popis kupujícího je „zcela bezpředmětný“, je pochybné.
(32)
Závěrem je třeba říci, že bezešvé ocelové trubky jako meziprodukty vyrobené tepelným zpracováním koupené pro účely výroby válců musí splňovat velmi podrobné technické požadavky a požadavky na kvalitu a rozměry. Tyto vlastnosti zjevně nejsou v souladu s pojmem „neopracovaný“, jak je uveden ve vysvětlivce ke kódům KN 7304 39 10 a 7304 59 10, a proto bylo nutné připomínky skupiny TMK, pokud jde o údajný nesprávný výklad pojmu „neopracovaný“ Komisí, odmítnout.
(33)
V rozporu s některými předchozími tvrzeními skupina TMK rovněž argumentovala, že tyto výrobky prodávané odběrateli, který není ve spojení, nejsou určeny výhradně pro totéž použití, tj. pro výrobu válců, ale je možné je rovněž přepracovat na tzv. přesné trubky („precision pipes“). Skupina tvrdila, že odběratel, který není ve spojení, nejprve přepracuje polotovary na trubky válcované za studena (neboli „precision pipes“), které poté zpracuje na tlakové lahve na plyn. Je třeba uvést, že toto tvrzení je v rozporu s tím, co skupina TMK tvrdila během předchozích podání, i s tím, co bylo zjištěno v dokumentech shromážděných během inspekcí na místě. Nehledě k výše zmíněným skutečnostem je třeba uvést, že toto dodatečné tvrzení je nové, bylo předloženo v pozdní fázi a nebylo podloženo důkazy. Kromě toho předložila tato skupina důkazy, které údajně prokazují, že odběratel, který není ve spojení, prodával rovněž tzv. „precision pipes“. Kromě toho, že tyto důkazy byly předloženy ve velmi pozdní fázi šetření, bylo rovněž uvedeno, že se týkaly období dlouho po skončení období přezkumného šetření a dokumenty se týkaly možných prodejů jakýchkoli typů (nebo průřezů) výrobků válcovaných za studena (trubek). Tyto argumenty byly proto odmítnuty.
(34)
Většina vývozu dotčeného výrobku ze strany vyvážejících výrobců do Unie byla určena nezávislým odběratelům v Unii, a to prostřednictvím dvou obchodních společností ve spojení, tj. TMK Europe GmbH se sídlem v Německu a TMK Italia s.r.l. se sídlem v Itálii. Vývozní cena u výše uvedeného vývozu byla stanovena na základě vývozních cen, které byly skutečně uhrazeny nebo jsou splatné, podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, tj. za použití cen při dalším prodeji, které byly skutečně uhrazeny nebo jsou splatné společnosti ve spojení prvním nezávislým kupujícím v Unii během období přezkumného šetření, upravených tak, aby byly zohledněny všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem a zisky.
(35)
Určitá omezená množství byla vyvezena přímo nezávislým odběratelům v Unii. Vývozní cena pro tato množství byla stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných vývozních cen v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
3.1.3 Srovnání
(36)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců byly srovnány na základě ceny ze závodu. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Na tomto základě byly provedeny úpravy v případě nákladů na balení, přepravu, poskytnutí úvěru a antidumpingová cla.
(37)
Skupina TMK požádala, aby bylo přihlédnuto k některým vlastnostem týkajícím se třídy oceli, typu řezání závitů a povrchové úpravy ocelových trubek a dutých profilů v zájmu zajištění spravedlivého srovnání ocelových trubek a dutých profilů prodávaných na domácím trhu a na vývoz.
(38)
Výbor na obranu odvětví Evropské unie vyrábějícího bezešvé ocelové trubky (ESTA) prohlásil, že jakákoli žádost o změnu definice výrobku nebo metodiky použité v původním šetření nebo v následném přezkumu je v rozporu s čl. 11 odst. 9 základního nařízení a nemělo by se k ní přihlížet.
(39)
V tomto ohledu šetření ukázalo, že tato žádost skupiny TMK nemá vliv na definici výrobku, ale spíše umožňuje určit další vlastnosti, které zajišťují spravedlivé srovnání ocelových trubek a dutých profilů, které sdílejí stejné vlastnosti. Dále bylo zjištěno, že tyto další vlastnosti ovlivňují ceny a srovnatelnost cen.
(40)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že žádost je opodstatněná, a k výše uvedeným vlastnostem tedy bylo přihlédnuto.
(41)
Skupina TMK tvrdila, že v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení by nemělo být clo zaplacené za transakce DDP („delivered duty paid“, „s dodáním, clo placeno“) odečteno za účelem výpočtu vývozní ceny. Tvrdí, že ve srovnání s posledním úplným dvanáctiměsíčním obdobím před uložením antidumpingového cla na vývoz ocelových trubek a dutých profilů společnosti TMK do Unie (1. července 2005-30. června 2006 nebo „referenční období“) bylo toto clo řádně zohledněno v cenách účtovaných v období přezkumného šetření a v pozdějších kupních cenách v Unii.
(42)
V tomto ohledu bylo zjištěno, že ceny DDP účtované prvním nezávislým odběratelům nezahrnovaly ani náklady, natož antidumpingové clo, tj. tyto transakce byly celkově ztrátové. Dále je třeba uvést, že i když se ceny podobných výrobků po skončení referenčního období zvýšily přibližně o 30 %, ceny surovin, které představují v průměru více než 50 % nákladů na výrobu, se v tomtéž období zvýšily o více než 70 %. Na základě výše uvedených skutečností se usuzuje, že nebyly poskytnuty žádné přesvědčivé důkazy o tom, že clo je řádně zohledněno v účtovaných cenách.
