PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 215/2013
ze dne 11. března 2013
o uložení vyrovnávacího cla na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ ŠETŘENÍ
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) dne 22. února 2012 o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie.
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podalo dne 9. ledna 2012 sdružení EUROFER (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících v tomto případě více než 70 % celkové výroby určitých výrobků z oceli s organickým povlakem v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování uvedeného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečný důvod k zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž způsobuje subvencovaný dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a dosáhlo se řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (3) informovala Evropská komise dne 21. prosince 2011 o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR.
(5)
Dne 20. září 2012 uložila Komise nařízením (EU) č. 845/2012 (4) na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy předložené v kterémkoli z těchto řízení zohledněny v obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, dovozce, obchodníky, uživatele, dodavatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, jakož i zástupce ČLR. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli všichni známí vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem v období od 1. října 2010 do 30. září 2011. Tyto informace byly požadovány podle článku 27 základního nařízení, aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí výběr vzorku, a pokud ano, umožnit jí tyto vzorky vybrat. Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Zpočátku poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku 19 čínských vyvážejících výrobců nebo skupin výrobců. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců a v souladu s článkem 27 základního nařízení vybrala Komise původně vzorek tří vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců. Nicméně jeden z vyvážejících výrobců zahrnutých v tomto vzorku svoji spolupráci ukončil. Byl tudíž nahrazen následujícím vyvážejícím výrobcem s nejvyšším objemem vývozu do Unie. Po oznámení i tento vyvážející výrobce spolupráci ukončil.
(10)
Aby nedošlo k dalším prodlevám v řízení bylo rozhodnuto omezit výběr vzorku na dvě skupiny vyvážejících výrobců, které vykazovaly nejvyšší objem vývozu do Unie, tj. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení, a Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení. Vzorek těchto dvou skupin vyvážejících výrobců slouží jako základ pro stanovení míry subvencování těchto skupin, jakož i míry subvencování v případě všech spolupracujících výrobců nezahrnutých ve vzorku v souladu s čl. 15 odst. 2 a 3 základního nařízení.
(11)
Pokud jde o výrobce v Unii, Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával ze šesti výrobců v Unii, o nichž bylo Komisi známo, že vyrábějí obdobný výrobek, a jež byli vybráni na základě prodeje, objemu výroby, velikosti a zeměpisné polohy v Unii. Výrobci v Unii zařazení do vzorku představují 46 % výroby v Unii a 38 % prodeje v Unii. Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Jeden výrobce v Unii uvedl, že si nepřeje být do vzorku zařazen, a byl proto nahrazen následujícím největším výrobcem.
(12)
Pět dovozců, kteří nejsou ve spojení, poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. Vzhledem k omezenému počtu spolupracujících dovozců se výběr vzorku již nepovažoval za nutný.
(13)
Komise zaslala dotazníky zástupcům vlády ČLR, dvěma vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku, 14 dalším vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří o to požádali, šesti výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, pěti spolupracujícím dovozcům v Unii a známým uživatelům.
(14)
Odpovědi byly obdrženy od zástupců ČLR, devíti vyvážejících výrobců a společností ve spojení v ČLR, šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku, dvou dovozců, kteří nejsou ve spojení, a deseti uživatelů.
(15)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
výrobci v Unii:
-
ArcelorMittal Belgium, Belgie, a prodejní společnost ve spojení ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Lucembursko,
-
ArcelorMittal Poland, Polsko,
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Německo,
-
voestalpine Stahl GmbH a voestalpine Stahl Service Center GmbH, Rakousko,
-
Tata Steel Maubeuge SA (dříve pod názvem Myriad SA), Francie,
-
Tata Steel UK Ltd, Spojené království.
c)
skupiny vyvážejících výrobců (a společností ve spojení) v ČLR:
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd a Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd,
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd a společnost, která je s ní ve spojení, Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd,
d)
dovozci v Unii:
-
ThyssenKrupp Mannex, Německo
-
Macrometal, Hamburk, Německo.
(16)
Všechny strany byly následně informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečných vyrovnávacích cel na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR (dále jen „zveřejnění konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž se mohly ke konečným informacím vyjádřit.
(17)
Komentáře předložené zúčastněnými stranami byly vzaty v úvahu a příslušně zohledněny.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(18)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(19)
V oznámení o zahájení řízení byl výrob0ek, který je předmětem šetření, definován jako určité výrobky z oceli s organickým povlakem (dále jen „ocel s organickým povlakem“), tj. ploché válcované výrobky z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, a kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující více než 70 % hmotnostních zinku).
2.2. ŽÁDOSTI O VYLOUČENÍ VÝROBKU
(20)
Čínské sdružení železa a oceli, dva vývozci a dva uživatelé navrhli vyloučit pět druhů výrobků. Tyto žádosti byly obdrženy a byly analyzovány takto:
2.2.1. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM POTAŽENÁ CHROMEM NEBO CÍNEM
(21)
Uživatel oceli s organickým povlakem předložil požadavek, aby ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem byla vyloučena z definice výrobku. Šetřením bylo zjištěno, že kovový povlak z chromu nebo cínu činí tento typ výrobku fyzicky a technicky odlišným od oceli s organickým povlakem, která je předmětem šetření. Navíc ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem je používána téměř výhradně při výrobě obalů potravin a kabelů. A konečně, výrobní odvětví Unie vysvětlilo, že nemělo v úmyslu zahrnout výše uvedený typ výrobku do daného šetření. Vzhledem k shora uvedeným důvodům není ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem zahrnuta do definice výrobku.
2.2.2. PLECHY VÁLCOVANÉ ZA TEPLA S OCHRANNÝM NÁTĚREM, AŤ ORGANICKÝM ČI ANORGANICKÝM
(22)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť uvedené výrobky nespadají pod kódy KN v rámci šetření. Účelem nátěru nebo povlaku je pouze ochrana proti korozi, a výrobky proto patří do položky KN 7208, a nikoliv do položky KN 7210. Plechy válcované za tepla s ochranným nátěrem, ať organickým či anorganickým, nejsou zahrnuty do definice výrobku, a proto z ní nemohou být vyňaty.
2.2.3. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM O TLOUŠŤCE SUBSTRÁTU MEZI 0,6 A 2,0 MM
(23)
Čínské sdružení železa a oceli a dva vývozci požadovali vyloučení oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm, která představuje 5-10 % vývozu z Číny, přičemž tvrdili, že přímá konkurence mezi čínským vývozem a výrobním odvětvím Unie existuje pouze v případě oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm.
(24)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť jak čínští vývozci, tak výrobní odvětví Unie vyrábějí a prodávají ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm, a tyto výrobky si tudíž jasně konkurují. Nebyly poskytnuty žádné důkazy, které by nasvědčovaly tomu, že ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu menší než 0,6 mm nekonkuruje oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu větší než 0,6 mm, a že by tedy šlo o různé typy výrobků. Ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu větší než 0,6 mm má stejné fyzikální a technické vlastnosti a stejné konečné použití, a jedná se tedy o totožný výrobek.
2.2.4. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM SE SUBSTRÁTEM POTAŽENÝM SLITINOU HLINÍK-ZINEK
(25)
Dva dovozci tvrdili, že pouze čtyři výrobci v Unii mají osvědčení na výrobu tohoto typu výrobku a že ve skutečnosti jej vyrábí pouze jedna společnost. Rovněž tvrdili, že tento výrobek se liší od oceli s organickým povlakem potažené zinkem, pokud jde o vlastnosti výrobku.
(26)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť oba typy jsou zaměnitelné a jejich použití se překrývá, přičemž přinejmenším dva spolupracující výrobci Unie vyráběli tento typ výrobku během období šetření. Je třeba poznamenat, že pouze jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce vyvážel tento typ výrobku do Unie během období šetření.
2.2.5. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM SE SUBSTRÁTEM POTAŽENÝM SLITINOU ZINKU
(27)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť na rozdíl od tvrzení jednoho uživatele, je tento výrobek vyráběn a prodáván ve významném množství několika výrobci Unie a má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a konečné použití jako ostatní typy oceli s organickým povlakem.
2.3. ŽÁDOSTI O ZAHRNUTÍ VÝROBKU
(28)
Jedno sdružení požadovalo, aby ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem zařazená pod kód TARIC 7210122010 a 7210500010 byla zahrnuta do definice výrobku. Tento požadavek byl zamítnut, neboť na uvedené kódy se původní podnět nevztahuje a výrobky, které spadají pod dané kódy, mají jiné fyzikální a technické vlastnosti než výrobky zahrnuté v podnětu.
2.4. DOTČENÝ VÝROBEK
(29)
Vzhledem k vyloučení oceli s organickým povlakem potažené chromem nebo cínem, jak je popsáno v 21. bodě odůvodnění, je definice dotčeného výrobku příslušně upravena.
(30)
Dotčeným výrobkem jsou tedy určité výrobky z oceli s organickým povlakem (dále jen „ocel s organickým povlakem“), tj. ploché válcované výrobky z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, a kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující 70 % hmotnostních nebo více zinku) a s výjimkou oceli s organickým povlakem potažené chromem nebo cínem v současnosti kódů KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 a pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčený výrobek“).
2.5. OBDOBNÝ VÝROBEK
(31)
Šetření ukázalo, že ocel s organickým povlakem vyráběná a prodávaná výrobním odvětvím Unie v Unii, ocel s organickým povlakem vyráběná a prodávaná na domácím trhu v ČLR a ocel s organickým povlakem dovážená do Unie z ČLR mají stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejné základní konečné použití. Tyto výrobky se proto považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(32)
Čínská vláda a čínští vyvážející výrobci zahrnutí do vzorku poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě za účelem ověření odpovědí.
(33)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise jí po analýze odpovědí na dotazník zaslala písemné upozornění na nedostatky a dvě oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. Ve skutečnosti byly lhůty čínské vládě výrazně prodlouženy, tj. lhůta pro odpověď na dotazník byla prodloužena o 20 dní, čímž byla konečná lhůta na předložení odpovědi na dotazník prodloužena na 57 dní a 25 dní v případě odpovědi na písemné upozornění na nedostatky.
(34)
Ve svých odpovědích na dotazník, písemná upozornění na nedostatky a různá další podání poskytla čínská vláda informace, které se týkaly pouze programů používaných vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a tvrdila, že by se od ní nemělo žádat, aby odpovídala na otázky týkající se údajných subvenčních programů dostupných rovněž pro výrobce nezařazené do vzorku nebo výrobce, kteří se nepřihlásili.
(35)
S tímto požadavkem vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas a vysvětlila čínské vládě, že účelem dotazníku, který jí byl zaslán, je poskytnout Komisi informace o subvencování výrobního odvětví oceli s organickým povlakem v Číně a zjistit, do jaké míry je subvencován dovoz dotčeného výrobku do Unie. Komise informovala čínskou vládu o tom, že od ní vyžaduje podrobnější informace k rozsahu subvencování, aby mohla řešit případy, v nichž vývozci, kteří údajně obdrželi výhody podle konkrétních subvenčních programů, jež nebyly k dispozici společnostem zařazeným do vzorku nebo spolupracujícím společnostem, hrubě nespolupracují, a dále i případné žádosti pro individuální posouzení podané spolupracujícími vyvážejícími výrobci. Čínská vláda však svůj přístup nezměnila a neposkytla informace o většině ostatních programů subvencí uvedených ve stížnosti, nicméně nepoužitých společnostmi zařazenými do vzorku.
(36)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam vládních útvarů, jež se měly inspekcí účastnit. Bylo namítáno, že v případě, že tyto informace nebudou čínské vládě poskytnuty „nebude si vědoma toho, co mělo být připraveno nebo by mohlo být očekáváno v průběhu inspekce“, a že oznámení o inspekci „rozhodně neposkytuje žádnou informaci o tom, co přesně Komise hodlá ověřovat …“.
(37)
Komise nemohla žádosti čínské vlády vyhovět. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise splnila všechny příslušné podmínky čl. 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů odpovědných za příslušné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány odpovědné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, může určit pouze čínská vláda. Pokud jde o seznam konkrétních otázek, Komise vysvětlila, že právní předpisy EU (ani požadavky WTO) tento seznam nevyžadují a že účelem tohoto šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a příslušná doplňková podání; inspekce se proto bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítnutí, pokud jde o poskytování potřebných informací či o pomoc orgánu provádějícímu šetření při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, by mohlo postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky ustanovení článku 28 základního nařízení.
(38)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s článkem 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Předběžně přitom dospěla k závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů zůstala jednoduše nezodpovězena. Čínská vláda byla následně upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(39)
Čínská vláda rovněž uvedla, že Komise na ni ukládá neodůvodněnou zátěž a že v dotazníku a následném písemném upozornění na nedostatky požaduje nepodstatné a nadbytečné informace.
(40)
S ohledem na požadované informace je třeba poznamenat, že Komise požadovala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření vyžadovala tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení předložených informací a jejich vlivu na programy, jež byly předmětem šetření. Jinými slovy, Komise požadovala pouze informace, které byly nutné pro posouzení toho, zda dochází k subvencování a v jaké míře je pro dotčený výrobek dostupné na základě dalších údajných subvenčních programů v podnětu. Tyto informace by byly umožnily stanovit odpovídající výši poskytnuté subvence podle dalších subvenčních programů, jichž se šetření týká, dostupných nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Vzhledem k tomu, že zástupci ČLR ani nespolupracující vyvážející výrobci neposkytli potřebné informace k určení, zda nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům byly k dispozici další subvenční programy, došla Komise na základě nejspolehlivějších dostupných údajů k závěru, že další údajné subvenční programy byly nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům skutečně k dispozici a při výpočtu výše výhody poskytnuté prostřednictvím těchto programů vycházela z nejspolehlivějších dostupných údajů.
3.2. INDIVIDUÁLNÍ ZJIŠŤOVÁNÍ
(41)
Dva spolupracující vyvážející výrobci, tj. Union Steel China (Union Steel) a Shenzhen Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd., předložili podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení žádosti o individuální zjišťování. Oběma žádostem o individuální zjišťování nebylo možné vyhovět, neboť vzhledem k vysokému počtu údajných subvenčních programů a časové náročnosti antisubvenčního šetření by to bylo neúměrně zatěžující a mohlo by to zabránit včasnému ukončení šetření.
(42)
Společnost Union Steel již byla nicméně jednotlivě šetřena v souběžném antidumpingovém šetření, a individuální rozpětí újmy u této společnosti bylo tedy vypočteno.
(43)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda poskytla pouze odpověď týkající se programů využívaných vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku, jak je vysvětleno výše ve 34. bodě odůvodnění, bylo v podstatě nemožné analyzovat některé ze subvenčních programů, jež možná využívá společnost Union Steel. Proto byla na základě dostupných údajů podle článku 28 základního nařízení přidělena této společnosti průměrná subvenční sazba použitelná pro ostatní spolupracující společnosti.
3.3. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(44)
Na základě informací uvedených v podnětu si Komise vyžádala informace týkající se těchto programů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence ze strany vládního orgánu:
I)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování vstupů za cenu nižší než přiměřenou: ocel válcovaná za tepla nebo za studena
-
Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
-
Programy zásobování vodou za cenu nižší než přiměřenou
-
Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
-
Program zásobování elektrickou energií a vodou za cenu nižší než přiměřenou v provincii Jiangsu
-
Poskytování různých vstupů za cenu nižší než přiměřenou
II)
Zvýhodněné půjčky a úrokové sazby pro výrobní odvětví oceli s organickým povlakem
III)
Kapitálové programy
-
Swapy dluhů za aktiva
-
Doplnění základního kapitálu
-
Nevyplacené dividendy
IV)
Programy týkající se daně z příjmu a ostatních přímých daní
-
Daňová politika pro odpočet výdajů na výzkum a vývoj
-
Daňové úlevy pro centrální a západní regiony
-
Slevy na dani z příjmu za nákup výrobního zařízení vyrobeného na vnitřním trhu
-
Preferenční daňová politika pro společnosti, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Úlevy na dani z příjmu pro podniky, které se zabývají komplexním využívání zdrojů („zvláštní suroviny“)
-
Daňová úleva na nákup speciálního zařízení
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Osvobození od daně z příjmu u investic do technologické obnovy na vnitrostátní úrovni
-
Různé místní daňové slevy (provincie Shandong, Chongqing, město Guangxi regionu Zhuang, daňová zvýhodnění pro rozvoj centrálních a západních regionů)
-
Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi
-
Místní programy osvobození od daně z příjmu a jejího snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi
-
Slevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
-
Subvence na daň z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
V)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Dovozní clo a osvobození od DPH pro subjekty se zahraničními investicemi a některé domácí podniky používající dovážené zařízení v podporovaných odvětvích
-
Vracení DPH subjektům se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
-
Odpočet DPH u dlouhodobých aktiv v centrálním regionu
-
Jiné daňové výsady města Ma'anshan
VI)
Grantové programy
-
Program „China World Top Brand“
-
Program „Famous Brands“
-
Fond projektu pro státní klíčové technologie
-
Programy na snížení antidumpingových právních poplatků
VII)
Nákup zboží vládou za cenu vyšší než přiměřenou
VIII)
Jiné regionální programy
-
Subvence poskytované v zóně Tianjin Binhai New Area a Tianjin Economic and Technological Development Area
-
Programy týkající se severovýchodního regionu
-
Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Jiangsu
-
Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Hebei
IX)
Subvence ad hoc uvedené v podnětu
3.3.1. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
3.3.1.1. Poskytování oceli válcované za tepla a za studena za cenu nižší než přiměřenou
(45)
V podnětu se tvrdilo, že čínská vláda kontroluje některá dodavatelská odvětví a výrobky s cílem poskytnout výrobcům oceli s organickým povlakem vstupy za příznivé ceny. Na tomto základě získávají výrobci oceli s organickým povlakem vyrovnávací subvence prostřednictvím nákupu státem vyráběné oceli válcované za tepla a za studena od státem vlastněných podniků za cenu nižší než tržní, a tudíž za cenu, která je pro státem vlastněné podniky nižší než přiměřená.
(46)
Komise požadovala od čínské vlády podrobné informace o státem vlastněných podnicích, které poskytují čínským vyvážejícím výrobcům oceli s organickýcm povlakem ocel válcovanou za tepla a za studena, s cílem ověřit tvrzení uvedená v podnětu a zjistit, zda tyto státem vlastněné podniky jsou veřejnoprávními subjekty. Komise konkrétně vytvořila k dotazníku pro čínskou vládu dodatek B určený pro státem vlastněné podniky a vyzvala čínskou vládu, aby poskytla informace požadované v tomto dodatku. V písemném upozornění na nedostatky Komise znovu požádala čínskou vládu, aby poskytla informace žádané v dodatku B a vyzvala ji, aby odpovědi koordinovala s příslušnými státem vlastněnými podniky.
(47)
Čínská vláda však neposkytla odpověď na žádnou z otázek v dodatku B ani neposkytla podstatné informace požadované v hlavní části dotazníku (např. pokud jde o vlastnictví a kontrolu státem vlastněných podniků v odvětví oceli ze strany čínské vlády a o její zapojení do reorganizace čínského ocelářského průmyslu). Místo toho, aby čínská vláda poskytla požadované informace, uvedla ve své odpovědi na dotazník, že žadatelé nebyli schopni prokázat, že výrobci oceli válcované za tepla a za studena jsou veřejnoprávními subjekty.
(48)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády musela Komise prozkoumat další nejlepší možné dostupné informace. Komise tento postup oznámila čínské vládě. Při posuzování, zda státem vlastněné podniky, které čínským vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem poskytují ocel válcovanou za tepla a za studena, jsou veřejnoprávními subjekty, vzala Komise v úvahu omezené informace poskytnuté čínskou vládou, informace uvedené v podnětu, veřejně dostupné věcné informace z podobných řízení vedených jinými vyšetřovacími orgány, jakož i další veřejně dostupné informace, a založila své závěry na celkovém souhrnu informací k danému spisu.
a) Státem vlastněné podniky, které vývozcům oceli s organickým povlakem poskytují ocel válcovanou za tepla a za studena, jsou veřejnoprávními subjekty
(49)
Žadatel tvrdí, že státem vlastněné podniky v Číně jsou veřejnoprávními orgány ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení, které poskytují zboží (ocel válcovanou za tepla a za studena) výrobcům oceli s organickým povlakem za cenu nižší než tržní, a tím je zvýhodňují.
(50)
Odvolací orgán WTO ve své zprávě „Spojené státy - Konečná antidumpingová a antisubvenční cla na některé výrobky z Číny“ (5) (zpráva odvolacího orgánu) definoval veřejnoprávní subjekt jako entitu, která „má či vykonává vládní pravomoci nebo je jimi pověřena“ (6). Podle odvolacího orgánu je pro veřejnoprávní orgány rovněž charakteristický „výkon vládních funkcí“ (7), které by „za běžných okolností v rámci právního řádu příslušného Člena vykonávala státní moc“ (8).
(51)
S ohledem na závěry odvolacího orgánu WTO jsou analyzovány dvě otázky, tj. a) zda dotčené státem vlastněné podniky vykonávají funkce, jež jsou v Číně běžně považovány za součást výkonu státní moci a b) v případě, že ano, zda přitom jednají z pověření vlády.
(52)
V kontextu čínské vlády existují dostatečné důkazy svědčící o tom, že vláda je plně zapojena do řízení hospodářství. Ústřední úloha čínské vlády v oblasti hospodářství je zaručena Ústavou Čínské lidové republiky. Ustanovení článku 7 ústavy zní: „Státní hospodářství je odvětví socialistického hospodářství ve vlastnictví lidu; je hlavní silou v národním hospodářství. Stát zajišťuje upevnění a růst státního hospodářství.“ Podobně zní článek 15 ústavy: „Stát provádí hospodářské plánování na základě socialistického veřejného vlastnictví.“ Rovněž Ústava Komunistické strany Číny stanoví primární úlohu veřejného vlastnictví, např. preambule Ústavy Komunistické strany Číny zní: „strana musí zachovat a zlepšit základní hospodářský systém, přičemž veřejné vlastnictví hraje rozhodující roli …“ Rovněž různé pětileté plány vyhlášené národní komisí pro rozvoj a reformy a přijaté čínským nejvyšším výkonným orgánem Státní radou poukazují na velmi silnou kontrolu hospodářství ze strany čínské vlády.
(53)
Pokud jde o odvětví oceli, z informací ve spisu vyplývá, že státem vlastněné podniky vyrábějící v Číně ocel válcovanou za tepla a za studena často vykonávají popsané vládní funkce, mimo jiné v odvětvových plánech pro železářský a ocelářský průmysl. Tyto plány potvrzují rozhodnutí čínské vlády úzce se zapojit do řízení a rozvoje odvětví oceli v Číně, a proto jejich příslušné provádění státem vlastněnými podniky může být považováno za součást vládních postupů. Plány stanoví cíle pro veškeré subjekty v odvětví výroby železa a oceli a řídí celé odvětví, aby bylo stanovených cílů dosaženo. Čínská vláda ve skutečnosti používá státem vlastněné železářské a ocelářské podniky jako prodlouženou ruku státu za účelem dosažení cílů stanovených v těchto plánech.
(54)
Vyhláška č. 35 národní komise pro rozvoj a reformy - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu mimo jiné nastiňuje politiku, která má snížit počet podniků zabývajících se hutnictvím železa a oceli a stanoví cíle pro výstupy pro ty skupiny podniků, které jsou mezi 10 nejúspěšnějšími na domácím trhu (článek 3); pokud jde o výrobní kapacitu zakazuje zřízení nových železářských a ocelářských sdružených podniků (článek 10), stanoví podmínky pro přístup do odvětví železa a oceli na úrovni zařízení a rovněž udává technické a hospodářské ukazatele, jimiž se mají železářské a ocelářské podniky řídit (článek 12), stanoví pravidla pro změny v organizační struktuře ocelářských podniků (článek 20), spravuje investice (články 22, 23), podmiňuje přístup k finančním fondům (články 25, 26), dává státu právo zasahovat do nákupu surovin (článek 30).
(55)
Dvanáctý pětiletý rozvojový plán pro ocelářský průmysl shrnuje dosažení cílů stanovených v předchozím plánu, zahrnuje vývoj strategie a stanoví cíle pro celý ocelářský průmysl. Podobně jako vyhláška č. 35 stanoví velmi specifické cíle na úrovni průmyslových klastrů (Oddíl III.(III).6), podporuje některé projekty a jiné ne (Oddíl IV(IV)) a při podpoře železářského a ocelářského průmyslu v různých provinciích se chová diskriminačně (Oddíl IV(V), podporuje velké ocelářské podniky a přiznává vedoucí úlohu největším státem vlastněným čínským výrobcům oceli, jako je Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel atd. (9) Plán rovněž posiluje regulaci a řízení výrobní činnosti stávajících ocelářských podniků (Oddíl V(IV).
(56)
Zákon Čínské lidové republiky o státních prostředcích podniků rovněž zavazuje státem vlastněné podniky (nebo podniky se státními investicemi, které jsou v tomto zákoně zmiňovány), aby dodržovaly státní průmyslovou politiku (10). Podobně Předběžná opatření pro dohled a správu investic ústředních podniků ukládají státem vlastněným podnikům (podnikům se státními investicemi), aby se řídily plány rozvoje a průmyslovou politikou státu (11). Podle Opatření týkajících se správy rozvojových strategií a plánů ústředních podniků všechny podniky se státními investicemi musí vytvořit rozvojový a strategický plán, který musí přezkoumat a schválit komise Státní rady pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Při provádění tohoto přezkumu a před samotným schválením musí komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv vzít mimo jiné v úvahu, zda je daný plán v souladu se státním plánováním rozvoje a průmyslovou politikou a zda je či není v souladu se strategickou úpravou podoby a struktury státního hospodářství (12).
(57)
Konkrétní příklady provádění opatření popsaných v plánech, jako je přesídlení Capital Steel Corporation (13) nebo četné fúze ocelářských podniků (14) ukazují, že plány nejsou pouze orientačními dokumenty sloužícími jako pokyny, ale že vyúsťují v konkrétní opatření podnikaná státem v něm vlastněných ocelářských podnicích (zastoupeným Národní komisí pro rozvoj a reformy a Státní radou).
(58)
Podniky zahrnuté v plánech musí dodržovat a provádět všechna specifická opatření popsaná v předchozích bodech odůvodnění. Byl učiněn závěr, že tímto přímým zapojením vlády do obchodního chování ocelářských podniků fungují státem vlastněné ocelářské podniky jako prodloužená ruka vlády při výkonu vládních funkcí, což následně vede k plnění cílů stanovených v daných plánech.
(59)
Poté, co bylo zjištěno, že státem vlastněné podniky vykonávají vládní funkce, zůstává otázka, zda při tomto výkonu jednají z pověření vlády. V tomto ohledu je zásadní otázkou, zda je vláda opravdu kontroluje (15). Pokud tomu tak je, je vhodné s ohledem na všechny příslušné důkazy vymezit, že státem vlastněné podniky jsou prodlouženou rukou vlády a účinně provádí politiku stanovenou ve výše uvedených plánech.
(60)
Níže popsaná vládní kontrola naznačuje, že státem vlastněné podniky mají či vykonávají vládní pravomoci nebo jsou jimi pověřeny. Kontrola může být mimo jiné uplatňována prostřednictvím státního vlastnictví, správních předpisů a zapojení komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, správní rady a vládních plánů.
(61)
Jak již bylo uvedeno v předchozím textu, který se týká nedostatečné spolupráce (46.-48. bod odůvodnění), čínská vláda nepředložila požadované informace o vlastnické struktuře výrobců oceli válcované za tepla a za studena. V odpovědi na dotazník, čínská vláda předložila seznam 54 podniků, v nichž je čínská vláda největším akcionářem, avšak v průběhu inspekce na místě uvedla, že tento seznam není správný a rovněž zahrnuje podniky v soukromém vlastnictví. Čínská vláda tento seznam neopravila a ani neuvedla, které společnosti jsou v soukromém vlastnictví a které jsou vlastněny čínskou vládou. Vzhledem k nedostatečné spolupráci musela Komise prozkoumat další důkazy obsažené ve spisu, jakož i veřejně dostupné informace.
(62)
Žadatel poskytl důkazy o tom, že hlavní výrobci oceli válcované za tepla a za studena jsou ve vlastnictví státu, a předložil v tomto ohledu podrobné informace v příloze 10 daného podnětu (16). Rovněž ostatní veřejně dostupné údaje (17) potvrzují, že čínská vláda má vlastnický podíl v mnohých podnicích vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena.
(63)
S ohledem na všechny informace týkající se daného spisu lze logicky dojít k závěru, že čínská vláda má významný vlastnický podíl v mnohých čínských podnicích vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena.
(64)
Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv vykonává odpovědnosti státu jakožto investora a řídí státem vlastněná aktiva podléhající jejímu dohledu. Je třeba poznamenat, že přestože čínská vláda v odpovědi na dotazník a následná podání tvrdila, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv není zapojena do obchodní činnosti státem vlastněných podniků a toto tvrzení podpořila odkazem na článek 7 Prozatímních opatření pro dohled a správu státem vlastněných aktiv podniků (18), ostatní články téhož zákona a také další údaje ze spisu (19) vedou k opačnému závěru.
(65)
Ve skutečnosti z odpovědi čínské vlády na antisubvenční dotazník vyplývá, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, schválená Státní radou, jmenuje a odvolává vedoucí pracovníky jednotlivých podniků pod dohledem a hodnotí jejich výkony prostřednictvím právních postupů. Na podniky pod dohledem rovněž vyvíjí tlak, aby prováděly hlavní zásady a politiky, je odpovědná za hlavní řízení státem vlastněných aktiv podniků a řídí a kontroluje správu státem vlastněných aktiv na místní úrovni v souladu se právními předpisy.
(66)
Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv rovněž odpovídá za platy a hodnocení vedoucích pracovníků státem vlastněných podniků; kromě toho je jmenuje a rozhoduje o jejich odměnách a sankcích (20). Všechny důkazy naznačují, že kariéra vedoucích pracovníků státem vlastněných podniků závisí na komisi pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Tyto okolnosti ukazují, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv je pověřena vládními pravomocemi.
(67)
Složení správní rady státem vlastněných podniků rovněž ukazuje vysokou úroveň kontroly státem vlastněných podniků ze strany čínské vlády. Z důkazů obsažených ve spisu (21) vyplývá, že řada členů správní rady a dozorčí rady zastává nebo v minulosti zastávala vládní a/nebo stranické funkce a že jejich výběr je silně ovlivněn vládními orgány, jako je komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv nebo Komunistická strany Číny.
(68)
Politika, zájmy a cíle čínské vlády týkající se ocelářského průmyslu se stanovují prostřednictvím řady vládních plánů na ústřední i nižší úrovni. Státem vlastněné podniky jsou vybízeny k tomu, aby tuto politiku plnily (podnikům, jež ji neplní, mohou být dokonce uloženy i sankce), a z nedávného chování některých z významných státem vlastněných podniků v Číně je zjevné, že státem vlastněné ocelářské podniky tuto politiku dodržují a usilují o naplnění cílů a úkolů, jak byly v těchto plánech vymezeny.
(69)
Podle 12. pětiletého rozvojového plánu pro ocelářský průmysl, pouze „podniky, které plní politiku pro železářský a ocelářský průmysl a které splňují normy a podmínky výroby a fungování železářského a ocelářského průmyslu, mají při slučování a reorganizaci prvořadou úlohu.“ (22)
(70)
Řada plánů na provinční a místní úrovni rovněž uvádí konkrétní státem vlastněné podniky a stanoví pro ně úkoly a cíle. Žadatel poskytl výňatky z těchto plánů (23). Všechny tyto plány byly pro účely ověření a vysvětlení požadovány od čínské vlády v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky, avšak čínská vláda je neposkytla. Je nicméně třeba poznamenat, že čínská vláda přesnost těchto citací v průběhu řízení nezpochybnila. Kromě toho společnosti uvedené v provinčních a místních plánech připouštějí spolupráci s orgány a popisují, jak jednají nebo v minulosti jednali v souladu s těmito plány (24).
(71)
Přestože čínská vláda tvrdí, že některé z výše uvedených plánů jsou pouze orientační, nezávazné a mají sloužit pouze jako návod, ve spisu není toto tvrzení podloženo jinými důkazy. Naopak mnohé právní a správní předpisy, které jistě jsou právně závazné (25), ukládají státem vlastněným podnikům povinnost dodržovat rozvojové plány a průmyslovou politiku.
(72)
Čínská vláda formuluje cíle železářského a ocelářského průmyslu prostřednictvím pětiletých plánů a jiných úředních dokumentů a těchto cílů dosahuje pomocí funkcí a činností v nich popsaných. Vzhledem k tomu, že tyto plány a dokumenty jsou připravovány orgány čínské vlády, např. národní radou nebo národní komisí pro rozvoj a reformy, měly by se funkce a činnosti, na něž odkazují, považovat za výkon vládní moci. Jelikož, jak bylo popsáno výše, jsou státem vlastněné podniky povinny dodržovat dané plány a politiky, fungují jako prodloužená ruka vlády, a jelikož vláda má nad nimi významnou kontrolu, vykonávají ve skutečnosti vládní moc.
(73)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nebyla oblast působnosti těchto subjektů, jež jsou považovány za „veřejnoprávní subjekty“, definována v plném rozsahu. V každém případě je jakýkoliv podnik, v němž je vláda největším akcionářem, veřejnoprávním subjektem. Subjekty, v nichž vláda nemá vlastnický podíl, jsou soukromé subjekty. Z výše uvedeného vyplývá, že není třeba stanovit jasnou hranici mezi veřejnými a soukromými subjekty, neboť v 85.-98. bodě odůvodnění níže je ukázáno, že všechny soukromé subjekty v ocelářském průmyslu fungují z pověření státu a jsou jím řízeny, a tudíž se z hlediska veškerých relevantních účelů chovají stejně jako veřejnoprávní subjekty.
b) Výhoda (veřejnoprávní subjekty)
(74)
S cílem posoudit, zda se jedná o výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, je nutné porovnat ceny oceli válcované za tepla a za studena placené dotčenými vyvážejícími výrobci s přiměřeným srovnávacím základem. Zpráva odvolacího orgánu potvrdila, že v případě, kdy trh v zemi dodání výrobků je zkreslený úlohou vlády, je povoleno použít vnější srovnávací základ. Odvolací orgán rovněž poznamenal, že „tam, kde je vláda hlavním dodavatelem, je pravděpodobné, že tržní ceny budou zkreslené, přesto je však nutná analýza jednotlivých případů“ (26). Odvolací orgán dále uvedl: „… netvrdíme, že existuje práh, při jehož překročení samotná skutečnost, že vláda je hlavním dodavatelem na trhu, dostačuje pro zjištění, že dochází k deformaci cen, nicméně je jasné, že čím více úloha vlády na trhu převažuje, tím spíše tato úloha vede k narušení tržních cen“ (27). Odvolací orgán rovněž uvedl, že: „je-li vláda „významným“ dodavatelem, budou zapotřebí důkazy týkající se jiných faktorů než je vládní podíl na trhu, jelikož úloha vlády jakožto významného dodavatele nemůže sama o sobě prokázat narušení tržních cen“. Proto první otázkou, již je třeba zodpovědět, je, zda vládní podíl na výrobě oceli válcované za tepla a za studena v Číně je převážný nebo pouze významný.
(75)
Komise požadovala od čínské vlády informace o trhu oceli válcované za tepla a za studena, pokud jde o podíl výroby oceli válcované za tepla a za studena vyráběné státem vlastněnými podniky a soukromými společnostmi, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné podstatné informace (28).
(76)
Komise použila jiné dostupné informace (29) týkající se dané záležitosti, na jejichž základě bylo zjištěno, že přinejmenším 63 % oceli válcované za tepla se v Číně vyrábí ve státem vlastněných podnicích. Je důležité poznamenat, že k tomuto 63 % podílu státem vlastněných podniků se dospělo po velmi střídmé analýze a představuje absolutní minimální hodnotu. Skutečnosti, že mnoho údajně soukromých dodavatelů uváděných vývozci se zdá být obchodními společnostmi (které mohly pořídit výrobek rovněž od státem vlastněných podniků), nedostatečná spolupráce čínské vlády (viz 46.-48. bod odůvodnění výše) a zjištění jiných vyšetřovacích orgánů (viz poznámka pod čarou č. 32) vedou k závěru, že skutečný podíl státem vlastněných podniků na trhu oceli válcované za tepla je mnohem vyšší. Rovněž silné zapojení čínské vlády v tomto segmentu trhu s ocelí válcované za tepla (viz 85. až 94. bod odůvodnění níže) omezuje počínání soukromých subjektů.
(77)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti bylo zjištěno, že státem vlastněné podniky na čínském trhu oceli válcované za tepla převažují. Tato převaha státem vlastněných podniků na trhu oceli válcované za tepla je tak výrazná, že soukromí výrobci nemají jinou možnost, než provázat své ceny s cenami státem vlastněných podniků, jak je ukázáno níže.
(78)
Pokud jde o ocel válcovanou za studena, podíl státem vlastněných podniků vykázaný čínskými vyvážejícími výrobci (18 %) byl mnohem nižší než v případě oceli válcované za tepla, avšak byl v rozporu s dalšími informacemi (viz 79. bod odůvodnění níže). Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády, skutečnosti, že mnoho údajně soukromých dodavatelů oznámených vývozci se zdá být obchodními společnostmi (které mohly pořídit výrobek rovněž od státem vlastněných podniků) a omezení obchodní činnosti soukromých subjektů způsobenému silným zapojením čínské vlády v daném odvětví (viz 85. až 94. bod odůvodnění níže) je učiněn závěr (částečně na základě dostupných údajů (viz 79. bod odůvodnění níže) ve smyslu článku 28 základního nařízení), že státem vlastněné podniky rovněž převažují na čínském trhu oceli válcované za studena.
(79)
Tento závěr je podpořen v přehledu World Steel Capacity Book, který nepotvrzuje 18 % podíl oznámený čínskými vývozci a uvádí, že více než 70 % celkové kapacity výroby oceli válcované za studena je v Číně ve vlastnictví státu (30).
(80)
Komise od čínské vlády požadovala informace o cenách oceli válcované za tepla a za studena uplatňované na čínském trhu státem vlastněnými podniky a podniky v soukromém vlastnictví. V odpovědi na dotazník čínská vláda žádné takové informace neposkytla. Šetření u vývozců oceli s organickým povlakem zjistila, že ceny zaplacené čtyřmi vyvážejícími výrobci/skupinami výrobců během období šetření za ocel válcovanou za tepla a za studena soukromým výrobcům oceli válcované za tepla a za studena nebo obchodníkům se soustavně velmi blížily cenám státem vlastněných podniků (31). Zjištěné údaje spolu s převahou státem vlastněných podniků v tomto odvětví ukazují, že cena soukromých dodavatelů se prakticky shoduje s cenami placenými státem vlastněným podnikům. Kromě toho ve smlouvě, kterou předložil jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, týkající se poskytování oceli válcované za tepla soukromým dodavatelem je dokonce uvedena podmínka provázat cenu s cenou dodavatele státem vlastněných podniků.
(81)
Na základě všech informací týkajících se daného spisu bylo zjištěno, že ceny oceli válcované za tepla a za studena prodávané státem vlastněnými podniky v Číně jsou v důsledku silné převahy státem vlastněných podniků v oblasti výroby oceli válcované za tepla a za studena na čínském trhu zkresleny. Ceny oceli válcované za tepla a za studena soukromých dodavatelů jsou upraveny podle cen státem vlastněných podniků. S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že žádné spolehlivé tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena v Číně neexistují. Protože v Číně neexistují žádné „převládající tržní podmínky“ pro trh oceli válcované za tepla a za studena, Komise musela v souladu s čl. 6 písm. d) základního nařízení hledat alternativní srovnávací základ. S ohledem na skutečnost, že celý čínský trh je narušený, se nepovažuje za praktické přizpůsobovat náklady a ceny v Číně nějakým významným způsobem, přičemž dovozní ceny by byly podobně zkreslené vzhledem k převaze státem vlastněných podniků. Proto byl v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení hledán vnější srovnávací základ.
(82)
Nejvhodnějším srovnávacím základem se zdá být početně zjištěná referenční úroveň na základě světové tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena pravidelně zveřejňované v různých odborných časopisech věnovaných oceli, jako je Steel Business Briefing, MEPS a CRU.
(83)
Porovnání ceny státem vlastněných podniků se srovnávacím základem (jehož výpočet je vysvětlen v 103. bodě odůvodnění níže) ukázalo, že tyto ceny byly výrazně nižší než ceny srovnávacího základu, a tudíž představují výhodu pro čínské vyvážející výrobce oceli s organickým povlakem ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
c) Specifičnost
(84)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení vzhledem k tomu, že ocel válcovanou za tepla a za studena používá ve své výrobě pouze omezený počet odvětví a podniků v Číně.
d) Pověření a řízení soukromých dodavatelů
(85)
Dále je třeba se zabývat otázkou, zda také soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena, kteří nejsou veřejnoprávními subjekty, jsou pověřeni nebo řízeni čínskou vládou s cílem poskytovat ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(86)
Již na počátku bylo zjištěno, že čínská vláda v rámci své politiky poskytuje ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem, jelikož veřejnoprávní subjekty, které jsou součástí vlády, tyto dodávky zabezpečují a mají vedoucí postavení na trhu, což jim umožňuje nabízet ceny nižší než tržní. V každém případě, a to bez ohledu na to, jsou-li tyto subjekty označeny jako „veřejnoprávní“, poukazují stejné důkazy na existenci vládní politiky, která významně zasahuje do daného odvětví. Nyní je třeba určit, zda se tato politika vztahuje i na soukromé dodavatele.
(87)
V řadě vládních plánů a politických dokumentů existují náznaky toho, že výrobci oceli v Číně (jak státem vlastněné podniky, tak soukromé podniky) jsou pobízeny a podporovány čínskou vládou. Z některých částí těchto dokumentů vyplývá, že existuje přímá spojitost mezi vládou a počínáním soukromých ocelářských společností, a v řadě případů je možné pozorovat, že v důsledku tohoto „vedení“ jednaly ocelářské společnosti tak, jak je doporučeno v daných plánech.
(88)
Například vyhláška národní komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu vybízí ocelářské společnosti, aby jednaly určitým způsobem (32), stanoví podmínky pro investice a podmiňuje investice schválení příslušnými orgány (33), ovlivňuje hospodářskou soutěž v oblasti zdrojů (34) a dokonce stanoví sankce pro společnosti, které s ní nejsou v souladu (35). Rovněž 12. pětiletý rozvojový plán pro ocelářský průmysl ovlivňuje obchodní rozhodnutí ocelářských společností, což může mít následně dopad na strukturu nákladů a cen (36).
(89)
Kromě toho žadatel poskytl v příloze 24 podnětu soubor citací z různých politických dokumentů různých vládních organizací, které zdůrazňují podporu, kterou čínská vláda obecně poskytuje ocelářskému průmyslu nebo konkrétně odvětví výroby oceli s organickým povlakem (37).
(90)
Kromě toho jsou veřejně dostupné informace, které ukazují, že soukromé podniky jednají v souladu s různými vládními plány a politickými dokumenty (38).
(91)
Čínská vláda podnikla kroky ke snížení vývozu oceli válcované za tepla a za studena prostřednictvím vývozních omezení zavedených složitým systémem vracení DPH. Konkrétně ocel válcovaná za tepla a za studena podléhá platbě DPH ve výši 17 %. DPH za ocel s organickým povlakem prodanou na domácím trhu (vyrobenou z oceli válcované za tepla) je vratná ve výši 13 %, zatímco v případě, kdy se podnik rozhodne ocel válcovanou za tepla a za studena vyvážet, se DPH nevrací vůbec. Tento systém způsobuje, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena nemohou jednat v běžných podmínkách obchodní svobody, a vede ke zvýšení tuzemských dodávek oceli válcované za tepla a za studena a nevyhnutelně k oslabení její ceny na čínském trhu. Soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena (stejně jako státem vlastněné podniky) nejsou schopni jednat nezávisle na čínské vládní politice.
(92)
Ve výše uvedeném textu o výhodách pro veřejnoprávní subjekty bylo konstatováno, že vzhledem k převaze státem vlastněných ocelářských podniků na trhu oceli válcované za tepla a za studena nemají soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena jinou možnost, než provázat své ceny s cenami státem vlastněných podniků. Jinými slovy, ceny neurčují, ale spíše je přijímají. To je další známkou toho, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena nemohou jednat nezávisle na postupech čínské vlády a jiných veřejnoprávních orgánů.
(93)
Tuto skutečnost rovněž podporují informace poskytnuté čínskými vyvážejícími výrobci, kteří předložili odpovědi na antisubvenční dotazníky, jež ukazují, že ceny soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena jsou téměř sjednocené s cenami státem vlastněných podniků. Kromě toho ve smlouvě, kterou předložil jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, týkající se poskytování oceli válcované za tepla soukromým dodavatelem je dokonce uvedena podmínka cenu provázat s cenou státem vlastněných podniků.
(94)
S ohledem na výše uvedené zjištění, že ceny státem vlastněných podniků jsou na úrovni nižší než tržní, je jasné, že ceny soukromých dodavatelů, které jsou upravené podle cen státem vlastněných podniků, jsou rovněž nižší než tržní.
e) Finanční příspěvek
(95)
Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) druhá odrážka základního nařízení byl finanční příspěvek poskytnut, pokud vláda: pověří soukromý subjekt výkonem jedné nebo více funkcí uvedených v bodech i), ii) a iii), které by jinak byly svěřeny vládě, nebo jejich výkon takovému subjektu nařídí a jejich výkon se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou.“ Odvolací orgán WTO rozumí „řízením“ situaci, kdy vláda uplatňuje svou moc, včetně určité míry donucení, vůči soukromému subjektu, a „pověření“ v případech, kdy vláda svěřuje odpovědnost soukromému subjektu (39). Navíc skupina odborníků WTO ve věci US-Export Restraints (40) stanovila kritéria, podle nichž na třech úrovních zjišťuje existenci pověření a řízení, která předpokládá a) vládní opatření, jež je b) určeno konkrétní straně a c) jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost (41).