(43)
Rovněž je třeba poznamenat, že i kdyby byla přijata skutečnost, že clo je zohledněno v pozdějších kupních cenách (quod non), čl. 11 odst. 10 základního nařízení požaduje, aby clo bylo zohledněno v cenách dalšího prodeje i v pozdějších kupních cenách.
(44)
Po zveřejnění konečných zjištění skupina TMK nadále vznášela námitky proti odečtení cla z vývozních cen a dále tvrdila, že provedená úprava na základě nákladů na plyn způsobila ztráty, které byly podle jejího názoru jistě nižšího rozsahu, aniž však poskytla jakékoli další důkazy. Skupina TMK stále zastávala názor, že skutečnost, že vývozní ceny ze závodu by měly být vyšší než výrobní náklady, je z právního hlediska nesprávná, a zopakovala, že má být posuzováno pouze kritérium, zda bylo zaplacené antidumpingové clo řádně zohledněno v ceně dalšího prodeje účtované odběrateli, kteří nejsou ve spojení, kteří zboží nakoupili na základě DDP („s dodáním clo placeno“). Jelikož však ceny DDP účtované prvním odběratelům, kteří nejsou ve spojení, nepokrývaly ani náklady, natož antidumpingové clo, dokonce i bez úpravy o náklady na plyn, a jelikož cena surovin, která představuje více než 50 % nákladů na výrobu, se v témže období zvýšila o více než 70 %, jak je uvedeno ve 42. bodě odůvodnění, má se za to, že skupina TMK neposkytla nezvratné důkazy, které by prokázaly, že clo bylo řádně zohledněno v účtovaných cenách nebo v pozdějších kupních cenách.
(45)
Na základě výše uvedeného bylo proto třeba toto tvrzení zamítnout.
3.1.4 Dumpingové rozpětí
(46)
Podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl srovnán vážený průměr běžné hodnoty a vážený průměr vývozní ceny podle typu výrobku na základě ceny ze závodu odděleně pro každého z vyvážejících výrobců. Pro skupinu TMK je stanoveno jedno společné dumpingové rozpětí výpočtem jako jediný vážený průměr sazby dumpingu pro vyvážející výrobce v rámci skupiny TMK.
(47)
Na základě toho dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením, činilo 29,6 %. Po zveřejnění konečných zjištění poukázala skupina TMK na některé administrativní chyby ve výpočtu dumpingu v případě dvou jejích výrobních subjektů. Tyto administrativní chyby byly opraveny a bylo zjištěno, že vážené průměrné dumpingové rozpětí pro skupinu TMK činí 28,7 %, a nikoli 29,6 %.
(48)
Je třeba poznamenat, že toto dumpingové rozpětí je navzdory důkazům prima facie poskytnutým v žádosti o přezkum vyšší než clo v současnosti platné pro dovoz skupiny TMK. Toto zvýšení je důsledkem několika faktorů: za prvé, důkazy předložené v žádosti o přezkum se vztahovaly pouze na určité transakce jednoho ze tří vyvážejících výrobců. Bylo zjištěno, že některé z těchto transakcí se netýkají dotčeného výrobku. Za druhé, jak je uvedeno ve 23. bodě odůvodnění, některé vývozní transakce týkající se dotčeného výrobku nebyly v průběhu šetření skupinou uvedeny. Kromě toho bylo tvrzení skupiny, pokud jde o clo jako náklad (viz 41. až 45. bod odůvodnění), zamítnuto. Kombinace těchto skutečností s jinými skutečnostmi ověřenými v průběhu šetření vedla ke zvýšení dumpingového rozpětí.
4. TRVALÁ POVAHA ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ
(49)
V souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení se posuzovalo, zda lze změněné okolnosti týkající se dumpingu důvodně považovat za okolnosti trvalé povahy.
(50)
Skupina TMK ve své žádosti o přezkum uvedla, že došlo ke změně okolností trvalé povahy, jelikož byly provedeny významné změny vnitřní struktury této skupiny a její výrobní zařízení bylo zásadně zdokonaleno, což mělo přímý dopad na strukturu jejích nákladů.
(51)
Šetření odhalilo, že skupina TMK skutečně provedla významné investice, díky nimž se zvýšila účinnost a kapacita. Avšak vzhledem ke zvýšení cen surovin a vývoji skladby výrobků směrem k většímu množství výrobků s přidanou hodnotou nelze prokázat pokles výrobních nákladů. Bylo zjištěno, že zdokonalení uvedená v 50. bodě odůvodnění jsou strukturální povahy a pravděpodobně se v blízké budoucnosti nezmění.
(52)
Kromě toho bylo přihlédnuto i k vývoji vývozních cen do zemí mimi Unii v průběhu období přezkumného šetření a do Unie po skončení období přezkumného šetření. Bylo zjištěno, že ceny u vývozu totožných výrobků do zemí mimo Unii byly srovnatelné s cenami u prodeje na vývoz do Unie za totéž období. Pokud jde o období po skončení období přezkumného šetření, bylo zjištěno, že se tento vývoz uskutečňoval za mírně vyšší ceny než v období přezkumného šetření, což je v souladu s vývojem cen na mezinárodní úrovni. Neexistuje proto žádný náznak toho, že by vývozní ceny v dohledné budoucnosti výrazně kolísaly.
5. ZMĚNA ANTIDUMPINGOVÝCH OPATŘENÍ
(53)
S ohledem na výsledky tohoto šetření se považuje za vhodné změnit antidumpingové clo platné pro dovoz dotčeného výrobku skupiny TMK na 28,7 %. Změněné antidumpingové clo by mělo být uloženo na úrovni zjištěného dumpingového rozpětí, jelikož je nižší než rozpětí újmy stanovené v původním šetření.