(96)
Na tomto základě představuje začlenění soukromých dodavatelů do politiky čínské vlády podporující dodávky oceli válcované za tepla a za studena vládní „pověření“ a „řízení“ soukromých dodavatelů z těchto důvodů:
Vládní „opatření“:
-
„Politiku“ čínské vlády (viz 86. bod odůvodnění výše) je možno považovat za „opatření“. Tuto politiku provádějí veřejnoprávní subjekty (státem vlastněné podniky), které na trhu převažují a jejichž prodejní ceny jsou nižší než tržní, a čínská vláda prostřednictvím plánů a manipulace s vývozními omezeními. Celkovým dopadem je, že soukromí dodavatelé jsou účinně nuceni řídit se cenami veřejnoprávních subjektů, které jsou nižší než tržní.
„určené konkrétní straně“:
-
Vládní politika (zvláště plány a vývozní omezení) se vztahuje na všechny výrobce oceli válcované za tepla a za studena, jak na státní, tak na soukromé. V tomto smyslu je politika „určena“ všem výrobcům. Důkazem je skutečnost, že ceny státem vlastněných podniků a soukromých podniků jsou sjednocené a že soukromí dodavatelé prodávají za ceny, které jsou z obchodního hlediska nepřiměřené.
„jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost“:
-
Cílem vládní politiky, jak dokládají cenové úrovně v Číně, je poskytování oceli válcované za tepla a za studena za ceny nižší než tržní. Opatření čínské vlády a státem vlastněných podniků nenechávají soukromým dodavatelům jinou možnost, než se řídit postupy veřejnoprávních orgánů, a tím jim v podstatě ukládají konkrétní úkol nebo povinnost. Politika čínské vlády přísně omezuje, zejména prostřednictvím plánů a manipulace s DPH, svobodu soukromých dodavatelů, pokud jde o tento úkol nebo povinnost.
(97)
Při zohlednění všech výše uvedených faktorů lze dojít k závěru, že vývozní omezení čínské vlády, vládní plánování a převaha státem vlastněných podniků omezují svobodu soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena, které nutí, aby jednali neobchodním způsobem a přijali ekonomicky neracionální ceny (nižší než tržní), na něž by na svobodném a otevřeném trhu nepřistoupili. To potvrzuje, že vládní politika dodávek oceli válcované za tepla a za studena (rovněž do odvětví oceli s organickým povlakem) je rozšířena i na soukromé dodavatele.
(98)
Kromě toho s ohledem na výše uvedenou analýzu vedly důkazy obsažené ve spisu a další veřejně dostupné informace Komisi k závěru, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena v Číně jsou pověřeni a řízeni čínskou vládou tak, aby poskytovali zboží v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iii) a iv) základního nařízení a jednali stejným způsobem jako státem vlastněné ocelářské podniky.
f) Výhoda (soukromých dodavatelů)
(99)
Komise shledala, že soukromí dodavatelé oceli válcované za tepla a za studena jsou pověřeni a řízeni čínskou vládou a šetření ukázalo, že ceny soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena jsou sjednocené s cenami státem vlastněných podniků (viz výše uvedený text).
(100)
S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že zjištění týkající se výhody a specifičnosti plynoucí z poskytování oceli válcované za tepla a za studena státem vlastněnými podniky za ceny nižší než tržní se rovněž vztahuje na poskytování oceli válcované za tepla a za studena soukromými dodavateli.
g) Zjištění, jež šetření přineslo
(101)
Dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku využívali tohoto programu. Jeden vyvážející výrobce (Panhua Steel Group) měl přínos z poskytování oceli válcované za tepla za cenu nižší než přiměřenou a další vyvážející výrobce (Huadong Steel Group) využíval dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou.
h) Výpočet výše subvence
(102)
Výše napadnutelných subvencí se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda byla vypočtena na základě částky rozdílu mezi skutečnou nákupní hodnotou a hodnotou vhodného srovnávacího základu pro nákup oceli válcované za tepla a za studena. Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(103)
Vzhledem k tomu, že čínský trh oceli válcované za tepla a za studena je narušen, byly jako vhodný základ pro stanovení referenční ceny oceli válcované za tepla a za studena vzaty světové tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena. Na základě různých časopisů věnovaných oceli (SBB a MEPS) byly vybrány místní ceny bez daně v pěti zemích/regionech (tj. Evropa, USA, Turecko, Japonsko a Brazílie). S cílem dosáhnout reprezentativního srovnávacího základu vybrala Komise pro každou příslušnou zeměpisnou oblast její největší trh, tj. Evropa (EU), Severní Amerika (USA), Latinská Amerika (Brazílie), Asie (Japonsko) a Blízký východ / severní Afrika (Turecko). Měsíční referenční ceny bylo dosaženo pomocí aritmetického průměru měsíčních průměrných cen pro období šetření každé z pěti zemí/regionů. Vybraných pět zemí/regionů nemělo v období šetření nejvyšší ceny, všechny jsou členy WTO, patří k deseti největším výrobcům oceli na světě a jsou umístěny na různých kontinentech. Takto stanovené referenční ceny jsou proto považovány za přiměřené a vhodné.
(104)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí 23,02 % v případě Huadong Group a 27,63 % v případě Panhua Group.
(105)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 25,37 %.
(106)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 32,44 %.
3.3.1.2. Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(107)
Žadatel tvrdil, že v Číně neexistuje fungující trh s pozemky a že částka placená společnostmi za využití pozemku je pod úrovní běžné tržní ceny. Ve své odpovědi na antisubvenční dotazník čínská vláda uvedla, že „v souladu se zákonem o správě půdy ČLR jsou pozemky v městských oblastech ve vlastnictví státu; pozemky ve venkovských a příměstských oblastech, nestanoví-li stát jinak, jsou v kolektivním vlastnictví rolníků“. Čínská vláda tvrdila, že jde o standardní a řádně konkurenční trh s pozemky, kdy práva k užívání pozemků musí být veřejně obchodována podle zákona o prodeji půdy. Čínská vláda rovněž uvedla, že za využívání průmyslových a obchodních pozemků by měla být poskytnuta náhrada podle tržních cen získaná prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Čínská vláda neposkytla žádné údaje o skutečných cenách práv k užívání pozemků a minimálních cenách pozemků stanovených vládou, které byly uvedeny v odpovědi na antisubvenční dotazník a během inspekcí na místě.
(108)
Během inspekce požádala Komise čínskou vládu o důkazy na podporu jejího tvrzení, že všechny průmyslové pozemky v Číně jsou přidělovány prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby. Čínská vláda nebyla schopna takovéto důkazy v průběhu inspekce na místě předložit, nicméně některé informace v tomto ohledu poskytla po inspekci na místě. Ze všech těchto důkazů jen vyplývá, že z třinácti udělených práv k užívání pozemků týkajících se vyvážejících výrobců zařazených do vzorku pouze šest mělo být předmětem výzvy k podávání nabídek nebo dražby. Žádné informace o dražebním / nabídkovém řízení požadované Komisí nebyly poskytnuty a ve skutečnosti za všech okolností byla konečná cena, kterou společnost zaplatila, stejná jako cena stanovená místními orgány bez řádného odůvodnění.
(109)
V rámci předpokladu, že v ČLR neexistují tržní ceny pozemků, Komise rovněž požádala čínskou vládu o její názory ohledně možných základů pro srovnání. Ačkoliv v době, kdy byl dotazník čínské vládě zaslán, šlo jen o předpoklad a v žádném případě ne o zjištění či závěry, čínská vláda vyjádřila názor, že tento předpoklad je nepravdivý a žádné možné základy pro srovnání neposkytla. Čínská vláda rovněž upozornila na údajné nedostatky v podnětu, kdy na jedné straně podle ní žadatel tvrdí, že v Číně neexistuje trh s pozemky a že by měl být použit „srovnávací základ z jiné země“, zároveň však na druhé straně tvrdí, že státem vlastněné podniky dostávají pozemky od vlády za výhodných podmínek ve srovnání se soukromými podniky, a navrhuje, že pokud by měl být použit jakýkoliv srovnávací základ, měly by to být ceny, které platí „neupřednostňované“ čínské podniky, nicméně žádné informace o těchto cenách neposkytla. V této souvislosti je třeba uvést, že žadatel tvrdil, že trh s právy k užívání pozemků v Číně byl narušen jako celek a že jak státní, tak i soukromí výrobci obdrželi práva k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou.
b) Právní základ
(110)
Ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky a zákona o nemovitostech Čínské lidové republiky.
c) Provádění v praxi
(111)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškerých pozemků vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Státní orgány tak činí na základě veřejné výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(112)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i k většině smluv či osvědčení o právech k užívání pozemků; čínská vláda však poskytla jen velmi omezené informace k tomu, jak se stanovují ceny práva k užívání pozemků.
(113)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda tvrdila, že práva k užívání pozemků v Číně se přidělují prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Takové ustanovení je rovněž obsaženo v článku 137 zákona Čínské lidové republiky o nemovitostech (42).
(114)
Při ověřování spolupracujících vyvážejících výrobců bylo nicméně zjištěno, že tento systém popsaný čínskou vládou ne vždy takto v praxi funguje. Například z šesti práv k užívání pozemků zakoupených společností Wanda Steel Strip Co. Ltd. (část společnosti Panhua Group Co. Ltd) se ve čtyřech případech, jak potvrdili pracovníci společnosti, nabídkové řízení neuskutečnilo. Společnost Chongqing Wanda byla jediným účastníkem a celková cena obchodní operace, kterou společnost zaplatila, byla ve skutečnosti naprosto stejná jako původní cena stanovená místním úřadem pro pozemkové zdroje bez řádného odůvodnění. V případě zbývajících dvou práv k užívání pozemků došlo k nabídkovému řízení, ovšem ani společnost ani čínská vláda o tom žádný důkaz neposkytla. Ve skutečnosti na základě dokumentů předložených čínskou vládou po inspekci na místě se zdá, že rovněž tato dvě práva k užívání pozemků byla zakoupena za cenu shodnou s cenou stanovenou místním úřadem pro pozemkové zdroje. Společnost Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (rovněž součást Panhua Group Co. Ltd) získala tři práva k užívání pozemků převodem od soukromých společností výměnou za podíl v Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Společnost Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd získala dvě práva k užívání pozemků od úřadu pro pozemkové zdroje okresu Xiaonshan a jedno právo od soukromé společnosti. Žádný důkaz o výzvě k podání nabídek nebo dražbě nemohl být poskytnut, neboť podle čínské vlády neexistovala pro práva k užívání pozemků zakoupená před 1. zářím 2006 žádná potvrzení o obchodních operacích, přičemž ve skutečnosti čínská vláda ani nepotvrdila ani nepopřela, že tyto obchodní operace byly předmětem podání nabídky nebo dražby.
(116)
Zjištění řízení potvrzují, že situace týkající se poskytování a získávání pozemků v Číně je nejasná a netransparentní a že ceny jsou často libovolně stanovené příslušnými orgány. Orgány stanoví ceny podle hodnotícího systému městských pozemků, který jim dává mimo jiné pokyny, aby při stanovení ceny pozemků pro průmyslové využití rovněž zohlednily průmyslovou politiku. Přístup k průmyslovým pozemkům, přinejmenším v odvětví oceli, je navíc zákonem omezen pouze na společnosti, které dodržují průmyslovou politiku stanovenou státem (43).
(117)
Také nezávislé informace, které předložil žadatel, naznačují, že v Číně jsou pozemky poskytovány za ceny nižší než běžné tržní sazby (44).
e) Závěr
(118)
Poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 114.-115. bodě odůvodnění výše, fungující trh s pozemky v Číně neexistuje; jak ukázalo použití vnějšího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za práva k užívání pozemků zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny. Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť přístup k průmyslovým pozemkům je zákonem omezen pouze na společnosti, které dodržují průmyslovou politiku stanovenou státem, pouze některé obchodní operace podléhají nabídkovému řízení, přičemž postupy orgánů nebo vlády při stanovení cen v dané oblasti jsou často nejasné a netransparentní.
(119)
Tato subvence je proto považována za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(120)
S ohledem na učiněný závěr, že situace v Číně, pokud jde o práva k užívání pozemků, není řízena trhem, se zdá, že soukromé srovnávací základy nejsou v Číně k dispozici. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje příslušný trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání vnější základ, tak aby bylo možno určit výši výhody. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala nebo nenavrhla žádný vnější základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti se má za to, že za vhodný srovnávací základ je vhodné použít informace ze samostatného celního území Tchaj-wan.
(121)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Většina vyvážejících výrobců se nachází ve východní části Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích s vysokou hustotou obyvatelstva.
(122)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou zaplatí každá společnost za práva k užívání pozemků a částkou, která by měla být běžně placena na základě tchaj-wanského srovnávacího základu.
(123)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o oslabení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje DPH na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2011 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u spolupracujících vyvážejících výrobců činí 0,34 % v případě Huadong Group a 1,12 % v případě Panhua Group.
(125)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,73 %.
(126)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 1,36 %.
3.3.1.3. Program zásobování vodou za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(127)
V podnětu se tvrdí, že ceny vody v Číně jsou určovány výhradně veřejnoprávními orgány a že cenová struktura je stanovena v souladu s průmyslovou makroekonomickou politikou. Rovněž se uvádí, že ceny vody jsou v různých místních oblastech různé a že existují odlišné sazby pro jednotlivé společnosti. V podnětu se tvrdí, že výrobci oceli s organickým povlakem byli pravděpodobně zvýhodněni, pokud jde o ceny, které platili za vodu, a které byly nižší než přiměřené, v souladu s politikou na podporu výrobků z oceli se značnou přidanou hodnotou.
(128)
Zásobování a trh s vodou jsou v Číně spravovány Národní komisí pro rozvoj a reformy, ministerstvem vodních zdrojů a ministerstvem životního prostředí. Ačkoli vstup zahraničních investičních společností prolomil v některých projektech zaměřených na zásobování určitých měst vodou monopol státních dodavatelů, trh zásobování vodou je stále z velké části řízen místními státem vlastněnými společnostmi. Čínská vláda však nebyla schopna poskytnout podrobný seznam dodavatelů vody s vymezením jejich příslušné geografické oblasti služeb a objemů dodávek (viz 129. bod odůvodnění níže), a omezila svou odpověď na seznam dodavatelů vody v oblastech, v nichž působí vyvážející výrobci zařazení do vzorku.
(129)
Pokud jde o ceny, hlavní cenovou politiku udává komise pro rozvoj a reformy a místní orgány stanoví po slyšení místní ceny vody s cílem zabezpečit udržitelné využívání vodních zdrojů. Ceny odrážejí náklady a přiměřený zisk pro místní dodavatele vody. Čínská vláda předložila příslušné ceníky použitelné v obcích, v nichž se nacházejí vyrábějící vývozci oceli s organickým povlakem zařazení do vzorku. Bylo objasněno, že různé obecní ceny platí jednotně pro všechny průmyslové uživatele a neliší se podle společnosti nebo uživatele.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(130)
Šetření potvrdilo, že komise pro rozvoj a reformy stanoví základní cenu vody, a správní orgány pro místní ceny stanoví cenu v každé obci na základě několika parametrů (např. náklady na distribuci, zisk a přiměřený přebytek). K ceně vody se přičítá poplatek za „čištění odpadních vod“, a to i na místní úrovni.
(131)
Přestože se základní cena za vodu, poplatek za čištění odpadních vod a jiné případné místní příplatky vztahují na všechny uživatele, kteří patří do stejné kategorie, bylo zjištěno, že jeden ze dvou vývozců zařazených do vzorku, společnost Zhejiang Huadong Group, neplatil poplatek za čištění odpadních vod.
(132)
Vývozce prohlásil, že uhradil tento poplatek jako paušální částku úřadu pro ochranu životního prostředí. Nepředpokládá se však, že daná platba byla provedena namísto poplatku za čištění odpadních vod z těchto tří důvodů: 1) v úředním dokumentu je uveden poplatek za „vypouštění odpadních vod“ a nikoli poplatek za „čištění odpadních vod“; 2) platba není úměrná skutečné spotřebě vody; 3) celková zaplacená částka je poměrně nízká v porovnání se skutečnou částkou, která by byla zaplacena, pokud by se jednalo o poplatek za čistění odpadních vod za skutečnou spotřebu vody.
c) Finanční příspěvek
(133)
Společnost Zhejiang Huadong Group získala finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení tím, že jí vláda poskytla vodu prostřednictvím místního veřejného vodárenského podniku (tj. Hangzhou Xiaonshan Water Supply Co. Ltd.). To představuje vládní finanční příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení. Alternativně by tento příspěvek bylo možné považovat za ušlé příjmy vlády, neboť veřejnoprávní subjekt nevybral jinak splatný příjem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii).
d) Výhoda
(134)
Společnost Huadong Steel Group získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda poskytla vodu za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že daný vývozce nezaplatil plnou cenu za dodávku vody běžně uplatňovanou u kategorie uživatelů, do níž patří, neboť poplatek za „čištění odpadních vod“ jakožto součást ceny za vodu nebyl zaplacen.
e) Specifičnost subvence
(135)
Subvence v podobě poskytování vody jednomu ze spolupracujících vývozců je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, jelikož poplatek za čištění odpadních vod není dodržen u všech podniků. Navzdory tomu, že neexistují právní předpisy omezující tuto subvenci na určité podniky, možnost, aby určitý podnik vyrábějící dotčený výrobek získal dodávky vody za cenu nižší než přiměřenou, spolu se zjevnou svobodou udělenou místním orgánům, aby netrvaly na části sazby běžně placené za vodu, ve skutečnosti činí dotaci specifickou. Komise nemohla shromáždit žádné další důkazy týkající se základu, na němž byl tento poplatek prominut, neboť vyvážející výrobce je nebyl schopen poskytnout.
f) Výpočet výše subvence
(136)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za tuto výhodu se považuje částka poplatku za čištění odpadních vod, která nebyla v rámci spotřeby vody za posuzované období zaplacena. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje spolupracujících vyvážejících výrobců za období šetření, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(137)
Výhoda společnosti Zhejiang Huadong Group vyplývá z neplacení poplatku za čištění odpadních vod. Zjištěná subvenční sazba činí v tomto ohledu 0,01 %.
(138)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,01 %.
(139)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 0,01 %.
3.3.1.4. Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(140)
V podnětu se tvrdí, že čínská vláda poskytuje elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou prostřednictvím preferenčních sazeb. Žadatel zejména trval na tom, že sazby za elektrickou energii se liší v různých provinciích a také, že preferenční sazby jsou používány jako nástroje průmyslové politiky, která podporuje výrobky z oceli s vysokou přidanou hodnotou a odrazuje od zastaralých výrobních kapacit.
(141)
Národní komise pro rozvoj a reformy odpovídá v Číně za regulaci trhu s elektrickou energií a stanovení cen. Sítě propojující provincie a sítě uvnitř provincií jsou provozovány dvěma státem vlastněnými dodavateli: společnosti State Grid Corporation of China a China Southern Power Grid Corporation. Dodavatelé elektrické energie na místní úrovni jsou dceřinými podniky těchto společností. Mechanismus pro hospodářskou soutěž je v Číně ve fázi zavádění prostřednictvím několika pilotních projektů, jeho dopad je však v této fázi stále zanedbatelný.
(142)
Ceny elektrické energie jsou stanoveny národní komisí pro rozvoj a reformy na základě postupu, který zahrnuje náklady na vyšetřování, odborné posouzení, veřejná slyšení a určení konečné ceny a zveřejnění. Národní komise pro rozvoj a reformy zveřejňuje ceny, jež se použijí v jednotlivých provinciích, prostřednictvím oznámení, a místní úřady pro ceny zveřejňují příslušná oznámení na místní úrovni, přičemž uplatňují ceny, o nichž rozhodla ústřední národní komise pro rozvoj a reformy. Konečná cena odráží pořizovací náklady, náklady na přenos a ztráty a vládní příplatky. Ceny jsou odlišné pro jednotlivé provincie v závislosti na místní situaci a politických cílech, jež různé provincie sledují. Jsou stanoveny pro různé kategorie konečných uživatelů (např. domácnosti, průmysloví uživatelé). Další cenový rozdíl existuje pro různé průmyslové uživatele s cílem zaměřit se na průmyslové politiky stanovené čínskou vládou a zohledněné v katalogu, který je součástí rozhodnutí č. 40 (2005) národní komise pro rozvoj a reformy (další vysvětlení viz 182. bod odůvodnění). Uživatelé, kteří patří do kategorie „podporovaných“ podniků v souladu s katalogem národní komise pro rozvoj a reformy, platí základní sazby za elektrickou energii, zatímco uživatelé, kteří patří k „zastaralým“ nebo „zakázaným“ podnikům, platí kromě základní sazby ještě příplatek. Uživatelé, kteří nepatří do žádné z kategorií uvedených v katalogu, automaticky spadají do kategorie „povolených“ podniků a rovněž platí základní sazbu bez příplatku. Podle rozhodnutí č. 40 národní komise pro rozvoj a reformy by výrobci oceli s organickým povlakem obvykle spadali do kategorie „podporovaných“ podniků.
b) Nedostatečná spolupráce
(143)
Komise požádala čínskou vládu o regulační rámec trhu s elektrickou energií a určování cen, jakož i o vysvětlení úlohy, kterou plní všechny příslušné orgány nebo subjekty. Soubor příslušných rozhodnutí týkajících se určování cen vydaných národní komisí pro rozvoj a reformy a místními úřady pro ceny, který předložila čínská vláda, byl neúplný, nejen pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku, ale i ve vztahu k vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Čínská vláda rovněž neposkytla přesný popis úlohy, kterou při stanovení ceny plní národní komise pro rozvoj a reformy a místní úřady pro ceny. Dopisem ze dne 12. srpna 2012 informovala Komise čínskou vládu o těchto nedostatcích s ohledem na vyvážející výrobce zařazené do vzorku. Po inspekcích na místě bylo rovněž zjištěno, že čínská vláda uvedla nesprávnou sazbu za elektrickou energii vztahující se na jednoho ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(144)
Šetření potvrdilo, že ceny elektrické energie platné v různých provinciích stanoví národní komise pro rozvoj a reformy. Bylo ověřeno, že místní úřad pro ceny funguje pouze jako výkonná složka rozhodnutí přijatých na ústřední úrovni národní komisí pro rozvoj a reformy. To potvrzuje i skutečnost, že národní komise pro rozvoj a reformy vydává oznámení, ve kterém stanoví skutečné ceny pro jednotlivé provincie a tato oznámení jsou pak formálně přenesena do místních sdělení přijatých místními úřady pro ceny a prováděných na místní úrovni. Šetření rovněž prokázalo, že rozdílné sazby za elektrickou energii použitelné pro některá odvětví a/nebo na provinční a místní úrovni jsou stanovovány podle určitých faktorů, zejména včetně sledování cílů průmyslové politiky vytyčených ústředními a místními orgány v pětiletých a odvětvových plánech.
(145)
Z šetření spolupracujících vývozců zařazených do vzorku vyplynulo, že jeden z nich, tj. společnost Chongqing Wanda Steel Strip („CWSS“) využívala nižší sazbu za elektrickou energii, než je sazba obecně platná pro velké průmyslové uživatele. Bylo zjištěno, že ve specifické oblasti, kde se tento vývozce nacházel, měla podkategorie některých průmyslových uživatelů, včetně těch, kteří vyrábějí dotčený výrobek, nárok na tuto nižší sazbu.
d) Finanční příspěvek
(146)
Jeden ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku (CWSS) obdržel finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení tím, že mu vláda poskytla elektrikou energii prostřednictvím místního veřejného elektrárenského podniku. To představuje vládní příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení.
e) Výhoda
(147)
Společnost CWSS získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda poskytla elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že tento vývozce měl nárok na nižší sazbu, než je sazba obecně platná pro jiné velké průmyslové uživatele.
f) Specifičnost subvence
(148)
Subvence ve formě poskytování elektrické energie jednomu ze spolupracujících vývozců je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení. Nižší sazba za elektrickou energii je stanovena v příslušném oznámení národní komise pro rozvoj a reformy a je součástí oznámení místního úřadu pro ceny, tj. je přikázána ústředním orgánem a provedena na místní úrovni. Tato nižší sazba je omezena na určité podniky v určitých odvětvích (zejména výrobci vyrábějící slitiny železa v elektrických pecích a výrobci hnojiv), které jsou zahrnuty v podkategorii velkých průmyslových uživatelů. Tato nižší sazba je tudíž podle práva omezena pouze na společnosti spadající do těchto kategorií ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(149)
Subvence je rovněž omezena na určitý region, neboť se vztahuje pouze na vymezenou územní oblast, kde se vyvážející výrobce nachází. Tato oblast je oblastí podporovanou v souladu s právními předpisy vydanými ústřední vládou, tj. oběžníkem Státní rady týkajícím se různých politik na provádění rozvoje velkých západních regionů v Číně (další podrobnosti viz 233. bod odůvodnění níže). Tento oběžník výslovně uvádí cenový mechanismus týkající se přenosu a poskytování elektrické energie jako jednoho z nástrojů k dosažení rozvoje určitých odvětví. Jelikož sazby za elektrickou energii uplatňované v této oblasti jsou stanovované ústředním orgánem, je daná subvence též regionálně specifická ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
g) Výpočet výše subvence
(150)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda získaná vyvážejícími výrobci byla vypočtena při zohlednění rozdílu mezi skutečnou sazbou za kWh elektrické energie a sazbou, kterou měli za kWh platit velcí průmysloví uživatelé, vynásobeno množstvím elektrické energie spotřebované za období šetření. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato částka (čitatel) následně rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(151)
Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, který patří do skupiny společností Panhua Group (tj. CWSS), tuto nižší sazbu za elektrickou energii využíval. Subvenční sazba zjištěná pro Panhua Group činí 0,14 %.
(152)
Vážená průměrná sazba subvence pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,07 %.
(153)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,17 %.
3.3.1.5. Poskytování různého zboží za cenu nižší než přiměřenou
(154)
Žadatel poukázal na mnoho dalšího zboží poskytovaného čínskou vládou výrobcům oceli s organickým povlakem prostřednictvím státem vlastněných podniků. Žadatel zejména uvedl různé specifické převody týkající se poskytování několika ocelových produktů vyráběných státem vlastněnými podniky, včetně koncentrátů železné rudy, pelet, sintrované rudy, šrotu, předvalků, slitin a mnoha dalších. V podnětu bylo ukázáno, že cena za poskytování tohoto zboží byla stanovena s odkazem na různé prvky a/nebo srovnávací základy, a že existují cenové stropy nebo úpravy v závislosti na různém zboží a skutečnosti, zda se obchodní operace týkala stran ve spojení.
(155)
Čínská vláda odpověděla, že během období šetření tento program pro výrobce oceli neexistoval. Vzhledem k tomu, že čínská vláda k tomuto programu další informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(156)
Vzhledem k tomu, že ceny za různé výše uvedené zboží neodrážejí přiměřenou cenu, je tento program napadnutelný podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 6 písm. d) základního nařízení. Vzhledem ke složitosti různých obchodních operací týkajících se poskytování tohoto zboží a souvisejících smluv, které nebyly v záznamu řízení k dispozici, nemohla Komise ohledně daného programu dospět k jasnému závěru. Komise se tudíž rozhodla dále tento program neposuzovat.
3.3.2. ZVÝHODNĚNÉ PŮJČKY A ÚROKOVÉ SAZBY PRO VÝROBNÍ ODVĚTVÍ OCELI S ORGANICKÝM POVLAKEM
a) Úvod
(157)
Žadatel uvedl, že výrobci oceli s organickým povlakem využívají nízkých (dotovaných) úrokových sazeb poskytovaných komerčními a státem vlastněnými bankami v souladu s politikou čínské vlády na podporu a růst čínského ocelářského průmyslu v rámci pětiletých plánů.
b) Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(158)
Komise požádala čínskou vládu o informace týkající se podílu úvěrů poskytnutých bankami, v nichž je čínská vláda největším nebo jediným akcionářem, dále bankami, v nichž má čínská vláda podíl, avšak není jejich největším akcionářem, bankami, v nichž čínská vláda není akcionářem a bankami se zahraničním vlastníkem, jak pro výrobní odvětví jako celek, tak pro výrobní odvětví, jichž se toto řízení týká. Čínská vláda odpověděla, že záznamy o množstvích a procentních podílech úvěrů poskytovaných státem vlastněnými bankami neuchovává, a to ani v případě záznamů o půjčkách pro ocelářský průmysl. Čínská vláda žádný alternativní zdroj těchto informací neuvedla.
(159)
Komise rovněž požadovala informace o státním vlastnictví bank a finančních institucí, avšak čínská vláda tyto informace neposkytla a tvrdila, že žádné takové záznamy neuchovává. Ačkoliv není pravděpodobné, že by čínská vláda neměla povědomí o aktivech, jež vlastní, je třeba poznamenat, že podle veřejně dostupných informací (45) (46) je čínská vláda významným akcionářem v mnohých velkých bankách sídlících v Číně, a tudíž stejně jako v případě státem vlastněných podniků vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena má přístup ke stanovám příslušné banky, kde by údaje o akciovém podílu měly být podrobně popsány. V tomto ohledu se rovněž podotýká, že podle článku 61 zákona o komerčních bankách (2003) musí banky „podávat zprávy týkající se rozvahy, výkazu zisků a jiných finančních výkazů a statistických zpráv a dokumentů bankovnímu regulačnímu orgánu Státní rady a Čínské lidové banky“.
(160)
Komise rovněž požádala o informace (prostřednictvím zvláštního dotazníku - Dodatek A) týkající se struktury vládního dozoru v dotčených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník nicméně předložila pouze jeden dodatek A, který obsahoval některé obecné informace (především z internetových stránek jednotlivých bank). Většina konkrétních informací požadovaných v dodatku A nebyla poskytnuta. Na některé z dotazů čínská vláda odpověděla, že v současné době nemá tyto informace k dispozici, a poskytla pouze informace o vybraných bankách (např. stanovy byly poskytnuty pouze v případě osmi bank). V písemném upozornění na nedostatky Komise zopakovala své požadavky a vyzvala čínskou vládu, aby poskytla veškeré informace, které byly v dotazníku původně požadovány. Ve své odpovědi na toto upozornění předložila čínská vláda dodatečné informace. Odpověď byla nicméně stále velmi neúplná a značná část požadovaných informací (např. procentní podíl vlastnictví vlády ve státem vlastněných bankách, stanovy některých bank uvedených v dotazníku, úplné odpovědi na otázky v dodatku A) nebyla poskytnuta.
(161)
V dotazníku, písemném upozornění na nedostatky a rovněž během inspekce na místě Komise požadovala oběžníky Čínské lidové banky týkající se rozšíření politiky úrokových sazeb finančních institucí (YinFa [2003] č. 250 a YinFa [2004] č. 251). O existenci těchto oběžníků se Komise dozvěděla v průběhu předchozího šetření. Místo aby čínská vláda tyto oběžníky Komisi poskytla, doporučila jí, aby informace o politice úrokových sazeb finančních institucí hledala na internetových stránkách Čínské lidové banky. Během ověřování byly v tomto ohledu předloženy dva dokumenty, avšak šlo pouze o vytištěné informace z internetových stránek. Je třeba poznamenat, že úplný obsah těchto oběžníků není na internetových stránkách Čínské lidové banky k dispozici.
(162)
Komise rovněž požádala, aby byl během inspekce na místě poskytnut oběžník Čínské lidové banky týkající se změn ze dne 8. června 2012. Čínská vláda tento oběžník neposkytla, a místo toho předložila pouze obecné informace vytištěné z internetové stránky Čínské lidové banky týkající se přizpůsobení základních úrokových sazeb.
(163)
Komise také požádala čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s konkrétními bankami, aby bylo možné ověřit informace o preferenčních systémech úvěrů poskytovaných průmyslu oceli s organickým povlakem. Čínská vláda však tyto schůzky nezorganizovala a uvedla, že nemůže zasahovat do záležitostí státem vlastněných bank a takové schůzky zařídit. Rovněž je třeba poznamenat, že v oznámení o inspekci ze dne 7. června 2012 Komise vysvětlila, že je připravena zahájit inspekci o jeden den dříve a věnovat inspekci více času, je-li čínská vláda toho názoru, že banky mají nejlepší pozici k tomu, aby mohly poskytnout doplňující informace a vysvětlení týkající se preferenčních úvěrů. Komise proto čínskou vládu požádala, aby před inspekcí potvrdila dostupnost banky a umožnila tak inspekčnímu týmu učinit potřebná opatření. Čínská vláda ve svém dopise ze dne 15. června 2012 uvedla, že i nadále bude od bank požadovat, aby spolupracovaly, avšak přinutit je k tomu nemůže. Nakonec až během prvního dne samotné inspekce bylo inspekčnímu týmu Komise sděleno, že představitel banky China Construction Bank je dispozici pro případné otázky a vysvětlení. Vzhledem k tomu, že Komise o této skutečnosti nebyla informována (ačkoli oznámení o inspekci tento konkrétní požadavek obsahovalo), nebylo možné řešit specifické otázky týkající se smluv a podmínek úvěru, ale pouze otázky obecné povahy. V každém případě nebyly předloženy žádné dokumenty, které by prohlášení zástupce banky China Construction Bank doložily, a to s vysvětlením, že všechny dokumenty, jež Komise požadovala, mají důvěrný a interní charakter.
(164)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na uvedenou nedostatečnou spolupráci bylo nezbytné kromě relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(165)
Šetření zjistilo, že vládní zásahy jsou pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou banky pověřeny vládními pravomocemi nebo zda je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), Komise nezjišťovala pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen na základě právního předpisu.
(166)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru (47), který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Ke stejnému tématu přezkum WTO týkající se čínské obchodní politiky uvádí, že „dalším významným rysem čínského finančního sektoru je vysoký stupeň státního vlastnictví“ (48) a že „ve struktuře trhu čínského bankovního sektoru, který je ovládán bankami ve státním vlastnictví, nedošlo k žádným velkým změnám“ (49). Je třeba poznamenat, že pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications a Industrial and Commercial Bank) zjevně představuje více než polovinu čínského bankovního sektoru (50).
(167)
Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Nicméně jak je uvedeno v 160. bodě odůvodnění výše, čínská vláda v tomto ohledu poskytla pouze velmi omezené informace. Komise musela tudíž použít informace, které jí byly dostupné. Na základě těchto dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež předložila buď čínská vláda nebo jsou veřejně dostupné, dále informace z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, přezkum WTO týkající se politiky Číny (2010 a 2012), China 2030 World Bank Report informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (51). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o navýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (52).
(168)
V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším 14 z uváděných 17 bank je ve státním vlastnictví; včetně největších komerčních bank, jako je Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China. Pokud jde o ostatní dotčené státní banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Žádné takové podrobné informace nebyly poskytnuty. Dospělo se tudíž k závěru, že uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Z tohoto důvodu by čínské komerční banky ve státním vlastnictví měly být považovány za veřejnoprávní subjekty.
(169)
Další známkou účasti čínské vlády v čínském finančním trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - YinFa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Avšak, jak je popsáno ve 161. a 162. bodě odůvodnění výše, čínská vláda odmítla tyto oběžníky poskytnout, což Komisi zabránilo ověřit jejich obsah a hledat vysvětlení. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné příslušné informace, které by naznačovaly, že situace se od května 2011, kdy Komise dokončila své antisubvenční šetření ohledně bezdřevého natíraného papíru (53), změnila, dochází se k závěru, že Čínská lidová banka je zapojena do určování úrokových sazeb komerčními bankami ve státním vlastnictví a rovněž tyto sazby ovlivňuje.
Čínská vláda nepředložila žádné důkazy o tom, že by se situace zjištěná při šetření ve věci bezdřevého natíraného papíru změnila, a tudíž byl na základě dostupných údajů a jiných výše uvedených důkazů vyvozen závěr, že situace týkající se metodiky pro určování úrokových sazeb by měla zůstat během celého období šetření stejná.
(170)
Komise se rovněž snažila analyzovat, zda soukromé komerční banky v Číně jsou pověřeny nebo řízeny čínskou vládou tak, aby výrobcům oceli s organickým povlakem nabízely preferenční (subvencované) úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(171)
Z výše uvedeného textu týkajícího se účasti státu v bankovním sektoru (165.-169. bod odůvodnění) je zřejmé, že čínská vláda využívá politiku poskytování preferenčních úvěrů výrobcům oceli s organickým povlakem, neboť na tomto poskytování se podílejí veřejnoprávní subjekty (komerční banky ve státním vlastnictví) (54) s vedoucím postavením na trhu, které jim umožňuje nabízet úrokové sazby nižší než tržní. Nyní je třeba určit, zda tato politika zasahuje i soukromé dodavatele.
(172)
Zákon o komerčním bankovnictví [2003] platí stejným způsobem pro komerční banky ve státním vlastnictví i pro soukromé komerční banky. Např. článek 38 tohoto zákona pro všechny komerční banky stanoví (tj. rovněž pro ty, které jsou v soukromém vlastnictví), aby „určily úrokovou sazbu v souladu s horní a dolní hranicí úrokové sazby stanovené Čínskou lidovou bankou“, podle článku 34 zákona o komerčním bankovnictví musí komerční banky „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“.
(173)
Rovněž vyhláška č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu, a zejména články 24 a 25, které omezují poskytování půjček pouze na společnosti, které jsou v souladu s národní rozvojovou politikou pro železářský a ocelářský průmysl, nečiní rozdíl mezi komerčními bankami ve státním vlastnictví a komerčními bankami v soukromém vlastnictví.
(174)
Výše uvedené (161. a 162. bod odůvodnění) oběžníky Čínské lidové banky jsou navíc rovněž závazné pro soukromé komerční banky.
(175)
Výše uvedené citace z právních předpisů týkajících se bankovního sektoru ukazují, že politika čínské vlády vedoucí k poskytování preferenčních úvěrů výrobcům oceli s organickým povlakem zahrnuje rovněž soukromé komerční banky, přičemž ve skutečnosti jim čínská vláda dává pokyny, aby „vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“ (55).
(176)
Komise požádala čínskou vládu, aby jí poskytla příslušné informace s cílem posoudit, jak banky v Číně provádějí hodnocení úvěrového rizika společností vyrábějících ocel s organickým povlakem dříve, než rozhodnou o tom, zda jim úvěr udělí, jakož i o podmínkách pro poskytnuté půjčky. V dodatku A k příslušnému dotazníku požadovala Komise informace o tom, jak banky zohledňují při poskytování půjček rizika, jak např. posuzují bonitu žadatele o úvěr, jaké jsou rizikové přirážky, které v Číně banky účtují u různých společností/odvětví, které faktory bere banka v úvahu při posuzování žádosti o úvěr, jakou podobu má žádost o úvěr a schvalovací proces atd. Nicméně ani čínská vláda ani jednotlivé banky uvedené v dotazníku neposkytly v tomto ohledu žádné informace. Čínská vláda poskytla pouze odpovědi obecné povahy, které nepředstavují žádný důkaz o tom, že by se prováděla hodnocení úvěrového rizika.
(177)
Komise rovněž požadovala podobné informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a pokusila se je ověřit během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Obě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku odpověděly, že banky požadují určité dokumenty a před poskytnutím úvěrů provádějí určitou analýzu úvěrových rizik. Svá tvrzení však nemohly podpořit žádnými důkazy. Během inspekce na místě požadovala Komise důkazy o tom, že banky takové dokumenty požadovaly nebo že tyto dokumenty společnosti bankám poskytly, případně jakoukoliv zprávu vydanou bankami, která by byla důkazem toho, že takováto analýza úvěrových rizik byla provedena. Dané skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však nebyly schopny takové ani jiné důkazy na podporu svých tvrzení předložit. Rovněž se podotýká, že žádné ze skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku ani jednotlivým společnostem v rámci těchto skupin nebyl přiřazen úvěrový rating.
(178)
Tyto informace týkající se hodnocení úvěrového rizika byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená i) ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (56), ii) ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (57), iii) ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že cena kapitálu je v Číně relativně nízká, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady na různé vstupy (včetně kapitálu a půdy) (58), iv) ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (59) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (60), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
d) Finanční příspěvek
(179)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dospělo k závěru, že naprostá většina úvěrů pro dotčené dvě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku je poskytována bankami ve státním vlastnictví, jež jsou považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť jsou pověřeny vládními pravomocemi a vykonávají vládní funkce. Existují další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti jednají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno ve 169. bodě odůvodnění, stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně zasahuje do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým slouží vyhláška komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu (61), rozhodnutí č. 40 a článek 34 zákona o komerčním bankovnictví s ohledem na plnění státní průmyslové politiky. Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím, jak již bylo vysvětleno ve 178. bodě odůvodnění výše.A konečně, čínská vláda neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou, jak je vysvětleno ve 159.-164. bodě odůvodnění.
Komise tudíž činí závěr, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v Číně se jedná o finanční příspěvky výrobcům oceli s organickým povlakem ve formě přímého převodu peněžních prostředků od vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Navíc stejné důkazy jsou svědectvím toho, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(180)
S přihlédnutím k analýze v 170.-175. bodě odůvodnění výše se rovněž stanovuje, že soukromé banky jsou čínskou vládou pověřeny a řízeny tak, aby poskytovaly úvěry výrobcům oceli s organickým povlakem a že existuje finanční příspěvek podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
e) Výhoda
(181)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují odpovídající tržní srovnávací základ (soukromé banky jsou pověřeny a řízeny čínskou vládou), byl takovýto základ pro srovnání vypočten za použití metody popsané ve 191. a 192. bodě odůvodnění níže.
f) Specifická subvence
(182)
Ocelářský průmysl patří podle rozhodnutí č. 40 do podporované kategorie. Rozhodnutí č. 40 je nařízením Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu v ČLR a v tomto ohledu je rozhodnutí právně závazné pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí člení průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulace a podpory určité skupiny podniků či výrobní odvětví, např. ocelářského průmyslu, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že představují pouze část čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto podporovaných odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že „podporované investiční projekty“ mají nárok na zvláštní výhody a pobídky mimo jiné na finanční podporu. Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „omezovanými a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 ve skutečnosti stanoví, že příslušný orgán má zabránit tomu, aby finanční instituce takovýmto „omezovaným a eliminovaným projektům“ poskytla úvěr. Z výše uvedeného je jasné, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě direktiv o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž výrobní odvětví oceli s organickým povlakem.
(183)
Kromě toho vyhláška národní komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu a zejména články 24 a 25 omezují poskytování úvěrů pouze na ty ocelářské podniky, které jsou v plném souladu s rozvojovou politiku pro železářský a ocelářský průmysl.
(184)
Žadatel rovněž předložil důkaz o tom, že některé další vládní plány a dokumenty pobízejí a dávají pokyny k finanční podpoře ocelářského průmyslu jak na obecné úrovni, tak i na úrovni zvláštních rozvojových politik pro železářské regiony v Číně (62) (63).
(185)
S ohledem na všechny výše uvedené skutečnosti je zřejmé, že čínské orgány povolují finančním institucím preferenční úvěry pouze pro omezený počet odvětví/společností, které jsou v souladu s rozvojovými politikami čínské vlády. Na základě důkazů obsažených ve spisu a při nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády v této věci byl učiněn závěr, že subvence v podobě preferenčních úvěrů neplatí obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran nepředložila žádné důkazy, které by naznačovaly, že subvence vychází z objektivních kritérií nebo podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(186)
Šetření ukázalo, že dvě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku využívaly v období šetření preferenčních úvěrů.
g) Závěr
(187)
Financování odvětví oceli s organickým povlakem by proto mělo být považováno za subvenci.
(188)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
h) Výpočet výše subvence
(189)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení je výhoda, kterou získal příjemce, rozdílem mezi částkou, kterou platí společnost za vládní půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.
(190)
Jak je vysvětleno výše (165.-178. bod odůvodnění), jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(191)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(192)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti, jak je vysvětleno ve 160., 163. a 164. bodě odůvodnění, byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Dotčené strany přes opakované žádosti tyto informace neposkytly a odmítly přístup do bank ve státním vlastnictví. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je považováno za vhodné domnívat se, že všem podnikům v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál byl v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(193)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí 0,25 v případě skupiny společností Huadong a 0,89 % v případě skupiny společností Panhua.
(194)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,58 %.
(195)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,97 %.
3.3.3. KAPITÁLOVÉ PROGRAMY
(196)
V podnětu bylo podrobně uvedeno několik údajných subvenčních programů týkajících se kapitálu, pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a/nebo nespolupracující při šetření. Komise požádala čínskou vládu, aby o těchto programech poskytla informace v původním a doplňujících dotaznících, a následně měla dostatek příležitostí, aby své odpovědi ohledně uvedených programů předložila. Čínská vláda se rozhodla, že poskytne pouze odpovědi týkající se údajných subvenčních programů v případě dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a tento postoj zastávala v průběhu celého řízení.
(197)
Vzhledem ke skutečnosti, že spolupráce čínské vlády byla v tomto řízení značně nedostatečná, neměla Komise možnost získat o těchto programech uvedených v podnětu žádné informace ani důkazy. Komise ověřila, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku těchto programů nevyužili. Komise proto musela zjistit, zda existují subvenční programy, a stanovit zbytkové clo týkající se všech ostatních programů, k nimž čínská vláda nepředložila informace a které nebyly k dispozici pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku nebo jimi nebyly využity, a to na základě důkazů obsažených ve spisu v souladu s ustanoveními čl. 28 odst. 1 základního nařízení.