(54)
Zúčastněné strany byly informovány o hlavních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě má být doporučena změna prováděcího nařízení (EU) č. 585/2012, a bylo jim umožněno vyjádřit připomínky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Položka týkající se společností OAO Volzhsky Pipe Plant,
OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works v tabulce v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 585/2012 se nahrazuje tímto:
„OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works,
OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works
28,7 %
A859“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. prosince 2012.
32012R1269
L 357/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 1269/2012
od 21. prosinca 2012.
o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 585/2012 o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza ili čelika, podrijetlom, između ostalog, iz Rusije, nakon parcijalne privremene revizije prema članku 11. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1225/2009
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 9. stavak 4. i članak 11. stavke 3., 5. i 6.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Europska komisija („Komisija”) nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
1. POSTUPAK
1.1. Mjere na snazi
(1)
Nakon ispitnog postupka („početni ispitni postupak”), Vijeće je Uredbom (EZ) br. 954/2006 (2) uvelo konačnu antidampinšku pristojbu na uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza ili čelika podrijetlom iz Hrvatske, Rumunjske, Rusije i Ukrajine. Mjere su se sastojale antidampinške pristojbe ad valorem od 24,1 % na uvoz od poimence imenovanih proizvođača izvoznika u Rusiji, te preostale stope pristojbe od 35,8 % na uvoz od svih ostalih trgovačkih društava u Rusiji. Konačna antidampinška pristojba uvedena za grupaciju koja je predmet trenutačne revizije ispitnog postupka, OAO TMK („TMK Group” ili „podnositelj zahtjeva”) koja se sastoji od društava OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant i OAO Seversky Tube Works bila je 35,8 %, tj. preostala pristojba.
(2)
Vijeće je Uredbom (EZ) br. 812/2008 (3), nakon što je na zahtjev grupacije TMK Group i na temelju članka 11. stavka 3. Osnovne uredbe pokrenuta privremena revizija („revizija ispitnog postupka”), izmijenilo konačnu antidampinšku pristojbu na uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza ili čelika, na 27,2 % za grupaciju TMK Group.
(3)
Vijeće je nakon revizije nakon isteka mjere („revizija ispitnog postupka nakon isteka mjere”) Provedbenom uredbom (EU) br. 585/2012 (4) zadržalo mjere uvedene Uredbom (EZ) br. 954/2006 na uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza ili čelika podrijetlom iz Rusije i Ukrajine.
(4)
U skladu s time, mjere koje su trenutačno na snazi su one uvedene Provedbenom uredbom (EU) br. 585/2012. Grupacija TMK Group koja se sastoji od trgovačkih društava OAO Volzhsky Pipe Plant” OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plan i OAO Seversky Tube Works podliježe antidampinškoj pristojbi od 27,2 %.
1.2. Pokretanje parcijalne privremene revizije
(5)
Komisija je 14. listopada 2011. putem obavijesti objavljene u Službenom listu Europske unije („obavijest o pokretanju postupka”) (5) najavila pokretanje parcijalne privremene revizije antidampinških mjera primjenjivih na uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza ili čelika podrijetlom iz Rusije, u skladu s člankom 11. stavkom 3. Osnovne uredbe.
(6)
Revizija, koja je ograničena u opsegu primjene na ispitivanje dampinga, pokrenuta je nakon potkrijepljenog zahtjeva koji je podnijela grupacija TMK Group. U tom zahtjevu, podnositelj zahtjeva je dostavio dokaze prima facie da daljnja primjena mjere na njezinoj trenutačnoj razini više nije potrebna kako bi se uklonio učinak štetnog dampinga.
1.3. Dotične stranke
(7)
Komisija je o pokretanju parcijalne privremene revizije ispitnog postupka službeno obavijestila podnositelja zahtjeva, tijela zemlje izvoznice i industriju Unije. Zainteresirane stranke dobile su priliku izraziti svoje stavove u pisanom obliku i zatražiti raspravu u roku određenom u obavijesti o pokretanju postupka.
(8)
Kako bi dobila potrebne podatke za ispitni postupak, Komisija je podnositelju zahtjeva poslala upitnik i dobila odgovor u roku određenom za tu svrhu.
(9)
Komisija je tražila i potvrdila sve podatke koje je smatrala neophodnima za potrebe utvrđivanje razine dampinga. Posjeti radi provjere izvršeni su u poslovnim prostorijama podnositelja zahtjeva i njegovim povezanim trgovinskim društvima ZAO TMK Trade House (Moskva), TMK Warehouse Complex LLC (Lytkarino), TMK Europe GmbH (Köln), TMK Italia s.r.l. (Lecco) i TMK Global S.A. (Ženeva).
1.4. Razdoblje revizije ispitnog postupka
(10)
Ispitni postupak razine dampinga obuhvatio je razdoblje od 1. listopada 2010. do 30. rujna 2011. („razdoblje revizije ispitnog postupka” ili „RRIP”).
2. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
2.1. Dotični proizvod
(11)
Dotični proizvod je isti onaj definiran u Provedbenoj uredbi (EU) br. 585/2012 kojom su uvedene mjere koje su trenutačno na snazi, tj. određene bešavne cijevi od željeza i čelika, kružnog poprečnog presjeka, vanjskog promjera koji nije veći od 406,4 mm s ekvivalentom ugljika (CEV) koji nije viši od 0,86 prema formuli i kemijskoj analizi (6) Međunarodnog instituta za zavarivanje (IIW), trenutačno obuhvaćene oznakama KN ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 i ex 7304 59 93, podrijetlom iz Rusije („dotični proizvod”).
2.2. Istovjetni proizvod
(12)
Kako je utvrđeno u početnom ispitnom postupku, kao i tijekom razdoblja revizije ispitnog postupka, trenutačni ispitni postupak potvrdio je da dotični proizvod proizveden u Rusiji i izvezen u Uniju, proizvod koji se proizvodi i prodaje na domaćem tržištu Rusije i proizvod koji proizvođači iz Unije proizvode i prodaju u Uniji imaju jednake osnovne fizičke i tehničke značajke i krajnju primjenu. Stoga se ti proizvodi smatraju istovjetnim proizvodima u smislu članka 1. stavka 4. Osnovne uredbe.
3. DAMPING
3.1. Damping uvoza tijekom RRIP-a
3.1.1. Uobičajena vrijednost
(13)
Prodaja na domaćem tržištu vršila se putem povezanih trgovačkih društava, ZAO TMK Trade House i TMK Warehouse, koja su preprodavala dotični proizvod nezavisnim kupcima u Rusiji.
(14)
U skladu s člankom 2. stavkom 2. Osnovne uredbe, najprije je za svakog proizvođača koji surađuje ispitano je li njegov ukupni obujam domaće prodaje istovjetnog proizvoda nezavisnim kupcima bio reprezentativan u usporedbi s ukupnim obujmom izvozne prodaje u Uniji, odnosno, je li ukupni obujam takve prodaje predstavljao najmanje 5 % ukupnog obujma izvozne prodaje dotičnog proizvoda u Uniji. Ispitivanjem je utvrđeno da je domaća prodaja bila reprezentativna za sve proizvođače izvoznike.
(15)
Nadalje je ispitano je li svaka vrsta istovjetnog proizvoda koju su prodavali proizvođači izvoznici na svojem domaćem tržištu bila dostatno reprezentativna za potrebe primjene članka 2. stavka 2. Osnovne uredbe. Domaća prodaja konkretne vrste proizvoda smatrala se dostatno reprezentativnom kada je ukupni obujam te vrste proizvoda, koji je na domaćem tržištu nezavisnim kupcima tijekom RRIP-a prodavao proizvođač izvoznik, predstavljao najmanje 5 % ukupnog obujma prodaje usporedive vrste proizvoda izvezenog u Uniju.
(16)
U skladu s člankom 2. stavkom 4. Osnovne uredbe također se naknadno ispitivalo može li se za domaću prodaju svake vrste proizvoda prodanog u reprezentativnim količinama smatrati da je izvršena u uobičajenom tijeku trgovine. To je učinjeno tako što je utvrđen udio profitabilne domaće prodaje nezavisnim kupcima na domaćem tržištu za svaku izvezenu vrstu dotičnog proizvoda tijekom RRIP-a.
(17)
Za one vrste proizvoda kod kojih je po obujmu više od 80 % prodaje na domaćem tržištu bilo iznad troška i kod kojih je ponderirana prosječna prodajna cijena te vrste proizvoda bila jednaka ili veća od jediničnog troška proizvodnje, uobičajena vrijednost po vrsti proizvoda izračunana je kao ponderirani prosjek stvarnih domaćih cijena ukupne prodaje dotične vrste proizvoda, bez obzira na to jesu li te prodaje bile profitabilne ili ne.
(18)
Ako je obujam profitabilne prodaje vrste proizvoda iznosio 80 % ili manje ukupnog obujma prodaje navedene vrste ili kada je ponderirana prosječna cijena navedene vrste bila niža od jediničnog troška proizvodnje, uobičajena se vrijednost temeljila na stvarnoj domaćoj cijeni koja je izračunana kao ponderirana prosječna cijena samo profitabilne domaće prodaje navedene vrste tijekom RRIP-a.
(19)
Uobičajena vrijednost nereprezentativnih vrsta (tj. onih kod kojih je domaća prodaja iznosila manje od 5 % izvozne prodaje u Uniju ili koja uopće nije prodavana na domaćem tržištu) izračunana je na temelju troška proizvodnje po vrsti proizvoda, čemu se dodaje iznos za prodaju, opće i administrativne troškove i za dobit. U slučaju postojeće domaće prodaje za dotične vrste proizvoda korištena je dobit od transakcija u uobičajenom tijeku trgovine na domaćem tržištu, prema vrsti proizvoda. Kada nije bilo domaće prodaje, korištena je prosječna dobit.
(20)
U pogledu troškova proizvodnje, a posebno troškova energije, posebno za plin, ispitano je jesu li cijene plina koje su proizvođači izvoznici platili objektivno odražavale troškove povezane s proizvodnjom i distribucijom plina.
(21)
Utvrđeno je da je domaća cijena plina koju su platili proizvođači izvoznici bila oko jedne četvrtine izvozne cijene prirodnog plina iz Rusije. U vezi s tim, svi raspoloživi podaci ukazuju da su domaće cijene plina u Rusiji regulirane cijene, koje su znatno ispod razine tržišnih cijena koje se za prirodni plin plaćanju na nereguliranim tržištima.Stoga, s obzirom da se u evidencijama proizvođača izvoznika troškovi plina nisu objektivno odrazili, kako je predviđeno člankom 2. stavkom 5. Osnovne uredbe, trebalo ih je odgovarajuće prilagoditi. U nedostatku ikakvih dovoljno reprezentativnih neiskrivljenih cijena plina koje se odnose na rusko domaće tržište, smatralo se primjerenim temeljiti prilagodbu, u skladu s člankom 2. stavkom 5., na podacima s drugih reprezentativnih tržišta. Prilagođena cijena temeljila se na prosječnoj cijeni ruskog plina kada se prodaje za izvoz na njemačko-češkoj granici (Waidhaus), prilagođena kako bi odražavala lokalne troškove distribucije. Waidhaus je glavno čvorište za prodaju ruskog plina EU-u, a EU je i najveće tržište za ruski plin, a i cijene objektivno odražavaju troškove, te se stoga može smatrati reprezentativnim tržištem u smislu članka 2. stavka 5. Osnovne uredbe.