3.3.3.1. Swapy dluhů za aktiva
a) Popis
(198)
Podnět obsahoval důkazy o tom, že několik výrobců oceli provedlo v roce 2000 swapy dluhů za aktiva v celkové souhrnné částce dluhů ve výši 62,5 miliardy RMB. Uvádí se, že nesplacené dluhy, jež dlužili státem vlastnění výrobci oceli komerčním bankám ve státním vlastnictví, byly zrušeny výměnou za vlastní kapitál, a to prostřednictvím zapojení čtyř čínských společností pro správu majetku, což nebylo v souladu s tržním přístupem. Žadatel dále tvrdil, že společnosti pro správu majetku byly vytvořeny výslovně za účelem likvidace rozsáhlých objemů úvěrů v selhání v klíčových odvětvích, včetně ocelářského průmyslu a restrukturalizace dluhů státem vlastněných podniků, mimo jiné pomocí swapů dluhů za aktiva. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila o daném programu žádné informace, došla Komise ke zjištění na základě dostupných informací obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení (viz 33.-35. bod odůvodnění výše). Ze stejného důvodu byl článek 28 základního nařízení použit i v případě programů účasti na základním kapitálu a nevyplácení dividend popsaných v 204.-215. bodě odůvodnění níže.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(199)
Zjištění týkající se tohoto programu jsou založena na informacích obsažených v podnětu. Swapy dluhů za aktiva představují finanční příspěvek ve formě účasti na základním kapitálu nebo úvěru ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení nebo v podobě ušlých příjmů vyplývající z dluhů, které byly zrušeny nebo nebyly vráceny ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento finanční příspěvek byl poskytnut vládou prostřednictvím veřejnoprávních subjektů zapojených do těchto obchodních operací, tj. prostřednictvím uvedených čtyřech čínských společností spravujících aktiva a různých komerčních bank ve státním vlastnictví (viz 168. bod odůvodnění výše). Při neexistenci jakékoliv spolupráce ze strany čínské vlády vyplývá z důkazů obsažených ve spisu, že společnosti spravující aktiva jsou veřejnoprávními subjekty, neboť byly čínskou vládou výslovně vytvořeny za účelem zbavení se značných objemů úvěrů v selhání v klíčových odvětvích, včetně odvětví oceli a restrukturalizace dluhů státem vlastněných podniků. V důsledku toho se má za to, že jednají z pověření vlády.
(200)
Kromě toho žadatel poskytl důkazy prima facie o tom, že velké množství případů zrušení dluhu nezohlednilo obvyklá obchodní hlediska, jelikož čínská vláda neprovedla posouzení, které by ve vztahu k očekávané přiměřené míře návratnosti, již by bylo možné získat v příslušném období prostřednictvím akciových swapů, provedl běžný soukromý investor. Namísto toho se v podnětu tvrdí, že čínská vláda vyměnila značné objemy dluhů za základní kapitál s cílem snížit poměr základního kapitálu vůči cizímu jmění u výrobců oceli, a zvýšit tak jejich konkurenceschopnost, aniž by přitom zohlednila obchodní hlediska, jak by to učinil soukromý investor. Komise došla po důkladné analýze informací uvedených v podnětu a při nedostatku jiných informací týkajících se spisu k závěru, že tato opatření jsou považována za výhodu ve smyslu čl. 6 písm. a) základního nařízení.
(201)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, protože je omezena pouze na vybrané subjekty s účastí státu, přičemž poskytování tohoto financování se odvíjí pouze od vůle orgánu o ní rozhodujícím a nevychází z žádných objektivních kritérií. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(202)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou získal příjemce, je jednorázová a je stanovena v plné výši swapu dluhů za aktiva, tj. jako částka prominutého dluhu. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody ze strany čínské vlády jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše subvence vypočtena s ohledem na období šetření na základě obvyklého trvání odpisu aktiv společností, v jejichž prospěch byla tato subvence poskytnuta. Částka byla upravena připočtením úroku, který v průběhu uvedeného období vznikl, s cílem zohlednit nárůst hodnoty tohoto přínosu, čímž byla stanovena celková výhoda daného programu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se tato výše subvence přepočte na objem výroby dotčeného výrobku v průběhu období šetření, jelikož subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(203)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,05 %. Výpočet subvenční sazby pro společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných v 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.3.2. Účast na základním kapitálu
a) Popis
(204)
Ve stížnosti se tvrdí, že čínská vláda poskytla v průběhu let značné objemy hotovosti výrobcům oceli prostřednictvím doplnění kapitálu. V podnětu se tvrdí, že čínská vláda (prostřednictvím různých státem vlastněných subjektů) získala podíly ve společnostech, v nichž již byla hlavním akcionářem bez získání dodatečných akcionářských práv. V podnětu jsou rovněž podrobně uvedeny obchodní operace týkající se státem ovládaných subjektů, včetně společnosti China International Capital Corporation (CICC) a komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(205)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda o tomto programu nepředložila žádné informace (viz 196. a 197. bod odůvodnění výše), zjištění o tomto programu vycházejí z informací obsažených v podnětu, podpořených příslušnými zdroji. Doplnění základního kapitálu představuje přímý převod peněžních prostředků ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Tyto finanční příspěvky poskytla vláda prostřednictvím veřejnoprávních subjektů zapojených do těchto obchodních operací, včetně společností CICC a komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Stížnost obsahuje konkrétní důkazy o kapitálových příspěvcích, pokud jde o státem vlastněný podnik na výrobu oceli, v němž společnost CICC vystupovala jako hlavní upisovatel a správce emise akcií. Podle informací ve stížnosti, je společnost CICC vlastněna z 51 % státem a ovládá ji komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, jež v souvislosti s konkrétními obchodními operacemi popsanými v podnětu rovněž vystupovala jako subjekt čínské vlády, který ovládá státem vlastněný podnik na výrobu oceli (pokud jde o analýzu role Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv viz 64.-66. bod odůvodnění výše). Tyto obchodní operace byly tudíž provedeny čínskou vládou prostřednictvím veřejnoprávních subjektů ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení a příslušné judikatury WTO.
(206)
V případě těchto poskytnutí prostředků základního kapitálu se má za to, že společnostem, jež byly jejich příjemci, tak byla poskytnuta výhoda ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a) základního nařízení, neboť jsou v rozporu s obvyklou investiční praxí soukromých investorů. Nesoulad poskytnutí tohoto doplnění základního kapitálu s postupy soukromých investorů je v podnětu podrobně prokázán. S ohledem na tyto konkrétní obchodní operace je v podnětu nejprve prokázáno, že státem vlastněný podnik na výrobu oceli zaplatil za svůj podíl na nové emisi akcií nadhodnocenou cenu, jež nebyla v souladu s přiměřenými tržními podmínkami, a dále pak, že využil takto získaných peněžních prostředků k nákupu státem vlastněných aktiv a ke kapitálovým investicím za ceny nižší než tržní. Podnět rovněž ukazuje, že čínská vláda platila stejnou cenu jako ostatní investoři, i když její akcie měly menší hodnotu, neboť nesly jiná práva a výnosy než akcie prodávané jiným akcionářům.
(207)
Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť byly poskytnuty omezenému počtu vybraných subjektů, v nichž měla podíl čínská vláda. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(208)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše prospěchu, jenž příjemci získali, je stanovena ve výši doplnění základního kapitálu. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše subvence vypočtena s ohledem na období šetření na základě obvyklého trvání odpisu aktiv společností, v jejichž prospěch byla tato subvence poskytnuta.Částka byla upravena připočtením úroku, který v průběhu uvedeného období vznikl, s cílem zohlednit nárůst hodnoty tohoto přínosu, čímž byla stanovena celková výhoda daného programu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(209)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,08 %. Výpočet subvenční sazby pro společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných ve 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.3.3. Nevyplacené dividendy
a) Popis
(210)
V podnětu se tvrdí, že podle opatření čínské vlády nemusí státem vlastněné podniky, včetně oceláren vyrábějících ocel s organickým povlakem, vyplácet vládě, jež je vlastní, v případě zisku dividendy. V důsledku toho jsou státem vlastnění výrobci oceli schopni podle tohoto programu financovat značné investice ze zisku, který nebyl rozdělen na výplatu dividend.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(211)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila žádné informace o výplatě dividend od státem vlastněných výrobců oceli (viz 196. a 197. bod odůvodnění výše), zjištění o tomto programu vycházejí z informací obsažených v podnětu, podpořených příslušnými zdroji. Pokud čínská vláda nepožaduje vyplacení dividend, jež jsou běžně vypláceny soukromým investorům za jejich akcie, musí být nevyplacené dividendy považovány za skrytý grant ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení nebo za ušlé příjmy podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tyto skryté granty byly poskytnuty vládou prostřednictvím subjektu, jenž přímo drží akcie státem vlastněných výrobců oceli, tj. v zásadě komisí pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Analýza týkající se komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv ukazuje, že vykonává funkce státní správy (podrobné informace viz 64.-66. bod odůvodnění výše).
(212)
Částky v plné výši nevyplacených dividend jsou považovány za částky, které poskytují státem vlastněným výrobcům oceli výhodu ve smyslu článku 6 písm. a) základního nařízení, neboť jsou v rozporu s obvyklou investiční praxí soukromých investorů, kteří obyčejně vyžadují vyplacení dividend podle jim odpovídajících akciových podílů. Pokud jde o státem vlastněné podniky v částečném vlastnictví soukromých investorů, výše výhod odpovídá objemu nevyplacených dividend, jež mezi ně byly poměrným způsobem rozděleny.
(213)
Tyto subvence jsou specifické podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť byly poskytnuty omezenému počtu vybraných subjektů, v nichž měla podíl čínská vláda. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(214)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše nevyplacených dividend. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(215)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 1,36 %. Výpočet subvenční sazby pro výrobce zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných v 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.4. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU A OSTATNÍCH PŘÍMÝCH DANÍ
3.3.4.1. Daňová opatření pro odpočet výdajů na výzkum a vývoj
(216)
Tento program poskytuje výhodu společnostem, které zavádějí nové technologie, nové výrobky nebo nové způsoby výroby. Způsobilé společnosti mohou snížit své daně z příjmu právnických osob o 50 % skutečně vynaložených nákladů na schválené projekty.
(217)
Je třeba poznamenat, že přestože čínská vláda omezila své odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky pouze na programy, jichž využívají společnosti zařazené do vzorku, neposkytla o uvedeném programu žádné informace, přestože jedna ze společností zařazených do vzorku uvedla ve svých odpovědích na dotazník informace týkající se přínosu tohoto programu. V návaznosti na inspekci na místě, při které byla znovu požádána, aby poskytla potřebné informace, předložila čínská vláda neúplnou dodatečnou odpověď týkající se uvedeného programu. Přes pozdní poskytnutí této informace požádal inspekční tým o vysvětlení několika otázek (viz 219. bod odůvodnění níže), ta ovšem poskytnuta nebyla. V důsledku toho Komise musela založit svá zjištění na nejpřesnějších skutečnostech, které měla k dispozici.
a) Právní základ
(218)
Tento program je poskytován jako preferenční daňové zacházení ve smyslu čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmu právnických osob (nařízení č. 63 prezidenta Čínské lidové republiky, jež vstoupilo v platnost dne 1. ledna 2008), článku 95 nařízení ČLR o provádění právních předpisů k dani z příjmů právnických osob (vyhláška č. 512 Státní rady ČLR) a pokynů pro klíčové oblasti (oznámení č. 6, 2007). Vyhlášku č. 512 ani oznámení č. 6 čínská vláda pro účely tohoto řízení neposkytla.
b) Způsobilost
(219)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda neposkytla v odpovědi na dotazník a písemné upozornění na nedostatky žádné relevantní informace ohledně daného programu. V dokumentu předloženém v průběhu kontroly na místě čínská vláda uvedla, že pouze „poplatky spojené s výzkumem a vývojem, které vynakládají podniky v souvislosti s rozvojem nových technologií, výrobků a dovedností“ lze v rámci zdanitelného příjmu uznat pro účely jejich odpočtu. Čínská vláda však podrobně nevyložila smysl pojmů „nové technologie“, „nový výrobek“ a „nové dovednosti“. Komise rovněž usilovala o přesné vymezení těchto pojmů při svém ověření na místě u společnosti Zhejiang Huadong, avšak společnost nebyla schopna poskytnout žádné konkrétní vysvětlení a odpověděla, že se jedná pouze o obecné pojmy.
(220)
Nicméně v rámci šetření, jež se týkalo bezdřevého natíraného papíru, bylo stanoveno, že pro tento program jsou způsobilé pouze projekty společností v odvětví nových a špičkových technologií, jež pobírají primární podporu od státu a dále projekty uvedené na seznamu pokynů pro klíčové oblasti a industrializaci odvětví špičkových technologií v rámci stávající priority pro rozvoj, jež schválila národní komise pro rozvoj a reformy (64). Vzhledem k tomu, že v tomto řízení nebyly poskytnuty žádné nové příslušné informace, jež by toto zjištění vyvrátily, dochází se k závěru, že uvedený program není obecně k dispozici, neboť jej může využít pouze omezené množství vybraných průmyslových odvětví / společností / projektů.
c) Provádění v praxi
(221)
Podle odpovědi čínské vlády podniky, které mají v úmyslu požádat o tuto daňovou úlevu, musí podat žádost o vrácení daně z příjmů a „další příslušné dokumenty“ správci daně, avšak v odpovědi nebylo uvedeno, o jaké další příslušné dokumenty se konkrétně jedná. V rámci šetření týkajícího se bezdřevého natíraného papíru bylo stanoveno, že společnost, jež hodlá požádat o výhodu podle tohoto programu, musí podat podrobné informace o projektech z oblasti výzkumu a vývoje místnímu úřadu pro vědu a technologie a pouze po jejím posouzení vydá daňový úřad oznámení o příslušném schválení. Po schválení je částka podléhající dani z příjmu právnických osob snížena o 50 % skutečně vynaložených nákladů na schválené projekty (65).
d) Výsledky šetření
(222)
Tento program využíval během období šetření jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, společnost Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd,. Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády a vzhledem k její pozdní a neúplné odpovědi ve věci tohoto programu nebylo možné určit postup podávání a schvalování žádostí, který se vztahuje na společnosti, jež daného programu využívají. Jak je uvedeno výše, Komise se musela částečně spoléhat na skutečnosti zjištěné v rámci šetření, jež se týkalo bezdřevého natíraného papíru.
e) Závěr
(223)
Tento program by měl být považován za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě ušlých vládních příjmů, neboť přiznává prospěch společnostem, které jsou příjemci této subvence.
(224)
Čínská vláda byla požádána, aby poskytla informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik mohou subvenci získat pouze určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky tyto informace neposkytla. Kromě toho se informace předložené v této souvislosti během inspekce na místě zdají být neúplné s ohledem na zjištění týkající se stejného programu, který, jak bylo zjištěno v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, využívaly určité společnosti. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být stanovení specifičnosti subvence, „průkazně doloženo“, musela Komise při svých zjištěních vycházet z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení. Nejlepší dostupné údaje zahrnovaly i výsledky šetření týkajícího se bezdřevého natíraného papíru.
(225)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobní odvětví oceli s organickým povlakem. Navíc se nejeví, že by byla dána objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Je třeba poznamenat, že nedostatečná spolupráce ze strany čínské vlády neumožňuje, aby Komise posoudila, je-li takovéto objektivní kritérium k dispozici.
(226)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(227)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, po odečtení částek zaplacených na základě dalšího 50 % odpočtu za skutečně vzniklé náklady v souvislosti s výzkumem a vývojem u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(228)
Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, tj. skupina společností Huadong, tento program využívá. Subvenční sazba zjištěná pro Huadong Group činí 0,19 %.
(229)
Vážená průměrná sazba subvence pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,09 %.
(230)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 0,19 %.
3.3.4.2. Daňové úlevy pro centrální a západní regiony
(231)
Tento program nabízí výhodu společnostem sídlícím v centrálních a západních regionech. Na způsobilé společnosti se vztahují preferenční sazby daně z příjmu ve výši 15 % namísto běžné sazby daně z příjmu ve výši 25 % uplatňované v Číně.
(232)
Čínská vláda byla požádána v dotazníku, v písemném upozornění na nedostatky a znovu během inspekce na místě, aby poskytla o tomto programu příslušné informace. Čínská vláda ve své reakci na dotazník a dopis o nedostatcích neodpověděla na žádnou z těchto otázek a uvedla, že tento program již neplatí, neboť byl ukončen ke dni 31. prosince 2010, a rovněž tvrdila, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program během období šetření nevyužívala. Toto tvrzení však bylo v rozporu s odpověďmi jednoho z vyvážejících výrobců (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) a s důkazy, jež byly shromážděny během ověřovací návštěvy na místě u této společnosti.
a) Právní základ
(233)
Tento program je poskytován za účelem preferenčního daňového zacházení podle Oznámení o příznivé daňové politice pro rozvoj západního regionu (vydaného ministerstvem financí, všeobecným daňovým úřadem a celním úřadem, s účinností od 1. ledna 2001), které bylo aktualizováno Oznámením o dalším provádění daňových opatření v rámci strategie pro rozvoj západního regionu (vydaného ministerstvem financí, všeobecným daňovým úřadem a celním úřadem, s účinností od 1. ledna roku 2011), které prodlužuje platnost tohoto programu do 31. prosince 2020.
b) Způsobilost
(234)
Je třeba poznamenat, že čínská vláda ve své odpovědi na dotazník, písemné upozornění na nedostatky či při inspekci na místě nepředložila odpovědi na žádnou z otázek ohledně tohoto programu. Podle Oznámení o příznivé daňové politice pro rozvoj západního regionu je však toto preferenční daňového zacházení k dispozici pro podporované typy podniků v západním regionu (podporované podniky jsou takové, v nichž se hlavní podnikatelská činnost podílí alespoň 70 % na jejich celkových příjmech, jak je uvedeno v seznamu výrobních odvětví, výrobků a technologií podporovaných státem). Během inspekce na místě ve společnosti Chongqing Wanda, společnost potvrdila, že důvodem pro preferenční sazbu daně je, že patří do kategorie podporovaných průmyslových odvětví v západním a centrálním regionu.
c) Provádění v praxi
(235)
Ani čínská vláda, ani společnost Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd neposkytla informace o fungování a provádění tohoto programu. Podle oběžníku Státní rady týkajícího se různých politik pro provádění rozvoje velkých západních regionů v Číně je ke snížení běžné daňové sazby z 25 % na preferenční sazbu 15 % nezbytné schválení lidovou vládou na úrovni provincie. V každoročním daňovém přiznání týkající se daně z příjmu společnosti je odečtená (osvobozená) daň z příjmu uvedena pod bodem 28 - odečtená daň.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(236)
Tento program během období šetření využíval jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, společnost Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd. Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády je obtížné posoudit postup podávání a schvalování žádostí, který se vztahuje na společnosti, jež tohoto programu využívají. Komise musela vyvodit své vlastní závěry z předložených dokumentů, které tvoří právní základ uvedeného programu, bez možnosti požádat čínskou vládu o příslušné vysvětlení.
e) Závěr
(237)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, čímž přijímající společnosti získávají výhodu.
(238)
Čínská vláda byla požádána, aby poskytla informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, jakož i k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik mohou subvenci získat pouze určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle kterého musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít pouze o dostupné údaje.
(239)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a výrobní odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce oceli s organickým povlakem, kteří kromě toho musejí mít sídlo v určitém čínském regionu. Navíc se nejeví, že by byla dána objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Je třeba poznamenat, že nedostatečná spolupráce ze strany čínské vlády neumožňuje, aby Komise posoudila, je-li takovéto objektivní kritérium k dispozici.
(240)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(241)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně zaplacené na základě preferenční daňové sazby z příjmu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(242)
Subvenční sazba zjištěná pro Panhua Group činí 0,03 %.
(243)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,02 %.
(244)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,04 %.
3.3.5. OSTATNÍ PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU, PRO KTERÉ ČÍNSKÁ VLÁDA NEPOSKYTLA ODPOVĚDI VŮBEC NEBO JEN NA NEDOSTATEČNÉ ÚROVNI.
(245)
V podnětu bylo podrobně uvedeno několik údajných subvenčních programů, pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a/nebo nespolupracující při šetření. Komise požádala čínskou vládu, aby o těchto programech poskytla informace v původním a doplňujících dotaznících, a následně měla dostatek příležitostí, aby své odpovědi ohledně uvedených programů předložila. Čínská vláda se rozhodla, že poskytne pouze odpovědi týkající se údajných subvenčních programů v případě dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a tento postoj zastávala v průběhu celého řízení. Čínská vláda však pro některé z těchto programů předložila informace a důkazy o tom, že programy byly ukončeny a v období šetření nebyly v platnosti. Komise tyto důkazy předložené čínskou vládou ve svých zjištěních zohlednila.
(246)
Pokud jde o všechny další programy, čínská vláda žádné informace či důkazy nepředložila. Vzhledem ke skutečnosti, že spolupráce čínské vlády byla v tomto řízení značně nedostatečná, neměla Komise možnost získat od vyvážejících výrobců o těchto programech zahrnutých v podnětu žádné informace ani důkazy. Komise ověřila, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku neměli na tyto programy nárok nebo je nevyužívali (zejména z důvodu, že byli v soukromém vlastnictví nebo se nacházeli mimo oblast působnosti programu nebo z důvodu jejich poměrně omezené velikosti). Komise proto musela určit existenci programu, a stanovit zbytkové clo týkající se všech ostatních programů, k nimž čínská vláda nepředložila informace a které nebyly k dispozici pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku nebo jimi nebyly využity, a to na základě důkazů obsažených ve spisu v souladu s ustanoveními čl. 28 odst. 1 základního nařízení.
3.3.5.1. Slevy na daň z příjmu za nákup výrobního zařízení vyrobeného na vnitřním trhu
a) Popis
(247)
Tento program umožňuje společnosti uplatnit daňové úlevy na nákup tuzemského zařízení, pokud je projekt v souladu s průmyslovou politikou čínské vlády. Na dodatečné zvýšení daňové povinnosti z předchozího roku se může uplatňovat daňová úleva až do výše 40 % nákupní ceny tuzemského zařízení.
b) Právní základ
(248)
Právním základem tohoto programu jsou prozatímní opatření, která se týkají slevy na dani z příjmu u investic do zařízení vyrobených v tuzemsku pro projekty technologické modernizace ze dne 1. července 1999 a oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkající se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] s účinností od 1. ledna 2008.
c) Nedostatečná spolupráce
(249)
Čínská vláda odpověděla, že tento program byl ukončen počínaje lednem 2008, a to v souladu se zmíněným oznámením č. 52, a že pokud je jí známo, žádný jiný program jej nahradil. Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla další příslušné informace, zejména podrobné údaje týkající se harmonogramu pro postupné ukončení výhod. Čínská vláda tyto informace neposkytla a omezila svou odpověď na skutečné výhody, jež získali všichni výrobci oceli s organickým povlakem, přičemž pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku v rámci dotazníku. Komise již vysvětlila důvody, proč byla čínská vláda požádána, aby poskytla informace o všech výrobcích oceli s organickým povlakem, a nikoli pouze o výrobcích zařazených do vzorku (viz 34. a 35. bod odůvodnění výše). Kromě toho čínská vláda neposkytla ani informace týkající se výrobců zařazených do vzorku, přičemž pouze učinila odkaz na jejich odpovědi. Komise se domnívá, že nestačí poskytnout důkaz o ukončení programu, aniž by byly předloženy dodatečné důkazy o postupném ukončení skutečných výhod v rámci daného programu a o případných náhradních programech. S ohledem na tento program, může být daňová výhoda (tj. daňový zápočet) vzniklá v určitém roce ve skutečnosti používána v jiném daňovém období, a tudíž mohou výhody přesahovat období své platnosti i v případě, že program byl již mezitím ukončen. Ukázalo se, že další „ukončené“ daňové programy dále poskytují výhody po dobu několika let po úředně stanoveném okamžiku skončení jejich platnosti. Může se jednat i o případ, kdy výše přidělených výhod je po určité období neobvykle vysoká. Vzhledem k tomu, že čínská vláda v tomto ohledu žádné informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací obsažených ve spisu (v tomto případě podnětu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje příjemcům výhodu ve výši, která se rovná daňové úspoře ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť daňová úspora závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
e) Výpočet výše subvence
(251)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů USA. Při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních se v tomto nařízení bere mimo jiné ohled na to, zda v příslušném programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížila. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(252)
Takto zjištěná subvenční sazba týkající se daného programu během období šetření u všech nespolupracujících společností činí 0,38 %, což je sazba stanovená pro tento program v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 26) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (66).
3.3.5.2. Preferenční daňové schéma pro společnosti, které využívají nejnovější a špičkové technologie
a) Popis
(253)
Na základě tohoto programu může podnik, jenž žádá o vydání osvědčení pro podnik využívající nejnovější a špičkové technologie, využívat snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %. Tento program byl shledán napadnutelným, jak ze strany Unie při šetření případu bezdřevého natíraného papíru, tak ze strany orgánů USA. (67)
b) Právní základ
(254)
Právním základem tohoto programu je článek 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jakož i správní opatření pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie, a oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Nedostatečná spolupráce
(255)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise proto svá zjištění o daném programu založila na informacích, které jsou obsažené ve spisu (zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru a podnět v tomto případu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(256)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře, kterou může prostřednictvím tohoto programu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení získat. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože je omezena na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, jako jsou ty, které působí v ocelářském průmyslu. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(257)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím antisubvenčním řízení ze strany orgánů Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 452/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (68), dle potřeby náležitě upravené, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(258)
Subvenční sazba zjištěná pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,9 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v nařízení uvedeném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.5.3. Úlevy na dani z příjmu pro podniky, které se zabývají komplexním využívání zdrojů („zvláštní suroviny“)
a) Popis
(259)
Tento daňový program umožňuje, aby podniky, které využívají jakoukoli ze surovin uvedených v katalogu pro úlevy na dani z příjmu pro podniky, jež využívají komplexní zdroje coby svou hlavní výrobní surovinu a které vyrábějí výrobky uvedené ve stejném katalogu podle státních a průmyslových norem, zahrnuly takto získané příjmy do celkových příjmů na základě snížené sazby 90 %. Při výpočtu daně z příjmu tak společnosti mohou odečíst 10 % příjmů. Tato výjimka se uděluje na dobu pěti let.
b) Právní základ
(260)
Právní základ tohoto programu tvoří článek 33 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, článek 99 nařízení Státní rady o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků a katalog úlev na dani z příjmu pro podniky zabývající se komplexním využívání zdrojů.
c) Nedostatečná spolupráce
(261)
Čínská vláda uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise proto ve svých zjištěních o tomto programu vycházela z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu), v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(262)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje výhodu pro příjemce ve výši daňových úspor podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože je omezena pouze na některé podniky využívající jako primárních surovin zdroje uvedené ve výše zmíněném katalogu daňových úlev, a to za účelem výroby výrobků uvedených v tomto katalogu.
e) Výpočet výše subvence
(263)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody, vycházela Komise ve svých zjištěních z informací obsažených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(264)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,01 %.
3.3.5.4. Daňová úleva na nákup speciálního zařízení
a) Popis
(265)
Tento program umožňuje společnostem, aby vyrovnaly 10 % nákladů na nákup speciálního zařízení použitého pro ochranu životního prostředí, úsporu energie a vody a bezpečnost při výrobě oproti dani z příjmu právnických osob splatné v roce, kdy bylo zařízení zakoupeno. Zbývající část 10 % investované částky může být převedena do následujících pěti let.
b) Právní základ
(266)
Právní základ tohoto programu tvoří článek 34 ČLR zákona o dani z příjmů podniků, článek 100 nařízení Státní rady o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků.
c) Nedostatečná spolupráce
(267)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise proto ve svých zjištěních o tomto programu vycházela z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(268)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje výhodu pro příjemce ve výši daňových úspor podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(269)
Pokud jde o specifičnost tohoto programu, Komise se domnívá, že vzhledem k nedostatku informací ve spisu nemůže pokračovat v dalších zjištěních a dospět tak ke konečnému zjištění o specifičnosti tohoto programu. Komise proto nemohla tento program dále posoudit.
3.3.5.5. Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
a) Popis
(270)
Tento program umožňuje společnostem, které se nacházejí v severovýchodním regionu (včetně provincií Liaoning, Jilin a Heilongjiang a obce Dalian), aby zaprvé snížily pro daňové účely délku odpisů dlouhodobého majetku až o 40 %, a tím zvýšily roční částku odpisů odečitatelných od daně z příjmu, a zadruhé, aby se zkrátila doba odpisů nehmotného majetku až o 40 % pro daňové účely, což vede ke zvýšení každoročních odpočtů z daně. Podle dokumentu vydaného ministerstvem financí a státní daňovou správu mohou daňoví poplatníci z řad právnických osob v určitých odvětvích, včetně metalurgického, využít rovněž dalších výhod týkajících se DPH, daně ze zdrojů a daně z příjmu právnických osob, zejména při pořizování dlouhodobého majetku.
b) Právní základ
(271)
Právním základem tohoto programu je preferenční politika týkající se daně z příjmů podniků pro oživení společností staré průmyslové základny v severovýchodním regionu (Caishui, č. 153, 20. září 2004), oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o odpisech majetku a provádění programu amortizace v severovýchodní staré průmyslové základně (Caishui, č. 17, 2. února 2005). Čínská vláda předložila právní základ, který dokládá ukončení tohoto programu dne 1. ledna 2008, tj. oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o několika preferenčních politikách, pokud jde o daň z příjmů podniků (č. 1 [2008]).
c) Nedostatečná spolupráce
(272)
Vedle předložení výše uvedeného právního základu, který dokládá ukončení programu, čínská vláda ve vztahu k informacím týkajícím se případné výhody, jež mohla být na základě tohoto programu poskytnuta, pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise dále konstatuje, že vzhledem k tomu, že tento program poskytuje subvence na nákup dlouhodobého majetku, který lze odepisovat více let, a vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila žádné podrobnosti o postupném ukončování výhod podle tohoto programu ani o případných zbývajících výhodách, které stále nejsou uplatněny v celém rozsahu, rozhodla se při svých zjištěních o tomto programu vycházet z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu a v příslušných zjištěních USA) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(273)
Tento program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výhoda podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení se rovná daňové úspoře, kterou získaly způsobilé podniky odpočtem zrychlených odpisů a amortizací nákladů na nákup dlouhodobého majetku. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, protože je omezena na podniky nacházející se ve vymezené územní oblasti, tj. v severovýchodním regionu.
e) Výpočet výše subvence
(274)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou příjemcem se považuje rozdíl mezi výší daně, která by byla pro daná aktiva zaplacena během období šetření při odpisu stanoveném v obvyklé výši, a skutečně zaplacenou částkou v rámci zrychleného odepisování. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů (69)) orgánů USA. Jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z daného šetření.
(275)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,08 %, což je sazba stanovená pro program týkající se osvobození od daně z příjmů pro investory ve vymezených územních oblastech v rámci Liaoning v US Decision Memorandum of 3 June 2010 on Wire Decking (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 3. června 2010 týkající se potahů drátů (strana č. 25) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 111/10, s. 32902 / 10. června 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (70).
3.3.5.6. Osvobození od daně z příjmu u investic do technologické renovace na vnitrostátní úrovni
a) Právní základ
(276)
Právním základem pro tento program je dokument týkající se auditu daně z příjmu podniků, pokud jde o správu investičních úvěrů pro technologickou transformaci tuzemských zařízení, přijatý státní daňovou správou, č. 13 ze dne 17. ledna 2000 a oznámení týkající se vyhlášení a šíření opatření pro správu státních klíčových projektů pro technologickou obnovu.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(277)
Čínská vláda odpověděla, že tento program byl ukončen ke dni 1. ledna 2008 prostřednictvím oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkajícího se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] státní daňové správy. Vzhledem k tomu, že tento program poskytuje opakující se daňové výhody, které byly od roku 2008 ukončeny, a vzhledem k tomu, že neexistují žádné důkazy o tom, že by byly uplatňovány jakékoli zbývající dosud nečerpané výhody během období šetření, dospěla Komise k závěru, že tento program není napadnutelný.
3.3.5.7. Různé místní daňové úlevy
a) Popis
(278)
Podnět uvádí řadu daňových úlev, které jsou k dispozici v několika provinciích (tj. Shandong, město Chongqing, region Guangxi Zhuang, střední a západní regiony) v podobě snížené sazby daně z příjmu právnických osob ve výši 15 % oproti všeobecně uplatňované daňové sazbě 25 %.
b) Právní základ
(279)
Podnět uvádí právní základ pro daňovou slevu v provincii Shandong, a to sníženou sazbu daní z příjmu na základě zeměpisné polohy (provincie Zheijang a Shandong): zákon ČLR o dani z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi a pro zahraniční podniky, čl. 7, přijatý dne 9. dubna 1991, č. 45.
c) Nedostatečná spolupráce
(280)
Čínská vláda pouze uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v průběhu období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se jejich případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Kromě argumentů odkazujících na povinnost čínské vlády poskytnout úplné odpovědi (viz 34.-35. bod odůvodnění výše) Komise uvádí, že alespoň jedna z nižších daňových sazeb uvedených v této části poskytla výhodu jednomu ze spolupracujících vývozců (viz 231. bod odůvodnění a dále). Komise proto při posouzení tohoto programu vychází z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu a v příslušných zjištěních USA) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(281)
Tento program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tato opakující se výhoda se rovná částce daňové úspory získané díky nižší sazbě daně z příjmu právnických osob podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický, neboť je omezený na společnosti sídlící ve vymezených územních oblastech ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(282)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby snížené o částku zaplacenou podle preferenční daňové sazby. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z daného šetření.
(283)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program činí během období šetření u všech nespolupracujících společností 0,66 %, což je sazba stanovená pro program týkající se snížené daně z příjmu na základě zeměpisné polohy v US Decision Memorandum on Certain Tow Behind Lawn Groomers and Certain Parts Thereof (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 12. června 2009 týkající se určitých přívěsných zařízení sekaček na trávu a některých jejich příslušných částí) (strana č. 11) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 117, s. 29180. / 19. června 2009)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (71).
3.3.5.8. Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Popis
(284)
Tento program se skládá z preferenčního daňového zacházení pro podniky se sídlem v Číně, které jsou akcionářem v jiných podnicích se sídlem v Číně v podobě osvobození tuzemských mateřských podniků od daně z příjmu z určitých dividend, bonusů a jiných kapitálových investic. Tento program byl napadnut v antisubvenčním řízení Unie týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (72).
b) Právní základ
(285)
Právním základem je článek 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, článek 83 nařízení o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků, vyhláška č. 512 Státní rady zveřejněná dne 6. prosince 2007.
c) Nedostatečná spolupráce
(286)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužila a pokud jde o informace týkající se případných výhod, získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise se proto rozhodla vycházet při svých zjištěních o tomto programu z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v rozhodnutí o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(287)
Uvedený program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tato výhoda se rovná výši daňových úspor pramenících z osvobození od daně z dividend, bonusů a jiných kapitálových investic pro podniky se sídlem v Číně v souladu s čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický de iure ve smyslu ustanovení čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán, který subvenci poskytuje, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních. Uvedený program je rovněž specifický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení vzhledem k tomu, že je výhradně určen významným odvětvím a projektům podporovaným státem, jako je ocelářský průmysl (viz např. 182. bod odůvodnění výše) a rovněž vzhledem k tomu, že neexistují žádná objektivní kritéria pro vymezení způsobilosti pro tento program a ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky.
e) Výpočet výše subvence
(288)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti se zahrnutím příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně, po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím antisubvenčním řízení ze strany orgánů Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(289)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,77 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.5.9. Preferenční daňový program pro subjekty se zahraničními investicemi
(290)
V podnětu jsou uvedeny následující preferenční programy týkající se daně z příjmu pro podniky se zahraničními investicemi:
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi,
-
Místní programy na osvobození od daně z příjmu a její snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi,
-
Slevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v tuzemsku,
-
Subvence na daň z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy.
(291)
Čínská vláda předložila příslušné právní základy, aby ukázala, že programy týkající se subjektů se zahraničními investicemi byly ukončeny zákonem ČLR o dani z příjmů právnických osob, přijatým dne 16. března 2007, a to v roce 2008 na 5. zasedání 10. Všečínského shromáždění lidových zástupců, a to:
-
Oznámení Státní rady o provádění přechodných preferenčních politik, pokud jde o daň z příjmů podniků č. 39 [2007] vydané Státní radou;
-
Oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] státní daňové správy
(292)
Tato ustanovení ukazují, že do konce roku 2011 byly úlevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi postupně ukončovány. Čínská vláda rovněž uvedla, že žádný náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi neexistuje a že daňové zacházení, pokud jde o subjekty se zahraničními investicemi, je nyní stejné jako v případě ostatních daňových poplatníků z řad právnických osob. Komise konstatuje, že tyto preferenční programy týkající se daně z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi jsou stále napadnutelné, neboť výrobci oceli s organickým povlakem mohou stále využívat zbývající výhody alespoň po část období šetření do konce roku 2011, a nelze vyloučit, že existuje náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi po roce 2012. Komise se nicméně rozhodla, že programy s ohledem na nutnost snížit administrativní zátěž pro všechny zúčastněné strany dále posuzovat nebude, a to i s ohledem na blížící se konec přechodného období a chybějící údaje o případném náhradním programu.
3.3.6. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
3.3.6.1. Dovozní clo a osvobození od DPH pro subjekty se zahraničními investicemi a některé domácí podniky používající dovážené zařízení v podporovaných odvětvích
a) Popis
(293)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch subjektů se zahraničními investicemi a tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaných projektech, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel. Tento program byl napadnut v antisubvenčním řízení EU týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (73).
b) Právní základ
(294)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, oznámení národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Nedostatečná spolupráce
(295)
Čínská vláda tvrdila, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod, získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále), a při svých zjištěních o tomto programu tak bude vycházet z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v řízení o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(296)
Tento program je považován za subvenci v podobě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), neboť subjekty se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH a/nebo jiných cel, které by byly jinak splatné v případě, že by podniky nevlastnily osvědčení o státem podporovaných projektech vydané Národní komisí pro rozvoj a reformy. Proto představuje výhodu pro společnosti z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tento program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky, které investují v rámci konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které získaly osvědčení o státem podporovaných projektech. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(297)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím řízení o vyrovnávacím clu ze strany Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(298)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,89 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.6.2. Vracení DPH subjektům se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
a) Popis
(299)
Tento program poskytuje výhody subjektům se zahraničními investicemi v podobě vracení DPH při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Zařízení nesmí být klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nesmí překročit celkový investiční limit pro subjekty se zahraničními investicemi podle „zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“. Tento program byl napadnut Unií v antisubvenčním řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (74) a orgány USA v řízení o uložení vyrovnávacího cla týkajícího se bezdřevého natíraného papíru z ČLR (75).
b) Právní základ
(300)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník státní daňové správy o vyhlášení prozatímních opatření o vracení daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu subjekty se zahraničními investicemi, č. 171, 199, 20.9.1999; oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu státní daňové správy, č. 176 [2008] ministerstva financí.
c) Nedostatečná spolupráce
(301)
Čínská vláda tvrdila, že daný program byl ukončen výše uvedeným oznámením č. 176 [2008], a to od 1. ledna 2009. Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla informace o skutečném skončení výhod, které mají být poskytovány v průběhu delšího období, neboť daný program je spojen s nákupem majetku vyrobeného na domácím trhu. Pokud jde o případné výhody, které mohly být na základě tohoto programu získány, čínská vláda pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále). Komise také poukazuje na to, že oznámení č. 176 stanoví přechodné období pro pořizování způsobilého dlouhodobého majetku a pro podání přihlášky s cílem získat výhodu do 30. června 2009. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila informace o postupném ukončování výhod a vzhledem k tomu, že tyto výhody, jelikož jsou spojené s dlouhodobými aktivy, mohou být poskytovány po určité období a pokračovat i v období šetření, Komise při svých zjištěních o tomto programu vychází z dostupných informací podle článku 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v řízení o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(302)
Tento program je považován za subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), čímž poskytuje společnostem z řad příjemců výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky (subjekty se zahraničními investicemi), pokud jde o nákup zařízení, které není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození. Vzhledem k tomu, že neexistují žádná objektivní kritéria pro omezení způsobilosti pro tento program a ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky, nic nenasvědčuje tomu, že by daný program nespecifický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Program je mimoto specifický ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, jelikož subvence závisí na přednostním použití domácího výrobku před dováženým.
e) Výpočet výše subvence
(303)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše DPH proplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program ze strany Unie předmětem šetření již v předchozím řízení o vyrovnávacím clu, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(304)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,04 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.6.3. Odpočet DPH u dlouhodobých aktiv v centrálním regionu
a) Popis
(305)
Tento program se týká plátců DPH působících zejména v některých uvedených odvětvích, včetně metalurgického průmyslu. Program stanoví, že způsobilí plátci DPH, kteří se nacházejí ve 26 městech starých průmyslových základen centrálního regionu a kteří investují do některého dlouhodobého majetku, mohou odečíst částku DPH za dlouhodobý majetek od své celkové splatné částky DPH.
b) Právní základ
(306)
Právní základ tohoto programu tvoří sdělení ministerstva financí a státní daňové správy, kterým se vyhlašují prozatímní opatření na rozšíření oblasti působnosti, pokud jde o vyrovnání daně z přidané hodnoty v ústřední oblasti, č. 75, 2007, oznámení ministerstva financí a státní daňové správy týkající se otázek celostátního provádění reformy daně z přidané hodnoty, č. 170 [2008] ministerstva financí.
c) Nedostatečná spolupráce
(307)
Čínská vláda tvrdila, že tento program byl ukončen dnem 1. ledna 2009 prostřednictvím oznámení č. 170 [2008] a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále). Komise konstatuje, že vyhláška č. 170 stanoví, že výhody v oblasti DPH poskytované společnostem nacházejícím se v centrálním regionu končí na konci roku 2008 s možností převodu pouze do ledna 2009. Nicméně tyto výhody, jelikož jsou spojené s dlouhodobými aktivy, mohou být poskytovány po určité období a pokračovat i v období šetření; kromě toho se zdá, že oznámení obsahuje další preferenční systém DPH pro podniky nacházející se v centrální oblasti, jenž spočívá v snížení použitelné sazby DPH o jednu polovinu, a to od ledna 2009. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila vysvětlení, pokud jde o postupné ukončení zbývajících výhod v rámci tohoto programu, ani pokud jde o informace o případném náhradním programu, vychází Komise při svých zjištěních o daném programu z důkazů obsažených ve spisu podle článku 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(308)
Tento program je považován za subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), čímž poskytuje společnostem z řad příjemců výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jež se rovná částce úspory za DPH odečtené z nákupu dlouhodobých aktiv. Program je specifický v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož právní předpisy omezují přístup k němu na určité podniky, tj. výrobní podniky, které působí v uvedených odvětvích. Tento program je rovněž specifický podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na určité oblasti, tj. města starých průmyslových základen centrálního regionu.
e) Výpočet výše subvence
(309)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše úspory za DPH odečtené z nákupu dlouhodobých aktiv. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl již v tomto řízení posuzován srovnatelný program týkající se DPH, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení uvedené v 297. a 298. bodě odůvodnění.
(310)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,89 %.
3.3.6.4. Jiné daňové výsady města Ma'anshan
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(311)
Podnět uvádí různé daňové výsady, kterých od roku 2008 do roku 2010 požívali výrobci oceli s organickým povlakem nacházející se ve městech Ma'anshan a Wuhan, včetně osvobození od daní za údržbu a výstavbu města a dodatečných poplatků na vzdělávací fondy. Komise požádala čínskou vládu, aby ji o těchto daňových výhodách informovala. Čínská vláda odpověděla, že požadované informace jsou pro účely šetření nepodstatné, neboť žádný z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku se nenachází ve městě Ma'anshan. Komise odkazuje na vysvětlení týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla informace rovněž ohledně nepodložených tvrzení o subvenci, pokud jde o společnosti nezařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše).
(312)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda žádné informace neposkytla, dochází Komise k závěru, že daňové výsady poskytované ve městech Ma'anshan a Wuhan představují subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bod ii). Daňové výsady poskytují výhodu společnostem z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť přinášejí daňové úspory ve výši rozdílu mezi zaplacenou částkou za daň a výší daně, která je mimo program běžně placena. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na podniky usazené v určitých vymezených regionech nebo v obcích v Ma'anshanu.
b) Výpočet výše subvence
(313)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(314)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,08 %.
3.3.7. GRANTOVÉ PROGRAMY
(315)
V podnětu se uvádí, že společnosti vyrábějící dotčený výrobek získaly od roku 2005 až do nedávné doby (včetně roku 2009) výhody z několika grantových programů a podprogramů. Nelze vyloučit, že platby v rámci tohoto programu buď stále probíhají nebo byly uskutečněny jednorázově v souvislosti s kapitálovými investicemi, a představují tedy pokračující výhody, které stále nejsou uplatněny v celém rozsahu během zvoleného patnáctiletého odpisového období. Přestože byla čínská vláda požádána, aby o těchto programech poskytla informace, žádná smysluplná odpověď nebyla z její strany předložena, a to ohledně žádného z uvedených programů. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neposkytla odpovědi týkající se uvedených aspektů, vychází Komise při svých zjištěních z nejspolehlivějších dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení.