(22)
Nakon objave, grupacija TMK Group tvrdila je da je prilagodba cijene plina u suprotnosti s člankom 2. stavkom 5. Osnovne uredbe i člankom 2.2.1.1. Antidampinškog sporazuma WTO-a. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 21., utvrđeno je da je domaća cijena plina koju je platila grupacija TMK Group iznosila oko jedne trećine izvozne cijene prirodnog plina iz Rusije. Stoga, s obzirom da se u evidencijama proizvođača izvoznika troškovi plina nisu objektivno odrazili, kako je predviđeno člankom 2. stavkom 5. Osnovne uredbe, trebalo ih je odgovarajuće prilagoditi. Tvrdnja grupacije TMK Group smatrala se neutemeljenom, te je u izostanku bilo kakvih dokaza odbijena.
3.1.2. Izvozna cijena
(23)
Trebalo bi napomenuti da grupacija TMK Group nije prijavila određene količine izvoza dotičnog proizvoda jer je smatrala da te bešavne cijevi ne ulaze u opseg proizvoda obuhvaćen ispitnim postupkom.Uzorci u obliku poprečnih presjeka proizvoda koji navodno ne ulaze u opseg proizvoda prije i nakon daljnje obrade pokazani su službama Komisije na licu mjesta tijekom posjeta radi provjere, što se ipak ne može smatrati zaključnim dokazom.
(24)
Nakon što je to pitanje ispitano, zaključeno je da te bešavne cijevi ulaze u opseg proizvoda. Odgovarajuće izvozne transakcije stoga su uzete u obzir pri izračunu dampinga.
(25)
Tijekom rasprave koju je vodio službenik za saslušanje 9. studenoga 2012., grupacija TMK Group izjavila je da ponajprije želi riješiti pitanje razvrstavanja proizvoda, postavljeno u dokumentu o objavi, za koje vjeruju da je dovelo do povećanja njihove dampinške marže s iznosa od oko 13-14 %. Grupacija TMNK Group izrazila je čuđenje spram činjenice da je za te proizvode procijenjeno da ulaze u opseg ispitnog postupka i ponovila da te količine izvoza nije prijavila zato što su ti proizvodi nedorađeni, tzv. „pripremci” (također zvani i „šuplji profili”) i nisu cijevi, i stoga ne ulaze u opseg proizvoda po mišljenju grupacije TMK Group. Uz to su istaknuli da su službe Komisije vrlo ukratko razmotrile to pitanje tijekom posjeta radi provjere. U tom pogledu trebalo bi napomenuti da je grupacija TMK Group u svom podnesku od 31. kolovoza 2012. i sama istaknula da je „pitanje bi li šuplji profili obuhvaćeni oznakom KN 7304 59 10 trebali biti uključeni u opseg ispitnog postupka opširno razmotreno tijekom ispitnog postupka”. Dapače, i Europsko udruženje za čelične cijevi („ESTA”) i grupacija TMK Group imali su mogućnost komentirati ovo pitanje u više prilika.Osim toga, trebalo bi naglasiti da su službe Komisije zahtijevale od povezanih uvoznika grupacije TMK Group da ispune Prilog upitniku, i da su potvrdile podatke prikupljene tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta kako bi na raspolaganju imale sve bitne podatke. Tvrdnja da su službe Komisije tijekom ispitnog postupka to pitanje razmotrile vrlo „ukratko” i zaključile da ti proizvodi ulaze u opseg proizvoda bila je netočna, te je stoga odbačena.
(26)
Grupacija TMK Group uz to je smatrala da je uključivanje tih količina izvoza bilo nezakonito i neopravdano jer službe Komisije nisu uspjele dokazati da ti pripremci nisu bili „neobrađeni” i da su zaključci da su ti proizvodi bili „poluproizvodi” (ili djelomično obrađeni) bili neutemeljeni.
(27)
Prvo se podsjeća da su proizvodi obuhvaćeni oznakama KN 7304 39 10 i 7304 59 10„cijevi i šuplji profili”, bešavni, od željeza (osim lijevanog željeza) ili čelika, „neobrađeni, ravni i nepromjenjive debljine stijenke, za uporabu isključivo u proizvodnji cijevi drukčijeg poprečnog presjeka i drukčije debljine stijenke”. Napomene s objašnjenjima uz podbrojeve 7304 39 10 i 7304 59 10 navode da ti podbrojevi uključuju „bešavne čelične cijevi koje se obično dobivaju bušenjem i toploistiskivanjem ili bušenjem i toplovučenjem; obično se zovu ‚pripremci’. Namijenjeni su za preoblikovanje u cijevi ili druge oblike debljine stijenke s manjim dimenzijskim odstupanjima. Pokazuju se s grubo odrezanim krajevima i uklonjenim srhom, ali su što se svega ostaloga tiče nedovršeni. Njihova vanjska i unutarnja površina je gruba i nije izglađena. Nisu nauljeni, prevučeni cinkom niti obojeni.” Nakon razmatranja argumenata koje su podnijeli grupacija TMK Group i ESTA, na temelju različitih dokumenata prikupljenih tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta (narudžbenice stranaka i specifikacije, ugovori između trgovačkih društava, računi koje su izdali povezani uvoznici, opis norma ISO 9809-1) smatra se da su te cijevi zaista „poluproizvodi” u smislu da trebaju odgovarati određenim zahtjevima i specifikacijama kao npr. „vruće dovršene cijevi za cilindre visoke kakvoće, od nehrđajućeg čelika vrste 34CrMo4 koje podliježu UNI EN 10083-1 i DIN 1629 ‚žareni’ i ‚glatkih rubova’, dimenzija navedenih u narudžbenici.” Nadalje, ostali zahtjevi navedeni u narudžbenici kupca i specifikacije kao što su „ultrazvučno testiranje na moguće nedostatke, kontrola debljine, ovalizacija i ravnoća” također ukazuju na daljnju obradu ovih cijevi, što ne vrijedi za takozvane „pripremke”.