3.3.7.1. Program China World Top Brand
a) Právní základ
(316)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu tvoří:
-
Oběžník o provádění hodnocení výrobků, které se ucházejí o označení China World Top Brand, GZJH [2005] č. 95
-
Oznámení č. 5, 2005 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oběžník týkající se provádění programu China World Top Brand v roce 2006, ZJZH [2006] č. 11
-
Oznámení č. 6, 2006 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oznámení č. 6, 2007 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oběžník týkající se provádění programu China World Top Brand v roce 2008, ZJZH [2008] č. 23
-
Opatření čínské vlády týkající se správy programu nejlepších čínských značkových výrobků
b) Způsobilost
(317)
Pouze výrobci, kterým bylo uděleno označení „China World Top Brand“, mají nárok na výhody plynoucí z tohoto programu. Podnět uvádí řadu výrobků z oceli, které získaly výše uvedené označení a které jsou vyráběny ocelářskými společnostmi, jež jsou předmětem tohoto šetření.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(318)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády vychází Komise při svých zjištěních z informací obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(319)
Tento program poskytuje finanční příspěvek v podobě grantů, netržních úvěrů a jiných pobídek, které představují přímý převod peněžních prostředků, a udělují výhody příjemcům ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(320)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k ní je podle právních předpisů omezen pouze na určité podniky, tj. podniky, jejichž výrobky získaly označení „China World Top Brand“. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Výpočet výše subvence
(321)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(322)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,13 %, což je aritmetický průměr stanovený pro podobné programy v US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 6. dubna 2009 týkající se kyseliny citronové a některých citrátových solí (strana č. 6) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 69, s. 16836 / 13. dubna 2009)), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 29) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. května 2010 týkající se některých ocelových mříží (strana č. 18) (Federální rejstřík / sv. 75, No. 109, s. 32362/ 8. června 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. března 2011 týkající se hliníkových výlisků (strana č. 19) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 64, s. 18521 / 4. dubna 2011)) a US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 11. října 2011 týkající se vícevrstvých dřevěných podlahovin (strana č. 17) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 201, s. 64313 / 18. října 2011)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (76).
3.3.7.2. Programy a podprogramy pro známé značky (Chongqing Famous Brands, Hubei Province Famous Brands, Ma'anshan Famous Brands, Shandong Province Top Brands, Wuhan Famous Brands)
a) Právní základ
(323)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu, s ohledem na podprogram Shandong tvoří:
-
Sdělení o tisku a distribuci z roku 2003 týkající se politiky pro posílení a rozšíření vývozu do zahraničí v provincii Shandong LWJMJCZ, [2003] č. 180.
-
Politika pro rok 2004 týkající se posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong, LWJMJCZ, [2003] č. 1037;
-
Politika pro rok 2005 týkající se posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong;
-
Sdělení o tisku a distribuci z roku 2006 týkající se politiky pro posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong, LCQ, [2006] č. 5.
-
Finanční prostředky určené na zvláštní ocenění pro rozvoj vývozních značek, Lucaiqizhi, 2008, č. 75.
b) Způsobilost
(324)
Tento program poskytuje výhody výrobcům těch výrobků, jež jsou označeny jako „známé značky“ a jsou určeny na vývoz. Podnět uvádí řadu výrobců dotčeného výrobku, kteří daný program využívali přinejmenším do roku 2009.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(325)
Podnět tvrdí, že tento program byl navržen s cílem podpořit tuzemská vyspělá výrobní odvětví a podpořit vývoz jejich výrobků na světové trhy. Hlavní rámec tohoto programu je vymezen v ústředním programu, přičemž vlády na provinční a místní úrovni podle něj vyvíjejí vlastní programy známých značek na podporu vývozu místních výrobků. USA tento grantový program napadly v rámci WTO (DS 387). Orgány USA se navíc proti tomuto programu bránily prostřednictvím několika řízení uvedených v podnětu. Komise rovněž napadla výhody poskytované tímto programem v případě bezdřevého natíraného papíru (77).
(326)
Program „známé značky“ poskytuje finanční příspěvky v podobě úvěrů se subvencovaným úrokem, financování výzkumu a vývoje a hotovostních finančních odměn za vývoz. Tyto pobídky představují přímý převod peněžních prostředků, čímž jsou příjemci poskytovány výhody ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(327)
Tato subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k ní je právními předpisy omezen pouze na podniky, které vyvážejí výrobky označené jako „známé značky“. Navíc vzhledem k tomu, že orgán poskytující subvenci zjevně nestanoví žádná objektivní kritéria ani podmínky pro provádění tohoto programu, je subvence rovněž specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Preferenční zacházení v rámci tohoto programu je také specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť jeho výhody jsou závislé na objemu vývozu příslušných výrobků označených jako „známé značky“.
d) Výpočet výše subvence
(328)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(329)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,13 %, což je aritmetický průměr stanovený pro podobné programy v US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 6. dubna 2009 týkající se kyseliny citronové a některých citrátových solí (strana č. 6) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 69, s. 16836 / 13. dubna 2009)), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 29) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. května 2010 týkající se některých ocelových mříží (strana č. 18) (Federální rejstřík / sv. 75, No. 109, s. 32362/ 8. června 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. března 2011 týkající se hliníkových výlisků (strana č. 19) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 64, s. 18521 / 4. dubna 2011)) a US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 11. října 2011 týkající se vícevrstvých dřevěných podlahovin (strana č. 17) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 201, s. 64313 / 18. října 2011)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (78).
3.3.7.3. Fond projektu pro státní klíčové technologie
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(330)
Ve své odpovědi na dotazník čínská vláda pouze uvedla, že tento program byl ukončen v roce 2003 a že nebyl využíván žádným z vývozců zařazených do vzorku. Jelikož čínská vláda tuto odpověď nepodpořila žádnými důkazy nebo dalším objasněním, vychází Komise při analýze daného programu z dostupných údajů podle článku 28 základního nařízení.
b) Právní základ
(331)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu tvoří:
-
Oběžníky státu: Guojingmao Touzi č. 886 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 122 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 1038 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 822 z roku 2000 a
-
Opatření pro správu zvláštního fondu veřejného dluhu pro státní klíčové projekty technologické rekonstrukce
c) Způsobilost
(332)
Podle citací ze základních právních předpisů obsažených v podnětu jsou podporované podniky v rámci tohoto programu „vybírány zejména z velkých státem vlastněných podniků, tj. mezi 512 klíčovými podniky, 120 pilotními skupinami podniků a předních podniků daného výrobního odvětví.“ Upřednostňovány jsou rovněž podniky nacházející se ve starých průmyslových základnách v severovýchodní, střední a západní oblasti.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(333)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády se Komise opírá o údaje obsažené v podnětu a/nebo o další zdroje uvedené v podnětu (79).
(334)
Podnět uvádí, že cílem tohoto programu je poskytnout finanční podporu způsobilým podnikům, a podpořit tak: technologickou obnovu klíčových průmyslových odvětví, podniků a výrobků; usnadnění modernizace technologie; zlepšení struktury výrobků; zlepšení jakosti; zvýšení dodávek; rozšíření domácí poptávky; nepřetržitý a zdravý rozvoj státního hospodářství. V podnětu se uvádí, že fond podpořil 47 železářských a ocelářských podniků, což představuje investice v celkové výši 75 miliard RMB. Orgány USA tento program napadly nejméně ve dvou řízeních.
(335)
Program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvky v podobě grantů na pořízení dlouhodobých aktiv v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem i) základního nařízení, a poskytuje tak příjemci výhodu. Vzhledem k tomu, že tato subvence je spojena s dlouhodobými aktivy a je poskytována v průběhu času, dochází se na základě dostupných údajů k závěru, že tato výhoda pokračuje i v období šetření.
(336)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť podpora je omezena na některé velké státem vlastněné podniky a veřejné holdingové podniky mezi 512 klíčovými podniky a 120 pilotními skupinami podniků. Vzhledem k tomu, že projekt se zaměřuje na podniky nacházející se ve vymezených územních oblastech starých průmyslových základen v severovýchodní, střední a západní části, je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(337)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům podobné rozhodnutí orgánů Spojených států, a to US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 10. září 2010 týkající se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli (strana č. 19) (Federální rejstřík sv. 75, č. 182, s. 57444 / 21. září 2010)).
(338)
Takto stanovená subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,01 %, což je sazba stanovená u podobného programu v rozhodnutí USA uvedeném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.7.4. Programy na snížení antidumpingových právních poplatků
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(339)
Podnět uvádí různá šetření provedená orgány USA (80) a Komisí (řízení týkající se bezdřevého natíraného papíru), která shledala napadnutelnými několik provinčních programů, přičemž 40 % právních poplatků za účast společnosti v příslušném antidumpingovém řízení byla hrazena místním finančním úřadem. Vzhledem k tomu, že čínská vláda na otázky týkající se uvedeného programu neodpověděla a pouze se omezila na konstatování, že vývozci zařazení do vzorku tento program nevyužívali, vycházela Komise při svých zjištěních z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
b) Právní základ
(340)
V souladu s podnětem a rozhodnutím Komise týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (193. bod odůvodnění) jsou právním základem tohoto programu:
-
Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření
c) Způsobilost
(341)
Tento program je dostupný společnostem, které se účastní antidumpingových šetřeních a jednají v souladu s pokyny ministerstva obchodu a orgánů na úrovni provincií.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(342)
Tento program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení za účelem pokrytí právních poplatků v antidumpingových řízeních a představuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního nařízení, neboť je omezena na určité podniky, jichž se týkají zahraniční antidumpingová řízení. Daný program je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na určité podniky evidované ve vymezených územních oblastech, které řídí příslušné orgány na úrovni provincií provádějící tento program.
e) Výpočet výše subvence
(343)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření ze strany orgánů Unie již v předchozím antisubvenčním řízení, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(344)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí na základě zjištění týkajícího se bezdřevého natíraného papíru 0,01 % (81).
3.3.8. NÁKUP ZBOŽÍ VLÁDOU ZA VYŠŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU CENU
(345)
Podnět obsahoval důkazy o tom, že čínská vláda prostřednictvím státem vlastněných podniků nakupovala ocelové výrobky vyráběné výrobci oceli s organickým povlakem. V podnětu bylo uvedeno, že čínská vláda nakupovala řadu ocelových výrobků, včetně barvou povlakovaných plechů, svitků válcovaných za tepla, plechů válcovaných za studena, plechů střední kvality, galvanizovaných plechů a mnoha dalších. V podnětu bylo ukázáno, že cena za nákup tohoto zboží státem vlastněnými podniky byla stanovena s odkazem na různé prvky a/nebo srovnávací základy, a že existují cenové stropy nebo úpravy v závislosti na různém zboží a skutečnosti, zda se obchodní operace týkala stran ve spojení.
(346)
Čínská vláda ve své odpovědi odkázala na obecné argumenty ohledně státem vlastněných podniků, v nichž tvrdí, že se neprokázalo, že státem vlastněné podniky kupující tyto výrobky z oceli jsou veřejnými orgány ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a že čínská vláda nemůže shromažďovat údaje týkající se obchodních operací neznámých subjektů. Čínská vláda rovněž uvedla, že v podnětu není uveden žádný nákup zboží, který by zahrnoval výrobce zařazené do vzorku. Komise odkazuje na své závěry, v nichž se uvádí, že subjekty kupující ocel s organickým povlakem a další výrobky z oceli jsou státem vlastněné podniky (49.-73. bod odůvodnění výše) a na žádost směřovanou čínské vládě, aby poskytla rovněž informace o vývozcích nezařazených do vzorku (viz 34. a 35. bod odůvodnění výše). Vzhledem k tomu, že čínská vláda k tomuto programu další informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(347)
Vzhledem k tomu, že ceny jsou vyšší než tržní a že stát poskytuje výrobcům oceli s organickým povlakem výhodu prostřednictvím nákupů ze strany státem vlastněných podniků, je tento program napadnutelný podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 6 písm. d) základního nařízení. Rovněž je třeba zohlednit skutečnost, že šetření potvrdilo tvrzení uvedené v podnětu o tom, že na trhu neexistují spolehlivé tržní ceny, neboť na trhu s ocelí převládá vliv veřejného sektoru, a že státem vlastněné podniky mají na čínském trhu s ocelí rozhodující podíl, přinejmenším pokud jde o ocel válcovanou za tepla a za studena (viz 76.-79. bod odůvodnění). Tato subvence je rovněž specifická podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť je omezena pouze na vybrané ocelářské subjekty se státní účastí. Složitost těchto obchodních operací a souvisejících smluv, jakož i chybějící nezbytné údaje ve spisu neumožnily Komisi dospět k jasnému závěru o tomto programu. Komise se tudíž rozhodla dále tento program neposuzovat.
3.3.9. JINÉ REGIONÁLNÍ PROGRAMY
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(348)
Čínská vláda odpověděla, že vzhledem k tomu, že žádný z výrobců zařazených do vzorku se nenachází v oblasti, na niž se vztahují regionální programy uvedené v tomto oddíle, nejsou informace, jež Komise požaduje, podstatné pro účely šetření. S ohledem na důležitost této informace pro šetření (viz 34.-35. bod odůvodnění výše), se Komise poté, co neobdržela odpověď od čínské vlády, opírá při svém rozhodnutí o všechny regionální programy uvedené v tomto oddíle a o skutečnosti, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
3.3.9.1. Subvence poskytované v zóně Tianjin Binhai New Area a Tianjin Economic and Technological Development Area
a) Právní základ
(349)
Právním základem režimu zrychlených odpisů je oběžník ministerstva financí a státní daňové správy o související preferenční politice, pokud jde o daň z příjmů podniků na podporu rozvoje a otevřenosti oblasti Binhai New Area of Tianjin.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(350)
V podnětu se uvádí, že cílem tohoto programu je podporovat výstavbu vědecko-technologické infrastruktury v Tianjin Binhai New Area (TBNA) a Tianjin Economic and Technological Development Area (TETDA) a vybudovat systém vědecko-technologické obnovy a provozní kapacity. Podnět uvádí, že finanční výhody v rámci tohoto programu byly poskytnuty prostřednictvím fondu pro vědu a technologie a programu zrychlených odpisů. Tyto výhody mají být omezeny na podniky, které se nacházejí v oblasti působnosti správního výboru TBNA, včetně společností vyrábějících/vyvážejících dotčený výrobek. Podnět odkazuje na rozhodnutí orgánů USA ve vyrovnávacím řízení týkajícím se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli z Čínské lidové republiky, v němž byl tento program shledán napadnutelným (82).
(351)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády vychází Komise ve svém rozhodnutí o tomto programu z nejspolehlivějších dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení obsažených v podnětu a v uvedeném rozhodnutí orgánů USA.
(352)
Tento program poskytuje neopakující se výhodu společnostem z řad příjemců, a to v podobě grantů v rámci fondu pro vědu a technologie ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení (přímý převod peněžních prostředků) a v podobě ušlých příjmů podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, pokud jde o program zrychlených odpisů.
(353)
Subvence v rámci fondu pro vědu a technologie a programu zrychlených odpisů jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou omezeny na určité podniky ve vymezených územních oblastech (tj. TBNA a/nebo TETDA).
c) Výpočet výše subvence
(354)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů Spojených států, a to US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Certain Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 10. září 2010 týkající se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli z Čínské lidové republiky (strana č. 20 a 21) (Federální rejstřík sv. 75, č. 182, s. 57444 / 21. září 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými a grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (83).
(355)
Celková subvenční sazba zjištěná během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,61 %, což odpovídá akumulované hodnotě dotčených programů, jak je uvedeno v rozhodnutí zmíněném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.9.2. Programy týkající se severovýchodního regionu
a) Právní základ
(356)
Právním základem je oběžník ministerstva financí a státní daňové správy ze dne 14. září 2004, v němž jsou otiskována a zveřejňována nařízení o příslušných otázkách týkajících se širšího uplatnění odpočtu DPH v severovýchodním oblastech.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(357)
Žadatel tvrdil, že čínská vláda zavedla v roce 2003 program revitalizace severovýchodního regionu s cílem oživit starou průmyslovou základnu Dalian City a tři severovýchodní provincie Liaoning, Jilin s Heilongjiang, což je tradiční středisko čínského ocelářského průmyslu. V podnětu se tvrdí, že čínská vláda vytvořila zvláštní banku Northeast Revitalisation Bank (NRB), která je kontrolována Státní radou a pověřena finanční podporou na oživení starého střediska těžkého průmyslu v severovýchodním regionu.
(358)
Podnět rovněž uvádí subvence, které v rámci tohoto programu poskytuje Export-Import Bank of China („EXIM bank“) prostřednictvím své pobočky v Dalianu v celkové výši 5 miliard RMB v podobě vývozních úvěrů a jiných „levných úvěrů“, jež pro místní podniky představují 150 milionů RMB úspor od listopadu 2003. V podnětu se rovněž tvrdí, že úvěry byly rozšířeny i na nebonitní podniky s cílem zvýšit konkurenceschopnost oslabených podniků ve státním vlastnictví, kterým byl poskytnut nepřiměřený přístup k finančním zdrojům i přesto, že měly nejvyšší podíl nesplácených úvěrů v zemi.
(359)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády opírá Komise své rozhodnutí týkající se toho programu o informace obsažené v podnětu a v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 21 a 22) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)), náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(360)
Tento program poskytuje výhodu společnostem z řad příjemců v podobě: i) grantů jakožto úrokové podpory vývozu; ii) vracení DPH za nákup dlouhodobých aktiv.
(361)
S ohledem na bod i) úroková podpora vývozu představuje poskytování úrokové podpory subvenci v podobě grantu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Rozhodnutí USA tento program týkající se revitalizace severovýchodního regionu, jak je uvedeno v podnětu, označuje jako „Fond na rozvoj zahraničního obchodu“. Tento program je řízen orgány provincie Liaoning, a to provinčním Úřadem zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce provincie Liaoning a Finančním odborem provincie Liaoning). Mezi způsobilými projekty jsou i projekty prováděné vyvážejícími podniky, mimo jiné za účelem zlepšení konkurenceschopnosti jejich vývozní základny a průzkumu mezinárodního trhu. Vzhledem k tomu, že tyto dotace jsou závislé na vývozní výkonnosti, je daný program specifický v souladu s čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(362)
S ohledem na bod ii) vracení DPH za nákup dlouhodobých aktiv představuje subvenci v podobě ušlých příjmů ze strany státu podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. V rámci tohoto programu mohou plátci DPH určitých výrobních odvětví odečíst DPH za nákup dlouhodobých aktiv od DPH z prodeje hotových výrobků. Tento odpočet DPH je omezen na podniky nacházející se v severovýchodním regionu, a je proto regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
c) Výpočet výše subvence
(363)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(364)
Takto zjištěná celková subvenční sazba v rámci Programu pro obnovu severovýchodního regionu činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,18 %, což odpovídá akumulované hodnotě za granty a vrácené DPH v rámci Fondu na rozvoj zahraničního obchodu, jak je uvedeno v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 21 a 22) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (84).
a) Právní základ
(365)
Právním základem jsou dočasná správní opatření týkající se finanční úrokové podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a příslušných výrobních zařízení provincie Liaoning ze dne 16. prosince 2004.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(366)
Podnět tvrdí, že v rámci tohoto programu je poskytována pomoc podnikům s cílem zvýšit vývoz výrobků špičkové technologie a podporuje se rozvoj podniků nacházejících se v provincii Liaoning. Program spravuje Úřad zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce provincie Liaoning, Finanční odbor provincie Liaoning a Hospodářská komise provincie Liaoning. Orgány USA shledaly tento program napadnutelným ve výše uvedeném rozhodnutí týkajícím se trub a trubek (viz 359. bod odůvodnění).
(367)
Tento program představuje výhodu v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády za účelem zaplacení úroků z bankovních úvěrů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Vývozními úvěry se rozumí krátkodobé půjčky podnikům, které vyrábějí výrobky špičkové technologie a příslušná výrobní zařízení v provincii, poskytnuté bankami a nebankovními finančními institucemi v důsledku nedostatku potřebných finančních prostředků na výrobu a provoz na období od okamžiku deklarovaného vývozu a obdržením platby. Způsobilé podniky musí vykazovat roční objem vývozu vyšší než 1 milion USD, přičemž vyvážené výrobky musí být zahrnuty v rámci „katalogu čínských výrobků špičkové technologie určených na vývoz“ nebo příslušného výrobního zařízení. Tento program je proto specifický podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť je omezen na podniky, jež splňují daná kritéria. Tento program je rovněž závislý na vývozní výkonnosti podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení. Program je i regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3, neboť je omezen na podniky ve vymezené územní oblasti na severovýchodě Číny.
c) Výpočet výše subvence
(368)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(369)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,43 %, což odpovídá sazbě systému úrokové podpory vývozu, stanovené v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (85).
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(370)
Podnět odkazuje na předchozí program úrokové podpory vývozu, který lze využít pouze v souvislosti s nevyčerpanými „vývozními úvěry“. Orgány USA rovněž shledaly tento program napadnutelným v rozhodnutí týkajícím se trub a trubek.
(371)
Právním základem je „prozatímní správní opatření týkající se finanční podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a výrobních zařízení provincie Liaoning“ ze dne 16. prosince 2004.
(372)
Tento program představuje výhodu v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Subvence představuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení, která se rovná rozdílu mezi částkou zaplacenou příjemci a částkou, již by za srovnatelnou obchodní půjčku zaplatili, kdyby tento program neexistoval. Tyto půjčky jsou poskytovány vládou prostřednictvím bank zajišťujících obchodní politiku státu a komerčních bank ve státním vlastnictví (viz analýza v 157.-180. bodě odůvodnění výše). Tyto vývozní úvěry jsou specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť jsou závislé na vývozní výkonnosti, a rovněž podle čl. 4 odst. 3, neboť se omezují na podniky ve vymezené územní oblasti v Číně.
b) Výpočet výše subvence
(373)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(374)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 1,05 %, což odpovídá aritmetickému průměru sazeb pro systém půjček na vývoz, stanovené v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (86).
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(375)
Podnět uvádí, že program „Five Points, One Line Coastal Belt“ (Pět bodů, jedna linie pobřežního pásma) byl zaveden dne 21. ledna 2006 místní vládou provincie Liaoning. Místní vláda provincie Liaoning poskytuje subvence určitým podnikům, které se nacházejí v dané oblasti. První prioritou jsou podniky zřízené v pěti klíčových oblastech, jež mají sloužit jako základna pro výrobu na vývoz. Preferenční zacházení zahrnuje řadu výhod, včetně snížené sazby u daně z příjmu ve výši 15 % pro podniky s osvědčením „špičkových technologií“; osvobození od daně z příjmu pro podniky působící v oblasti špičkových technologií, které byly založeny „pomocí domácích investic“; priority, pokud jde o získání podpory formou úrokového zvýhodnění; výsad ekonomického řízení; a osvobození od vládních poplatků. V podnětu se uvádí, že China Development Bank (CDB), státem vlastněná banka zajišťující státní politiku, poskytla v rámci tohoto programu preferenční úvěry.
(376)
Orgány USA shledaly tento program napadnutelným ve výše uvedeném rozhodnutí týkajícím se trub a trubek.
(377)
Právním základem je „prozatímní správní opatření týkající se finanční podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a výrobních zařízení provincie Liaoning“ ze dne 16. prosince 2004.“ Komise pro rozvoj a reformy provincie Liaoning a finanční úřad provincie Liaoning řídí úrokové subvence a Huludao Beigang Industrial Park, průmyslové odvětví, a úřad průmyslu a obchodu osvobození od poplatků poskytované v rámci tohoto programu.
(378)
Tento program poskytuje finanční výhody v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a/nebo prominutého nebo nevybraného příjmu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tyto subvence představují výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, která se rovná částce grantu a/nebo úlevě na dani/poplatku. Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou omezeny na určité podniky, jež se nacházejí v oblasti působnosti orgánu provincie Liaoning. První prioritou pro poskytování těchto subvencí jsou podniky zřízené v pěti klíčových oblastech, jež mají sloužit jako základna pro výrobu na vývoz, a jsou tudíž také specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť závisí na vývozní výkonnosti.
b) Výpočet výše subvence
(379)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(380)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,30 %, což odpovídá sazbě stanovené pro tento program v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (87).
3.3.9.3. Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Jiangsu
a) Právní základ
(381)
Právní základ tohoto programu tvoří správní opatření týkající vědeckotechnologické platformy veřejných služeb provincie Jiangsu (Sukeji (2006) č. 102; Sucaijiao (2006) No 22).
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(382)
V podnětu se uvádí, že daný program poskytuje, mimo jiné, granty určitým podnikům. Čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program nevyužívala a ani z něj neměla výhody. Komise poukazuje na své argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi rovněž na otázky týkající se společností nezařazených do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise dále poznamenává, že podnět uvádí jako potenciální příjemce jak společnosti zařazené do vzorku, tak i další výrobce oceli s organickým povlakem nezařazené do vzorku, jež se nacházejí v příslušné oblasti působnosti programu. Komise proto při svých zjištěních vychází z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a zejména z informací obsažených v podnětu a zjištění orgánů USA, které tento program napadly v rozhodnutí týkajícím se ocelových výztuží do betonu z Čínské lidové republiky (88).
(383)
Finanční výhody poskytnuté v podobě grantů představují příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť nic nenasvědčuje tomu, že se nárok na výhody v rámci tohoto programu zakládá na objektivních kritériích či podmínkách (jak je stanoveno v čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení), a na základě dostupných údajů se jeví, že odbor vědy a technologie provincie Jiangsu svou správu nevykonává objektivně.
c) Výpočet výše subvence
(384)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(385)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,01 %, což odpovídá sazbě stanovené pro tento program v US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 35) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (89).
3.3.9.4. Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Hebei
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(386)
Podnět uvádí dva granty poskytované v roce 2009 programem pro vědu a technologie provincie Hebei výrobcům oceli s organickým povlakem v rámci tohoto programu ve výši 70 000 RMB a 2 080 000 RMB. Čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku nemá sídlo v provincii Hebei, a požadované informace jsou tudíž pro účely šetření nepodstatné. Komise poukazuje na své argumenty, podle nichž měla čínská vláda poskytnout úplné odpovědi rovněž na otázky týkající se společností nezařazených do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise tudíž ve svých zjištěních vychází z dostupných údajů obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(387)
Finanční výhody poskytnuté v rámci tohoto programu v podobě grantů představují subvence vzhledem k tomu, že poskytují finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Představují výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, která se rovná výši grantů. Tyto subvence jsou specifické podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou poskytovány pouze společnostem nacházejícím se v provincii Hebei.
b) Výpočet výše subvence
(388)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(389)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti je zanedbatelná (méně než 0,01 %).
3.3.10. SUBVENCE AD HOC
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(390)
Podnět uvádí různé subvence ad hoc, které byly údajně poskytnuty určitým výrobcům oceli s organickým povlakem, a to jak státem vlastněným podnikům, tak soukromým společnostem. Tyto subvence měly buď podobu grantů nebo jiných daňových úlev či snížení daně mimo jiné za účelem financování konkrétních projektů nebo aktiv. Subvence byly uděleny v rámci obecných strategických opatření na modernizaci ocelářského průmyslu.
(391)
Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla o těchto subvencích ad hoc příslušné informace. Čínská vláda odpověděla, že tvrzení uvedená v podnětu jsou založena na citacích z výročních zpráv a že žádná z těchto subvencí se společností zařazených do vzorku pravděpodobně netýká. Čínská vláda došla k závěru, že není nutné zabývat se tvrzením ohledně konkrétních obchodních operací týkajících se společností nezařazených do vzorku a provincií. Kromě toho čínská vláda zopakovala jednu ze svých obecných připomínek, a to, že pouhé uvedení některých obchodních operací jako „subvencí“ ve výroční zprávě společnosti nelze považovat za dostatečné důkazy opravňující k zahájení šetření, neboť „nepředstavuje dostatečný přímý důkaz podle čl. 11.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních“.
(392)
Komise odkazuje na své argumenty, v nichž vysvětluje, proč byla čínská vláda požádána poskytnout informace rovněž ohledně nepodložených tvrzení o subvenci, pokud jde o společnosti nezařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise při svých zjištěních o těchto subvencích ad hoc vycházela z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(393)
Subvence ad hoc uvedené v podnětu představují subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, pokud jde o granty a obdobné převody zdrojů, a ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení v podobě jinak splatných ušlých příjmů za různé daňové či poplatkové výhody či úlevy na ústřední, provinční nebo místní úrovni. Komise poznamenává, že samotné výroční zprávy různých výrobců oceli s organickým povlakem uvádějí tyto finanční příspěvky jako „subvence“. Z této skutečnosti vyplývá, že řada těchto subvencí je vymezena právními předpisy či skutkovým stavem, tudíž ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády se má za to, že jsou poskytovány omezenému počtu ocelářských společností v podporovaném ocelářském průmyslu a/nebo vzhledem k způsobu, jakým vykonal orgán poskytující subvenci při rozhodování o poskytnutí subvence správní uvážení. Kromě toho některé tyto subvence jsou rovněž specifické podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k nim byl omezen na určité podniky ve vymezených územních oblastech v určitých provinciích.
b) Výpočet výše subvence
(394)
Komise důkladně prostudovala dostupné informace obsažené ve spisu ohledně jednotlivých subvencí ad hoc pro různé výrobce oceli s organickým povlakem. Komise zjistila, že některé tyto subvence nenarušují obchod a/nebo poskytují výrobcům oceli s organickým povlakem relativně malé částky. Vedle těchto subvencí naopak existuje řada specifických subvencí, které zjevně poskytují výrobcům oceli s organickým povlakem značné množství subvencí. Z tohoto důvodu a s ohledem na informace uvedené ve spisu považuje Komise za vhodné vypočítat použitelné vyrovnávací clo podle prostého průměru vyplývajícího z grantových a daňových programů napadnutých v tomto řízení, a to navzdory nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády a příslušných výrobců oceli s organickým povlakem.
(395)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,5 %.
3.4. PŘIPOMÍNKY STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ KONEČNÝCH INFORMACÍ
(396)
Po zveřejnění konečných informací předložili připomínky Čínská vláda, jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku (Zhejiang Huadong) a žadatel.
3.4.1. PŘIPOMÍNKY ČÍNSKÉ VLÁDY KE ZVEŘEJNĚNÍ KONEČNÝCH INFORMACÍ
(397)
Vzhledem k množství a míře podrobnosti argumentů předložených čínskou vládou a tomu, že by nebylo možné (rovněž kvůli důvěrnosti některých informací) je všechny v tomto nařízení uvést, Komise čínské vládě bilaterálně poskytla písemné vysvětlení všech právních a věcných prvků, jimiž bylo zamítnutí uvedených argumentů podloženo.
3.4.1.1. Procedurální otázky
(398)
U řady svých připomínek k zahájení šetření, při výkladu některých ustanovení dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních (dále též „dohoda WTO o subvencích“) a základního nařízení EU, čínská vláda patrně považovala za určující zprávu skupiny odborníků týkající se ploché válcované elektrotechnické oceli (GOES) (90). Čínská vláda například uvádí, že tato skupina odborníků „rozptýlila“ pochybnosti (91). Přestože Komise vzala na vědomí zjištění skupiny odborníků a nestaví se proti řadě z jeho závěrů, tato zjištění nijak nemění znění příslušných smluv či právních ustanovení, konkrétně čl. 11 odst. 2 a 3 dohody WTO o subvencích, nebo čl. 9 odst. 2 a 3 základního nařízení o vyrovnávacích opatřeních, která jsou pro Komisi při všech antisubvenčních řízeních relevantní a závazná.
(399)
Čínská vláda tvrdila, že Komise porušuje článek 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích, neboť toto šetření zahájila na základě podnětu, který neobsahoval žádný důkaz o „existenci, míře a účinku jakýchkoli (veškerých) údajných subvencí“, a Komise tudíž porušila čl. 11 odst. 3, který jí ukládá povinnost přesvědčit se o správnosti a dostatečnosti důkazů.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Odkaz čínské vlády na „existenci, míru a účinek“ subvence je citací z čl. 11 odst. 1 dohody WTO o subvencích a je popisem účelu vyšetřování. Podle názoru Komise to nesouvisí s čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích, který požaduje, aby žadatel předložil „dostatečné důkazy o existenci subvence a pokud možno i o její výši“ a aby podnět obsahoval „žadateli obvykle dostupné informace“. Komise prozkoumala důkazy předložené žadatelem, které byly podstatné, jak je jednoznačně patrné z verze poskytnuté k nahlédnutí stranám, jichž se podnět dotýká. Útvary Komise navrhly zahájit šetření až poté, co náležitě přezkoumaly správnost a dostatečnost důkazů, které považují za dostatečné důkazy prima facie.
(400)
Čínská vláda uvedla, že každý prvek (finanční příspěvek, výhody a specifičnost) každého programu subvencí musí být stanoven samostatně. Komise souhlasí s čínskou vládou v tom, že tvrzení o subvencích je nutno posuzovat individuálně. Neznamená to však, že se musí důkazy předložené ke každému prvku každého subvenčního programu posuzovat odděleně. Například důkazy o existenci specifičnosti u jednoho programu by mohly být velmi důležité pro určení specifičnosti jiného programu, mimo jiné v závislosti na tom, kolik informací o dotčených programech je veřejně dostupných, jakož i toho, nakolik jsou programy vzájemně propojeny a podléhají-li stejným právním předpisům.
(401)
Čínská vláda tvrdila, že u každého programu musí být prokázána částka (vyšší než nepatrná) subvence během období šetření a že u každé subvence musí existovat dostatečné důkazy o probíhajícím subvencování, nikoli o „potenciálních“ či „pravděpodobných“ výhodách. V tomto ohledu Komise nesouhlasí s čínskou vládou, neboť základní nařízení ani dohoda WTO o subvencích nepožadují, aby bylo nutné prokázat, že míra subvencování je u daného programu vyšší než nepatrná. Není sporu o tom, že aby mohla být napadena, musí subvence během období šetření poskytovat zvýhodnění, což by se žadatelé měli snažit prokázat. Ustanovení čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích nicméně požadují „dostatečné důkazy“ o subvencování na základě žadateli „obvykle dostupných“ informací. Vzhledem k tomu, že mnohé informace o subvenčních výhodách (např. osvobození od daně, granty, poskytnutí zboží) nejsou veřejně dostupné, žadatel často nemůže s jistotou určit, že subvence výrobcům dotčeného výrobku poskytla výhodu. V takových situacích se od žadatele požaduje, aby poskytl nejlepší dostupné důkazy o tom, že výrobci dotčeného výrobku například mají na poskytnutí dotace nárok a že daný program je nadále v platnosti nebo poskytuje výhody. Požadovaná důkazní úroveň bude záviset na okolnostech daného případu a na tom, kolik informací je žadateli obvykle dostupných.
(402)
Čínská vláda vznesla tvrzení, že oznámení o zahájení je v rozporu s čl. 22 odst. 2 bodem iii) dohody WTO o subvencích, neboť nelze mít za to, že pouhé opakování názvů přidělených různým programům představuje jejich „popis“. Komise se domnívá, že subvenční praktiky, které mají být předmětem šetření, byly v oznámení o jeho zahájení patřičně popsány tím, že byly upřesněny dotčené režimy, a oznámení tudíž čl. 22 odst. 2 bod iii) dohody WTO o subvencích neporušuje.
(403)
Čínská vláda tvrdila, že Komise u řady subvenčních programů zahájila šetření nesprávně, neboť podnět posuzovala „holisticky“ či „jako celek“, místo aby posuzovala každý z programů; čínská vláda rovněž uvedla, že zjištění jiných orgánů provádějících šetření různých programů nejsou sama o sobě dostatečným důkazem pro zahájení. Jak je vysvětleno výše (400. bod odůvodnění), útvary Komise posuzovaly každý program. K otázce, do jaké míry mohou zjištění jiných orgánů ke konkrétnímu programu představovat dostatečné důkazy pro zahájení řízení, je třeba přistupovat případ od případu a do jisté míry to závisí i na tom, jaké další informace jsou žadateli obvykle dostupné.
(404)
Čínská vláda (citujíc podání, které v případě GOES (92) učinily Spojené státy) tvrdila, že v plánovacích dokumentech vlády mohlo být statusu „podporován“ u výrobců oceli s organickým povlakem použito „paušálně“, aby se prokázala specifičnost. To však neodpovídá skutečnosti. Právní předpisy, které klasifikují výrobce oceli s organickým povlakem jako „podporované“ (93) (a důsledky z toho plynoucí) nejsou (jak uvádí čínská vláda) „obecnými informacemi o vládní politice, jež nemají přímou souvislost s programem, o který se jedná“. Vzhledem k tomu, že výslovně omezují přístup k programům na určité podniky (nebo poskytují preferenční výhody), mají tyto právní předpisy zjevně zcela bezprostřední souvislost s programem, o který se jedná.
(405)
Čínská vláda tvrdila, že musí existovat důkaz o aktuálním prospěchu ze subvenčního programu a že skutečnost, že programy byly napadnuty v jiných případech, není postačující, neboť se tato zjištění týkají jiného období šetření. Není sporu o tom, že aby mohla být napadena, musí subvence během období šetření poskytovat zvýhodnění, což by se žadatelé měli snažit prokázat. Nicméně pro účely zahájení může být důkaz o tom, že byl program v přiměřeně nedávné době využíván, velice důležitý, například pokud nejsou veřejně dostupné informace o tom, že byl program ukončen či pozměněn. Odkaz čínské vlády na skupinu odborníků v případu GOES (94) (na odstavec 7.72 jeho zprávy) nic neprokazuje, neboť se týká situací, v nichž je očividné, že k subvencování aktuálně nedochází, což není tento případ.
(406)
Čínská vláda uvedla, že aby mohlo být řízení zahájeno, musí existovat důkazy o tom, že někteří výrobci dotčeného výrobku skutečně těžili z výhod programu. S tímto tvrzením nelze souhlasit. V základním nařízení ani v čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích není žádné ustanovení, které by vyžadovalo „dostatečné důkazy o existenci subvence…“, tj. výslovný důkaz o skutečném využívání některými výrobci. Vzhledem k tomu, že mnohé informace o subvenčních výhodách (např. osvobození od daně, granty, poskytnutí zboží) nejsou veřejně dostupné, žadatel často nemůže s jistotou určit, že subvence výrobcům dotčeného výrobku poskytla výhodu. V takových situacích se od žadatele požaduje, aby poskytl nejlepší dostupné důkazy o tom, že výrobci dotčeného výrobku například mají na poskytnutí dotace nárok a že daný program je nadále v platnosti nebo poskytuje výhody. Požadovaná důkazní úroveň bude záviset na okolnostech daného případu a na tom, kolik informací je žadateli obvykle dostupných. Uložení takového požadavku žadatelům by se rovnalo podpoře neprůhledných systémů na úkor transparentnějších, které poskytují tentýž typ subvence.
(407)
Čínská vláda tvrdila, že Komise jí k předložení nezbytných informací podle čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích neposkytla „přiměřenou lhůtu“. Čínská vláda rovněž tvrdila, že jí Komise neposkytla „dostatek příležitostí“, aby v souladu s čl. 12 odst. 1 dohody WTO o subvencích písemně předložila veškeré náležité důkazy týkající se šetření. Tyto námitky je nutno zamítnout, poněvadž Komise čínské vládě poskytla přiměřenou lhůtu i dostatek příležitostí k tomu, aby náležité informace předložila v souladu s příslušnými ustanoveními WTO a základního nařízení. Komise považuje za vhodné uvést, že výjimečně velkorysým způsobem několikrát prodloužila termín pro vyplnění původního dotazníku, čímž se celková lhůta pro odpověď prodloužila z 37 dnů téměř na dva měsíce. Započítá-li se i doba prodlení, měla čínská vláda od zahájení více než tři měsíce na to, aby potřebné informace poskytla. Čínské vládě byla dána i možnost poskytnout chybějící informace až do okamžiku inspekce na místě. Komise rovněž poznamenává, že „přiměřenou lhůtu“ je třeba vnímat v procesních souvislostech, základní antisubvenční nařízení totiž Komisi ukládá, aby šetření dokončila do 13 měsíců. Poskytnutí ještě delších lhůt požadovaných čínskou vládou by nevyhnutelně mělo negativní dopad na možnost, aby Komise postupovala rychle, a dodržela tak příslušné zákonné lhůty.
(408)
Čínská vláda také poukázala na žádost o pomoc s vyplňováním dotazníku, s níž se na Komisi obrátila a která jí podle jejího názoru byla Komisí odepřena. To neodpovídá skutečnosti, jelikož žádost čínské vlády o pomoc byla natolik obecná a rozsáhlá (tj. týkala se každé otázky v dotazníku a dodatcích), že Komise byla s to nabídnout pomoc jen s konkrétními potížemi, s nimiž se čínská vláda při odpovědích potýkala, spíše než s jednotlivými otázkami. Čínská vláda se rozhodla nereagovat na tuto nabídku pomoci. Komise rovněž poznamenává, že čl. 12 odst. 11 dohody WTO o subvencích stanoví, že požadovaná pomoc musí být „proveditelná“, což vzhledem k obecnosti a obšírnosti požadavků, jež na orgán provádějící šetření kladly naprosto neúměrnou zátěž, nebyl tento případ, navíc když byl dotazník naprosto jednoduše srozumitelný. Komise poznamenává, že čínská vláda má s antisubvenčními šetřeními bohaté zkušenosti a využívá služeb externích právníků.
(409)
Pokud jde o subvenční programy obsažené v podnětu, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužívali, čínská vláda uvedla, že ve lhůtě stanovené Komisí nebude moci poskytnout požadované informace o všech těchto programech, a to kvůli fragmentaci ocelářského průmyslu. Čínská vláda také tvrdila, že až do pozdní fáze řízení z vysvětlení Komise nepochopila potenciální důsledky, které plynou z neposkytnutí požadovaných informací o těchto programech, neboť se týkaly společností nezařazených do vzorku. Komise musí hned zkraje konstatovat nesoulad v postoji čínské vlády, jelikož se zdá, že její tvrzení, že neměla dostatek času odpovědět ve stanovené lhůtě, je v rozporu s jejím úmyslným rozhodnutím neposkytnout odpověď ke všem programům, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužili, neboť údajně nepochopila smysl požadavku Komise a důsledky, jaké bude mít odmítnutí poskytnout požadované informace. Jak je uvedeno výše (407. bod odůvodnění), Komise několikrát prodloužila termín, aby čínská vláda mohla předložit požadované informace ke všem programům. Celková lhůta (tj. více než tři měsíce včetně doby prodlení) byla tudíž k poskytnutí potřebných informací více než dostatečná. Čínská vláda sama ve svých připomínkách výslovně uznává, že skutečně byla názoru, že předložení informací o těchto jiných programech se vyžadovat nemělo, což je doloženo i faktem, že se nepokusila poskytnout ani částečnou nebo neúplnou odpověď, aby dala najevo ochotu ke spolupráci, nýbrž v tomto ohledu jednoduše žádné informace nepředložila.
(410)
Komise nemůže přijmout ani argument čínské vlády, že si neuvědomila důsledky plynoucí z neposkytnutí požadovaných informací o programech, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužívali. Komise ve skutečnosti tyto důsledky od počátku řízení několikrát objasnila. Konkrétněji, důsledky nedostatečné spolupráce jsou výslovně uvedeny v oznámení o zahájení řízení s odkazem na příslušná ustanovení základního nařízení a na průvodní stránce k dotazníku. Rovněž ve svých dopisech ze dne 19. března, 11. dubna, 4. května (upozornění na nedostatky), 7. června (oznámení o inspekci) a 14. srpna 2012 Komise zevrubným způsobem zodpověděla otázky ohledně výběru vzorku a toho, že je nutno, aby čínská vláda poskytla požadované informace vzhledem k velmi nízké míře spolupráce a případnému posuzování žádostí o individuální zacházení. Není proto možné, že si čínská vláda neuvědomovala nebo neporozuměla důsledkům, které bude mít nedostatečná spolupráce ohledně těchto programů, kterých vyvážející výrobci zařazení do vzorku nevyužívali. Především se zdá, že čínská vláda pominula skutečnost, že jakožto poskytovatel údajných subvenčních režimů měla povinnost spolupracovat a poskytnout informace o veškerých subvenčních režimech, jež měly být k dispozici pro výrobek, který je předmětem šetření.
(411)
Čínská vláda také uvedla řadu argumentů k inspekčnímu postupu i samotné inspekci na místě. Čínská vláda namítla, že z oznámení o inspekci, které jí Komise zaslala, nebyl zřejmý rozsah ověřování příslušných informací, a vznesla stížnost, že jí Komise údajně odmítla poskytnout podrobnější informace k průběhu inspekce. Čínská vláda dodala, že měla přinejmenším nárok na určité „zúžení“ případného rozsahu inspekce (např. prostřednictvím předběžného zaslání seznamu všech otázek, které budou pracovníci Komise klást) (95), která podle čínské vlády vzhledem ke své krátkosti nemohla být vyčerpávající. Komise posledně uvedený argument čínské vlády odmítá, neboť dohoda WTO o subvencích ani základní antisubvenční nařízení EU neobsahují právní základ pro tento domnělý nárok na zúžení rozsahu inspekce. Neexistuje ani žádné rozhodnutí WTO, které by bylo možné vykládat tak, že by takový nárok mohl existovat.
K ostatním argumentům čínské vlády Komise konstatuje, že dne 7. června 2012 zaslala podrobné oznámení o inspekci, v němž byl jasně uveden i) navržený harmonogram předběžně neformálně dohodnutý s čínskou vládou, ii) účel inspekce na místě, iii) rozsah, obsah a předmět šetření a iv) možnost využít dostupné údaje v případě programů, které nebyly vývozci zařazenými do vzorku využívány (viz výše). Aby omezila nutnost přítomnosti příslušných úředníků čínské vlády, Komise uvedla i to, v jaký den se bude daný program projednávat. V zájmu dosažení plné spolupráce Komise zašla ještě dále a vyhověla žádosti čínské vlády o další podrobnosti k inspekci na místě tím, že se i bez dostatečného časového předstihu setkala se zástupci čínské vlády a objasnila jim požadované podrobnosti k inspekcím na místě. K této schůzce se pak Komise vrátila ještě písemně a v řadě e-mailů vyhověla dalším žádostem čínské vlády o vysvětlení. Komise tudíž učinila vše, co bylo v jejích silách, aby zajistila zdárný průběh inspekce na místě, zdá se však, že čínská vláda veškerou tuto snahu nevzala v úvahu.
3.4.1.2. Poskytování oceli válcované za tepla a za studena za cenu nižší než přiměřenou
(412)
Čínská vláda tvrdila, že Komise měla určit „práh“ ke stanovení toho, zda se jedná o veřejnoprávní subjekt předtím, než čínskou vládu v dotazníku požádala o informace týkající se jednotlivých obchodních operací. Toto tvrzení nebylo možné přijmout, bylo by totiž nepraktické tímto způsobem rozdělit šetření do dvou samostatných etap, neboť Komise by v takovém případě musela učinit dvě samostatné žádosti o informace a v Číně vykonat dvě oddělené inspekce. Kromě dopadů na zdroje by to prakticky znemožnilo dokončit šetření ve stanovených lhůtách. Veškeré důkazy (včetně údajů o cenách a objemu jednotlivých obchodních operací) mohou mít v každém případě význam pro určení, zda se jedná o veřejnoprávní subjekt.
(413)
Čínská vláda tvrdila, že to, že nevyplnila odpovědi v dodatku B určeném státem vlastněným podnikům, které výrobcům oceli s organickým povlakem dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena, nemělo vést k použití článku 28 základního nařízení, a že Komise použitím dostupných údajů porušila čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích. Čínská vláda dále tvrdila, že Komise požadovala, aby dodatek B vyplnila i řada společností, jichž se šetření netýkalo. Tuto námitku je nutno zamítnout. Komise sestavila dodatek B takovým způsobem, aby mohla ověřit tvrzení v podnětu, a v souladu se závěry odvolacího orgánu WTO ve věci DS379, které stanoví určité zásady pro určování veřejnoprávního subjektu. Tvrzení čínské vlády, že se „dodatek B týkal nejen státem vlastněných podniků“, neodpovídá skutečnosti. Je pravda, že původně Komise požadovala, aby dodatek B vyplnili všichni výrobci oceli válcované za tepla a za studena, ale poté, co čínská vláda na její dotazník odpověděla, Komise svůj požadavek omezila pouze na dotčené státem vlastněné podniky (96), aby čínské vládě usnadnila práci s vyplňováním dodatku B. Přestože Komise vyvinula takovou snahu, čínská vláda a dotčené státem vlastněné podniky na dodatek B neodpověděly, ačkoliv je zřejmé (zejména z podnětu), že se šetření vztahuje na státem vlastněné podniky, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem.
(414)
Vzhledem k výše uvedenému neměla Komise jinou možnost než použít čl. 28 odst. 1 základního nařízení, a to plně v souladu s čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích.
(415)
Čínská vláda uvedla, že dostupné údaje, které Komise použila, neobhajují závěr, že citované „pokyny“ pro ocelářský průmysl jsou právně závazné. Hlavním plánovacím dokumentem ocelářského průmyslu, na němž Komise založila svá zjištění o existenci veřejnoprávního subjektu, je vyhláška komise pro národní rozvoj č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu. Komise se přímo dotázala na právní status vyhlášek komise pro národní rozvoj a potvrdilo se, že vyhlášky jsou v čínském právním řádu právně závazné, neboť patří do jedné ze čtyř kategorií čínských právních předpisů. Toto tvrzení je proto v rozporu s příslušnými informacemi obsaženými ve spisu.
(416)
Čínská vláda tvrdila, že narušení trhu, které Komise konstatovala u ocelářského průmyslu, je pro určení statusu veřejnoprávního subjektu u výrobců oceli válcované za tepla a za studena irelevantní a že se k určení mělo přikročit výhradně u subjektů, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena dvěma skupinám vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a nikoliv pouze obecně u všech státem vlastněných podniků, které v Číně tento druh oceli vyrábějí. Čínská vláda tvrdí, že nemá-li Komise informace o těchto subjektech, nemůže určení provést; jinak by dovozovala nepřípustný nepříznivý závěr. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Existence narušení trhu je při analýze relevantním činitelem, i když nikoliv určujícím. Zjištění, které Komise v rámci tohoto řízení učinila ohledně „veřejnoprávního subjektu“, se týká všech výrobců oceli válcované za tepla a za studena, kteří jsou zcela či částečně ve vlastnictví státu, poněvadž bylo učiněno na základě důkazů souvisejících s faktory obecně politickými a celoodvětvovými a nevztahovalo se ke konkrétní společnosti. Státem vlastněné subjekty, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena dvěma spolupracujícím vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku jednoznačně spadají do působnosti zjištění o veřejnoprávním subjektu, a nepovažovalo se tudíž za nutné provádět určení výhradně pro ně. Čínská vláda v každém případě v reakci na dotazník Komise neposkytla žádné informace, které mohou sloužit pro takové určení vztahující se ke konkrétní společnosti.
Tvrzení čínské vlády, že Komise nemůže zjištění provést, chybí-li „skutečná fakta“ ke konkrétním dotčeným státem vlastněným podnikům, by znamenalo, že čínská vláda by ve skutečnosti z nedostatečné spolupráce měla prospěch (neboť „fakta“ odmítla poskytnout), a dosáhla by tudíž „příznivějšího výsledku“ než kdyby spolupracovala, což je opakem nepříznivého závěru.
(417)
Čínská vláda namítla, že ji Komise informovala o analýzách „pověření a řízení“ až při zveřejnění konečných informací, čímž došlo k porušení jejího práva na obhajobu. V dřívějším stádiu šetření však Komise nemohla vědět, že dospěje k takovému závěru. Toto zjištění je výsledkem veškerých informací a údajů shromážděných v průběhu celého řízení a bylo zveřejněno ihned po konečném zjištění, tj. při zveřejnění konečných informací. Podle podnětu údajné subvence souvisely s tím, že vláda poskytovala zboží prostřednictvím státem vlastněných podniků. Šetření ukázalo, že tato vládní politika, jež se původně týkala státem vlastněných podniků, se vztahuje i na soukromé subjekty, což vedlo k závěru o pověření či řízení vládou.
(418)
Čínská vláda tvrdila, že Komisí uváděné skutečnosti nijak neopravňují k závěru, že všechny soukromé subjekty v odvětví oceli jsou státem pověřeny a řízeny, aby poskytovaly napadené subvence. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ve svých analýzách týkajících se pověření a řízení Komise poukázala na řadu vládních plánů a strategických dokumentů a citovala jejich části, jež ukazují na přímou vazbu mezi vládou a chováním soukromých ocelářských společností, a toto zjištění podepřela i příklady počínání těchto soukromých subjektů.
(419)
Čínská vláda uvedla, že Komise při analýze pověření a řízení nerozlišovala mezi důsledky a záměrem činnosti vlády. I toto tvrzení se zamítá. Komise zjistila, že vláda má politiku na podporu ocelářského průmyslu a pro dodávky oceli válcované za tepla a za studena za ceny nižší než tržní, kterou uskutečňuje prostřednictvím veřejnoprávních subjektů (státem vlastněných podniků). Dále bylo zjištěno, že tato politika (a sice převahou státem vlastněných podniků a odrazováním od vývozu oceli válcované za tepla a za studena) přinutila soukromé výrobce k tomu, aby domácímu odvětví oceli s organickým povlakem dodávali za stejně nízké netržní ceny jako státem vlastněné podniky. Existují důkazy o tom, že ceny soukromých dodavatelů jsou vyloženě navázány na ceny státem vlastněných podniků. Proto Komise shledala, že jedním z cílů této politiky bylo řídit a úkolovat soukromé subjekty takovým způsobem, aby používaly stejné praktiky jako státem vlastněné podniky. Jde o klasický příklad situace, kdy vláda přímo či prostřednictvím státem vlastněných podniků „uplatňuje svou moc“ vůči soukromým dodavatelům. Tato politika vykazuje všechny požadované znaky pověření a řízení tj. „vládní opatření“„určené konkrétní straně“, „jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost.“ Pro ilustraci vládních záměrů lze uvést, že některá ustanovení vyhlášky č. 35 postihují ty společnosti, které nejednají v souladu s politikami, které vyhláška popisuje. To ukazuje, že čínská vláda má v úmyslu celý ocelářský průmysl určitým způsobem směrovat a u společností, které se tomuto záměru nepodřídí, budou vyvozeny patřičné důsledky.
(420)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nezjistila, že by čínská vláda uskutečňovala politiku dodávek oceli válcované za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem a že Komise v tomto ohledu žádný závěr neučinila. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak ukazuje analýza v 49.-72. bodě odůvodnění výše, státem vlastněné podniky dodávající ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem jsou veřejnoprávními subjekty, tj. prodlouženou rukou čínské vlády, a je evidentní, že vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena. Bylo rovněž zjištěno, že ceny těchto vstupů neodrážejí tržní hodnoty. Proto byl učiněn závěr, že čínská vláda prostřednictvím těchto státem vlastněných podniků provádí politiku dodávek levné oceli válcované za tepla a za studena.
(421)
Čínská vláda tvrdila, že Komise učinila chybný závěr, že se jedná o všudypřítomné vládní řízení ocelářského průmyslu obecně a že toto odvětví plní určité pokyny, avšak nedospěla k závěru, že dodávání oceli výrobcům oceli s organickým povlakem pod úrovní tržních cen je cílem této politiky. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je vysvětleno ve 419. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že součástí vládní politiky je záměrně řídit soukromé dodavatele takovým způsobem, aby stejně jako státem vlastněné podniky dodávali za nižší než tržní ceny.
(422)
Čínská vláda tvrdila, že Komise nedospěla ke zjištění, že je zvláštním záměrem čínské vlády poskytovat skutečný finanční příspěvek, o který jde ve věci dodávek oceli válcované za tepla a za studena, jak uvádí zpráva odvolacího orgánu v případu US -Countervailing Duty Investigation on DRAMS from Korea (97). Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Dotčená vládní opatření jsou založena na vládní politice, jejímž cílem je řídit soukromé dodavatele takovým způsobem, aby stejně jako státem vlastněné podniky dodávali za nižší než tržní ceny. Není to „důsledek“ či „vedlejší produkt“ vládních zásahů; je to jejich účel. Je evidentní, že v tomto případě soukromí dodavatelé oceli válcované za tepla a za studena na trhu nevykonávají svobodnou volbu, protože trh je narušen převahou státem vlastněných podniků a od vývozu tohoto druhu oceli jsou odrazováni.
(423)
Čínská vláda tvrdí, že Komise neučinila žádná zjištění o konkrétních soukromých subjektech, které společnostem zařazeným do vzorku dodávaly ocel válcovanou za tepla a za studena. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Stejně jako v případě veřejnoprávních subjektů Komise určila pověření a řízení celoodvětvově, takže se vztahuje na všechny soukromé dodavatele. Vzhledem k tomu, že se dotčená vládní politika vztahuje na všechny takové subjekty, není potřeba určení provádět pro konkrétní společnosti.
(424)
Čínská vláda tvrdila, že Komise odmítla důkazy čínské vlády ohledně podílu, který v čínské produkci oceli válcované za tepla a za studena připadá na státem vlastněné podniky. Tabulku, kterou čínská vláda v této věci poskytla, nelze považovat za důkaz. Před inspekcí a v jejím průběhu čínská vláda odmítla k této tabulce poskytnout zdroje údajů, a nelze ji proto považovat za spolehlivé informace. Komise tudíž použila informace z přehledu World Steel Capacity Book, který je ocelářským průmyslem ve světě všeobecně akceptován.
(425)
Čínská vláda uvedla, že Komise nevysvětlila, proč jsou nejvhodnějším srovnávacím základem právě ceny na světovém trhu s ocelí válcovanou za tepla a za studena, a poukázala na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV), že srovnávací základ mimo danou zemi „se musí vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje“. Čínská vláda rovněž tvrdí, že „převaha vládního sektoru“ nemůže vést k pominutí této judikatury, neboť jestliže by tomu tak bylo, vůbec by nebylo možné aplikovat variantu vnějšího srovnávacího základu. Čínská vláda uvádí, že Komise nevyhověla požadavkům článku 14 dohody WTO o subvencích. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Jak je vysvětleno ve 49.-97. bodě odůvodnění výše, Komise zjistila, že v Číně převládají narušené tržní podmínky. Ocel se ve světě vyrábí podobnými postupy a obchoduje se v celosvětovém měřítku, nejpřiměřenějším vnějším srovnávacím základem je proto cena na světových trzích, poněvadž pokud by v Číně panovala normální nenarušená tržní situace, ceny by se pravděpodobně dostaly do souladu s cenami na světových trzích. Čínská vláda poskytla velmi málo informací o trhu s ocelí v Číně, přestože ji o to Komise přímo požádala. Čína ani nenavrhla žádný jiný srovnávací základ kromě vnitrostátního, který však kvůli zjištěným narušením trhu nebyl vhodný.
Čínská vláda tvrdila, že Komise své zjištění o oceli válcované za tepla a za studena a dodávané za cenu nižší než přiměřenou založila pouze na tautologickém prohlášení žadatelů v podnětu, což není postačující ke splnění požadavků dohody WTO o subvencích. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ocel válcovanou za tepla a za studena používá jako surovinu pouze omezený počet podniků, neboť v mnoha odvětvích se tyto výrobky nijak neuplatní. Sama čínská vláda ve své odpovědi na dotazník potvrdila, že ocel válcovanou za tepla a za studena používá jen několik málo odvětví. Ve svých připomínkách k zveřejnění konečných informací čínská vláda tuto skutečnost nijak nezpochybnila. Proto se potvrzuje, že se v tomto případě jedná o specifickou subvenci ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, který přejímá obsah čl. 2. odst. 1 písm. c) dohody WTO o subvencích.
3.4.1.3. Zvýhodněné půjčky a úrokové sazby pro odvětví oceli s organickým povlakem
(426)
Čínská vláda uvedla, že banky nejsou povinny dodržovat pokyny pro průmysl, vláda jim nediktuje jednotlivá obchodní rozhodnutí a že v bankovním sektoru nepřevládají státní subjekty. Toto tvrzení nelze přijmout. Podle čl. 24 a 25 vyhlášky č. 35 je poskytnutí úvěrů vyhrazeno pouze společnostem, které dodržují vnitrostátní politiky pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu, tvrzení čínské vlády, že banky nejsou povinny řídit se průmyslovými politikami, je tudíž v rozporu s tímto důkazem. Je evidentní, že tyto předpisy určují, kterým podnikům mohou banky financování poskytnout a kterým nikoliv. I tvrzení, že v bankovním sektoru nepřevládají vládní subjekty, je nutno pominout. V tomto ohledu je třeba říci, že čínská vláda poskytla jen minimum informací o vlastnických poměrech v odvětví bankovnictví s tím, že těmito informacemi nedisponuje, přestože podle článku 24 zákona o komerčním bankovnictví jsou všechny banky povinny tyto informace předávat čínské komisi pro bankovní dohled, která je státní agenturou schválenou Státní radou.
Na základě dalších informací ze spisu citovaných v tomto nařízení byl učiněn závěr, že bankovnímu odvětví v Číně skutečně dominují vládní instituce (viz 166.-169. bod odůvodnění). Kromě zdrojů uvedených v tomto nařízení zpráva MMF č. 11/321 o zemích z listopadu 2011 k Číně uvádí, že se stát také přímo i nepřímo podílí na finančním sektoru, a doporučuje, aby se ve finančním sektoru změnilo zaměření role a odpovědnosti vlády, tj. aby bankovní systém nebyl používán k provádění cílů vládní politiky v širším slova smyslu a aby bylo možné o úvěrech rozhodovat podle obchodních cílů (98) (99).
(427)
Čínská vláda tvrdila, že nedodržení požadavků dodatku A pro ni určeného dotazníku nemohlo oprávněně vést k použití dostupných údajů, protože Komise neměla po čínské vládě požadovat, aby poskytla interní citlivé údaje k jednotlivým obchodním operacím týkajícím se bank, z nichž mnohé nebyly v žádném případě vlastněny státem. Jak je vysvětleno v 426. bodě odůvodnění, čínská vláda měla přístup přinejmenším k některým požadovaným informacím, ale odmítla zodpovědět jakékoliv dotazy v dodatku A. V tomto ohledu se rovněž podotýká, že vzhledem k tomu, že čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje o vlastnictví, Komise u mnohých bank nevěděla, zda jsou či nejsou ve vlastnictví státu.
(428)
V souvislosti s některými oběžníky Čínské lidové banky čínská vláda tvrdí, že veřejně přístupná shrnutí obsahu příslušných oběžníků jsou spolu s vyjádřeními úředníků Čínské lidové banky dostatečnou náhradou za samotné oběžníky, a nemělo by se tudíž používat dostupných údajů kvůli tomu, že čínská vláda uvedené údaje neposkytla. Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise odmítla informace, jež byly poskytnuty v dobré víře, tj. svědecké výpovědi úředníků Čínské lidové banky a shrnutí předmětných oběžníků, a odkázala na článek 28 základního nařízení, v němž se uvádí, že nepřihlédnout lze pouze k informacím, které jsou nepravdivé nebo zavádějící. Dále čínská vláda tvrdila, že Komise svá zjištění neopřela o skutečně dostupné údaje nebo poskytnuté informace, a spíše nechala na čínské vládě, aby prokázala, že stav věcí, který byl přezkoumáván v rámci případu bezdřevého natíraného papíru, již není aktuální. Podle čínské vlády nejsou zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru v tomto případě ani v rozporu s informacemi, jež předložila, poněvadž vycházely z informací, které se vztahovaly ke zcela jinému období.
Co se týče výpisů z oběžníků Čínské lidové banky, internetové stránky a svědeckých výpovědí úředníků Čínské lidové banky, nebylo je možné ověřit, aniž by byly k dispozici samotné zdrojové dokumenty, tj. oběžníky. Komise nerozumí tomu, proč čínská vláda na jedné straně označuje tyto oběžníky za důvěrnou interní dokumentaci, když na druhé straně je shrnutí jejich obsahu údajně zveřejněno na internetových stránkách Čínské lidové banky. Zjištění z případu bezdřevého natíraného papíru jsou pro tento případ vysoce relevantní. Tvrzení, že se informace týkají jiného období, nemá velký význam, neboť skutečnosti zaznamenané ve spisu (včetně podnětu) ukazují, že se dané praktiky od té doby nijak nezměnily. Pokud jde o tvrzení čínské vlády, že Komise přenáší důkazní břemeno, je třeba uvést, že zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru jsou součástí všech důkazů, k nimž se přihlíželo, po čínské vládě se ovšem nepožaduje, aby je „vyvracela“. Spolupráce při takovýchto šetřeních je dvoustranný proces a všechny strany mohou předkládat důkazy či argumenty k vyvrácení jiných důkazů ze spisu.
(429)
Čínská vláda argumentovala, že Komise neshledala, že by referenční sazby čínské vlády odrážely neobchodní narušení (čímž tedy připustila, že úrokové sazby na čínském trhu v podstatě odrážejí přiměřenou cenu) a že skutečnost, že existuje pouze spodní mez pro úrokové sazby komerčních úvěrů působí spíše na úkor než ve prospěch vyvážejících výrobců, kteří tyto úvěry využívají. Pokud by Čínská lidová banka tuto spodní hranici nestanovila, mohly být uvedené sazby ještě výrazně nižší. Toto tvrzení je není na místě. Skutečnost, že čínská vláda (Čínská lidová banka) referenční sazby stanovuje arbitrárně, svědčí v prvé řadě o nekomerčním chování. Je to potvrzeno i ve zprávě MMF o Číně č. 11/321 z listopadu 2011 (100), která se týká regulace úrokových sazeb.
(430)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neposoudila úvěruschopnost konkrétních stran, jichž se šetření týkalo, jako tomu bylo ve věci bezdřevého natíraného papíru. K tomu je třeba říci, že úvěruschopnost vyvážejících výrobců zařazených do vzorku nebyla posuzována, protože je každopádně ovlivněna průmyslovými politikami a státní podporou a zásahy. Bylo by to zbytečné, neboť se zjistilo, že finanční systém je v Číně narušen. V případě bezdřevého natíraného papíru se žádné posouzení úvěruschopnosti neprovádělo.
(431)
Čínská vláda rovněž uvádí námitku proti přidělení ratingu BB, který považuje za „vyloženě sankční“, a podle ní „Komise každopádně neodůvodnila toto své rozhodnutí způsobem, který by při podrobném přezkumu obstál.“ Zjistí-li Komise, že čínská referenční sazba plus riziková přirážka BB dosahují určité sazby, pak podle čínské vlády musí vysvětlit důvody, které ji k tomu vedly, a to konkrétně podle jednotlivých výrobců a úvěrů. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Vzhledem k narušení trhu a ke skutečnosti, že půjčující banky neprovádějí náležité posouzení úvěruschopnosti a rizik u výrobců oceli s organickým povlakem, Komise nemohla použít nominální hodnotu ratingu jednotlivých vyvážejících výrobců (i kdyby jej měli). Rating BB v tomto případě není pro vyvážející výrobce nepříznivý, neboť je to nejlepší neinvestiční rating na trhu.
3.4.1.4. Udělování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(432)
Podle čínské vlády Komise uznala, že její argumenty o tom, že práva k užívání pozemků udělovaná s ohledem na hospodářskou soutěž jsou takové povahy, že odbourávají potřebu vnějšího srovnávacího základu. Čínská vláda rovněž tvrdila, že se Komise při vysvětlování důvodů pro zamítnutí jejích tvrzení zaměřuje výlučně na důkazy předložené čínskou vládou, spíše než na údaje, které jsou skutečně k dispozici. Čínská vláda požaduje, aby Komise zveřejnila informace o skutečném věcném základě, s jehož pomocí rozhodla, že ceny stanovené místními orgány byly určeny libovolně, tj. že se neodvíjely či nebyly ve vztahu k nabídce a poptávce po průmyslových pozemcích.
Pohled čínské vlády na danou věc není správný. Komise nezjistila, že jsou práva k užívání pozemků udělována s ohledem na hospodářskou soutěž. Komise zjistila, že ze 13 transakcí s právy k užívání pozemků mělo být pouze šest provedeno formou nabídkového nebo dražebního řízení. Důkazy předložené k těmto šesti obchodním operacím ukázaly, že u nabídkových řízení nedošlo k soutěži, neboť byla podána pouze jedna nabídka a cena byla stanovena úředně. Komise neporozuměla žádostem čínské vlády o zveřejnění dostupných údajů použitých v souvislosti s netržním prostředím u práv k užívání pozemků, když k zamítnutí tvrzení čínské vlády v této věci nebylo použito dostupných údajů a analýza byla provedena na základě informací, které v tomto ohledu poskytla čínská vláda a vyvážející výrobci. Věcný základ pro rozhodnutí, že ceny jsou určovány libovolně, je uveden v 114.-116. bodě odůvodnění, tj. informace o skutečných obchodních operacích, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku, systém pro hodnocení městských pozemků a vyhláška č. 35.
(433)
Podle čínské vlády Komise neurčila specifičnost ve smyslu čl. 2. odst. 1 a 2 dohody WTO o subvencích, ani svá určení o specifičnosti neodůvodnila jasným způsobem a na základě průkazných podkladů, jak vyžaduje čl. 2 odst. 4 dohody WTO o subvencích. Dále neodůvodnila, proč musela částku zvýhodnění založit na externím srovnávacím základu, a ani zvolenou referenční hodnotu nesestavila v souladu s čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Základem pro zjištění, která Komise učinila o specifičnosti, je fakt, že společnosti, které se neřídí státní průmyslovou politikou, nemají nárok na udělení práv k užívání pozemků, úřady stanovují ceny mnohdy libovolně a vládní postupy jsou nejasné a netransparentní. Proč bylo nutné použít vnější srovnávací základ je vysvětleno a odůvodněno v 109., 118., 120. a 121. bodě odůvodnění. Jelikož se zjistilo, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, nebylo možné použít vnitrostátní srovnávací základ, jak navrhla čínská vláda. Komise nesouhlasí s tvrzením, že srovnávací základ nebyl vypočten v souladu s čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích. Tchajwanský srovnávací základ se považuje za nejlepší náhradní proměnnou, již má Komise k dispozici, a odpovídá doporučením odvolacího orgánu v rozhodnutí DS 379.
(434)
Čínská vláda podle svého tvrzení navrhla, aby srovnávací základ byl vnitrostátní a založený na cenách, jež platí „neupřednostňované“ čínské podniky; podle čínské vlády v prvé řadě z toho důvodu, že se nedělají žádné rozdíly, a že výše subvence by tudíž správně byla nulová. Komise s touto argumentací nesouhlasí a čínská vláda každopádně neposkytla žádné informace o cenách práv k užívání pozemků pro „neupřednostňovaná“ odvětví, jež by teoreticky bylo možné použít k výpočtu srovnávacího základu.
(435)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že žadatel neposkytl žádné informace nebo důkazy o tom, že práva k užívání pozemků byla udělena konkrétní malé skupině podniků a že Unie neučinila zásadní zjištění v tom smyslu, že udělení práv k užívání pozemků je výslovně omezeno na určité/podporované podniky. Komise zjistila, že práva k užívání pozemků jsou vyhrazena společnostem, které dodržují průmyslové politiky, jež čínská vláda stanovila ve vyhlášce komise pro národní rozvoj a reformy č. 35 (116. bod odůvodnění).
(436)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neprovedla dostatečně důkladný průzkum, aby nalezla srovnávací základ, který se vztahuje k situaci v Číně nebo na ni odkazuje, a že se Komise dostatečně nevynasnažila nalézt srovnávací základ blížící se tržním podmínkám, jež by nastaly při neexistenci narušení, a pokud tak Komise učinila, nevysvětlila, jak postupovala. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise ve skutečnosti podrobně prostudovala rozličné ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. Po provedení těchto analýz Komise považuje Tchaj-wan (101) za vhodný srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích a ve městě (102), kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) zeměpisnou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií, iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a obchodních operací použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Provincie Jiangsu a Zhejiang jsou navíc spolu s městem Chongqing považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR. Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií a města Chongqing v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Z nejaktuálnějších údajů je navíc patrné, že jak ČLR jako celek, tak obě čínské provincie a město Chongqing vykazují mnohem vyšší tempo růstu HDP než Tchaj-wan (103), takže jej velmi rychle dohání. Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanem) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(437)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že Komise ve svém výpočtu použila odpisové období 50 let, přestože všechny příslušné smlouvy o právech k užívání pozemků nevycházely z 50letého období. Toto není pravda. Všechna práva k užívání pozemků, jejichž udělení bylo napadeno v tomto šetření, byla založena na 50letém období.
3.4.1.5. Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
(438)
Čínská vláda tvrdila, že závěr o specifičnosti je „zcela vykonstruován“ z toho důvodu, že drtivá většina čínského hospodářství platí nijak nepenalizovanou sazbu. Čínská vláda rovněž zpochybnila zjištění Komise o „regionální“ specifičnosti, a zejména závěr, že tato subvence se poskytuje pouze v těch zeměpisných oblastech, v nichž se nachází vyvážející výrobce. Podle čínské vlády se sankce uplatňuje plošně ve všech zeměpisných oblastech, v nichž se nacházejí všichni vyvážející výrobci, a regionální odlišnosti proto neexistují. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Komise konstatuje, že čínská vláda své připomínky patrně zakládá výhradně na systému cenového rozlišení na kategorie „podporovaných“, „omezovaných“, „zakázaných“ a „povolených“ podniků podle rozhodnutí č. 40. Nicméně Komise založila své závěry na zvláštním systému určování cen elektřiny, který je k dispozici v rámci širší oblasti města Chongqing, kde má výrobní závod jeden z vývozců zařazených do vzorku. Tento vývozce těží z nižší sazby za elektřinu, jež se aplikuje specificky pouze na podskupinu společností z určitých odvětví (konkrétně společnosti vyrábějící slitiny železa v elektrických pecích a výrobci hnojiv) patřících do téže kategorie velkých průmyslových uživatelů. Komise proto dospěla k závěru, že tato snížená sazba za elektrickou energii, která se používá pouze u této velmi omezené podskupiny společností patřících výhradně k oněm specifickým způsobilým odvětvím, je de iure specifická.
Co se „regionální“ specifičnosti týče, nehovoří 149. bod odůvodnění o žádném systému sankcí, jak ve svých připomínkách uvádí čínská vláda. V tomto odstavci se upřesňuje, že tato zvýhodněná sazba za elektřinu používaná pro omezenou podskupinu společností včetně výrobce dotčeného výrobku je omezena na danou zeměpisnou oblast (tj. širší území města Chongqing), která je součástí velkého čínského západního regionu, jemuž se dostává podpory podle zákona zmíněného v témž bodě odůvodnění a dále vysvětleného v 233. bodě odůvodnění. Jak se dále uvádí v 149. bodě odůvodnění, tento právní předpis se týká určování cen elektřiny jakožto jednoho z nástrojů k dosažení hlavního politického cíle, totiž podpory rozvoje tohoto regionu. Zjištění Komise, že je tato subvence i regionálně specifická, se potvrzuje.
(439)
Čínská vláda zpochybnila závěry v 146. bodě odůvodnění týkající se specifičnosti založené na systému cenového rozlišení na kategorie „podporovaných“, „omezovaných“, „zakázaných“ a „povolených“ podniků. Čínská vláda znovu vysvětluje, že rozdíl v ceně, kterou za elektřinu platí specificky znevýhodněný projekt a kdokoliv jiný, funguje jako penále či přirážka, jejímž účelem je odradit konkrétní projekty, spíše než jako „sleva“ poskytovaná podporovaným projektům. Čínská vláda uzavírá, že je na Komisi, aby zjistila, jaká cena by byla považována za odpovídající, a že v tomto případě Komise měla za to, že odpovídající cenou by byla cena s přirážkou. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak bylo obšírně vysvětleno výše, zjištění Komise o finančním příspěvku se vztahuje ke snížené sazbě za elektrickou energii, na niž má tato společnost nárok, protože patří do omezené podskupiny podniků v rámci kategorie velkých průmyslových uživatelů. Argumenty čínské vlády tudíž nejsou pro zjištění, jež Komise učinila, relevantní.
3.4.1.6. Ostatní příjmy a daňové režimy, které nebyly výrobci zařazenými do vzorku, jež jsou předmětem vyrovnávacích opatření, využívány za účelem „zbytkové sazby“
(440)
Čínská vláda tvrdila, že příslušná pravidla o výběru vzorku obsažená v antidumpingové dohodě WTO (tj. čl. 6. odst. 10, čl. 9. odst. 2 a 3) Komise nepoužila jednotným způsobem, neboť účelem výběru vzorku by mělo být omezení rozsahu šetření. Tento argument vycházel z čl. 19 odst. 4 dohody WTO o subvencích, který výši vyrovnávacího cla omezuje na výši „zjištěné subvence“. Čínská vláda učinila závěr, že když Komise nebyla schopna míru subvencování dostatečně posoudit pomocí zvoleného vzorku, mohla do vzorku zařadit více společností. Zaprvé Komise konstatuje, že analogie mezi výběrem vzorků při antidumpingových a antisubvenčních šetřeních má určité hranice, poněvadž na rozdíl od antidumpingových šetření neexistuje v šetřeních týkajících se vyrovnávacího cla žádné obecné pravidlo, podle něhož se každému vývozci přidělí individuální clo a jsou výslovně dovoleny tzv. „souhrnné“ případy. Kromě toho, na rozdíl od antidumpingových případů, je vláda v případech týkajících se vyrovnávacích cel povinným účastníkem a respondentem, a vláda je tudíž implicitně zařazena do jakéhokoli „vzorku“ sloužícího ke stanovení vyrovnávacího cla. Jinými slovy, vláda je poskytovatelem údajného subvencování a vládní opatření proto vždy spadají do působnosti šetření, které se týká vyrovnávacího cla, a to bez ohledu na použití vzorku vyvážejících výrobců.
(441)
K připomínce čínské vlády, že řešením je „zařadit do vzorku více společností“, Komise podotýká, že přesně to v daném případě učinila. Poté, co jeden z vývozců, který původně hodlal spolupracovat, od spolupráce odstoupil, se Komise rozhodla zařadit do vzorku dalšího vývozce. Ovšem krátce poté, co byla tato společnost informována o zařazení do vzorku, Komisi oznámila, že si již nepřeje při šetření spolupracovat. Komise proto musela vzorek omezit na dva zbývající vývozce zařazené do původního vzorku, kteří od spolupráce neodstoupili, aby se tak vyhnula dalšímu zpoždění, jež by ohrozilo brzké dokončení šetření v zákonem stanovených lhůtách. Komise podotýká, že tato snaha, jež ztroskotala výlučně na přístupu vývozců, jasně dokládá, že tvrzení čínské vlády je neopodstatněné, neboť neřeší otázku společností, které se při výběru vzorku samy nepřihlásí, nebo které odstoupí vzápětí poté, co byly k zařazení do vzorku vybrány.
(442)
V otázce použití dostupných údajů uvedla čínská vláda odkaz na čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích a citovala judikaturu WTO, která uvádí, že údaje ze spisu lze použít pouze k nahrazení chybějících informací, a že odmítnutí spolupráce neopravňuje k přijetí rozhodnutí, která postrádají věcný základ. Komise nechápe logiku tohoto tvrzení, neboť pro svá zjištění použila údaje ze spisu, jak umožňují ustanovení WTO a základního nařízení, a v plném souladu s příslušnou judikaturou WTO. Jak uznala i čínská vláda, zjištění učiněná v případu bezdřevého natíraného papíru a v různých rozhodnutích ministerstva obchodu USA (US DOC) představují ty nejlepší skutečnosti, jež má Komise k dispozici, a byly použity právě k tomu, aby se nahradily informace chybějící v důsledku nedostatečné spolupráce na straně čínské vlády.
Čínská vláda použití těchto skutečností zpochybnila i z toho důvodu, že neodrážejí aktuální subvencování a ani konkrétně nesouvisí s dotčeným výrobkem. Komise v této souvislosti uvádí, že většina subvenčních programů spočívá v jednorázových subvencích (např. grantech, daňových výhodách spojených s investicemi do majetku), které se obvykle odepisují po dobu několika let, a výhody, které z nich plynou, tudíž pokračují i v budoucnu, a sahají tak v tomto případě až za období šetření. U opakujících se subvencí nejsou důkazy o tom, že se od dotčeného šetření tyto programy změnily. Pokud jde o vazbu těchto programů na dotčený výrobek, Komise připomíná, že se všechny tyto programy týkají ocelářství (nesouvisí s konkrétním výrobkem) nebo se uplatňují v regionu, do něhož vývozci oceli s organickým povlakem umístili své závody. Vzhledem k tomu, že spis neobsahoval důkazy o opaku, Komise rozhodla, že lze logicky učinit závěr, že výhody plynoucí z těchto programů nadále představují nejbližší ekvivalent za subvencování výrobců dotčeného výrobku, k němuž aktuálně dochází. Je třeba zdůraznit, že čínská vláda měla dostatek příležitostí předložit ke všem těmto programům důkazy svědčící o opaku, avšak záměrně se rozhodla je nepředložit, a Komise se proto musela uchýlit k použití údajů ze spisu, jak stanoví základní nařízení a dohoda WTO o subvencích.
3.4.1.7. Kapitálové programy
(443)
Čínská vláda uvedla, že ne všechny tyto programy (nevyplacené dividendy, swapy dluhů za aktiva a kapitálové injekce) byly zahájeny v souladu s požadavky čl. 11 odst. 2 a čl. 11 odst. 3 dohody WTO o subvencích.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v oddíle týkajícím se odpovědi na připomínky čínské vlády k zahájení řízení (399.-406. bod odůvodnění výše), útvary Komise prostudovaly důkazy předložené žadatelem, jež byly podstatné, jak jednoznačně vyplývá z verze k nahlédnutí zúčastněným stranám podnětu. Útvary Komise navrhly zahájit šetření konkrétních programů až poté, co náležitě přezkoumaly správnost a adekvátnost důkazů, které považují za dostatečné důkazy prima facie.
(444)
Pokud se použijí, jsou kapitálové programy podle čínské vlády specifickými subvencemi ad hoc, poněvadž se vztahují na jediného konkrétního příjemce a jejich uplatňování není založeno na žádném konkrétním právním předpisu, a protože „Komise zajisté ví, že společnosti podléhající zbytkovému clu nejenže neobdržely, ale ani nemohly vzhledem k jejich jednorázovosti obdržet“ tyto subvence, neměla by se vyrovnávací opatření ukládat. Čínská vláda dále tvrdila, že vychází-li se při zjištěních z dostupných údajů, musí být založena na faktických skutečnostech. Uložení vyrovnávacích opatření na jiné společnosti než ty, které subvence ad hoc údajně obdržely, je proto porušením článku 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích.
Je třeba poznamenat, že čínská vláda nereagovala ani na jednu z otázek, které se v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky těchto režimů týkaly. Tvrzení čínské vlády, že „Komise zajisté ví, že společnosti podléhající zbytkovému clu nejenže neobdržely, ale ani nemohly vzhledem k jejich jednorázovosti obdržet“ tyto subvence, proto neodpovídá skutečností. Naproti tomu v podnětu bylo uvedeno několik společností, které těchto kapitálových programů využívají, přičemž seznam údajně nebyl vyčerpávající. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neposkytla žádné informace o povaze nebo nároku na poskytnutí těchto režimů, nemá Komise jinou možnost, než použít dostupných údajů.
3.4.2. PŘIPOMÍNKY SPOLEČNOSTI ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Udělování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(445)
Společnost Zhejiang Huadong podle svého tvrzení poskytla Komisi všechny příslušné právní předpisy, jimiž se řídí systém a oceňování prodeje práv k užívání pozemků v Číně a poukázala na Ustanovení o přidělování uživatelských práv ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů, aby prokázala, že v Číně existuje dobře fungující trh s nemovitostmi, v rámci něhož se zveřejňují cenové odhady i zaplacené ceny. Dále tvrdila, že nejlepším podkladem k posouzení ceny práv k užívání pozemků v době, kdy je tento vyvážející výrobce koupil, je soudobý čínský trh s nemovitostmi a úplné oficiální veřejné statistiky o cenách práv k užívání pozemků.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise svá zjištění týkající se práv společnosti Zhejiang Huadong k užívání pozemků vysvětluje v 115. bodě odůvodnění výše. Společnost ve svých připomínkách k zveřejnění konečných informací tato zjištění nezpochybnila. Z důkazů, které jsou k dispozici, vyplývá, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, neboť u nabídkových řízení, která Komise na místě šetřila, nedošlo k soutěži a ceny byly stanoveny úředně. Věcný základ pro rozhodnutí, že ceny jsou určovány libovolně, je uveden v 114.-116. bodě odůvodnění, tj. informace o skutečných obchodních operacích, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku, systém pro hodnocení městských pozemků a vyhláška komise pro rozvoj a reformy č. 35.
(446)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že podle čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích by se odpovídající cenový srovnávací základ měl vztahovat v prvé řadě k převládajícím podmínkám na trhu v zemi udělení, a jestliže takové podmínky nejsou, měl by být srovnávací základ mimo danou zemi vždy náležitě upraven, aby nedocházelo k vyrovnávání komparativních výhod. Dále tvrdila, že nejsou-li jako vhodný srovnávací základ k dispozici převládající podmínky v Číně, dovážející člen WTO by měl na základě odst. 15 písm. b) protokolu o přistoupení Číny k WTO takové převládající podmínky pokud možno upravit, než eventuálně použije podmínky převládající mimo Čínu. Přestože Komise souhlasí s velkou částí právní teorie za tímto tvrzením, byl učiněn i závěr, že v Číně neexistuje fungující trh s pozemky, a proto byl u cen pozemků použit vnější srovnávací základ. Proč bylo nutné použít vnější srovnávací základ je vysvětleno a odůvodněno v 109., 118., 120. a 121. bodě odůvodnění výše. Jelikož se zjistilo, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, nebylo možné použít vnitrostátní srovnávací základ, jak navrhla společnost Zhejiang Huadong, a není tudíž ani žádný základ, podle nějž by bylo možné takový srovnávací základ upravit. Z informací, které ke srovnávacímu základu předložila společnost Zhejiang Huadong (Xiaoshan, provincie Zhejiang), navíc není zřejmé a nelze ani ověřit, zda se uvedené informace o cenách omezují pouze na ceny práv k užívání pozemků pro údajně „neupřednostňovaná“ odvětví.
(447)
Společnost Zhejiang Huadong uvedla, že zvolení Tchaj-wanu jako srovnávacího základu není přiměřené ani objektivní z těchto důvodů: 1) v okamžiku koupě práv k užívání pozemků nebyla provincie Zhejiang rozvinutou oblastí s vysokou úrovní HDP podobnou Tchaj-wanu; 2) Komise při výběru skutečných cen pozemků na Tchaj-wanu vycházela z nabídek na prodej průmyslové plochy a nikoliv ze skutečných cen za dlouhodobý pronájem plochy k průmyslovému využití, které se blíží právům k užívání pozemků, jež byla udělena společnosti Zhejiang Huadong.
Toto tvrzení je nutno zamítnout. K bodu 1), jak je uvedeno v 436. bodě odůvodnění, je třeba říci, že Komise si podrobně prostudovala různé ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. V návaznosti na tyto analýzy se Komise domnívá, že Tchaj-wan je vhodným srovnávacím základem, který odpovídá základnímu nařízení a pravidlům WTO. K bodu 2) je třeba poznamenat, že Komise použila nejlepší informace, jež byly přiměřeným způsobem dostupné.
(448)
Společnost Zhejiang Huadong poukázala na aritmetickou chybu ve výpočtu měr inflace, které byly použity k úpravě srovnávacího základu podle inflace. Komise toto tvrzení vzala v potaz a příslušný výpočet upravila.
(449)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že svá práva k užívání pozemků nenabyla nijak specifickým způsobem, neboť všechny podniky v Číně mají ze zákona stejné zacházení. Společnost také tvrdila, že se Komise patřičně nevěnovala otázce specifičnosti a že ve zveřejněných konečných informacích nebyly uvedeny důvody, proč z ceny, kterou společnost Zhejiang Huadong zaplatila, plyne výhoda.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Při svých zjištěních o specifičnosti se Komise opírala o skutečnost, že společnosti, které se neřídí státní průmyslovou politikou, nemají nárok na udělení práv k užívání pozemků, úřady stanovují ceny mnohdy libovolně a vládní postupy jsou nejasné a netransparentní. Komise zjistila, že práva k užívání pozemků jsou vyhrazena společnostem, které dodržují průmyslové politiky, jež čínská vláda stanovila ve vyhlášce komise pro národní rozvoj a reformy č. 35 (viz 116. bod odůvodnění).
3.4.2.2. Dodávky oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou
(450)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že v zájmu přiměřenosti, objektivity a jednotnosti měla Komise při sestavování srovnávacího základu použít u všech regionů zařazených do srovnávacího koše stejný zdroj údajů o cenách oceli (tj. Steel Business Bulletin, SBB). Tvrdila rovněž, že Steel Business Bulletin uvádí ceny oceli válcované za studena na mnoha jiných trzích než těch, které zvolila Komise, a navrhla doplnit Mexiko a Argentinu, neboť tyto země jsou příkladem rozvíjejících se trhů s ocelí na americkém kontinentu. Toto tvrzení muselo být zamítnuto, protože Komise při sestavování srovnávacího základu použila údaje o cenách, které co nejvěrněji odrážejí skutečnou tržní situaci v každé zemi nebo regionu. Pokud jde o ceny Evropě (z nichž většina pocházela z členksých států Unie), byla Komise názoru, že má k dispozici podrobnější cenové údaje společnosti MEPS. Měla-li by údaje MEPS k dispozici i u jiných zvolených zemí, použila by je. K zahrnutí cen v Mexiku a Argentině je třeba uvést, že se jedná o poměrně malé trhy ve srovnání s Čínou i s jinými zeměmi a regiony zařazenými do srovnávacího koše, který Komise použila.
Po provedení opravy vypočtených cen srovnávacího základu pro ocel válcovanou za tepla a ze studena Komise revidovala svůj výpočet subvenčního rozpětí u tohoto režimu. Oprava se týkala cen oceli v Brazílii, jež byly použity k výpočtu srovnávacího základu, který ve výpočtech, jež byly stranám sděleny, chybně zahrnoval i daně.
(451)
Společnost Zhejiang Huadong také tvrdila, že závěr Komise ohledně specifičnosti je nepodložený (bez přímých důkazů) a neodůvodněný, a údajná subvence ve formě dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou proto není napadnutelná. Společnost Zhejiang Huadong uvedla, že výhoda, existuje-li, v podobě dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou, se neomezuje jen na určité podniky nebo odvětví, nýbrž je poskytována obecně všem potenciálním kupujícím a spotřebitelům ze všech hospodářských odvětví.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. Čínská vláda vznesla stejnou připomínku a Komise se jí zabývá v 415. bodě odůvodnění. „Potenciální“ kupující jsou z definice omezeni na určité podniky.
3.4.3. PŘIPOMÍNKY ŽADATELE
3.4.3.1. Zásobování vodou a elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
(452)
Žadatel tvrdil, že kvůli narušením a státnímu vlivu, pokud jde o čínský trh s vodou a elektrickou energií, měla Komise použít mezinárodních srovnávacích základů a výhody u těchto režimů vypočítat podle čl. 6 písm. d) bodu ii) základního nařízení.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. V tomto konkrétním případě důkazy ze spisu Komisi neumožnily zjistit, zda je trh s vodou a elektrickou energií narušen do takové míry, která by odůvodňovala použití vnějšího srovnávacího základu.
3.4.3.2. Některé daňové programy pro subjekty se zahraničními investicemi
(453)
Žadatel tvrdil, že Komise měla vyčíslit výši subvence u dvou daňových programů pro subjekty se zahraničními investicemi, tj. u „Slev na dani z příjmu při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“ a u programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi“, a to z důvodu nedostatečné spolupráce ze strany čínské vlády a skutečnosti, že čínská vláda měla poskytnout důkazy o tom, že během období šetření z těchto programů nebyly výrobcům oceli s organickým povlakem poskytnuty žádné výhody.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. Jak již bylo vysvětleno v 282. bodě odůvodnění, v zájmu snížení administrativní zátěže pro všechny zúčastněné strany a s přihlédnutím ke specifické situaci, pokud jde o ukončení těchto režimů, se je Komise rozhodla nenapadat.