(28)
Grupacija TMK Group tvrdila je da svojstva kao što su „žareni” i „glatkih rubova” nisu među kriterijima navedenima u tekstu odgovarajućih oznaka KN i napomene s objašnjenjima kako bi se utvrdilo je li cijev „neobrađena”. U tom pogledu nužno je napomenuti da tekstovi uz tarifne brojeve i odgovarajuće napomene s objašnjenjima ne sadrže uvijek iscrpan popis svojstava obuhvaćenih proizvoda. U vezi s tim proizvodima, koje imaju neke jednake značajke kao i druge vrste robe, razvrstavanje ovisi o najvažnijim svojstvima uvezene robe. Stoga su ta stvojstva, iako se napominje da nisu među kriterijima na popisu u tekstu odgovarajućih oznaka KN i napomene s objašnjenjima, i dalje su važni elementi u procjeni može li se za vrste proizvoda smatrati da su „neobrađene” i da spadaju u opseg oznaka KN 7304 39 10 i 7304 59 10.
(29)
Grupacija TMK Group također je tvrdila da te cijevi nisu žarene s obzirom na to da nisu toplinski obrađene kako je naznačeno u potvrdama iz valjaonice. U tom pogledu trebalo bi napomenuti da nabavne specifikacije kupca sadrže proturječne podatke jer navode da je proizvod toplinski obrađen. I drugi dokumenti upućuju na te nabavne specifikacije, kao što su deklaracija proizvođača koju izdaje grupacija TMK Group i specifikacije ugovora koje su potpisali grupacija TMK Group i njezin nepovezani kupac.
(30)
Dalje je napomenuto da se u gore navedenim ugovorima između trgovačkih društava koje je grupacija TMK Group dala na uvid tijekom provjere na licu mjesta, ti su proizvodi na početku razvrstani pod drugu oznaku KN (za koju vrijede mjere) i zatim promijenjeni u oznaku KN za koju ne vrijede mjere (uključujući RIP) iako, na temelju dostupnih podataka, u narudžbenicama stranaka i specifikacijama proizvoda nije bilo izmjena. Grupacija TMK Group tvrdila je da ta promjena u oznaci KN nije bitna, već su prema primjenjivim pravilima o carinskom razvrstavanju bitne objektivne značajke robe u trenutku njezinog uvoza u Uniju. Iako su objektivne značajke robe u trenutku njezinog uvoza u Uniju važan element, grupacija TMK Group nije porekla da je razvrstavala vrste proizvoda tako da za njih vrijede mjere prije nego je promijenila kako ih razvrstava čak i bez ikakvih promjena u specifikacijama proizvoda. To se smatra jednim od elemenata koji dovodi do zaključka da dotične vrste proizvoda ulaze u opseg ispitnog postupka.
(31)
Također je napomenuto da nabavne specifikacije nepovezanog kupca jasno navode „poluproizvode”, a ne „pripremke” niti „šuplje profile”. Što se tiče potonje napomene, grupacija TMK Group tvrdila je da za potrebe carinskog razvrstavanja potpuno nevažno kako neki kupac opisuje proizvod. Kao odgovor na tu tvrdnju mora se navesti da kupčev opis proizvoda ima određenu vrijednost u smislu da je kupac očito svjestan zahtjeva proizvoda u trenutku naručivanja. Stoga je izjava da je kupčev opis „potpuno nevažan” upitna.
(32)
Zaključno, poludovršene bešavne čelične cijevi proizvedene uz upotrebu toplinske obrade kupljene za potrebe proizvodnje takvih cilindara moraju odgovarati vrlo detaljnim tehničkim zahtjevima, zahtjevima u vezi s kakvoćom i dimenzijskim zahtjevima. Ta svojstva očito ne odgovaraju pojmu „neobrađenog proizvoda” kako je navedeno u napomenama s objašnjenjima uz oznake KN 7304 39 10 i 7304 59 10 i stoga su komentari grupacije TMK Group u vezi s navodnom pogrešnom interpretacijom Komisije izraza „neobrađen” morali biti odbačeni.
(33)
Suprotno nekolicini prethodnih tvrdnji, grupacija TMK Group također je tvrdila da ti proizvodi prodani nepovezanom kupcu nisu bili namijenjeni isključivo za istu upotrebu tj. proizvodnju cilindara, već se mogu preraditi i u takozvane „precizne cijevi”. Grupacija je navela da nepovezani kupac prvo prerađuje pripremke u hladnovaljane cijevi (ili precizne cijevi) koje zatim prerađuje u plinske cilindre. Trebalo bi napomenuti da taj element nije samo u suprotnosti onom što je grupacija TMK Group izjavila u prethodnim podnescima, već i sa sadržajem dokumenata prikupljenih tijekom posjeta radi provjere. Neovisno o gore navedenome, trebalo bi napomenuti da je taj dodatni navod bio nov, da je podnesen u kasnoj fazi i da nije potkrijepljen dokazima. Uz to, grupacija je dostavila dokaze koji navodno pokazuju da nepovezani kupac također prodaje i precizne cijevi. Uz napomenu da su ti dokazi podneseni vrlo kasno u tijeku ispitnog postupka, također je napomenuto da su se odnosili na razdoblje dugo nakon kraja RRIP-a i da su se ti dokumenti odnosili na moguću prodaju bilo koje vrste (ili profila) hladnovaljanih proizvoda (cijevi). Stoga su ti argumenti odbačeni.