3.5. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(454)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
KONEČNÉ ROZPĚTÍ SUBVENCE (v %)
HUADONG GROUP
23,8
PANHUA GROUP
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
SPOLUPRACUJÍCÍ SPOLEČNOSTI NEZAŘAZENÉ DO VZORKU
26,8
OSTATNÍ SPOLEČNOSTI
44,7
(455)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního nařízení je celkové rozpětí subvence pro společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru rozpětí subvencí stanovených pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 26,8 %.
(456)
Pokud jde o všechny ostatní vývozce v Čínské lidové republice, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Z porovnání údajů Eurostatu o dovozu s objemem vývozu dotčeného výrobku do Unie za období šetření, který uskutečnily spolupracující společnosti, vyplývá, že spolupráce vyvážejících výrobců v Čínské lidové republice byla nízká, konkrétně 58 %. Vzhledem k nízké úrovni spolupráce byla celková subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni celkových subvenčních sazeb zjištěných pro všechny nespolupracující společnosti pro všechny posuzované programy, tj. 44,7 %.
4. ÚJMA
4.1. VÝROBA V UNII A VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(457)
K zjištění celkové výroby v Unii v posuzovaném období byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobců v Unii, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
(458)
Během období šetření vyrábělo ocel s organickým povlakem 22 výrobců v Unii. Na základě uvedeném v předchozím bodě odůvodnění byla celková výroba v Unii během období šetření odhadnuta na přibližně 4 018 310 tun. Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení a budou proto dále nazýváni „výrobní odvětví Unie“.
4.2. URČENÍ PŘÍSLUŠNÉHO TRHU UNIE
(459)
Během šetření se zjistilo, že významná část výroby výrobců v Unii zařazených do vzorku byla určena k využití pro vlastní spotřebu, tj. výrobky byly často pouze předány (bez faktury) a/nebo dodány za transferové ceny v rámci jedné společnosti nebo skupiny společností k dalšímu navazujícímu zpracování.
(460)
V zájmu zjištění, zda výrobní odvětví Unie utrpělo újmu či nikoliv, a za účelem stanovení spotřeby a různých ekonomických ukazatelů týkajících se situace výrobního odvětví Unie, se zkoumalo, zda a do jaké míry musí být v analýze vzato v úvahu následné využití obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie.
(461)
V zájmu získání co nejúplnějšího obrazu o situaci ve výrobním odvětví Unie byly shromážděny a analyzovány údaje o veškeré činnosti v souvislosti s ocelí s organickým povlakem a následně bylo stanoveno, zda je výroba určena k využití pro vlastní spotřebu, nebo pro volný trh.
(462)
Pokud jde o objem prodeje a prodejní ceny na trhu Unie a o podíl na trhu, bylo zjištěno, že smysluplná analýza a hodnocení těchto ukazatelů se musí zaměřit na situaci převládající na volném trhu.
(463)
Ostatní hospodářské ukazatele však bylo možné odůvodněně přezkoumávat pouze ve vztahu k celé činnosti, včetně využití pro vlastní potřebu a prodej. Výroba, kapacita, využití kapacity, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, mzdy a schopnost opatřit si kapitál se odvíjejí od celé činnosti, ať už se jedná o výrobu pro vlastní spotřebu nebo pro prodej na volném trhu.
4.3. SPOTŘEBA V UNII
(464)
Výrobní odvětví Unie prodává obdobný výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a rovněž jej prodává/předává společnostem, které jsou ve spojení, k dalšímu navazujícímu zpracování, např. střediskům služeb pro ocelářský průmysl.
(465)
Při výpočtu zřejmé spotřeby oceli s organickým povlakem v Unii sečetly unijní orgány objem celkového dovozu oceli s organickým povlakem do Unie na základě údajů Eurostatu a objem prodeje a využití pro vlastní spotřebu obdobného výrobku v Unii vyráběného výrobním odvětvím Unie na základě údajů z podnětu a ověření během inspekcí u výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(466)
Údaje Eurostatu o dovozu však vycházejí z čísel kódů KN, a je zřejmé, že v rámci této úrovně číselného označování kódů KN se u části z nich nejedná o dovoz dotčeného výrobku.
(467)
Na tomto základě se spotřeba Unie vyvíjela takto:
2008
2009
2010
OŠ
Spotřeba (v tunách)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Index (2008 = 100)
100
75
88
93
(468)
Během posuzovaného období se celková spotřeba na trhu Unie snížila o 7 %. V letech 2008 a 2009 došlo k poklesu o přibližně 25 %, a to především v důsledku globálních negativních dopadů hospodářské krize, zejména na oblast stavebnictví. Poté začala spotřeba opět stoupat a celkově vzrostla od roku 2009 do období šetření o 24 %, nicméně nedosáhla původní úrovně z roku 2008.
4.4. DOVOZ Z DOTČENÉ ZEMĚ A PODÍL NA TRHU
(469)
Během posuzovaného období se dovoz z ČLR do Unie vyvíjel takto:
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu z ČLR (v tunách)
472 988
150 497
464 582
702 452
Index (2008 = 100)
100
32
98
149
Podíl na trhu
9,1 %
3,9 %
10,2 %
14,6 %
Index (2008 = 100)
100
43
112
160
Zdroj:
Eurostat
(470)
Přes pokles spotřeby se objem dovozu z ČLR během posuzovaného období značně zvýšil, a to o 49 %. V důsledku negativních dopadů hospodářské krize objem dovozu z ČLR v roce 2009 výrazně klesl. Dovoz z ČLR však začal opět velmi rychle stoupat a v období od roku 2009 do období šetření dosáhl nárůstu na úrovni neuvěřitelných 367 %.
(471)
Stejně tak se v posuzovaném období zvýšil podíl na trhu tohoto dovozu, a sice o 60 %. I když v období 2008 až 2009 klesl více než o polovinu, vykázal od roku 2009 do období šetření výrazný nárůst, který dosáhl 275 %.
4.4.1. CENY DOVOZU A CENOVÉ PODBÍZENÍ
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
OŠ
Průměrná cena (EUR/t)
875
728
768
801
Index (2008 = 100)
100
83
88
91
Zdroj:
Eurostat
(472)
Průměrná cena dovozu z ČLR klesla během posuzovaného období o 9 %. V letech 2008 a 2009 došlo k výraznému poklesu o 17 %, poté vzrostla během období 2009 až 2010 o pět procentních bodů a během období šetření o další tři procentní body.
(473)
Ceny dovozu z ČLR byly v celém posuzovaném období setrvale nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v době vrcholící hospodářské krize v roce 2009, kdy spotřeba náhle klesla a na trhu došlo k výraznému zpomalení, nepomohlo čínskému dovozu k udržení podílu na trhu ani cenové snížení o 17 %, přičemž díky neustálému cenovému podbízení došlo v následujících letech ke stabilnímu působivému nárůstu podílu na trhu čínského dovozu od roku 2009 do období šetření.
(474)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících čínských výrobců účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(475)
Náklady po dovozu uvedené v předchozím bodě odůvodnění byly vypočítány na základě ověřených údajů od dvou dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(476)
Toto cenové srovnání bylo provedeno podle druhu u obchodních operací na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení až o 20,2 % ze strany čínských vyvážejících výrobců.
(477)
V návaznosti na zveřejnění informací jeden vyvážejí výrobce požadoval další informace týkající se výpočtu cenového podbízení v případě, že neexistuje přesný soulad mezi typem výrobku vyváženým z ČLR a typem výrobku prodávaným na trhu Unie výrobním odvětvím Unie. Rovněž požadoval informace, zda byla provedena úprava, pokud jde o fyzikální rozdíly v případě, že neexistuje přesný soulad.
(478)
V případě, že neexistoval přesný soulad mezi vyváženým typem výrobku a typem výrobku prodávaným na trhu Unie, porovnala Komise vyvážený typ výrobku s nejpodobnějším typem výrobku prodávaným výrobním odvětvím Unie. V případech, kdy jediným rozdílem byla tloušťka substrátu, bylo provedeno porovnání s velmi podobným typem výrobku.
(479)
Pokud existoval více než jeden velmi podobný typ výrobku, porovnala Komise vyvážený typ výrobku s levnějším typem výrobku prodávaným na trhu Unie, a to nezávisle na tom, zda substrát tohoto levnějšího typu výrobku byl silnější nebo slabší. Úprava s ohledem na fyzikální rozdíly se tudíž nepovažovala za nutnou.
5. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
5.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(480)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení posoudily unijní orgány veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(481)
Údaje, které žadatel poskytl za všechny výrobce oceli s organickým povlakem v Unii, byly porovnány s dalšími dostupnými zdroji a ověřenými údaji výrobců v Unii zařazených do vzorku a použity ke stanovení makroekonomických ukazatelů, jako je výroba výrobního odvětví Unie, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, závislý prodej, zaměstnanost a produktivita.
(482)
V zájmu stanovení mikroekonomických ukazatelů, jako jsou jednotkové prodejní ceny, jednotkové výrobní náklady, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získávat kapitál, stav zásob a mzdové náklady, bylo využito poskytnutých a ověřených údajů týkajících se šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku.
5.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE JAKO CELKU
5.2.1. VÝROBA, VÝROBNÍ KAPACITA A VYUŽITÍ KAPACITY
(483)
Ke zjištění celkové výroby v Unii v posuzovaném období byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
2008
2009
2010
OŠ
Objem výroby (v tunách)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Index (2008 = 100)
100
79
90
90
Výrobní kapacita (v tunách)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Index (2008 = 100)
100
102
102
99
Využití kapacity (v %)
74
57
65
68
Index (2008 = 100)
100
77
88
92
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(484)
Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v posuzovaném období výroba klesla o 10 %. Zároveň se snížením poptávky v roce 2009 prudce poklesla výroba, načež se částečně zotavila v roce 2010. I když se spotřeba v období šetření zvýšila, objem výroby zůstal prakticky na stejné úrovni jako v roce 2010.
(485)
Výrobní kapacita zůstala ve zvažovaném období stabilní. Využití kapacity vykázalo stejný trend jako výroba a v posuzovaném období kleslo o 8 %.
5.2.2. OBJEM PRODEJE, PODÍL NA TRHU A RŮST
2008
2009
2010
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Index (2008 = 100)
100
77
90
88
Podíl na trhu (v %)
56,8
58,8
58,1
53,9
Index (2008 = 100)
100
104
102
95
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(486)
V roce 2009 výrazně klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a to o 23 %. V roce 2010 se tento objem zvýšil o třináct procentních bodů, ale poté během období šetření klesl o dva procentní body.
(487)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se během posuzovaného období snížil o 2,9 %. Po počátečním nárůstu podílu výrobního odvětví Unie na trhu v roce 2009 došlo v roce 2010 a v období šetření opět k jeho poklesu, takže výsledný podíl na trhu byl o pět procentních bodů nižší během období šetření než v roce 2009. K této situaci došlo přesto, že od roku 2009 do konce období šetření vzrostla spotřeba o více než 24 %. Toto odvětví nemohlo tedy využít rostoucí spotřeby a získat zpět objem prodeje a část podílu na trhu, které ztratilo.
(488)
Zatímco spotřeba Unie klesla během posuzovaného období o 7 % a objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, klesl o 12 %, snížil se podíl výrobního odvětví Unie na trhu o 2,9 procentní body z 56,8 % v roce 2008 na 53,9 % během období šetření.
5.2.3. ZAMĚSTNANOST A PRODUKTIVITA
2008
2009
2010
OŠ
Zaměstnanost (v ekvivalentech plného pracovního úvazku, FTE)
7 088
6 470
6 097
6 046
Index (2008 = 100)
100
91
86
85
Produktivita (t/FTE)
627
543
655
665
Index (2008 = 100)
100
87
104
106
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník, Eurofer
(489)
Zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie postupně klesala. Celkový počet zaměstnanců v tomto výrobním odvětví počítaný v ekvivalentech plného pracovního úvazku klesl během posuzovaného období o 15 %, přičemž nejnižší úrovně dosáhl v období šetření. Produktivita nicméně v posuzovaném období vzrostla o 6 %, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví snažilo snížit své výrobní náklady.
5.2.4. VYUŽITÍ PRO VLASTNÍ SPOTŘEBU A ZÁVISLÝ PRODEJ
2008
2009
2010
OŠ
Využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej (v tunách)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Index (2008 = 100)
100
80
87
85
Podíl na trhu (v %)
22
24
22
20
Index (2008 = 100)
100
108
99
92
Zdroj:
Podnět a ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(490)
Jak je uvedeno v 459. bodě odůvodnění, v Unii existuje významný trh s ocelí s organickým povlakem, který tvoří navazující zpracování tohoto výrobku výrobním odvětvím Unie.
(491)
Bylo zjištěno, že využití pro vlastní spotřebu a závislé prodeje jsou určeny pro další přeměnu samotných společností nebo jejich společností ve spojení, které se zabývají zejména obchodováním se stavebními materiály, tj. koneční uživatelé oceli s organickým povlakem.
(492)
Na výše uvedeném základě bylo stanoveno, že využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej výrobců v Unii představovaly 24 % celkového objemu výroby během období šetření. Během posuzovaného období kleslo využití pro vlastní spotřebu a související objem prodeje o 15 % a podíl na trhu se snížil o 8 %.
(493)
Z šetření vyplynulo, že mezi využitím pro vlastní spotřebu a závislým prodejem nebyl, pokud jde o konečné využití výrobku, významný rozdíl. Využití pro vlastní spotřebu uváděly společnosti, kde navazující výroba probíhala v rámci stejné právnické osoby, zatímco závislý prodej byl prodej na fakturu jiným právnickým osobám, které jsou ve spojení. Kromě toho byla metoda pro stanovení cen v rámci využití pro vlastní spotřebu i závislého prodeje stranám, které jsou ve spojení, podobná, tj. společnostem ve spojení i navazujícím interním výrobním jednotkám společností zařazených do vzorku byla účtována reálná hodnota (metoda „přirážky k nákladům“) výrobku.
(494)
Průměrná hodnota za tunu zůstala v průběhu posuzovaného období stálá a byla o 3 % nižší než prodejní cena pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, v období šetření výrobců z Unie zařazených do vzorku. Tento cenový rozdíl nebyl považován za významný a vývoj cen závislého prodeje odpovídá vývoji cen pro odběratele, kteří nejsou ve spojení.
2008
2009
2010
OŠ
Využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej (EUR/t)
962
802
901
965
Index (2008 = 100)
100
83
94
100
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(495)
Vzhledem k tomu, že většina závislého prodeje a využití pro vlastní spotřebu byla určena pro navazující obchodování se stavebními materiály výrobců v Unii, byly uvedený prodej a využití pro vlastní spotřebu rovněž nepřímo vystaveny konkurenci od ostatních hráčů na trhu, včetně subvencovaného dovozu z ČLR. Interní poptávka ze strany navazující výroby se odvíjela od šance následné výrobky prodat na volném trhu, který není ovlivňován subvencovaným dovozem oceli s organickým povlakem. Lze tedy vyvodit, že příčinou klesajícího objemu a podílu na trhu během posuzovaného období byla konkurence subvencovaného dovozu z ČLR.
5.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBCŮ V UNII ZAŘAZENÝCH DO VZORKU
5.3.1. PRŮMĚRNÉ JEDNOTKOVÉ PRODEJNÍ CENY V UNII A VÝROBNÍ NÁKLADY
2008
2009
2010
OŠ
Jednotková cena v Unii pro odběratele, kteří nejsou ve spojení (EUR/t)
1 023
805
911
994
Index (2008 = 100)
100
79
89
97
Jednotkové výrobní náklady (EUR/t)
925
884
893
978
Index (2008 = 100)
100
95
97
106
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(496)
Průměrná prodejní cena výrobců v Unii zařazených do vzorku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, klesla během posuzovaného období o 3 %. K hlavnímu poklesu došlo v roce 2009 současně s poklesem spotřeby v období od roku 2009 do období šetření. V souladu s rostoucí spotřebou a objemem prodeje se ceny zvýšily o 23 %, avšak úrovně z roku 2008 nedosáhly.
(497)
Současně během posuzovaného období vzrostly průměrné náklady na výrobu a prodej obdobného výrobku o 6 %, což bylo způsobeno zvýšením nákladů na suroviny.
(498)
Po snížení jednotkové ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, o 21 % v roce 2009 začala jednotková cena narůstat. V roce 2010 a během období šetření došlo ve srovnání s rokem 2009 ve výrobním odvětví Unie k růstu nákladů, který mohl být vyrovnán pouze mírným zvýšením cen, což přesně stačilo na udržení stejně nízké úrovně ziskovosti z roku 2010 a z období šetření. V důsledku toho ovšem došlo k další ztrátě podílu na trhu, jelikož ceny čínského dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie.
5.3.2. ZISKOVOST, PENĚŽNÍ TOK, INVESTICE, NÁVRATNOST INVESTIC A SCHOPNOST ZÍSKAT KAPITÁL
2008
2009
2010
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % obratu z prodeje)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Index (2008 = 100)
100
- 138
41
39
Peněžní tok (v EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Index (2008 = 100)
100
64
46
62
Investice (v EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Index (2008 = 100)
100
8
22
27
Návratnost investic (v %)
13,8
-13,9
5,9
6
Index (2008 = 100)
100
- 101
43
44
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(499)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 se ziskovost výrobního odvětví Unie dramaticky snížila, což mělo za následek ztrátu ve výši 9,3 %. Od roku 2010 se situace začala zlepšovat, nicméně rostoucí výrobní náklady neumožnily dosáhnout úrovně ziskovosti, která je považována pro dané výrobní odvětví za přiměřenou a udržitelnou (6,7 %). Během celého posuzovaného období poklesla ziskovost o 61 %.
(500)
Vývoj v oblasti peněžního toku do jisté míry odrážel záporný vývoj ziskovosti. Nejnižší úrovně bylo dosaženo v roce 2010. Obdobně i návratnost investic klesla o 56 % z 13,8 % v roce 2008 na 6 % v období šetření.
(501)
Uvedený vývoj ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic v posuzovaném období snížil schopnost výrobního odvětví Unie investovat do svých činností a ohrozil jeho rozvoj. Na začátku posuzovaného období dokázalo výrobní odvětví Unie učinit významné investice, poté však jejich výše v roce 2009 výrazně klesla, přičemž během posuzovaného období došlo k celkovému poklesu o 73 %.
(502)
Vzhledem k povaze výrobního odvětví Unie, které do jisté míry tvoří velké nadnárodní integrované ocelářské společnosti, neměla špatná finanční výkonnost odvětví oceli s organickým povlakem vliv na schopnost těchto společností získat kapitál.
5.3.3. STAV ZÁSOB
2008
2009
2010
OŠ
Stav zásob na konci roku (v tunách)
116 852
97 533
124 848
130 593
Index (2008 = 100)
100
83
107
112
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(503)
Pro šest výrobců v EU zařazených do vzorku představovaly zásoby v období šetření asi 10 % objemu výroby. Konečný stav zásob se během posuzovaného období zvýšil o 12 %. Ačkoli je třeba poznamenat, že stav zásob není pro dané výrobní odvětví významným ukazatelem, jelikož se výroba odvíjí zejména od konkrétních objednávek, došlo k hlavnímu nárůstu stavu zásob od roku 2009 do období šetření, což odpovídalo období největšího nárůstu subvencovaného dovozu z ČLR.
5.3.4. ZAMĚSTNANOST, MZDY A PRODUKTIVITA
Průměrné mzdové náklady na zaměstnance (v EUR, výrobci v Unii zařazení do vzorku)
60,959
57,892
58,637
62,347
Index (2008 = 100)
100
95
96
102
(504)
Průměrné mzdové náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostly během posuzovaného období pouze o 2 %, což je nižší než míra inflace. Šetření ukázalo, že výrobci zařazení do vzorku provedli zásadní škrty, zejména v oblasti správních a režijních nákladů, a snažili se tak být efektivnější.
5.3.5. ÚČINKY MINULÉHO DUMPINGU A SUBVENCOVÁNÍ
(505)
Jelikož se jedná o první antisubvenční řízení ohledně dotčeného výrobku, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků případného minulého dumpingu nebo subvencování.
5.4. ROZSAH SOUČASNÉHO ROZPĚTÍ SUBVENCE
(506)
Všechna zjištěná rozpětí uvedená výše v oddíle o subvencích jsou výrazně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemu subvencovaného dovozu z ČLR a jeho cenám není možné považovat dopad skutečného subvenčního rozpětí na trh Unie za zanedbatelný.
5.5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY
(507)
Šetření ukázalo, že během posuzovaného období se všechny ukazatele újmy (kromě produktivity) zhoršily nebo se nevyvíjely v souladu se spotřebou.
(508)
V posuzovaném období v souvislosti s klesající spotřebou dovoz z ČLR výrazně vzrostl. Zároveň klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie celkem o 12 % a jeho podíl na trhu se z 56,8 % v roce 2008 propadl na 53,9 % v období šetření. Přestože se spotřeba od roku 2009 do období šetření po roce hospodářské krize, která měla dopad na poptávku, zvýšila o 24 %, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se i nadále zmenšoval. Vzhledem k výrazné expanzi subvencovaného dovozu z ČLR na trh Unie se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo znovu získat ztracený podíl na trhu. Levný subvencovaný dovoz v posuzovaném období rostl, doprovázen trvalým podbízením ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie.
(509)
Dále byly významně dotčeny ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok a ziskovost. To znamená, že byla rovněž oslabena schopnost výrobního odvětví Unie získávat kapitál a investovat.
(510)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
6.1. ÚVOD
(511)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a čl. 8 odst. 6 základního nařízení bylo zkoumáno, zda subvencovaný dovoz pocházející z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle subvencovaného dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána subvencovanému dovozu.
6.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(512)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období snížila o 7 %, zatímco objem subvencovaného dovozu z ČLR dramaticky vzrostl přibližně o 49 %, přičemž podíl tohoto dovozu na trhu vzrostl o 60 % z 9,1 % v roce 2008 na 14,6 % v období šetření. Zároveň klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, o 12 % a jeho podíl na trhu se zmenšil o 2,9 % z 56,8 % v roce 2008 na 53,9 % v období šetření.
(513)
Ačkoli byl dovoz z ČLR rovněž poznamenán hospodářskou krizí a v letech 2008 a 2009 klesl o 68 %, začal od roku 2009 do období šetření znovu velmi rychle růst, přičemž na konci období šetření byl o 367 % větší, přestože se spotřeba Unie v tomto období zvýšila pouze o 24 %. Snížením jednotkové ceny o 9 % ve srovnání s rokem 2008 a cenovým podbízením vůči výrobnímu odvětví Unie až na 20,2 % během období šetření navýšil čínský dovoz svůj podíl na trhu od roku 2008 do období šetření o 60 % a dosáhl podílu 14,6 %.
(514)
Zároveň od roku 2008 do období šetření klesl objem prodeje výrobců v Unii stranám, které nejsou ve spojení, celkem o 12 %. V době zotavování trhu, od roku 2009 do období šetření, zvýšilo výrobní odvětví Unie objem prodeje stranám, které nejsou ve spojení, o pouhých 13 %, zároveň však ztratilo 8 % podílu na trhu, a z rostoucí spotřeby tedy těžilo pouze v omezené míře. Čínský dovoz měl ze zotavující se spotřeby největší prospěch a výrazně předběhl všechny ostatní hráče na trhu.
(515)
Průměrné dovozní ceny se u dovozu z ČLR za posuzované období snížily o 9 %. I když po prudkém poklesu v roce 2009 pak mezi rokem 2009 a obdobím šetření pomalu rostly, zůstávaly stabilně pod úrovní cen účtovaných výrobním odvětvím Unie. Jednotková cena pro odběratele v Unii, kteří nejsou ve spojení, klesla o pouhá 3 %, a prokázala tak určitou odolnost vůči tlaku na ceny vyvíjenému čínským dovozem. Tyto ceny však byly zjevně udržitelné za cenu nižšího objemu prodeje a nižší ziskovosti z tohoto prodeje, neboť ziskovost klesla o 61 % z 6,7 % v roce 2008 na 2,6 % v období šetření.
(516)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit, že prudký nárůst subvencovaného dovozu z ČLR při cenách, které v porovnání s výrobním odvětvím Unie neustále vykazovaly cenové podbízení, hrál rozhodující roli ve způsobení podstatné újmy výrobnímu odvětví Unie, které pak již nemohlo plně těžit ze zotavující se spotřeby v Unii.
6.3. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
6.3.1. DOVOZ ZE TŘETÍCH ZEMÍ
Země
2008
2009
2010
OŠ
Jižní Korea
Objem (v tunách)
228 123
226 568
173 935
237 164
Index (2008 = 100)
100
99
76
104
Podíl na trhu (v %)
4,4
5,8
3,8
4,9
Index (2008 = 100)
100
133
87
112
Průměrná cena
901
727
846
903
Index (2008 = 100)
100
81
94
100
Indie
Objem (v tunách)
159 999
149 138
155 384
141 391
Index (2008 = 100)
100
93
97
88
Podíl na trhu (v %)
3,1
3,8
3,4
2,9
Index (2008 = 100)
100
125
111
95
Průměrná cena
932
667
773
824
Index (2008 = 100)
100
72
83
88
Ostatní země
Objem (v tunách)
249 151
158 461
124 319
167 007
Index (2008 = 100)
100
64
50
67
Podíl na trhu (v %)
4,8
4,1
2,7
3,5
Index (2008 = 100)
100
85
57
72
Průměrná cena
951
809
924
955
Index (2008 = 100)
100
85
97
100
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě ČLR
Objem (v tunách)
637 274
534 167
453 637
545 562
Index (2008 = 100)
100
84
71
86
Podíl na trhu (v %)
12,3
13,8
10,0
11,3
Index (2008 = 100)
100
112
81
92
Průměrná cena
929
735
842
898
Index (2008=100)
100
79
91
97
Zdroj:
Eurostat
(517)
Přestože dovoz z ČLR představoval během období šetření 56 % veškerého dovozu do Unie, byly zde i další významné zdroje dovozu, a sice z Indické republiky (dále jen „Indie“) (11 %) a Jižní Koreje (19 %). Na rozdíl od dovozu z ČLR poklesl dovoz z Indie, i přes výrazné snížení průměrné ceny o 12 %, během posuzovaného období celkem o 12 % a ztratil 5 % podílu na trhu. Dovoz z Jižní Koreje vzrostl o pouhá 4 %, přičemž průměrná cena zůstala na úrovni z roku 2008. Indický dovoz vykazoval v období šetření 2,9 % podíl na trhu, zatímco dovoz z Jižní Koreje měl podíl 4,9 %.
(518)
Dovoz z ostatních zemí, který představoval 14 % celkového dovozu, klesl o 33 % a jeho průměrná cena zůstala na úrovni z roku 2008.
(519)
Přestože byla průměrná cena dovozu ze všech ostatních zemí nižší než cena výrobního odvětví Unie, jeho případný účinek lze považovat pouze za okrajový. Zaprvé Komise neobdržela žádné důkazy, že dovoz z ostatních zdrojů probíhal podle nekalých praktik. Zadruhé, na rozdíl od čínského dovozu, byla celková úroveň cen z ostatních hlavních zdrojů dovozu stabilnější během celého posuzovaného období, z čehož vyplývá, že výrobní odvětví Unie může tomuto dovozu v daných tržních segmentech úspěšně konkurovat. Zatřetí dovoz z ostatních zemí v posuzovaném období obecně klesl a stále zůstává na nízké úrovni, jak celkově, tak i u jednotlivých hlavních vyvážejících zemí. Kromě toho potvrzuje klesající podíl na trhu ostatního dovozu, že tento dovoz nemohl způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu.
6.3.2. VÝVOZNÍ VÝKONNOST VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
2008
2009
2010
OŠ
Vývoz, údaje Eurostatu (v tunách)
669 790
612 204
580 477
605 760
Index (2008 = 100)
100
91
87
90
Průměrná cena (EUR/t)
1 068
937
995
1 092
Index (2008 = 100)
100
88
93
102
Vývoz podle výrobců v Unii zařazených do vzorku
53 542
46 516
48 102
46 228
Index (2008 = 100)
100
87
90
86
Průměrná prodejní cena (EUR/t)
1 086
826
984
1 132
Index (2008 = 100)
100
76
91
104
Zdroj:
Eurostat a ověřené odpovědi na dotazník
(520)
Celkový vývoz oceli s organickým povlakem výrobního odvětví Unie do třetích zemí poklesl podle údajů Eurostatu během posuzovaného období o 10 %. Průměrná cena však byla poměrně vysoká a během posuzovaného období se zvýšila o 2 %. Vývoz představoval 15 % celkové výroby Unie a umožnil výrobnímu odvětví Unie dosáhnout úspor z rozsahu a snížit celkové výrobní náklady. Lze proto dojít k závěru, že vývozní aktivity výrobního odvětví Unie nemohly být možnou příčinou podstatné újmy.
(521)
Tento celkový obraz odráží situace ve vývozu odběratelům ve třetích zemích, kteří nejsou ve spojení, ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tento vývoz klesl během posuzovaného období o 14 %, nicméně jednotkové vývozní ceny byly stabilně vyšší (průměrně o 2 až 14 % podle daného roku) než ceny v Unii.
6.3.3. DOVOZ Z ČLR USKUTEČNĚNÝ ŽADATELI
(522)
V průběhu šetření a v návaznosti na zveřejnění informací bylo namítnuto, že žadatelé (prostřednictvím svých společností ve spojení) sami dováželi dotčený výrobek z ČLR a že tento dovoz údajně představoval 20 až 40 % celkového dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení však nebyl předložen žádný důkaz. Tato tvrzení byla prošetřena prostřednictvím posouzení ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku a bylo zjištěno, že během období šetření dovezli pouze 10 000 tun, což bylo z velké části v souladu s údaji v podnětu. Dále bylo zjištěno, že společnosti, které jsou ve spojení s výrobci v Unii zařazenými do vzorku, dovezli přibližně stejný objem, o němž nebyly na základě článku 29 základního nařízení podány informace. Tento dovoz celkem představoval pouze 2-3 % celkového dovozu z ČLR. V důsledku toho nelze vyvodit, že žadatelé dováželi z ČLR v takovém množství a podle takového vzorce, aby zpochybnili vlastní status coby výrobců v Unii v souladu s čl. 9 odst. 1 písm. a) základního nařízení nebo aby sami sobě způsobili újmu. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
6.3.4. VYUŽITÍ PRO VLASTNÍ SPOTŘEBU A ZÁVISLÝ PRODEJ
(523)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobila jeho účast v navazujícím obchodování se stavebními materiály (např. sendvičovými panely, lichoběžníkovými plechy atd.), a to buď přímo, nebo prostřednictvím společností, které jsou v rámci skupiny ve spojení. Tyto strany zejména uvedly, že výrobní odvětví Unie prodávalo ocel s organickým povlakem vlastním navazujícím podnikům za nižší ceny než společnostem, které nejsou ve spojení, a tudíž vlastní podniky v rámci skupiny „subvencovalo“ a umožnilo jim cenové podbízení vůči konkurenci v navazujícím odvětví.
(524)
Jak je uvedeno výše, byla průměrná hodnota využití pro vlastní spotřebu a závislého prodeje za tunu v období šetření pouze o 3 % nižší než prodejní ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení. Šetření ukázalo, že využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej byly s největší pravděpodobností samy nepřímo ovlivněny nekalou konkurencí subvencovaného dovozu. Jestliže podle tvrzení získaly navazující podniky výhodu, měla by se tato projevit při porovnání ceny závislého prodeje a nesouvisejícího prodeje. Toto tvrzení se proto zamítá.
(525)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací Čínské sdružení železa a oceli znovu tvrdilo, že výrobní odvětví Unie poskytovalo ocel s organickým povlakem svým navazujícím podnikům za „subvencovanou“ cenu, a tím umožnilo cenové podbízení vůči konkurenci v navazujícím odvětví. Nebyly však předloženy žádné důkazy, na jejichž základě by Komise změnila své rozhodnutí uvedené v 524. bodě odůvodnění, tj. že rozdíl mezi souvisejícím a nesouvisejícím prodejem byl malý (2 %) a že se nejednalo o újmu, kterou by si výrobní odvětví Unie způsobilo samo.
(526)
Čínské sdružení železa a oceli rovněž zpochybnilo údaje týkající se nákladů na výrobu oceli s organickým povlakem a dále cenu, ze kterou je ocel s organickým povlakem prodávána stranám ve spojení. Vzhledem k ceně galvanizovaných svitků tažených za tepla, tj. suroviny pro výrobu oceli s organickým povlakem, sdružení tvrdilo, že náklady na výrobu oceli s organickým povlakem v období šetření nemohly být vyšší než 900 EUR/t.
(527)
Zaprvé, nebylo jasné v jaké míře byly veškeré náklady, jako jsou prodejní, správní a režijní náklady a finanční náklady, zahrnuty do celkových nákladů, na něž Čínské sdružení železa a oceli odkazovalo. Zadruhé, Komise ověřila náklady na výrobu oceli s organickým povlakem u všech výrobců v Unii zařazených do vzorku a přesvědčila se, že celkové výrobní náklady zahrnují náklady na suroviny, zpracování, potažení, prodejní, správní a režijní náklady, finanční náklady atd.
(528)
Čínské sdružení železa a oceli tvrdilo, že prodej oceli s organickým povlakem stranám ve spojení je uskutečňován se ztrátou, a výrobnímu odvětví Unie tudíž způsobuje újmu. Vychází přitom ze srovnání celkových nákladů na výrobu (978 EUR/t) oproti průměrné ceně za související prodej (965 EUR/t).
(529)
Jednoduché matematické srovnání by sice správně naznačovalo, že související prodej probíhal se ztrátou, zároveň by však předpokládalo, že výrobní odvětví Unie by neslo stejnou míru prodejních, správních a režijních nákladů a další prodejní marži u závislých prodejů jako u nesouvisejících prodejů. Jak je uvedeno v 493. bodě odůvodnění, prodeje stranám ve spojení byly uskutečněny na základě přirážky k nákladům, a výrobní odvětví Unie tak náklady na tyto prodeje získalo zpět.
6.3.5. HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(530)
Hospodářská krize a její dopad na stavebnictví alespoň částečně vysvětluje pokles poptávky a tlak na ceny během posuzovaného období. Jak je uvedeno výše, v roce 2009 se spotřeba snížila o 25 %. Nicméně od roku 2010 se trh začal zotavovat a mezi rokem 2009 a koncem období šetření vzrostla spotřeba o 24 %.
(531)
Při analýze újmy a příčinné souvislosti však bylo zhroucení trhu v roce 2009 a jeho následné zotavování od roku 2009 do období šetření posuzováno zvlášť. V rámci analýzy újmy a příčinné souvislosti bylo jasně prokázáno, že dovoz z ČLR maximálně využil zotavující se spotřeby a kromě toho neustále vykazoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, díky čemuž se možnost pro všechny hráče využít rovných šancí a zotavit se z krize stala neustálým bojem o přežití.
(532)
Po uplynutí lhůty pro předložení připomínek ke konečným informacím jedna zúčastněná strana upozornila na oznámené uzavření podniku v Belgii a na to, že vyšší moc způsobila obtíže v běžné výrobě a dodávkách z jiných výrobních zařízení v Belgii. Zúčastněná strana tvrdila, že z výše uvedeného vyplývá, že zajištění dodávek oceli s organickým povlakem v Unii je nedostatečné a je důvodem pro to, aby si dovozci a uživatelé svobodně vybírali zdroj dodávek oceli s organickým povlakem z Unie a z Číny.
(533)
Tyto argumenty se zamítají. Vzhledem k tomu, že využití kapacity v Unii je nízké, problém v dodávkách nespočívá, neboť výrobní průmysl Unie má odpovídající dostupnou kapacitu. V každém případě výrobní zařízení, která byla v Belgii zavírána, nevyráběla ocel s organickým povlakem. Bezpečnost dodávek je samozřejmě důležitá, nicméně účelem navrhovaných cel v tomto případě není ukončit dodávky oceli s organickým povlakem z Číny, ale pouze zabránit tomu, aby se na trh Unie dostávaly dumpingové dodávky.
6.3.6. NADBYTEČNÁ STRUKTURÁLNÍ KAPACITA
(534)
Některé zúčastněné strany uvedly, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie, které z velké části sestává z vertikálně integrovaných výrobců oceli, nebyl dovoz z ČLR, ale strukturální problémy odvětví oceli Unie, jako je např. nadbytečná kapacita. Rovněž bylo namítnuto, že konsolidace odvětví oceli, která se uskutečnila před posuzovaným obdobím, vedla k nadbytečné kapacitě a že jakákoli způsobená újma byla důsledkem příliš velkého počtu výrobních zařízení.
(535)
Výroba oceli s organickým povlakem je z hlediska kapitálu skutečně náročná a dané odvětví má poměrně vysoké fixní náklady. Konsolidace ocelářského průmyslu, k níž došlo před začátkem posuzovaného období, však nevedla k nadbytečné kapacitě. Po mírném nárůstu v roce 2009 kapacita daného výrobního odvětví v roce 2010 a znovu během období šetření mírně klesla. Výrobní kapacita během období šetření byla nižší než celková spotřeba v Unii a kdyby se byla spotřeba během období šetření zotavila na úroveň roku 2008 a výrobní odvětví Unie bylo schopné této zvýšené poptávky využít, činilo by využití výrobní kapacity okolo 74 %.
(536)
Přičíst odpovědnost za negativní vliv nadbytečné kapacity výrobcům oceli s organickým povlakem v Unii lze jen minimálně. Zaprvé šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie samozřejmě přijímá opatření, aby si udrželo svou účinnost, vzhledem k tomu, že produktivita v rámci celého výrobního odvětví vzrostla o 6 %. Za druhé pokračující investice do výrobních linek a flexibilita při jejich využívání pro výrobu jiných výrobků pomohly dosáhnout úspor z rozsahu a snížit fixní náklady. Využití kapacity společností zařazených do vzorku tak během posuzovaného období kleslo o 18 %, průměrné výrobní náklady vzrostly pouze o 6 %, a to včetně zvýšení nákladů na suroviny. Nelze proto dojít k závěru, že by nadbytečná kapacita narušila příčinnou souvislost. Tento argument byl proto zamítnut.
6.4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(537)
Bylo prokázáno, že v posuzovaném období, a zejména od roku 2009 do období šetření, došlo k podstatnému nárůstu objemu subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu. Bylo také zjištěno, že ceny v rámci tohoto dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie na trhu Unie, zejména v období šetření.
(538)
Uvedený růst objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu probíhal současně s negativním vývojem hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Tato situace se zhoršila během období šetření, kdy výrobní odvětví Unie nebylo navzdory zotavující se spotřebě schopno znovu získat svůj ztracený podíl na trhu a ziskovost. Ostatní finanční ukazatele, jako je návratnost investic, stagnovaly na úrovni roku 2010 a zaměstnanost dosáhla své nejnižší úrovně.
(539)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(540)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného vývozu působícího újmu, byl učiněn závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 6 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(541)
Unijní orgány prověřily v souladu s článkem 31 základního nařízení, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
7.2. ZÁJEM VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(542)
Výrobní odvětví Unie jako celek je tvořeno 22 známými výrobci, kteří představují veškerou výrobu oceli s organickým povlakem v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou obdobného výrobku přímo zaměstnávají více než 5 400 lidí.
(543)
Žádný z výrobců se nepostavil proti zahájení šetření. Jak vyplývá z výše uvedených makroekonomických ukazatelů, ke zhoršení situace a negativnímu vlivu subvencovaného dovozu došlo v celém výrobním odvětví Unie.
(544)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Všechny ukazatele újmy vykazovaly během posuzovaného období zápornou tendenci. Zejména ukazatele újmy související s finančními výsledky výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, byly závažně ovlivněny. Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(545)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel se na trhu Unie obnoví spravedlivé obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní, aby cena oceli s organickým povlakem odrážela různé složky nákladů a podmínky na trhu. Lze rovněž očekávat, že uložení vyrovnávacích opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci.
(546)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k další ztrátě podílu na trhu a že by ziskovost výrobního odvětví Unie nadále klesala. To by bylo ze střednědobého a dlouhodobého hlediska neudržitelné. Je rovněž pravděpodobné, že by jednotliví výrobci museli uzavřít svá výrobní zařízení, která byla během posuzovaného období ztrátová. Vzhledem k vzniklým ztrátám a k vysoké úrovni investic do výroby na začátku posuzovaného období se dá očekávat, že by v případě neuložení opatření většina výrobců v Unii nemohla své investice získat zpět.
(547)
Byl proto učiněn závěr, že uložení vyrovnávacích cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3. ZÁJEM UŽIVATELŮ A DOVOZCŮ
(548)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, přihlásilo se pět dovozců, nicméně na dotazník odpověděli pouze dva. V podnětu bylo uvedeno přibližně 100 uživatelů, z nichž 19 subjektů se přihlásilo a vyjádřilo zájem o řízení. Na dotazník následně odpovědělo deset společností.
(549)
Nejaktivnější uživatelé a dovozci předložili společná písemná podání a v průběhu šetření bylo uspořádáno několik slyšení. Jejich hlavní argumenty týkající se uložení opatření jsou analyzovány níže.
(550)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací byly obdrženy komentáře od dovozců a dalších zúčastněných stran. Nebyly však předloženy žádné nové údaje, které by byly jiné než níže uvedené.
7.3.1. HOSPODÁŘSKÁ SOUTĚŽ NA TRHU UNIE
(551)
Uživatelé a dovozci tvrdili, že na trhu Unei s ocelí s organickým povlakem není dostatečná hospodářská soutěž a že dovoz z ČLR byl nezbytný, aby společnosti dovážející a využívající ocel s organickým povlakem získali lepší vyjednávací pozici. Bylo rovněž namítáno, že výrobní odvětví Unie bylo s cílem kontrolovat trh součástí oligopolních uspořádání. Výrobci v Unii si konkurovali na stejných trzích a často prodávali stejným odběratelům nebo svým stavebním společnostem. Vzhledem k tomu, že až na nepodložené stížnosti o obtížích při vyjednávání o cenách nebyly poskytnuty žádné důkazy a že kromě pěti skupin výrobců v Unii, kteří podali stížnost, funguje v Unii dalších jedenáct výrobců oceli s organickým povlakem, z nichž někteří mají velmi silnou pozici, a s ohledem na řadu dalších zdrojů dovozu, byla tato tvrzení zamítnuta.
7.3.2. NEDOSTATEČNÉ DODÁVKY
(552)
Uživatelé a dovozci rovněž tvrdili, že uložení opatření na čínský dovoz by na trhu Unie mělo za následek nedostatek oceli s organickým povlakem. Avšak vzhledem ke značné rozmanitosti výše popsaných zdrojů dodávek, jakož i volné výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie, se nepovažuje za pravděpodobné, že by k takové situaci došlo. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
7.3.3. ZÁVĚR O ZÁJMECH UŽIVATELŮ A DOVOZCŮ
(553)
Deset spolupracujících uživatelů představovalo během období šetření 7 % celkového dovozu z ČLR. Z šetření vyplynulo, že všichni uživatelé si udržují různé zdroje dodávek dotčeného výrobku. Nákup z ČLR v průměru představoval přibližně 15 % jejich celkového nákupu výrobků z oceli s organickým povlakem. Kromě toho bylo zjištěno, že největší objem byl získán od výrobců v Unii (73 %) a 12 % bylo dovezeno z jiných třetích zemí. Vzhledem k tomu, že dotčený výrobek je vysoce standardizovaný, je význam napojení na odběratele spíše relativní, jelikož uživatelé i dovozci mohou, pokud jde o kvalitu výrobků, poměrně snadno změnit zdroje dodávek.
(554)
Z šetření vyplynulo, že všichni spolupracující uživatelé s výjimkou jednoho byli v odvětví, které dotčený výrobek využívá, ziskoví, přičemž jejich ziskovost se v období šetření pohybovala od 1 % do 13 % v závislosti na společnosti. Ziskovost těchto společností nebyla výrazně závislá na dovozu dotčeného výrobku z ČLR.
(555)
Na základě odpovědí uživatelů na dotazník byl odhadnut pravděpodobný vliv navrhovaných opatření. Proto i za předpokladu, že pro spolupracující uživatele nastane ta nejméně příznivá situace, a sice že cenové zvýšení nebude možné přesunout dále a uživatelé budou nuceni z ČLR dovážet stejná množství jako během období šetření, znamenal by dopad výše cla na jejich výrobní náklady zvýšení o 1 až 5 % a pokles o 1 až 2,8 procentního bodu v ziskovosti pro většinu dovozu a o přibližně 4 procentní body pro dovoz podléhající zbytkovému clu. Nicméně je pravděpodobnější, že dopad bude výrazně menší než tato čísla. Dovoz z ČLR představuje poměrně malou část obchodní činnosti uživatelů a lze očekávat, že se tito se zvýšením nákladů plynoucích z vyrovnávacích opatření poměrně snadno vypořádají. Rovněž vzhledem k tomu, že kromě řady výrobců v Unii jsou k dispozici značné alternativní zdroje dovozu, na nějž se opatření nevztahují, např. Indie a Jižní Korea, očekává se, že poté, co budou opatření uložena, zohlední ceny na trhu i tyto faktory.
(556)
Dva spolupracující dovozci představovali během období šetření přibližně 6 % celkového dovozu z ČLR, přesný podíl nemohl být v souladu s článkem 29 základního nařízení zveřejněn. Stejně jako uživatelé si i dovozci vedle ČLR udrželi různé zdroje dodávek. Navíc bylo zjištěno, že pokud by dovozci zachovali schéma dovozu, které používali během období šetření, mohla by být jejich ziskovost ovlivněna opatřeními více než ziskovost uživatelů. V praxi však bývají dovozci coby obchodníci pružnější než uživatelé, a byli by proto s největší pravděpodobností první, kdo se obrátí k alternativním zdrojům dodávek.
(557)
Část prospěchu z čínského dovozu na straně uživatelů a dovozců vzniká na základě nekalé cenové diskriminace praktikované čínskými vývozci, která ji umožňuje, a nikoli díky přirozené konkurenční výhodě. Obnovení rovných podmínek na trhu Unie by proto mělo napravit narušení obchodu, k němuž došlo kvůli subvencovanému dovozu, a v podstatě umožní trhu s ocelí s organickým povlakem vrátit se k přirozené dynamice a cenovému vývoji poháněným tržním hospodářstvím a nebude přitom znevýhodňovat ostatní hráče (uživatele, výrobce, konečné uživatele), kteří nemohou bezprostředně těžit ze subvencovaného dovozu.
7.4. ZÁVĚR OHLEDNĚ ZÁJMU UNIE
(558)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
8. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
8.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(559)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
(560)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(561)
Při výpočtu výše cla nezbytné pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii. Má se za to, že zisk, kterého by mohlo být dosaženo bez subvencovaného dovozu, by měl vycházet z údajů z roku 2008, kdy byl čínský dovoz na trhu Unie přítomen v menší míře. Má se tudíž za to, že ziskové rozpětí 6,7 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie podle očekávání dosahovat, pokud by nedocházelo k subvencování působícímu újmu.
(562)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 6,7 % k výrobním nákladům.
(563)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s cenou výrobního odvětví Unie na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné hodnoty CIF dovozu porovnávaných typů.
(564)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací zpochybnily zúčastněné strany použití 6,7 % jako cílového zisku výrobního odvětví Unie a označení roku 2008 jako reprezentativního roku ziskovosti. Nicméně jejich argument, že zisk výrobního odvětví Unie v roce 2008 byl ovlivněn finanční krizí, což z roku 2008 učinilo výjimečný rok, by zjevně směřoval k tvrzení, že zisk uskutečněný v roce 2008 je nižší, než jaký by výrobní odvětví očekávalo v roce normálním. Tento argument se zamítá, neboť nebyly předloženy žádné důkazy týkající se výše zisku, který mohlo výrobní odvětví Unie mít v roce 2008, kdyby nepřišla finanční krize.
(565)
Zúčastněné strany rovněž poukázaly na skutečnost, že objem dovozu z ČLR poklesl na nejnižší úroveň spíše v roce 2009 než v roce 2008. Nicméně vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie nebylo v roce 2009 ziskové, není možné použít údaje z roku 2009 pro stanovení cílového zisku výrobního odvětví Unie.
(566)
Čínské sdružení železa a oceli tvrdilo, že zisk odběratelů, kteří nejsou ve spojení, v roce 2008 nemůže být použit jako cílový zisk, neboť uvedený rok vykazuje největší cenový rozdíl mezi souvisejícím a nesouvisejícím prodejem. Tento argument byl zamítnut, neboť uvedený cenový rozdíl není pro výpočet zisku z prodeje odběratelům, kteří nejsou ve spojení, důležitý.
(567)
Čínské sdružení železa a oceli navrhlo, aby cílový zisk pro prodej oceli s organickým povlakem stranám v Unii, které nejsou ve spojení, vycházel z průměrného celkového zisku nadnárodní společnosti ArcelorMittal za rok 2010 a 2011. Tento návrh nebyl přijat jako spolehlivý zdroj zisku z oceli s organickým povlakem v Unii bez dumpingového dovozu, neboť zohlednění zisku celé globální skupiny ArcelorMittal zcela zřejmě nepředstavuje reprezentativní zisk z prodeje oceli s organickým povlakem v Unii.
(568)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila metodiku Komise týkající se výpočtu rozpětí cenového podbízení. Toto zpochybnění však bylo založeno na mylném předpokladu, že Komise vypočítala rozpětí cenového podbízení tak, že z tržní ceny smazala průměrný zisk výrobního odvětví během období šetření (2,6 %) s cílem dosáhnout „hranice ziskovosti“ (tj. ceny, která by vedla k nulovému zisku) a k této „hranici ziskovosti“ přičetla cílový zisk.
(569)
Komise vypočetla rozpětí cenového podbízení tak, že přičetla cílový zisk k nákladům na výrobu jednotlivých typů výrobků. Metodika navrhovaná zúčastněnou stranou je chybná, neboť průměrného zisku 2,6 % nebylo automaticky dosaženo u každého prodeje každého modelu všemi společnostmi, jejichž údaje byly použity.
(570)
Jedna strana rovněž zpochybnila způsob, jakým Komise vypočetla újmu. Vzhledem k tomu, že tato strana neměla plný přístup k údajům, jež Komise při výpočtu rozpětí újmy použila, pokusila se o vlastní výpočet založený na své interpretaci cenového rozdílu na trhu mezi substrátem potaženým hliníkem a zinkem a substrátem potaženým zinkem, a při výpočtu dospěla k ceně 50 USD/t. Výsledkem tohoto „přepočítání“, jež vychází z neúplných údajů, je rozpětí újmy, které je nižší, než rozpětí újmy vypočítané a zveřejněné Komisí.
(571)
Argumenty této strany byly zamítnuty, neboť analýza kompletních údajů od vyvážejících výrobců a výrobního odvětví Unie údajný cenový rozdíl nepotvrdila. Následně je třeba zdůraznit, že údaje, které zúčastněná strana použila, byly neúplné, a tudíž pro účely přepočtu újmy podle vzoru Komise nespolehlivé.
8.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(572)
Na základě závěrů, k nimž se dospělo s ohledem na subvencování, újmu, příčinnou souvislost a zájem Unie, by v souladu s čl. 15 základního nařízení mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz oceli s organickým povlakem pocházející z ČLR na úrovni nižšího zjištěného rozpětí subvence nebo újmy, podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí. Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Název společnosti
Rozpětí subvencí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Vyrovnávací clo (v %)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Ostatní spolupracující společnosti
26,8
43,0
26,8
Zbytkové clo
44,7
58,3
44,7
(573)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(574)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (104) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Nařízení bude v případě potřeby odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(575)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem, tj. plochých válcovaných výrobků z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující 70 % hmotnostních nebo více zinku) a kromě výrobků s podkladem opatřeným kovovým povlakem chromu nebo cínu, v současnosti kódů KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (kódy TARIC 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 a 7226997091) a pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co., Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Všechny ostatní společnosti
44,7
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2013.
32013R0215
L 073/16
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 215/2013
od 11. ožujka 2013.
o uvođenju privremene kompenzacijske pristojbe na uvoz organski prevučenih proizvoda od čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1), a posebno njezin članak 17.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
budući da:
1. POSTUPAK
1.1. POKRETANJE POSTUPKA
(1)
Europska komisija („Komisija”) je 22. veljače 2012. u obavijesti objavljenoj u Službenom listu Europske unije (2) („Obavijest o pokretanju postupka”) najavila pokretanje postupka protiv subvencioniranog uvoza u pogledu uvoza u Uniju određenih organski prevučenih proizvoda od čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine („NRK” ili „dotična zemlja”).
(2)
Postupak protiv subvencioniranog uvoza je pokrenut nakon pritužbe koju je 9. siječnja 2012. uložio Eurofer („podnositelj pritužbe”) u ime proizvođača koji u ovom slučaju predstavljaju više od 70 % ukupne proizvodnje određenih organski prevučenih proizvoda od čelika u Uniji. Pritužba je sadržavala dokaze prima facie o subvencioniranju navedenog proizvoda i materijalnoj šteti koja je iz njega proizašla, što se smatralo dostatnim kako bi se opravdalo pokretanje postupka.
(3)
Prije pokretanja postupka te u skladu s člankom 10. stavkom 7. Osnovne uredbe, Komisija je obavijestila Vladu NRK-a („kineska Vlada”) da je zaprimila valjano dokumentiranu pritužbu u kojoj se navodi da je subvencionirani uvoz određenih organski prevučenih proizvoda od čelika podrijetlom iz NRK-a prouzročio materijalnu štetu industriji Unije. Kineska Vlada je pozvana na savjetovanja radi objašnjavanja situacije u vezi sa sadržajem pritužbe i postizanjem sporazumnog rješenja. Kineska Vlada je prihvatila ponuđena savjetovanja i savjetovanja su kasnije održana. Tijekom savjetovanja nije bilo moguće postići zajedničko rješenje. Međutim, u obzir su uzeti komentari tijela kineske Vlade u pogledu navoda sadržanih u pritužbi o nemogućnosti kompenzacije programâ. Nakon savjetovanja zaprimljeni su podnesci kineske Vlade.
1.2. ANTIDAMPINŠKI POSTUPAK
(4)
Europska komisija je 21. prosinca 2011. u obavijesti objavljenoj u Službenom listu Europske unije (3) najavila pokretanje antidampinškog postupka u pogledu uvoza u Uniju određenih organski prevučenih proizvoda od čelika podrijetlom iz NRK-a.
(5)
Komisija je 20. rujna 2012. Uredbom (EU) br. 845/2012 (4) uvela privremenu antidampinšku pristojbu na uvoz određenih organski prevučenih proizvoda od čelika podrijetlom iz NRK-a.
(6)
Analize štete provedene u ovom postupku protiv subvencioniranog uvoza i istovremenom antidampinškom postupku su jednake, budući da su definicija industrije Unije, reprezentativni proizvođači iz Unije i razdoblje ispitnog postupka isti u oba ispitna postupka. Zbog toga su u oba postupka uzeti u obzir komentari o aspektima štete izneseni u svakom od navedenih postupaka.
1.3. STRANKE NA KOJE SE ODNOSI POSTUPAK
(7)
Komisija je o pokretanju postupka službeno obavijestila podnositelje pritužbe, ostale poznate proizvođače iz Unije, poznate proizvođače izvoznike u NRK-u, uvoznike, trgovce, korisnike, dobavljače i udruženja za koje je poznato da se postupak na njih odnosi te predstavnike NRK-a. Zainteresirane stranke dobile su priliku iznijeti svoje stavove u pisanom obliku i zatražiti raspravu u roku određenom u obavijesti o pokretanju postupka.
(8)
S obzirom na naočigled veliki broj proizvođača izvoznika, proizvođača iz Unije i nepovezanih uvoznika, svi poznati proizvođači izvoznici i nepovezani uvoznici zamoljeni su da se jave Komisiji i dostave, kako je navedeno u obavijesti o pokretanju postupka, osnovne podatke o svojim aktivnostima povezanima s dotičnim proizvodom tijekom razdoblja od 1. listopada 2010. do 30. rujna 2011. Navedeni su podaci zatraženi u skladu s člankom 27. osnovne Uredbe kako bi Komisija mogla odlučiti je li potreban odabir uzoraka i, ako jest, sam odabir uzoraka. Zatraženo je mišljenje i od tijela NRK-a.
(9)
Ukupno 19 kineskih proizvođača izvoznika/grupacija proizvođača dostavilo je zatražene podatke i pristalo na uključivanje u uzorak. Na temelju informacija primljenih od proizvođača izvoznika i u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe, Komisija je prvotno predložila uzorak od 3 proizvođača izvoznika/grupacije proizvođača izvoznika. Međutim, jedan od proizvođača izvoznika uključenih u uzorak povukao je svoju suradnju. Slijedom toga, zamjenjuje se sljedećim proizvođačem izvoznikom s najvećim obujmom izvozne prodaje u Uniju. Nakon obavijesti i taj je proizvođač izvoznik povukao svoju suradnju.
(10)
Kako ne bi došlo do dodatne odgode postupka, odlučeno je da će se uzorak ograničiti na dvije grupacije proizvođača izvoznika koje su imale najveći obujam izvoza u Uniju, tj. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd i njegova povezana trgovačka društva te Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd i njegova povezana trgovačka društva. Uzorak od te dvije grupacije proizvođača izvoznika služi kao temelj za utvrđivanje razine subvencioniranja za te grupacije, kao i razine subvencioniranja za sve proizvođače izvoznike koji surađuju, a nisu uključeni u uzorak, u skladu sa zahtjevima članka 15. stavka 2. i članka 15. stavka 3. Osnovne uredbe.
(11)
U pogledu proizvođačâ iz Unije, Komisija je u obavijesti o pokretanju postupka najavila da je privremeno odabrala uzorak proizvođačâ iz Unije. Uzorak se sastojao od šest proizvođača iz Unije za koje je Komisija znala da proizvode istovjetni proizvod i koji su odabrani na temelju prodaje, obujma proizvodnje, veličine i zemljopisne lokacije u Uniji. Proizvođači iz Unije u uzorku činili su 46 % ukupne proizvodnje industrije Unije i 38 % prodaje Unije. Zainteresirane stranke također su pozvane da iznesu svoje stavove o privremenom uzorku u obavijesti o pokretanju postupka. Jedan od proizvođača iz Unije izjavio je da ne želi da ga se uključi u uzorak i zamijenjen je u uzorku sljedećim najvećim proizvođačem.
(12)
Pet nepovezanih uvoznika dostavilo je zatražene podatke i pristalo na uključivanje u uzorak. U pogledu ograničenog broja uvoznika koji surađuju, smatralo se da odabir uzorka više nije potreban.
(13)
Komisija je poslala upitnike predstavnicima NRK-a, dvojici proizvođača izvoznika u uzorku iz NRK-a, 14 drugih proizvođača izvoznika iz NRK-a koji su to zatražili, šestorici proizvođača iz Unije, petorici uvoznika koji surađuju i poznatim korisnicima.
(14)
Odgovori su primljeni od predstavnika NRK-a, devet proizvođača izvoznika i povezanih trgovačkih društava iz NRK-a, šest proizvođača u uzorku iz Unije, dva nepovezana uvoznika i deset korisnika.
(15)
Komisija je tražila i potvrdila sve podatke koje je smatrala neophodnima za utvrđivanje subvencioniranja, nastale štete i interesa Unije. Posjeti radi provjere obavljeni su u prostorijama sljedećih državnih tijela i trgovačkih društava:
(a)
Vlada Narodne Republike Kine
-
kinesko Ministarstvo trgovine, Peking, Kina
(b)
proizvođači iz Unije
-
ArcelorMittal Belgium, Belgija i povezano prodajno trgovačko društvo ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Luksemburg
-
ArcelorMittal Poland, Poljska
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Njemačka
-
voestalpine Stahl GmbH i voestalpine Stahl Service Center GmbH, Austrija
-
Tata Steel Maubeuge SA (ranije poznato pod nazivom Myriad SA), Francuska
-
Tata Steel UK Ltd, Ujedinjena Kraljevina
(c)
grupacije proizvođača izvoznika (i povezanih trgovačkih društava) u NRK-u
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd i njegova povezana trgovačka društva: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd i Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd;
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd i njegovo povezano trgovačko društvo Hangzhou P. R. P. T. Metal Material Company Ltd;
(d)
uvoznici iz Unije
-
ThyssenKrupp Mannex, Njemačka
-
Macrometal, Hamburg, Njemačka
(16)
Nakon toga su sve stranke obaviještene o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih se namjeravalo preporučiti uvođenje konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz određenih organski prevučenih proizvoda od čelika podrijetlom iz NRK-a („konačna objava”). Svim strankama dano je razdoblje unutar kojega su mogle dati komentar na konačnu objavu.
(17)
Komentari zainteresiranih stranaka su razmotreni i, prema potrebi, uzeti u obzir.
1.4. RAZDOBLJE ISPITNOG POSTUPKA I RAZMATRANO RAZDOBLJE
(18)
Ispitni postupak o subvencioniranju i šteti obuhvatio je razdoblje od 1. listopada 2010. do 30. rujna 2011. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). Ispitivanje kretanja važnih za procjenu štete obuhvatilo je razdoblje od 1. siječnja 2008. do kraja RIP-a („razmatrano razdoblje”).
2. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
2.1. DOTIČNI PROIZVOD
(19)
U obavijesti o pokretanju postupka, proizvod obuhvaćen ispitnim postupkom određeni su organski prevučeni proizvodi od čelika („OCS”), tj. plosnati valjani proizvodi od nelegiranog i legiranog čelika (ne uključujući nehrđajući čelik) koji su obojeni, lakirani ili prevučeni plastikom barem s jedne strane, bez takozvanih „panel-ploča” vrste koja se koristi u građevini i koji se sastoje od dva vanjska lima i stabilizirajuće jezgre od izolacijskog materijala spojenog u sendvič između njih, te bez proizvoda čiji je završni premaz od cinkove prašine (boja bogata cinkom s masenim udjelom cinka od 70 % ili više).
2.2. ZAHTJEVI ZA ISKLJUČIVANJE PROIZVODA
(20)
Kinesko udruženje za željezo i čelik, dva uvoznika i dva korisnika, predložili su isključivanje pet vrsta proizvoda. Ti su zahtjevi primljeni i analizirani kako slijedi:
2.2.1. OCS S METALNIM PREMAZOM OD KROMA I KOSITRA
(21)
Korisnik OCS-a je dostavio zahtjev za isključivanje OCS-a s podlogom s metalnim premazom od kroma ili kositra iz opsega proizvoda. Ispitni postupak je pokazao da metalni premaz od kroma ili kositra daje ovoj vrsti proizvoda drukčija fizička i tehnička svojstva od OCS-a obuhvaćenog ispitnim postupkom. Nadalje, OCS s podlogom s metalnim premazom od kroma ili kositra gotovo se isključivo koristi u industriji pakiranja prehrambenih proizvoda i kabela. Konačno, industrija Unije je objasnila da gore navedeni proizvod nije namjeravala uključiti u ovaj ispitni postupak. S obzirom na gore navedene razloge, OCS s metalnim premazom od kroma ili kositra nije u opsegu proizvoda.
2.2.2. TOPLO VALJANE PLOČE SA ZAŠTITNOM TEMELJNOM BOJOM, BEZ OBZIRA NA TO JE LI ORGANSKA ILI ANORGANSKA
(22)
Ovaj zahtjev je odbačen, jer ti proizvodi nisu obuhvaćeni oznakama KN iz ispitnog postupka. Boja ili premaz služi samo za zaštitu od korozije i stoga je obuhvaćena tarifnim brojem KN 7208, a ne tarifnim brojem KN 7210. Toplo valjane ploče sa zaštitnom temeljnom bojom, bez obzira na to je li organska ili anorganska, nisu uključene u opseg proizvoda i stoga se ne mogu iz njega isključiti.
2.2.3. OCS S PODLOGOM DEBLJINE IZMEĐU 0,6 I 2,0 MM
(23)
CISA i dva uvoznika su zatražili isključivanje OCS-a s podlogom debljine između 0,6 i 2,0 mm, što predstavlja 5 - 10 % uvoza iz Kine, navodeći da izravno tržišno natjecanje između kineskog izvoza i proizvodnje industrije Unije postoji samo za OCS s podlogom debljine između 0,25 i 0,6 mm.
(24)
Ovaj zahtjev je odbačen s obzirom na to da i kineski izvoznici i industrija Unije proizvode i prodaju OCS s podlogom debljine između 0,6 i 2,0 mm te da stoga ti proizvodi očito međusobno konkuriraju. Nisu dostavljeni nikakvi dokazi koji pokazuju da OCS s podlogom debljine preko 0,6 mm ne konkurira OCS-u s podlogom debljine manje od 0,6 mm i da stoga predstavlja drukčiju vrstu proizvoda. OCS s podlogom debljine manje i veće od 0,6 mm ima jednaka osnovna fizička i tehnička svojstva i jednaku krajnju svrhu te stoga predstavlja isti proizvod.
2.2.4. OCS S PODLOGOM PREVUČENOM SLITINOM ALUMINIJA I CINKA
(25)
Dva uvoznika su tvrdila da samo četiri proizvođača iz Unije imaju dozvolu za proizvodnju ove vrste proizvoda i da ga samo jedno trgovačko društvo de facto proizvodi. Također su tvrdili da se ovaj proizvod razlikuje od OCS-a prevučenog cinkom po svojim svojstvima.
(26)
Ovaj je zahtjev odbačen, jer su te dvije vrste proizvoda međusobno zamjenjive i koriste se u jednake svrhe. Osim toga, najmanje su dva proizvođača iz Unije koja surađuju proizvodila ovu vrstu proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka. Trebalo bi napomenuti da je samo jedan kineski proizvođač izvoznik koji surađuje izvozio ovu vrstu proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka.
2.2.5. OCS S PODLOGOM PREVUČENOM SLITINOM CINKA
(27)
Ovaj je zahtjev odbačen jer, suprotno tvrdnji jednog korisnika, ovaj proizvod proizvodi i prodaje nekoliko proizvođača iz Unije u znatnim količinama te ima jednaka bitna fizička i tehnička svojstva i krajnju svrhu kao i ostale vrste OCS-a.
2.3. ZAHTJEV ZA UKLJUČIVANJE PROIZVODA
(28)
Jedno udruženje je zatražilo da se OCS s metalnim premazom od kroma ili kositra, razvrstan prema oznakama TARIC 7210122010 i 7210500010, uključi u opseg proizvoda. Ovaj je zahtjev odbačen jer te oznake nisu bile uključene u početnu pritužbu, a proizvodi obuhvaćeni takvim oznakama imaju drukčija fizička i tehnička svojstva od proizvoda obuhvaćenih pritužbom.
2.4. DOTIČNI PROIZVOD
(29)
S obzirom na to da je prihvaćeno isključivanje OCS-a s metalnim premazom od kroma ili kositra, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 21., dotični proizvod se izmjenjuje tim isključivanjem.
(30)
Dotični proizvod stoga su određeni organski prevučeni proizvodi od čelika („OCS”), tj. plosnati valjani proizvodi od nelegiranog i legiranog čelika (ne uključujući nehrđajući čelik) koji su obojeni, lakirani ili prevučeni plastikom s barem jedne strane, bez takozvanih „panel-ploča” vrste koja se koristi u građevini i koji se sastoje od dva vanjska lima i stabilizirajuće jezgre od izolacijskog materijala spojenog u sendvič između njih, te bez proizvoda čiji je završni premaz od cinkove prašine (boja bogata cinkom s masenim udjelom cinka od 70 % ili više), te isključujući proizvode s podlogom s metalnim premazom od kroma ili kositra, trenutačno obuhvaćeni oznakama KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 i podrijetlom iz Narodne Republike Kine („dotični proizvod”).
2.5. ISTOVJETNI PROIZVOD
(31)
Ispitni je postupak pokazao da OCS koji industrija Unije proizvodi i prodaje u Uniji, OCS koji se proizvodi i prodaje na domaćem tržištu NRK-a i OCS koji se uvozi u Uniju iz NRK-a imaju jednaka osnovna fizička i kemijska svojstva i jednaku krajnju svrhu. Stoga se ti proizvodi smatraju istovjetnima u smislu članka 2. točke (c) Osnovne uredbe.
3. SUBVENCIONIRANJE
3.1. UVODNE NAPOMENE
(32)
Kineska Vlada i kineski proizvođači izvoznici u uzorku dostavili su odgovore na upitnik i prihvatili posjete na licu mjesta radi provjere odgovora.
(33)
Nakon analize odgovora na upitnik, Komisija je kineskoj Vladi poslala pismo za dopunu podataka i dva pisma najave provjere. Komisija je kineskoj Vladi ostavila dovoljno vremena za pripremu i podnošenje prigovora kad god je to zatraženo i bilo opravdano. Kineskoj su Vladi odobrena doista značajna produljenja rokova, tj. produljenje od 20 dana za odgovor na upitnik, što je bio ukupni rok od 57 dana za podnošenje odgovora na upitnik i 25 dana za odgovor na pismo za dopunu podataka.
(34)
U svojim odgovorima na upitnik, pisma za dopunu podataka i različite druge podneske, kineska je Vlada dostavila samo odgovor u vezi s programima koje koriste proizvođači izvoznici u uzorku i tvrdila je da je ne bi trebalo tražiti dostavu odgovora na pitanja koja se odnose na programe subvencija i za proizvođače koji nisu u uzorku ili proizvođače koji se nisu javili.
(35)
Komisija je izrazila neslaganje s ovim pristupom i objasnila kineskoj Vladi da je upitnik poslan kineskoj Vladi kako bi Komisija dobila informacije o subvencioniranju industrije za proizvodnju organski prevučenog čelika u Kini i utvrdila u kojoj je mjeri uvoz dotičnog proizvoda u Uniju subvencioniran. Komisija je obavijestila kinesku Vladu da su detaljnije informacije o opsegu subvencioniranja potrebne za rješavanje značajne nesuradnje od strane izvoznika koji su navodno primili koristi u okviru konkretnih programa subvencija koje ne koriste trgovačka društva u uzorku ili ona koja surađuju te mogućih zahtjeva proizvođača izvoznika koji surađuju za individualno ispitivanje. Međutim, kineska Vlada nije promijenila svoj pristup i nije dostavile informacije o većini ostalih programa poticaja koji su navedeni u pritužbi, ali ih ne koriste trgovačka društva u uzorku.
(36)
Prije posjeta radi provjere na licu mjesta, kineska je Vlada zatražila od Komisije dodatne podatke u pisanom obliku, posebno popis svih pitanja koja planira postaviti tijekom provjere te popis Vladinih tijela za koje se očekuje da će sudjelovati u posjetu radi provjere na licu mjesta. S obzirom da oni nisu dostavljeni, kineska je Vlada tvrdila da „nije bila upoznata s tim što treba pripremiti ili što je mogla očekivati tijekom provjere” i da pismo najave provjere „ni u kojem slučaju nije sadržavalo nikakvu naznaku o tome što Komisija zapravo namjerava provjeriti…”.
(37)
Komisija nije mogla ispuniti zahtjev kineske Vlade. U tom se pogledu napominje da je Komisija ispunila sve odgovarajuće uvjete iz članka 26. Osnovne uredbe. Detaljno pismo najave provjere poslano je kineskoj Vladi kojim se potvrdio raspored (dani i skupine programa koje treba raspraviti po danima posjeta) te zatražila prisutnost tijela odgovornih za odgovarajuće programe i službenih osoba uključenih u pripremu podnesaka kineske Vlade. Komisija je prije posjeta radi provjere na licu mjesta također objasnila da samo kineska Vlada može odrediti koja su tijela odgovorna za programe pod ispitnim postupkom, kao i koje su službene osobe najprimjerenije za sudjelovanje u provjeri i odgovaranje na pitanja. U pogledu popisa konkretnih pitanja, Komisija je objasnila da takav popis ne zahtijeva zakonodavstvo EU-a (niti WTO) i da je svrha ovog ispitnog postupka provjera odgovora kineske Vlade na upitnik i odgovarajućih naknadnih podnesaka; stoga bi provjera slijedila strukturu tih dokumenata. Komisija bi također nastojala prikupiti i razjasniti dodatne podatke potrebne za postupke u tijeku, ali precizna pitanja u tom kontekstu ovisila bi o odgovorima kineske Vlade na početnu provjeru njezinih odgovora. Kineskoj je Vladi također dano do znanja prije posjeta radi provjere na licu mjesta da bi odbijanje pružanja potrebnih podataka ili odbijanje pomaganja ispitnom tijelu u provjeri podataka za koje se smatra da su potrebni za potrebe postupka moglo ozbiljno ugroziti ispitni proces. Kinesku se Vladu također podsjetilo na posljedice odredbe članka 28. Osnovne uredbe.
(38)
Tijekom posjeta kineskom Ministarstvu trgovine u Pekingu radi provjere na licu mjesta Komisija je nastojala provjeriti podatke pružene na temelju pratećih dokumenata, a koji su korišteni za pripremu odgovora kineske Vlade, u skladu s odredbama članaka 11. i 26. Osnovne uredbe. Pritom je Komisija došla do privremenog zaključka da nedostatak podataka i dostupnih pratećih dokumenata nije omogućio odgovarajuću provjeru odgovora na upitnik. Štoviše, određeni podaci nisu uopće dostavljeni, iako su izričito zatraženi, a na određena pitanja jednostavno nije odgovoreno. Slijedom toga, kineskoj Vladi je ukazano na posljedice nesuradnje u skladu s člankom 28. stavkom 1. i stavkom 6. Osnovne uredbe.
(39)
Kineska je Vlada također tvrdila da je Komisija nametnula nerazumni teret kineskoj Vladi tražeći nebitne i nepotrebne podatke u upitniku i naknadnom pismu za dopunu podataka.
(40)
S obzirom na zatražene podatke napominje se da je Komisija zatražila samo podatke koji se odnose na navode u pritužbi za koje se smatralo da su nužni za potrebe reprezentativnih nalaza i ostala je ustrajna u svojim zahtjevima tražeći iste podatke i informacije tijekom ispitnog procesa te zahtijevajući od kineske Vlade razjašnjenje podnesenih podataka i implikacija tih podataka za ispitane programe. Drugim riječima, Komisija je zatražila samo one informacije koje su bile potrebne za procjenu prisutnosti i razine subvencioniranja za dotični proizvod prema ostalim programima subvencije koji su navedeni u pritužbi. Takve bi informacije omogućile odgovarajuće utvrđivanje iznosa subvencioniranja dodijeljenog prema drugim programima subvencije obuhvaćenima ispitnim postupkom koji su dostupni proizvođačima izvoznicima koji ne surađuju. S obzirom na to da niti predstavnici NRK-a niti proizvođači izvoznici koji ne surađuju nisu dostavili potrebne informacije za utvrđivanje jesu li drugi programi subvencije bili dostupni proizvođačima izvoznicima koji ne surađuju, Komisija je na temelju najboljih dostupnih podataka zaključila da su drugi navodni programi subvencije doista bili dostupni drugim proizvođačima izvoznicima koji ne surađuju te je na temelju dostupnih podataka izračunala iznose koristi dodijeljenih putem tih programa.
3.2. INDIVIDUALNO ISPITIVANJE („II”)
(41)
Zahtjevi za II primljeni su od dva proizvođača izvoznika koji surađuju prema članku 27. stavku 3. Osnovne uredbe, tj. društava Union Steel China (Union Steel) i Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd. II nije se moglo odobriti za oba trgovačka društva zbog velikog broja navodnih programa subvencija i vremena potrebnog za ispitni postupak protiv subvencioniranog uvoza te bi to bilo bespotrebno teško i moglo bi spriječiti pravovremeni dovršetak ispitnog postupka.
(42)
Međutim, društvo Union Steel već je bilo podvrgnuto individualnom ispitivanju u usporednom antidampinškom ispitnom postupku te je stoga individualna marža štete izračunata za to trgovačko društvo.
(43)
S obzirom na to da je kineska Vlada dostavila samo odgovor o programima koje koriste proizvođači izvoznici u uzorku, kako je objašnjeno u gornjoj uvodnoj izjavi 34., bilo je praktički nemoguće analizirati neke programe subvencija koje Union Steel možda koristi. Slijedom toga, prosječna stopa subvencije, koja se primjenjuje na ostala trgovačka društva koja surađuju, pripisana je tom trgovačkom društvu na temelju članka 28. Osnovne uredbe.
3.3. SPECIFIČNI PROGRAMI
(44)
Na temelju podataka sadržanih u pritužbi Komisija je tražila informacije o sljedećim programima koji navodno uključuju dodjeljivanje subvencija državnog tijela:
(I)
Vladina opskrba robom i uslugama za manju naknadu od primjerene („LTAR”)
-
opskrba ulaznim materijalima za manju naknadu od primjerene: toplo valjanim i hladno valjanim čelikom
-
ustupanje prava korištenja zemljišta za manju naknadu od primjerene
-
programi koji uključuju opskrbu vodom za manju naknadu od primjerene
-
programi koji uključuju opskrbu električnom energijom za manju naknadu od primjerene
-
programi koji uključuju opskrbu električnom energijom i vodom za manju naknadu od primjerene u pokrajini Jiangsu
-
opskrba različitim ulaznim materijalima za manju naknadu od primjerene
(II)
Povlašteni zajmovi i kamatne stope industriji OCS-a
(III)
Programi vlasničkog kapitala
-
zamjena duga za udio u kapitalu
-
injekcije kapitala
-
neisplaćene dividende
(IV)
Porez na dohodak i ostali neposredni porezi
-
porezne politike za odbitak troškova za istraživanje i razvoj
-
porezne povlastice za središnju i zapadnu regiju
-
olakšica u sustavu poreza na dohodak za nabavu opreme za proizvodnju proizvedene u zemlji
-
povlaštene porezne politike za trgovačka društva koja su priznata kao poduzeća visoke i nove tehnologije
-
porezne povlastice za dohodak za poduzeća s intenzivnom upotrebom resursa („posebne sirovine”)
-
porezna olakšica za nabavu posebne opreme
-
povlaštena politika za porez na dohodak za poduzeća u sjeveroistočnoj regiji
-
izuzeće od plaćanja poreza na dohodak za ulaganja u obnovu domaće tehnologije
-
različiti lokalni porezni popusti (pokrajina Shandong, grad Chongqing, regija Guangxi Zhuang, porezne olakšice za razvoj središnje i zapadne regije)
-
izuzeća dividenda između kvalificiranih rezidentnih poduzeća
-
program prema kojem poduzeća za proizvodnju s udjelom stranog kapitala prve dvije godine od osnivanja ne plaćaju porez, a sljedeće tri po polovičnoj stopi
-
programi lokalnog izuzeća i smanjenja poreza na dohodak za poduzeća za proizvodnju s udjelom stranog kapitala
-
olakšica u sustavu poreza na dohodak za poduzeća s udjelom stranog kapitala koja nabavljaju opremu proizvedenu u zemlji
-
subvencije za porez na dohodak za poduzeća s udjelom stranog kapitala prema zemljopisnom položaju
(V)
Programi posrednih poreza i uvoznih carinskih tarifa
-
uvozna carinska tarifa i izuzeća od plaćanja PDV-a za poduzeća s udjelom stranog kapitala i određena domaća poduzeća koja koriste uvezenu opremu u poticanim industrijama
-
povrat PDV-a za poduzeća s udjelom stranog kapitala koja nabavljaju opremu proizvedenu u zemlji
-
odbitak PDV-a na dugotrajnu imovinu u središnjoj regiji
-
ostale porezne olakšice u gradu Ma’anshanu
(VI)
Programi subvencioniranja
-
program „China World Top Brand”
-
program „Famous Brands”
-
državni fond za ključne tehnološke projekte
-
program za povrat troškova pravnog savjetovanja u području antidampinga
(VII)
Državni otkup robe za naknadu veću od primjerene
(VIII)
Ostali regionalni programi
-
subvencije koje se dodjeljuju u područjima Tianjin Binhai New Area i Tianjin Economic and Technological Development Area
-
programi koji se odnose na sjeveroistočnu regiju
-
bespovratna sredstva dodijeljena u okviru programa pokrajine Jiangsu za znanost i tehnologiju
-
bespovratna sredstva dodijeljena u okviru programa pokrajine Hebei za znanost i tehnologiju
(IX)
Subvencije ad-hoc navedene u pritužbi
3.3.1. VLADINA OPSKRBA ROBOM I USLUGAMA ZA MANJU NAKNADU OD PRIMJERENE („LTAR”)
3.3.1.1. Opskrba toplo valjanim i hladno valjanim čelikom za manju naknadu od primjerene
(45)
Prema pritužbi kineska Vlada navodno nadzire određene industrije na početku proizvodnog lanca i proizvode kako bi proizvođačima OCS-a osigurala ulazne materijale po povoljnim cijenama. Na temelju toga, proizvođači OCS-a primaju subvencije protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere nabavom toplo valjanog i hladno valjanog čelika od poduzeća u državnom vlasništvu ispod tržišne cijene i tako za manju naknadu od primjerene za poduzeća u državnom vlasništvu.
(46)
Komisija je od kineske Vlade zatražila detaljne informacije o poduzećima u državnom vlasništvu koja prodaju toplo valjani i hladno valjani čelik kineskim proizvođačima izvoznicima OCS-a kako bi provjerila navode iz pritužbe i utvrdila jesu li poduzeća u državnom vlasništvu javna tijela. Komisija je posebno za kinesku Vladu izradila Dodatak B upitniku koji je upućen poduzećima u državnom vlasništvu i pozvala kinesku Vladu da dostavi informacije koje su u njemu zatražene. U pismu za dopunu podataka Komisija je ponovno zatražila od kineske Vlade da dostavi informacije zatražene u Dodatku B i potaknula kinesku Vladu na koordiniranje odgovora s dotičnim poduzećima u državnom vlasništvu.
(47)
Međutim, kineska Vlada nije dostavila odgovor ni na koje pitanje iz Dodatka B kao niti odgovarajuće informacije zatražene u glavnom upitniku (npr. o vlasništvu i nadzoru kineske Vlade u poduzećima u državnom vlasništvu u sektoru čelika i njezinoj uključenosti u reorganiziranje kineske industrije čelika). Umjesto dostavljanja traženih informacija, kineska je Vlada u svojem odgovoru na upitnik navela da podnositelji pritužbe nisu pokazali da su proizvođači toplo valjanog i hladno valjanog čelika javna tijela.
(48)
S obzirom na to da kineska Vlada nije surađivala, Komisija je morala koristiti najbolje dostupne informacije. Komisija je obavijestila kinesku Vladu o tijeku postupanja. Prilikom procjene jesu li poduzeća u vlasništvu države koja su prodavala toplo valjani i hladno valjani čelik kineskim proizvođačima izvoznicima OCS-a javna tijela, Komisija je razmatrala ograničene informacije koje je dostavila kineska Vlada, informacije iz pritužbe, javno dostupne činjenične podatke iz sličnih postupaka koje su provela druga ispitna tijela, kao i ostale javno dostupne informacije te je svoje nalaze temeljila na svim informacijama u spisu.
(a) Poduzeća u državnom vlasništvu koja proizvođače OCS-a opskrbljuju toplo valjanim i hladno valjanim čelikom javna su tijela
(49)
Podnositelj pritužbe tvrdi da su poduzeća u državnom vlasništvu u Kini javna tijela u smislu članka 2. točke (b) Osnovne uredbe i da proizvođačima OCS-a prodaju robu (toplo valjani i hladno valjani čelik) ispod tržišnih cijena te im tako dodjeljuju koristi.
(50)
Žalbeno tijelo WTO-a u svojem je izvješću „Sjedinjene Države - konačne antidampinške i kompenzacijske pristojbe na određene proizvode iz Kine” (5) (izvješće Žalbenog tijela) definiralo javno tijelo kao subjekt koji „posjeduje, provodi ili mu je povjerena ovlast Vlade” (6). Žalbeno tijelo također smatra da se javna tijela, također, odlikuju „izvršavanjem Vladinih funkcija” (7) što bi se „uobičajeno smatralo dijelom postupanja Vlade u pravnom poretku određene države članice” (8).
(51)
S obzirom na zaključke Žalbenog tijela WTO-a, trebalo bi analizirati dva pitanja, tj. (a) izvršavaju li poduzeća u državnom vlasništvu funkcije koje se uobičajeno smatraju dijelom postupanja Vlade u Kini i (b) ako da, provode li pri tome ovlasti Vlade?
(52)
U kontekstu kineske Vlade postoji dovoljno dokaza koji pokazuju da je Vlada duboko uključena u upravljanje gospodarstvom. Glavna uloga kineske Vlade u gospodarstvu je zajamčena Ustavom Narodne Republike Kine. Članak 7. Ustava glasi: „Gospodarstvo države sektor je socijalističkog gospodarstva u vlasništvu cijelog naroda. To je vodeća snaga nacionalnog gospodarstva. Država osigurava konsolidaciju i rast državnog gospodarstva”. Slično tome, članak 15. Ustava glasi: „Država vodi plansko gospodarstvo na temelju socijalističkog javnog vlasništva”. Osim toga, Ustav Komunističke partije Kine propisuje središnju ulogu javnog vlasništva, npr. preambula Ustava KPK-a glasi: „Stranka je dužna podupirati i poboljšati osnovni gospodarski sustav u kojem javno vlasništvo ima prevladavajuću ulogu…” Osim toga, različiti petogodišnji planovi koje je objavila Komisija na nacionalni razvoj i reformu (NDRC) i donijelo Državno vijeće, najviše pravno tijelo Kine, upućuju na vrlo snažno zadiranje kineske Vlade u gospodarstvo.
(53)
U kontekstu sektora čelika, informacije u spisu upućuju na to da poduzeća u državnom vlasništvu koja proizvode toplo valjani i hladno valjani čelik u Kini često izvršavaju Vladine funkcije opisane, između ostalog, u sektorskim planovima za industriju željeza i čelika. Ti planovi potvrđuju da je kineska Vlada odlučila biti usko uključena u upravljanje i razvoj industrije čelika u Kini te se za njihovu provedbu od strane poduzeća u državnom vlasništvu stoga može smatrati da je uključena u Vladine prakse. Planovi predviđaju ciljne količine i opće ciljeve za sve subjekte u industriji željeza i čelika te usmjeravaju cijeli sektor na specifične rezultate. De facto, kineska Vlada koristi poduzeća u državnom vlasništvu za željezo i čelik kao produženu ruku države kako bi postigla opće ciljeve i ciljne količine određene u planovima.
(54)
Odredba br. 35 NDRC-a - Politike za razvoj industrije željeza i čelika, između ostalog, sadrži nacrt politike za smanjenje broja talionica željeza i čelika i određuje ciljnu proizvodnju grupacija poduzeća za čelik koje se nalaze među 10 najvećih na domaćem tržištu (članak 3.), u vezi s proizvodnim kapacitetom zabranjuje osnivanje novih udruženih poduzeća za željezo i čelik (članak 10.), propisuje uvjete pristupa industriji željeza i čelika na razini opreme te propisuje i tehničke i gospodarske indekse koje bi poduzeća za željezo i čelik trebala slijediti (članak 12.), određuje pravila za promjenu organizacijske strukture poduzeća za čelik (članak 20.), upravlja ulaganjima (članci 22. i 23.), uvjetuje pristup financijskih sredstvima (članci 25. i 26.) te daje državi pravo na posredovanje prilikom nabave sirovina (članak 30.).
(55)
Dvanaesti petogodišnji razvojni plan za industriju čelika daje sažetak postignutih ciljeva iz prethodnog plana, obuhvaća razvojnu strategiju i određuje ciljeve za cijelu industriju čelika. Slično kao i Odredba br. 35, određuje vrlo specifične ciljeve na razini organiziranja industrijskih klastera (odjeljak III.(III.)6.), potiče određene projekte i odvraća druge (odjeljak IV.(IV.)) te diskriminira u potporu industriji željeza i čelika u različitim pokrajinama (odjeljak IV.(V.), predviđa potporu velikim poduzećima čelika i daje vodeću ulogu najvećim kineskim proizvođačima čelika u državnom vlasništvu, kao što su Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel itd. (9) Osim toga, plan predviđa jačanje zakonskog uređenja i upravljanje proizvodnim djelatnostima postojećih poduzeća za čelik (odjeljak V.(IV.)).
(56)
Zakon Narodne Republike Kine o državnoj imovini u poduzećima, također, obvezuje poduzeća u državnom vlasništvu (ili poduzeća s državnim ulaganjima, kako se navode u tom zakonu) da postupaju u skladu s nacionalnim politikama za industriju (10). Slično tome, Okvirne mjere za nadzor i upravljanje ulaganjima središnjih poduzeća obvezuju poduzeća u vlasništvu države (poduzeća s državnim ulaganjima) da slijede razvojne planove i politike države za industriju (11). Prema Mjerama za upravljanje razvojnim strategijama i planovima središnjih poduzeća sva poduzeća s državnim ulaganjima obvezna su izraditi razvojni i strateški plan koji državna Komisija za nadzor i upravljanje imovinom Državnog vijeća (SASAC) mora ispitati i odobriti. Prilikom takvog ispitivanja i prije davanja odobrenja SASAC mora razmotriti, između ostalog, je li taj plan u skladu s nacionalnim politikama planiranja razvoja i industrije te je li u skladu sa strateškom prilagodbom uređenja i strukture gospodarstva u državnom vlasništvu (12).
(57)
Konkretni primjeri provedbe mjera opisanih u planovima kao što je premještanje društva Capital Steel Corporation (13) ili brojna spajanja poduzeća za čelik (14) pokazuju da planovi nisu samo okvirni dokumenti koji služe kao smjernice, nego dovode do konkretnih postupanja poduzeća za čelik u državnom vlasništvu koja usmjerava Vlada (koju predstavljaju NDRC i Državno vijeće).
(58)
Poduzeća obuhvaćena tim planovima moraju slijediti i izvršavati sve specifične postupke opisane u gornjim uvodnim izjavama Zaključuje se da putem ove izravne uključenosti Vlade u komercijalno ponašanje poduzeća za čelik, poduzeća za čelik u državnom vlasništvu djeluju kao produžena ruka Vlade u izvršavanju Vladinih funkcija, što kasnije dovodi do ispunjavanja ciljeva i ciljnih količina određenih u planovima.
(59)
Nakon što je utvrđeno da poduzeća u državnom vlasništvu izvršavaju Vladine funkcije, ostaje pitanje provode li pri tome ovlasti Vlade. U tom pogledu ključno je pitanje jesu li društva pod znatnom kontrolom Vlade (15). Ako je to slučaj, razumno je utvrditi, s obzirom na sve odgovarajuće dokaze, da poduzeća u državnom vlasništvu djeluju kao produžetak Vlade i učinkovito provode politiku utvrđenu u gornjim planovima.
(60)
Nadzor Vlade opisan u nastavku teksta upućuje na to da poduzeća u državnom vlasništvu posjeduju i provode ovlast Vlade ili im je ona dodijeljena. Nadzor se može izvršavati, između ostalog, putem državnog vlasništva, upravne regulative i uključivanja SASAC-a, upravnih odbora i Vladinih planova.
(61)
Kako je već navedeno u gornjem odjeljku o nesuradnji (uvodne izjave od 46. do 48.), kineska Vlada nije dostavila tražene informacije o vlasničkoj strukturi proizvođača toplo valjanog i hladno valjanog čelika u Kini. Kineska Vlade je uz odgovor na upitnik dostavila popis 54 trgovačkih društava u kojima je kineska Vlada većinski dioničar, no tijekom posjeta radi provjere tvrdila je da popis nije točan te da uključuje i trgovačka društva u privatnom vlasništvu. Kineska Vlada nije ispravila popis i nije odredila koja su trgovačka društva u privatnom vlasništvu, a koja su u vlasništvu kineske Vlade. Komisija je zbog nesuradnje morala razmotriti ostale dokaze u spisu i javno dostupne informacije.