(34)
Većinu izvoza dotičnog proizvoda u Uniju proizvođači izvoznici vršili su nezavisnim kupcima u Uniji putem dva povezana društva za trgovinu, tj. društva TMK Europe GmbH u Njemačkoj i društva TMK Italia s.r.l. u Italiji. Izvozna cijena za gore navedeni izvoz utvrđena je na temelju stvarno plaćenih ili plativih izvoznih cijena u skladu s člankom 2. stavkom 9. Osnovne uredbe, tj. korištenjem preprodajnih cijena koje je prvi nezavisni kupac u Uniji stvarno platio ili ih je trebao platiti tijekom RRIP-a, prilagođena za sve troškove nastale između uvoza i ponovne prodaje te za dobit.
(35)
Određene ograničene količine izvezene su izravno nezavisnim kupcima u Uniji. Izvozna cijena za te količine utvrđena je u skladu s člankom 2. stavkom 8. Osnovne uredbe na temelju izvozne cijene koja je stvarno plaćena ili koju treba platiti.
3.1.3. Usporedba
(36)
Uobičajena vrijednost i izvozna cijena proizvođačâ izvoznikâ uspoređene su s obzirom na cijene franko tvornica. Kako bi se osigurala primjerena usporedba između uobičajene vrijednosti i izvozne cijene, napravljene su odgovarajuće prilagodbe na temelju razlika koje utječu na cijene i usporedivost cijena u skladu s člankom 2. stavkom 10. Osnovne uredbe. Na temelju toga, izvršene su prilagodbe u smislu troškova pakiranja, prijevoza, kredita i antidampinških pristojba.
(37)
Grupacija TMNK Group zahtijevala je da se u obzir uzmu određene značajke u vezi s vrstom čelika, navoja i premaza bešavnih cijevi kako bi se osigurala primjerena usporedba između bešavnih cijevi za prodaju na domaćem tržištu i onih za izvoz.
(38)
Odbor za zaštitu industrije bešavnih cijevi od čelika Europske unije („ESTA”) tvrdio je da svaki zahtjev za promjenu definicije proizvoda ili metodologije koja se koristila u početnom ispitnom postupku i daljnjoj reviziji predstavlja kršenje članka 11. stavka 9. Osnovne uredbe i treba ga zanemariti.
(39)
U tom pogledu, ispitni postupak je pokazao da zahtjev koji je podnijela grupacija TMK Group nije utjecao na definiciju proizvoda, već je omogućio utvrđivanje dodatnih značajki koje osiguravaju primjerenu usporedbu bešavnih cijevi koje imaju ista svojstva. Nadalje, utvrđeno je da te dodatne značajke utječu na cijene i usporedivost cijena.
(40)
Na temelju gore navedenog, zaključeno je da je zahtjev opravdan i gore navedene značajke također su uzete u obzir.
(41)
Grupacija TMNK Group tvrdila je da, u skladu s člankom 11. stavkom 10. Osnovne uredbe, pristojbe plaćene na transakcije DDP („dostavljeno carina plaćena”) ne bi trebale biti odbijene radi izračuna izvozne cijene. Grupacija tvrdi da se, u usporedbi s posljednjim punim 12-mjesečnim razdobljem prije uvođenja antidampinških pristojba na izvoze bešavnih cijevi grupacije TMK Group u Uniju (1. srpnja 2005. - 30. lipnja 2006. ili „referentno razdoblje”), pristojba valjano odrazila na cijene naplaćene tijekom RRIP-a i daljnje prodajne cijene u Uniji.
(42)
U tom pogledu utvrđeno je da cijene DDP naplaćene prvim nepovezanim kupcima nisu pokrivale ni troškove, a kamoli antidampinške pristojbe, tj. te su transakcije sveukupno stvarale gubitak. Nadalje se napominje da je, iako su cijene sličnih proizvoda porasle za oko 30 % tijekom referentnog razdoblja, cijena sirovina koje čine u prosjeku više od 50 % troška proizvodnje porasla za više od 70 % tijekom istog razdoblja. Na temelju gore navedenog, smatra se da nisu podneseni dokazi iz kojih se može zaključiti da se pristojba valjano odrazila na naplaćene cijene.
(43)
Također se napominje da, čak i ako se prihvati da se pristojba odrazila na daljnje naplaćivane prodajne cijene (quod non), članak 11. stavak 10. Osnovne uredbe zahtijeva da i preprodajne cijene i daljnje prodajne cijene odražavaju pristojbu.
(44)
Nakon objave, grupacija TMK Group nastavila se protiviti odbijanju pristojba od izvoznih cijena i dalje tvrdila da je izvršena prilagodba cijene plina za posljedicu imala gubitke koji su po mišljenju grupacije TMK Group nedvojbeno bili manji, ali za to nije dostavila dodatne dokaze. Grupacija TMNK Group ostala je pri svojem stajalištu da je to pravno pogrešno što bi izvozne cijene franko tvornice trebale biti više od troškova proizvodnje i ponovila da je kriterij koji treba ispitati bio jedino jesu li se plaćene antidampinške pristojbe odrazile na preprodajnu cijenu koju su naplaćivali njezini nepovezani kupci koji su kupovinu vršili na temelju DDP-a. Međutim, budući da cijene DDP koje su naplaćene prvim nepovezanim kupcima nisu pokrivale ni troškove, a kamoli antidampinške pristojbe, čak i bez prilagodbe cijene plina i s obzirom na to da je cijena sirovina koje čine u prosjeku više od 50 % troška proizvodnje porasla za više od 70 % tijekom istog razdoblja kako je navedeno gore u uvodnoj izjavi 42., smatra se da grupacija TMK Group nije dostavila dokaze iz kojih se može zaključiti da se pristojba valjano odrazila na naplaćivane cijene ili daljnje prodajne cijene.
(45)
Na temelju gore navedenoga, tu je tvrdnju trebalo odbaciti.
3.1.4. Dampinška marža
(46)
Ponderirana prosječna uobičajena vrijednost uspoređena je s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom prema vrsti proizvoda s obzirom na cijene franko tvornica za dva proizvođača izvoznika, prema članku 2. stavku 11. i stavku 12. Osnovne uredbe. Za grupaciju TMK Group utvrđena je jedna zajednička dampinška marža izračunom jedinstvene ponderirane prosječne stope dampinga za proizvođače izvoznike iz grupacije TMK Group.
(47)
Na temelju toga, dampinška marža, izražena kao postotak cijene CIF na granici Zajednice, neocarinjeno, iznosi 29,6 %. Nakon objave, grupacija TMK Group ukazala je na neke administrativne pogreške u izračunu dampinga za dva od njezinih proizvodnih subjekata. Te administrativne pogreške su ispravljene i ponderirana prosječna dampinška marža utvrđena za grupaciju TMK Group iznosi 28,7 % umjesto 29,6 %.
(48)
Napominje se da je ta dampinška marža, suprotno dokazima prima facie koji su dostavljeni u revizijskom zahtjevu, viša od trenutačne pristojbe koja se primjenjuje na uvoz od grupacije TMK Group. To je povećanje posljedica nekoliko čimbenika: kao prvo, dokazi dostavljeni u revizijskom zahtjevi bilo su povezani samo s određenim transakcijama jednog od triju proizvođača izvoznika. Za neke od tih transakcija utvrđeno je da nisu povezane s dotičnim proizvodom. Kao drugo, tijekom trajanja ispitnog postupka, kako je navedeno gore u uvodnoj izjavi 23., grupacija nije prijavila neke od izvoznih transakcija dotičnog proizvoda. Konačno, tvrdnja grupacije u vezi s pristojbom kao troškom (vidjeti uvodne izjave od 41. do 45.) odbačena je. Kombinacija tih elemenata i drugih elemenata potvrđenih tijekom trajanja ispitnog postupka za rezultat je imala povećanje dampinške marže.
4. TRAJNA PRIRODA PROMIJENJENIH OKOLNOSTI
(49)
U skladu s člankom 11. stavkom 3. Osnovne uredbe, također je ispitano može li se objektivno smatrati da su promijenjene okolnosti vezane uz damping trajne prirode.
(50)
Grupacija TMNK Group navela je u svom revizijskom zahtjevu da su postojale promijenjene okolnosti trajne prirode, s obzirom na to da je grupacija značajno promijenila svoju unutarnju strukturu i poboljšala svoju proizvodnu opremu, što je imalo izravan utjecaj na strukturu njezinih troškova.
(51)
Ispitnim postupkom otkriveno je da je grupacija TMK Group zaista izvršila značajna ulaganja koja su dovela do povećanja efikasnosti i kapaciteta. Međutim, s obzirom na rast cijena sirovina i razvoj kombinacije proizvoda prema proizvodima s dodanom vrijednosti, nije bilo moguće utvrditi smanjenje troška proizvodnje. Za poboljšanja iz uvodne izjave 50. utvrđeno je da su strukturalne prirode i da nije vjerojatno da će se promijeniti u skoroj budućnosti.
(52)
Uz to, razmotren je i razvoj izvoznih cijena u zemlje koje nisu članice EU-a tijekom RRIP-a i izvoznih cijena u EU nakon RRIP-a. Utvrđeno je da je izvoz identičnih proizvoda u zemlje koje nisu članice EU-a obavljan po usporedivoj razini cijena kao uvoz u EU u istom razdoblju. Što se tiče razdoblja nakon RRIP-a, utvrđeno je da je taj uvoz vršen po nešto višim cijenama nego tijekom RRIP-a, što je u skladu s međunarodnim kretanjem razine cijena. Stoga ništa nije upućivalo na to da bi izvozne cijene mogle značajno varirati u predvidivoj budućnosti.
5. IZMJENE ANTIDAMPINŠKIH MJERA
(53)
U svjetlu rezultata ispitnog postupka, smatra se primjerenim izmijeniti antidampinšku pristojbu koja se primjenjuje na uvoz dotičnog proizvoda od grupacije TMK Group na 28,7 %. Izmijenjenu antidampinšku pristojbu trebalo bi odrediti na razini utvrđene dampinške marže, jer je niža od utvrđene marže štete u početnom ispitnom postupku.
(54)
Zainteresirane stranke bile su obaviještene o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih se namjeravalo preporučiti izmjenu Provedbene uredbe (EU) br. 585/2012 te im je pružena mogućnost komentiranja,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Unos u tablici u članku 1. stavku 2. Provedbene uredbe (EU) br. 585/2012 vezan uz društva OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works,
OAO Sinarsky Pipe Plant i OAO Seversky Tube Works zamjenjuje se sljedećim:
„OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works,
OAO Sinarsky Pipe Plant i OAO Seversky Tube Works
28,7 %
A859”
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 21. prosinca 2012.