(62)
Podnositelj pritužbe dostavio je dokaze da su najveći proizvođači toplo valjanog i hladno valjanog čelika u državnom vlasništvu te izložio detaljne informacije u vezi s tim u Prilogu 10. pritužbi (16). Osim toga, druge javno dostupne informacije (17) potvrđuju da kineska Vlada ima većinski udio u mnogim proizvođačima toplo valjanog i hladno valjanog čelika.
(63)
Uzimajući u obzir sve informacije u spisu, razumno je zaključiti da kineska Vlada ima značajan vlasnički udio u mnogim kineskim proizvođačima toplo valjanog i hladno valjanog čelika.
(64)
SASAC izvršava odgovornosti države kao ulagač i upravlja imovinom u državnom vlasništvu koja je pod njegovim nadzorom. Napominje se da, iako je kineska Vlada u svojem odgovoru na upitnik i naknadnim podnescima tvrdila da SASAC nije uključen u komercijalne djelatnosti poduzeća u državnom vlasništvu i potkrijepila tu tvrdnju upućivanjem na članak 7. Privremenih mjera za nadzor i upravljanje državnom imovinom u poduzećima (18), ostali članci istog zakona kao i drugi dokazi u spisu (19) upućuju na suprotno.
(65)
De facto, odgovor kineske Vlade na antisubvencijski upitnik pokazuje da SASAC, uz odobrenje Državnog vijeća, imenuje i razrješuje dužnosti glavne direktore nadziranih poduzeća te procjenjuje njihove rezultate putem pravnih postupaka. Također je odgovoran za poticanje nadziranih poduzeća na ispunjavanje vodećih načela i politika, osnovno upravljanje državnom imovinom u poduzećima te usmjerava i nadzire upravljanje lokalnom imovinom u državnom vlasništvu u skladu sa zakonom.
(66)
SASAC je, također, odgovoran za naknade i procjenu direktora poduzeća u državnom vlasništvu. Nadalje, on imenuje i odlučuje o nagradama i kaznama za direktore poduzeća u državnom vlasništvu (20). De facto, svi dokazi upućuju na to da karijere direktora poduzeća u državnom vlasništvu ovise o SASAC-u. Te okolnosti pokazuju da je SASAC-u jasno dodijeljena ovlast Vlade.
(67)
Sastav upravnih odbora poduzeća u državnom vlasništvu pokazuje visoku razinu kontrole kineske Vlade nad poduzećima u državnom vlasništvu. Dokazi u spisu (21) pokazuju da mnogi članovi upravnih odbora i nadzornih odbora imaju ili su prije imali funkcije u Vladi i/ili stranci i da na njihov izbor jako utječu Vladina tijela kao što su SASAC ili Komunistička partija Kine (KPK).
(68)
Politike, interesi i ciljevi kineske Vlade u vezi s industrijom čelika određeni su različitim Vladinim planovima na središnjoj i nižim razinama. Poduzeća u državnom vlasništvu potiču se da slijede te politike (trgovačka društva koja ne postupaju u skladu s tim čak podliježu sankcijama), a iz nedavnih postupaka nekih velikih poduzeća u državnom vlasništvu za čelik u Kini je jasno da se te politike poštuju i da poduzeća u državnom vlasništvu za čelik rade prema ostvarenju planiranih ciljnih rezultata i općih ciljeva.
(69)
U skladu s Dvanaestim petogodišnjim razvojnim planom za industriju čelika samo „poduzeća koja postupaju u skladu s nacionalnim politikama za industriju željeza i čelika te Standardima i uvjetima za proizvodnju i poslovanje industrije željeza i čelika imaju središnju ulogu u spajanju i reorganizaciji.” (22)
(70)
Osim toga, u brojnim pokrajinskim i lokalnim planovima navode se specifična poduzeća u državnom vlasništvu i određuju njihovi opći ciljevi i ciljne količine. Podnositelj pritužbe dostavio je izvatke iz tih planova (23). Svi ti planovi zatraženi su od kineske Vlade u upitniku i pismu za dopunu podataka za potrebe provjere i pojašnjavanja, no kineska Vlada odlučila je ne dostaviti ih. Napominje se, međutim, da kineska Vlada nije osporavala točnost tih navoda tijekom postupka. Štoviše, trgovačka društva navedena u pokrajinskim i lokalnim planovima priznaju suradnju s nadležnim tijelima i opisuju kako postupaju ili kako su prije postupala u skladu s planovima (24).
(71)
Iako kineska Vlada tvrdi da su neki od gornjih planova samo okvirni, neobvezujući i da bi trebali služiti samo kao smjernica, taj navod nije potkrijepljen drugim dokazima u spisu. Nasuprot tome, mnogi zakoni i propisi koji su svakako pravno obvezujući (25) čine državne razvojne planove i politike za industriju obvezujućima za poduzeća u državnom vlasništvu.
(72)
Kineska Vlada određuje opće ciljeve i ciljne rezultate industrije željeza i čelika kroz petogodišnje planove i ostale odgovarajuće službene dokumente te postiže te ciljeve funkcijama i aktivnostima koje su u njima opisane. S obzirom na to da te planove i dokumente izrađuju odjeli kineske Vlada kao što su Nacionalno vijeće ili NDRC, te funkcije i aktivnosti, na koje se upućuje, trebale bi se smatrati Vladinim. S obzirom na to da su poduzeća u državnom vlasništvu za čelik, kako je gore opisano, obvezna slijediti te planove i politike, ona djeluju kao produžena ruka Vlade a, s obzirom na to da Vlada izvršava znatnu kontrolu nad njima, ona de facto izvršavaju ovlasti Vlade.
(73)
Budući da kineska Vlada nije surađivala, opseg tih subjekata, koji se smatraju „javnim tijelima”, nije definiran u potpunosti. U svakom slučaju, svako poduzeće u državnom vlasništvu u kojem je Vlada većinski ili najveći dioničar, javno je tijelo. Subjekti u kojima Vlada nema udjela privatna su tijela. S obzirom na navedeno, ovdje nije potrebno povlačiti jasnu liniju između javnih i privatnih tijela, jer je u donjim uvodnim izjavama od 85. do 98. prikazano da su sva privatna tijela u sektoru čelika povjerena državi i da ih ona usmjerava te se tako, u svim odgovarajućim slučajevima, ponašaju jednako kao i javna tijela.
(b) Koristi (javna tijela)
(74)
Kako bi se procijenilo postoje li koristi u skladu s člankom 3. stavkom 2. Osnovne uredbe, potrebno je usporediti cijene toplo valjanog i hladno valjanog čelika koji plaćaju dotični proizvođači izvoznici s odgovarajućom referentnom vrijednosti. Izvješće Žalbenog tijela potvrdilo je da u slučaju kada je tržište zemlje prodaje narušeno zbog uloge Vlade, dopušteno je korištenje vanjskih referentnih vrijednosti. Također se napominje da „kada je Vlada najveći dobavljač, vjerojatan je poremećaj cijena privatnika, no još je uvijek potrebna analiza svakog pojedinog slučaju” (26) . Osim toga, Žalbeno vijeće navelo je sljedeće: „…ne tvrdimo da postoji prag iznad kojeg sama činjenica da je Vlada najveći dobavljač na tržištu postaje dostatna za utvrđivanje poremećaja cijena, no jasno je da, što je veća uloga Vlade na tržištu, to je vjerojatnije da će ta uloga dovesti do poremećaja cijena privatnika” (27). Žalbeno vijeće, nadalje, kaže: „kada je Vlada ‚značajan’ dobavljač, potrebni su dokazi vezani uz ostale čimbenike, a ne samo Vladin tržišni udio, s obzirom na to da Vladina uloga značajnog dobavljača, sama po sebi, ne može dokazati poremećaj cijena privatnika”. Stoga najprije treba odgovoriti na pitanje je li Vladin udio u proizvodnji toplo valjanog i hladno valjanog čelika u Kini najveći ili samo značajan.
(75)
Komisija je od kineske Vlade zatražila informacije o tržištu toplo valjanog i hladno valjanog čelika s obzirom na omjer proizvodnje toplo valjanog i hladno valjanog čelika koji proizvode poduzeća u državnom vlasništvu i privatna trgovačka društva, no kineska Vlada nije dostavila nikakve odgovarajuće informacije u tom pogledu (28).
(76)
Komisija je koristila ostale raspoložive informacije (29) koje se odnose na to pitanje na temelju kojih je utvrđeno da najmanje 63 % toplo valjanog čelika u Kini proizvode poduzeća u državnom vlasništvu za čelik. Važno je napomenuti da se do ovog udjela poduzeća u državnom vlasništvu od 63 % došlo nakon vrlo konzervativne analize i on predstavlja apsolutno najmanju moguću vrijednost. Činjenica da se čini kako su mnogi navodno privatni dobavljači koje su prijavili izvoznici društva za trgovinu (koji su mogli nabaviti proizvod i od poduzeća u državnom vlasništvu), nesuradnja kineske Vlade (vidjeti gornje uvodne izjave od 46. do 48.) i nalazi ostalih ispitnih tijela (vidjeti bilješku 32.) dovode do zaključka da je stvarni udio poduzeća na tržištu toplo valjanog čelika puno veći. Osim toga, znatna uloga kineske Vlade na tržištu toplo valjanog čelika (vidjeti donje uvodne izjave od 85. do 94.) ograničava mogućnost djelovanja privatnih subjekata.
(77)
Uzimajući u obzir gore navedeno, utvrđeno je da poduzeća u državnom vlasništvu imaju najveću ulogu na tržištu toplo valjanog čelika u Kini. Uloga poduzeća u državnom vlasništvu na tržištu toplo valjanog čelika toliko je velika da privatni proizvođači nemaju nikakvog izbora nego uskladiti svoje cijene s poduzećima u državnom vlasništvu, kako je prikazano u nastavku teksta.
(78)
Za hladno valjani čelik udio je poduzeća u državnom vlasništvu koji su prijavili kineski proizvođači izvoznici (18 %) bio puno manji nego u slučaju toplo valjanog čelika. Međutim, to je bilo u suprotnosti s drugim informacijama (vidjeti donju uvodnu izjavu 79.). Budući da kineska Vlada nije surađivala i da se čini da su mnogi navodno privatni dobavljači, koje su prijavili izvoznici, društva za trgovinu (koja su mogla nabavljati proizvode i od poduzeća u državnom vlasništvu) te s obzirom na ograničenja komercijalnih djelatnosti privatnih subjekata zbog velike uloge kineske Vlade u ovom sektoru (vidjeti donje uvodne izjave od 85. do 94.), zaključeno je (djelomično na temelju raspoloživih podataka (vidjeti donju uvodnu izjavu 79.) u smislu članka 28. Osnovne uredbe) da poduzeća u državnom vlasništvu, također, imaju najveću ulogu na tržištu hladno valjanog čelika u Kini.
(79)
Ovaj zaključak podupire World Steel Capacity Book koji se ne slaže s udjelom od 18 % koji su prijavili kineski izvoznici i pokazuje da je više od 70 % cjelokupnog proizvodnog kapaciteta hladno valjanog čelika u Kini u državnom vlasništvu (30).
(80)
Komisija je od kineske Vlade zatražila informacije o cijenama toplo valjanog i hladno valjanog čelika poduzeća u državnom i u privatnom vlasništvu koji se prodaje na kineskom tržištu. U odgovoru na upitnik kineska Vlada nije dostavila takve informacije. Ispitni postupak o izvoznicima OCS-a pokazao je da su cijene koje su platila četiri proizvođača izvoznika/grupacije tijekom RIP-a za toplo valjani i hladno valjani čelik dobiven od privatnih proizvođača toplo valjanog i hladno valjanog čelika ili od trgovaca stalno bile vrlo slične cijenama poduzeća u državnom vlasništvu (31). Stoga promatrani podaci, zajedno s prevladavajućom ulogom poduzeća u državnom vlasništvu u ovom sektoru, pokazuju da cijene privatnih dobavljača učinkovito prate cijene plaćene poduzećima u državnom vlasništvu. Nadalje, u ugovoru koji je dostavio jedan od proizvođača izvoznika u uzorku za prodaju toplo valjanog čelika od strane dobavljača u privatnom vlasništvu čak postoji uvjet vezanja cijene na nabavnu cijenu od poduzeća u državnom vlasništvu.
(81)
Na temelju svih informacija u spisu se utvrđuje da su cijene toplo valjanog i hladno valjanog čelika koji prodaju poduzeća u državnom vlasništvu u Kini iskrivljene, kao rezultat velike uloge poduzeća u državnom vlasništvu na tržištu toplo valjanog i hladno valjanog čelika u Kini. Cijene toplo valjanog i hladno valjanog čelika privatnih dobavljača usklađene su s cijenama poduzeća u državnom vlasništvu. Uzimajući to u obzir, zaključuje se da u Kini nema pouzdanih tržišnih cijena za toplo valjani i hladno valjani čelik. S obzirom na to da nema „prevladavajućih tržišnih uvjeta” na tržištu toplo valjanog i hladno valjanog čelika u Kini, Komisija je, u skladu s člankom 6. točkom (d) Osnovne uredbe, morala tražiti drugu referentnu vrijednost. S obzirom na to da je došlo do poremećaja na cijelom kineskom tržištu, smatra se nepraktičnim prilagoditi troškove i cijene u Kini na neki objektivni način, a uvozne cijene bi se činile slično iskrivljenima zbog velike uloge poduzeća u državnom vlasništvu. Stoga se tražila druga referentna vrijednost u skladu s člankom 6. točkom (d) podtočkom ii. Osnovne uredbe.
(82)
Čini se da je najprimjerenija referentna vrijednost izračunata referentna vrijednost na temelju cijena toplo valjanog i hladno valjanog čelika na svjetskom tržištu koje se redovito objavljuju u specijaliziranim časopisima za čelik, kao što su Steel Business Briefing, MEPS i CRU.
(83)
Usporedba cijena poduzeća u državnom vlasništvu s referentnom vrijednosti izvan zemlje (izračunatom kako je objašnjeno u donjoj uvodnoj izjavi 103.) pokazala je da su te cijene bile znatno ispod referentnih cijena i tako su dovele do koristi za kineske proizvođače izvoznike OCS-a u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe.
(c) Specifičnost
(84)
Ovaj program subvencija specifičan je u smislu članka 4. stavka 2. točke (c) Osnovne uredbe s obzirom na to da toplo valjani i hladno valjani čelik koristi samo ograničeni broj industrija i poduzeća u Kini u svojoj proizvodnji.
(d) Ovlaštenje i usmjeravanje privatnih dobavljača
(85)
Sljedeće pitanje na koje treba odgovoriti jest ovlašćuje li kineska Vlada privatne proizvođače toplo valjanog i hladno valjanog čelika, koji nisu javna tijela, ili ih usmjerava da toplo valjani i hladno valjani čelik dostavljaju proizvođačima OCS-a, u smislu članka 3. stavka 1. točka (a) podtočke iv. Osnovne uredbe.
(86)
Na početku je već utvrđeno da je Vladina politika osigurati toplo valjani i hladno valjani čelik sektoru OCS-a, jer su javna tijela, kao dio Vlade, uključena u takvu nabavu i imaju vodeću ulogu na tržištu, što im omogućuje da ponude cijene ispod tržišne vrijednosti. U svakom slučaju, bez obzira na to smatraju li se ta tijela „javnima” ili ne, isti dokazi pokazuju postojanje Vladine politike koja ima jaku ulogu u ovom sektoru. Sada treba utvrditi obuhvaća li ta politika privatne dobavljače.
(87)
U brojnim Vladinim planovima i dokumentima o njezinim politikama postoje naznake da kineska Vlada potiče i podupire proizvođače čelika u Kini (poduzeća u državnom vlasništvu i poduzeća u privatnom vlasništvu). Određeni odjeljci tih dokumenata ukazuju na to postoji izravna veza između Vlade i ponašanja privatnih trgovačkih društava za čelik te se više puta moglo primijetiti da su te „smjernice” dovele do ponašanja trgovačkih društava za čelik koje se preporuča u tim planovima.
(88)
Na primjer, u Odredbi NDRC-a br. 35 - Politike za razvoj industrije željeza i čelika trgovačka društva za čelik potiče se da postupaju na određeni način (32), određuju se uvjeti ulaganja te se ulaganja uvjetuju odobrenjem nadležnih tijela (33), utječe se na tržišno natjecanje za resurse (34) te se čak predviđaju sankcije za trgovačka društva koja ne postupaju u skladu s tim (35). Dvanaesti petogodišnji razvojni plan za industriju čelika, također, utječe na poslovne odluke trgovačkih društava za čelik, što onda može utjecati na strukturu troškova i cijene (36).
(89)
Osim toga, podnositelj je pritužbe u Prilogu 24. pritužbi dostavio zbirku izvadaka iz brojnih dokumenata o politikama različitih Vladinih organizacija u kojima se naglašava potpora kineske Vlade industriji čelika, općenito, ili posebno aktivnosti u području organski prevučenih proizvoda (37).
(90)
Nadalje, javno dostupne informacije pokazuju da trgovačka društva u privatnom vlasništvu postupaju u skladu s različitim Vladinim planovima i dokumentima o njezinim politikama (38).
(91)
Kineska Vlada poduzela je korake kako bi obeshrabrila izvoz toplo valjanog i hladno valjanog čelika ograničenjima izvoza uvedenima složenim sustavom povrata PDV-a. Točnije, toplo valjani i hladno valjani čelik podliježu plaćanju PDV-a od 17 %. Povrat PDV-a za OCS prodan u zemlji koji je proizveden od hladno valjanog čelika (proizvedenog od toplo valjanog čelika) iznosi 13 %, ali ako trgovačko društvo odluči izvoziti toplo valjani ili hladno valjani čelik, PDV se ne vraća. Zbog tog sustava proizvođači toplo valjanog i hladno valjanog čelika u privatnom vlasništvu ne mogu poslovati uživajući uobičajenu slobodu trgovanja, što utječe na povećanje domaće ponude toplo valjanog i hladno valjanog čelika te neizbježno dovodi do snižavanja njegove cijene na kineskom tržištu. Stoga proizvođači toplo valjanog i hladno valjanog čelika u privatnom vlasništvu (a tako i poduzeća u državnom vlasništvu) ne mogu poslovati nezavisno od politike kineske Vlade.
(92)
U gornjem odjeljku o koristima javnih tijela utvrđeno je da zbog prevladavajuće uloge poduzeća u državnom vlasništvu na tržištu toplo valjanog i hladno valjanog čelika, privatni proizvođači toplo valjanog i hladno valjanog čelika nemaju izbora nego uskladiti svoje cijene s cijenama poduzeća u državnom vlasništvu. Drugim riječima, oni ne određuju cijene, nego ih preuzimaju. To je još jedan znak da privatni proizvođači toplo valjanog i hladno valjanog čelika ne mogu poslovati nezavisno od postupanja kineske Vlade i ostalih javnih tijela.
(93)
Tu činjenicu potkrjepljuju i informacije koje su dostavili kineski proizvođači izvoznici koji su dostavili odgovore na antisubvencijske upitnike, a koje pokazuju da su cijene privatnih dobavljača toplo valjanog i hladno valjanog čelika gotovo jednake cijenama poduzeća u državnom vlasništvu. Nadalje, u ugovoru koji je dostavio jedan od proizvođača izvoznika u uzorku za prodaju toplo valjanog čelika od strane dobavljača u privatnom vlasništvu čak postoji uvjet vezanja cijene na nabavnu cijenu od poduzeća u državnom vlasništvu.
(94)
S obzirom na gornji nalaz da su cijene poduzeća u državnom vlasništvu niže od tržišne vrijednosti, jasno je da su cijene dobavljača u privatnom vlasništvu, s obzirom na to da su usklađene s cijenama poduzeća u državnom vlasništvu, također ispod tržišne vrijednosti.
(e) Financijski doprinos
(95)
U skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom iv. - drugom alinejom - Osnovne Uredbe, financijski doprinos postoji kada Vlada: „povjerava ili usmjerava privatno tijelo na obavljanje jednog ili više vrsta poslova navedenih u točkama i., ii. i iii. koje bi uobičajeno bili u nadležnosti vlasti pa se ta praksa ne razlikuje u pravom smislu od prakse koju Vlade normalno primjenjuju;”. Žalbeno tijelo WTO-a tumači „usmjeravanje” kao upućivanje na situacije u kojima Vlada provodi svoju ovlast, uključujući određeni stupanj prisile, nad privatnim tijelom, a „povjeravanje” kao upućivanje na situacije u kojima Vlada daje odgovornost privatnom tijelu (39). Osim toga, Panel WTO-a za ograničenja izvoza SAD-a (40) izradio je trodijelni test prisutnosti povjeravanja i usmjeravanja, prema koje je potrebna prisutnost (a) Vladine mjere koja je (b) upućena konkretnoj stranci i (c) čiji je cilj konkretna zadaća ili dužnost (41).
(96)
Na temelju toga, uključenost privatnih dobavljača u politiku kineske Vlade za opskrbu toplo valjanog i hladno valjanog čelika predstavlja „povjeravanje” i „usmjeravanje” privatnih dobavljača zbog sljedećih razloga:
vladina „mjera”.
-
„politiku” kineske Vlade (vidjeti gornju uvodnu izjavu 86.) čini „mjera” ili „mjere”. politiku provode javna tijela (poduzeća u državnom vlasništvu) koja imaju prevladavajuću ulogu na tržištu i prodaju proizvode po cijenama ispod tržišne vrijednosti te kineska Vlada, putem planova i upravljanja ograničenjima izvoza. ukupno gledano, privatni su dobavljači na učinkovit način prisiljeni pratiti cijene javnih tijela koje su niže od tržišne vrijednosti.
„upućena konkretnoj stranci”:
-
vladina politika (odnosno planovi i ograničenja izvoza) primjenjuju se na sve proizvođače toplo valjanog i hladno valjanog čelika, neovisno o tome jesu li u državnom ili privatnom vlasništvu. U tom je smislu politika „upućena” svim proizvođačima. To je potkrijepljeno činjenicom da su cijene poduzeća u državnom vlasništvu i cijene privatnika usklađene te da privatni dobavljači prodaju robu po cijenama koje komercijalno nisu opravdane.
„čiji je cilj konkretna zadaća ili dužnost”:
-
cilj Vladine politike, kako je dokazano razinama cijena u Kini, prodaja je toplo valjanog i hladno valjanog čelika po cijenama ispod tržišne vrijednosti. Mjere koje poduzimaju kineska Vlada i poduzeća u državnom vlasništvu ne ostavljaju privatnim dobavljačima drugog izbora nego da prate prakse javnih tijela te im to u stvarnosti nameće konkretnu zadaću ili dužnost. Politika kineske Vlade, posebno putem planova i njezinog postupanja u području PDV-a, ozbiljno ugrožava slobodu privatnih dobavljača od takve zadaće ili dužnosti.
(97)
Uzimajući u obzir gore navedene čimbenike, može se zaključiti da ograničenja izvoza kineske Vlade, planiranje Vlade i prevladavajuća uloga poduzeća u državnom vlasništvu ograničavaju slobodu privatnih dobavljača toplo valjanog i hladno valjanog čelika, obvezujući ih da postupaju na nekomercijalan način te da prihvaćaju ekonomski neopravdane cijene (ispod tržišne vrijednosti), što ne bi učinili na slobodnom i otvorenom tržištu. To potvrđuje da Vladina politika na opskrbu toplo valjanog i hladno valjanog čelika (uključujući sektor organski prevučenih proizvoda od čelika) obuhvaća privatne dobavljače.
(98)
Nadalje, s obzirom na gornju analizu, dokazi u spisu i ostale javno dostupne informacije dovele su Komisiju do zaključka da kineska Vlada povjerava ili usmjerava privatne proizvođače toplo valjanog i hladno valjanog čelika u Kini da prodaju robu u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom iii. i člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom iv. Osnovne uredbe te postupaju na jednaki način kao i poduzeća u državnom vlasništvu za čelik.
(f) Koristi (privatni dobavljači)
(99)
Komisija je utvrdila da privatni dobavljači toplo valjanog i hladno valjanog čelika postupaju prema ovlaštenju i usmjeravanju kineske Vlade, a ispitni postupak pokazao je da su cijene dobavljača toplo valjanog i hladno valjanog čelika u privatnom vlasništvu usklađene s cijenama poduzeća u državnom vlasništvu (vidjeti gornji odjeljak).
(100)
Uzimajući to u obzir, zaključuje se da se nalazi o koristima i specifičnosti poduzeća u državnom vlasništvu koja prodaju toplo valjani i hladno valjani čelik ispod tržišnih cijena, primjenjuju na prodaju toplo valjanog i hladno valjanog čelika od strane dobavljača u privatnom vlasništvu
(g) Nalazi ispitnog postupka
(101)
Dva proizvođača izvoznika u uzorku imala su koristi od ovog programa. Jedan proizvođač izvoznik (Panhua Steel Group) imao je koristi od prodaje toplo valjanog čelika za manju naknadu od primjerene, a drugi proizvođač izvoznik (Huadong Steel Group) imao je koristi od prodaje hladno valjanog čelika za manju naknadu od primjerene.
(h) Izračun iznosa subvencije
(102)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Korist se računa korištenjem iznosa razlika između stvarnih nabavnih vrijednosti i odgovarajućih referentnih vrijednosti nabave toplo valjanog i hladno valjanog čelika. Dobiveni iznos potom se dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuje, jer subvencija ne ovisi o realizaciji izvoza i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(103)
S obzirom na to da je kinesko tržište toplo valjanog i hladno valjanog čelika poremećeno, cijene toplo valjanog i hladno valjanog čelika na svjetskom tržištu smatrale su se primjerenom osnovom za izračun referentnih cijena toplo valjanog i hladno valjanog čelika. Na temelju različitih časopisa o čeliku (SBB i MEPS) izabrane su domaće cijene, bez poreza, pet zemalja/regija (tj. Europe, SAD-a, Turske, Japana i Brazila). Kako bi došla do reprezentativne referentne vrijednosti, Komisija je odabrala najveće tržište za svaku od pet odgovarajućih zemljopisnih regija, tj. Europe (EU), Sjeverne Amerike (SAD), Latinske Amerike (Brazil), Azije (Japan) i Bliskog istoka/sjeverne Afrike (Turska). Za prosječne mjesečne cijene tijekom RIP-a za svaku od pet zemalja/regija izračunata je aritmetička sredina kako bi se došlo do mjesečnih referentnih cijena. Odabranih pet zemalja/regija nije imalo najviše cijene tijekom RIP-a, sve su članice WTO-a, nalaze se među deset najvećih proizvođača čelika u svijetu te su smještene na različitim kontinentima. Tako utvrđene referentne cijene se stoga smatraju razumnima i primjerenima.
(104)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike u uzorku iznosi 23,02 % za grupaciju Huadong i 27,63 % za grupaciju Panhua.
(105)
Ponderirana prosječna stopa subvencije za trgovačka društva koja surađuju, a koja nisu uključena u uzorak, iznosi 25,37 %.
(106)
S obzirom na nisku razinu suradnje, stopa subvencije za sva trgovačka društva koja nisu surađivala određena je na razini stope subvencije utvrđene za ovaj program za subjekte povezane s jednim od trgovačkih društava u uzorku koja surađuju, tj. 32,44 %.
3.3.1.2. Ustupanje prava korištenja zemljišta za manju naknadu od primjerene
(a) Uvod
(107)
Podnositelj pritužbe tvrdio je da u Kini nema uređenog tržišta zemljišta i da je iznos koji plaćaju trgovačka društva za korištenje zemljišta niži od uobičajene tržišne stope. U svojem odgovoru na antisubvencijski upitnik, kineska je Vlada navela da „u skladu sa Zakonom o upravljanju zemljištem u NRK-u, zemljište u gradskim područjima nalazi se u vlasništvu države. Zemljište u ruralnim područjima i područjima oko gradova, osim ako je država drukčije odredila, u zajedničkom je vlasništvu poljoprivrednika”. Kineska Vlada tvrdila je da postoji standardizirano i konkurentno tržište zemljišta te da se pravima na korištenje zemljišta mora javno trgovati u skladu sa zakonom na tržištu zemljišta. Kineska Vlada je, također, tvrdila da bi se industrijsko i komercijalno zemljište trebalo dobiti uz naknadu za korištenje na otvorenom tržištu kroz javne natječaje, ponude ili dražbe. Kineska Vlada nije dostavila nikakve podatke o stvarnim cijenama prava na korištenje zemljišta, najnižim cijenama zemljišta koje je odredila Vlada, a koje su navedene u odgovoru na antisubvencijski upitnik i tijekom posjeta radi provjere.
(108)
Komisija je tijekom provjere zatražila od kineske Vlade dokaze kojima se potkrjepljuje njezina tvrdnja da je cjelokupno industrijsko zemljište u Kini dodijeljeno kroz javne natječaje, ponude ili dražbe. Kineska Vlada nije dostavila takve dokaze tijekom posjeta radi provjere, ali je poslala neke informacije o tome nakon posjeta radi provjere. Međutim, svi ti dokazi pokazuju da je od trinaest poslova u vezi s pravima na korištenje zemljišta koji se odnose na proizvođače izvoznike u uzorku, samo šest podlijegalo procesu ponude ili dražbe. Komisija nije primila zatražene informacije o sudionicima dražbe/nadmetanja te je de facto u svim slučajevima konačna cijena koju je platilo trgovačko društvo bila jednaka proizvoljnoj cijeni lokalnih tijela.
(109)
Pod pretpostavkom da u Kini nema tržišne cijene za zemljište, Komisija je, također, od kineske Vlade zatražila njezin stav o mogućim referentnim vrijednostima. Iako je to bila samo pretpostavka, a ne nalaz ili zaključak u trenutku kada je kineskoj Vladi poslan upitnik, kineska Vlada izrazila je stav da je ta pretpostavka pogrešna i nije dostavila nikakve moguće referentne vrijednosti. Kineska je Vlada, također, ukazala na navodne nedostatke pritužbe prema kojima, s jedne strane, podnositelj pritužbe tvrdi da u Kini nema tržišta za zemljište i da bi se trebala koristiti referentna vrijednost „izvan zemlje”, no, s druge strane, tvrdi da su poduzeća u državnom vlasništvu dobila od Vlade zemljište pod povoljnim uvjetima u odnosu na privatnu industriju te predlaže da bi u slučaju korištenja neke referentne vrijednosti, to trebale biti cijene koje plaćaju kineske industrije koje nisu u povlaštenom položaju. no nije dostavio nikakve informacije o tim cijenama. U tom kontekstu bi trebalo napomenuti da je podnositelj pritužbe tvrdio da je tržište prava na korištenje zemljišta u Kini bilo poremećeno u cjelini te da su proizvođači OCS-a i u državnom i u privatnom vlasništvu dobili prava na korištenje zemljišta za manju naknadu od primjerene.
(b) Pravna osnova
(110)
Uređenje prava na korištenje zemljišta u Kini obuhvaćeno je Zakonom Narodne Republike Kine o upravljanju zemljištem i Zakonom Narodne Republike Kine o stvarnom pravu.
(c) Praktična primjena
(111)
Prema članku 2. Zakona o upravljanju zemljištem, cjelokupno je zemljište u državnom vlasništvu, budući da prema kineskom Ustavu i odgovarajućim pravnim odredbama zemljište pripada zajednički kineskom narodu. Zemljište se ne može prodati, ali se u skladu sa zakonom mogu ustupiti prava na korištenje zemljišta. Državna tijela mogu ih ustupiti kroz javne natječaje, ponude ili dražbe
(d) Nalazi ispitnog postupka
(112)
Proizvođači izvoznici koji surađuju obavijestili su o podacima o zemljištu koje imaju, kao i o većini odgovarajućih ugovora/potvrda o pravu korištenja zemljišta, no kineska je Vlada dostavila vrlo ograničene podatke o određivanju cijena prava korištenja zemljišta.
(113)
Kako je gore navedeno, kineska je Vlada tvrdila da se prava na korištenje zemljišta u Kini ustupaju kroz javne natječaje, ponude ili dražbe. To je predviđeno i u članku 137. Zakona Narodne Republike Kine o stvarnom pravu (42).
(114)
Međutim, tijekom provjere proizvođača izvoznika koji surađuju utvrđeno je da sustav koji je opisala kineska Vlada ne funkcionira uvijek tako u praksi. Na primjer, od šest prava na korištenje zemljišta koja je kupilo društvo Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd. (dio društva Panhua Group Co. Ltd) za četiri od njih, kako su potvrdili službenici trgovačkog društva, nije bilo natječaja. Chongqing Wanda bio je jedini sudionik, a konačna cijena posla koju je platilo trgovačko društvo bila je de facto jednaka početnoj cijeni koju je proizvoljno odredio lokalni Ured za zemljišne resurse. Za preostala dva prava na korištenje zemljišta bilo je natječaja, no niti trgovačko društvo niti kineska Vlada nisu dostavili dokaze o tome. De facto, iz dokumenata koje je dostavila kineska Vlada nakon posjeta radi provjere čini se da su i ta dva prava na korištenje zemljišta kupljena po cijeni istovjetnoj cijeni koju je odredio lokalni Ured za zemljišne resurse. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (također dio društva Panhua Group Co. Ltd) dobio je tri prava na korištenje zemljišta prijenosom od privatnih trgovačkih društva u zamjenu za udio u društvu Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd je dobio dva od svojih prava na korištenje zemljišta od lokalnog Ureda za zemljište i resurse okruga Xiaoshan i jedno od privatnog trgovačkog društva. Nisu se mogli dostaviti nikakvi dokazi o natječaju ili dražbi jer, prema podacima kineske Vlade, prava na korištenje zemljišta kupljena prije 1. rujna 2006. nije bilo potvrde o prodaji za transakcije u vezi s pravima na korištenje zemljišta te de facto kineska Vlada nije potvrdila niti opovrgnula da su te transakcije podlijegale natječaju ili dražbi.
(116)
Nalazi postupka potvrđuju da je stanje u vezi s prodajom i stjecanjem zemljišta u Kini nejasno i netransparentno te cijene često proizvoljno određuju nadležna tijela. Tijela određuju cijene u skladu sa Sustavom procjene gradskog zemljišta u kojem se, između ostalog, nalaze upute o razmatranju politike za industriju prilikom određivanja industrijskog zemljišta. Osim toga, pristup industrijskom zemljištu je, barem u sektoru čelika, zakonom ograničen samo na trgovačka društva koja slijede politike za industriju koje je odredila država (43).
(117)
Nadalje, nezavisne informacije koje je dostavio podnositelj pritužbe ukazuju na to da se zemljište u Kini daje za cijene ispod uobičajenih tržišnih vrijednosti (44).
(e) Zaključak
(118)
U skladu s time, dodjelu prava korištenja zemljišta od strane kineske Vlade trebalo bi smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iii. i članka 3. stavka 2. osnovne Uredbe u obliku prodaje robe, što daje korist trgovačkom društvima primateljima. Kako je objašnjeno gore u uvodnim izjavama od 114. do 115., u Kini ne postoji uređeno tržište za zemljište, a korištenje vanjske referentne vrijednost pokazuje da je iznos koji izvoznici koji surađuju plaćaju za prava korištenja zemljišta prilično ispod uobičajene tržišne stope. Subvencija je specifična na temelju članka 4. stavka 2. točke (a) i članka 4. stavka 2. točke (c) Osnovne uredbe, jer je pristup industrijskom zemljištu zakonom ograničen samo na trgovačka društva koja poštuju politike za industriju koje je odredila država, samo su neki poslovi podlijegali natječaju, a cijene koje su često određivala nadležna tijela i Vladine prakse su nejasne i netransparentne.
(119)
Posljedično, ova se subvencija smatra subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(120)
S obzirom na to da je zaključeno kako u Kini u pogledu prava korištenja zemljišta ne prevladavaju tržišni uvjeti, čini se da u Kini uopće nema dostupnih referentnih vrijednosti iz privatnog sektora. Stoga prilagodba troškova ili cijena u Kini nije izvediva. U tim okolnostima smatra se da u Kini nema tržišta i, u skladu s člankom 6. točkom (d) podtočkom ii. Osnovne Uredbe, opravdano je korištenje vanjske referentne vrijednosti za mjerenje iznosa koristi. S obzirom na to da kineska Vlada nije surađivala ili nije podnijela nikakav prijedlog za vanjsku referentnu vrijednost, Komisija se morala poslužiti dostupnim podacima kako bi odredila prikladnu vanjsku referentnu vrijednost. U tom pogledu se smatra primjerenim koristiti informacije Posebnog carinskog područja Tajvana kako primjerenu referentnu vrijednost.
(121)
Komisija smatra da cijene zemljišta na Tajvanu pružaju najbolji približni pokazatelj za područja u Kini gdje su smješteni proizvođači izvoznici koji surađuju. Većina proizvođača izvoznika smještena je u istočnom dijelu Kine, u razvijenim područjima visokog BDP-a u pokrajinama s velikom gustoćom naseljenosti.
(122)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Korist za primatelja utvrđena je uzimajući u obzir razliku između iznosa koji je platilo svako trgovačko društvo za prava korištenja zemljišta i iznosa koji se u uobičajenim uvjetima trebao platiti na temelju tajvanske referentne vrijednosti.
(123)
Prilikom tog izračuna Komisija je koristila prosječnu cijenu zemljišta po četvornom metru utvrđenu na Tajvanu i prilagođenu za deprecijaciju valute i kretanje BDP-a od datuma dotičnih ugovora o pravu korištenja zemljišta. Podaci o cijenama industrijskog zemljišta prikupljeni su s internetske stranice Ureda za industriju Ministarstva gospodarskih poslova Tajvana. Deprecijacija valute i kretanje BDP-a za Tajvan izračunati su na temelju stopa inflacije i kretanja BDP-a po glavi stanovnika po trenutačnim cijenama u SAD-u za Tajvan, kako je objavio MMF u svojem World Economic Outlooku iz 2011. U skladu s člankom 7. stavkom 3. osnovne Uredbe, ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao za RIP korištenjem uobičajenog vijeka trajanja prava korištenja zemljišta za zemljište za industrijsko korištenje u Kini, tj. 50 godina. Taj se iznos potom dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne zavisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(124)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike iznosi 0,34 % za grupaciju Huadong i 1,12 % za grupaciju Panhua.
(125)
Ponderirana prosječna stopa subvencije za trgovačka društva koja surađuju, a koja nisu uključena u uzorak, iznosi 0,73 %.
(126)
S obzirom na nisku razinu suradnje, stopa subvencije za sva trgovačka društva koja nisu surađivala određena je na razini stope subvencije utvrđene za ovaj program za subjekte povezane s jednim od trgovačkih društava u uzorku koja surađuju, tj. 1,36 %.
3.3.1.3. Program koji uključuje opskrbu vodom za manju naknadu od primjerene
(a) Uvod
(127)
U pritužbi se tvrdilo da cijene vode u Kini isključivo utvrđuju javna tijela i da se struktura određivanja cijena određuje u skladu s makropolitikama za industriju. Također se navodi da su cijene vode bile različite u različitim lokalnim područjima te da su se stope razlikovale za svako trgovačko društvo. U pritužbi se tvrdilo da su proizvođači OCS-a vjerojatno imali koristi od cijena vode za manju naknadu od primjerene u skladu s politikom poticanja proizvoda od čelika s dodanom vrijednosti.
(128)
Opskrbom vode i tržištem u Kini upravljaju NDRC, Ministarstvo vodnih resursa i Ministarstvo zaštite okoliša. Tržište opskrbe vodom još uvijek je uglavnom pod nadzorom lokalnih trgovačkih društava u državnom vlasništvu, iako je ulazak trgovačkih društava sa stranim kapitalom u neke projekte vodoopskrbe određenih gradova razbio monopol državnih dobavljača. Međutim, kineska Vlada nije mogla dostaviti detaljan popis opskrbljivača vodom s njihovim područjem pružanja usluga i dostavljenim obujmom (vidjeti donju uvodnu izjavu 129.), nego je ograničila svoj odgovor na popis opskrbljivača vodom u područjima u kojima se nalaze proizvođači izvoznici u uzorku.
(129)
U pogledu određivanja cijena, NDRC izrađuje glavnu politiku određivanja cijena, a lokalna tijela određuju lokalne cijene vode nakon postupka saslušanja kako bi se osiguralo održivo korištenje vodnih resursa. Cijene odražavaju troškove zajedno s razumnom dobiti lokalnih opskrbljivača vodom. Kineska je Vlada dostavila odgovarajuće cjenike koji se primjenjuju u općinama u kojima se nalaze proizvođači izvoznici OCS-a u uzorku. Objašnjeno je da se različite komunalne cijene primjenjuju na sve industrijske korisnike jednako i da se ne razlikuju prema trgovačkom društvu ili korisnicima.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(130)
Ispitni je postupak potvrdio da NDRC određuje osnovnu cijenu vode i da općinska upravna tijela za cijene određuju cijenu za svaku općinu na temelju nekoliko parametara (npr. troškova distribucije, dobiti i razumne marže). Cijeni vode dodaje se naknada za „zbrinjavanje otpadnih voda” koja se, također, određuje na razini općine.
(131)
Dok se osnovna cijena vode, naknada za zbrinjavanje otpadnih voda i druge moguće lokalne dodatne naknade jednako primjenjuju na sve korisnike iz iste kategorije, utvrđeno je da jedan od dva izvoznika u uzorku, grupacija Zhejiang Huadong, nije platila naknadu za zbrinjavanje otpadnih voda.
(132)
Izvoznik je tvrdio da je tu naknadu platio u paušalnom iznosu Uredu za zaštitu okoliša. Međutim, smatra se da ta uplata nije izvršena umjesto naknade za zbrinjavanje otpadnih voda zbog sljedeća tri razloga: (1) u službenom dokumentu navodi se naknada za „ispuštanje otpadnih voda”, a ne naknada za „zbrinjavanje otpadnih voda”; (2) uplata nije razmjerna stvarnoj potrošnji vode; (3) ukupan plaćeni iznos prilično je malen u usporedbi sa stvarnim iznosom koji bi se trebao platiti da je dospjela naknada za zbrinjavanje otpadnih voda s obzirom na stvarnu potrošnju vode.
(c) Financijski doprinos
(133)
Zhejiang Huadong Group primio je financijski doprinos u smislu članka 3. stavak 1. točke (a) podtočke iii. Osnovne uredbe tako što je Vlada osigurala vodu preko lokalnog javnog trgovačkog društva za vodoopskrbu (tj. društva Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd.). To predstavlja financijski doprinos Vlade u obliku davanja robe, osim opće infrastrukture u smislu Osnovne uredbe. S druge strane, to bi se moglo smatrati otpisom prihoda Vlade, jer javno tijelo nije naplatilo prihode koji bi u uobičajenim okolnostima bili dospjeli u smislu članka 3. stavka 1. točka (a) podtočke ii.
(d) Koristi
(134)
Grupacija Huadong Steel primila je koristi u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u mjeri u kojoj je Vlada osigurala vodu za manju naknadu od primjerene. Utvrđeno je da ovaj izvoznik nije platio punu cijenu opskrbe vodom koja se uobičajeno primjenjuje na kategoriju korisnika kojoj on pripada, s obzirom na to da komponenta „naknade za zbrinjavanje otpadnih voda” iz cijene vode nije plaćena.
(e) Specifičnost
(135)
Subvencija u obliku opskrbe vodom jednog od izvoznika koji surađuje specifična je u smislu članka 4. stavka 2. točke (c) Osnovne uredbe, jer naknada za zbrinjavanje otpadnih voda nije otpisana za sva poduzeća. Neovisno o izostanku zakonodavstva kojom se ta subvencija ograničuje na određena poduzeća, mogućnost određenih poduzeća koja proizvode dotični proizvod da dobiju vodu za manju naknadu od primjerene, zajedno s očitim diskrecijskim pravom lokalnih tijela da otpišu dio stope koja se uobičajeno plaća za vodu, tu subvenciju de facto čini specifičnom. Komisija nije mogla prikupiti dodatne dokaze o osnovi na kojoj je ta naknada otpisana, s obzirom na to da ih proizvođač izvoznik nije mogao dostaviti.
(f) Izračun iznosa subvencije
(136)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Smatra se da je korist iznos naknade za zbrinjavanje otpadnih voda koji nije plaćen za potrošnju vode tijekom RIP-a. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne ovisi o realizaciji izvoza i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(137)
Grupacija Zhejiang Huadong imala je koristi od neplaćanja naknade za zbrinjavanje otpadnih voda. Stopa subvencije utvrđena za to iznosi 0,01 %.
(138)
Ponderirana prosječna stopa subvencije za trgovačka društva koja surađuju, a koja nisu uključena u uzorak, iznosi 0,01 %.
(139)
S obzirom na nisku razinu suradnje, stopa subvencije za sva trgovačka društva koja nisu surađivala određena je na razini najviše stope subvencije utvrđene za ovaj program za trgovačka društva u uzorku koja surađuju, tj. 0,01 %.
3.3.1.4. Program koji uključuje opskrbu električnom energijom za manju naknadu od primjerene
(a) Uvod
(140)
U pritužbi se tvrdilo da je kineska Vlada osigurala električnu energiju za manju naknadu od primjerene putem povlaštenih stopa. Točnije, u pritužbi se navodi da su stope električne energije određene različito u različitim pokrajinama i da su povlaštene stope korištene kao sredstvo industrijske politike radi poticanja proizvoda od čelika s velikom dodanom vrijednosti i odvratili zastarjeli proizvodni kapaciteti.
(141)
NDRC je odgovoran za reguliranje tržišta električne energije i određivanje cijena u Kini. Mrežama između i unutar pokrajina upravljaju dva dobavljača u državnom vlasništvu: State Grid Corporation of China i China Southern Power Grid Corporation. Dobavljači električne energije na razini općina ovisna su društva tih trgovačkih društava. U Kini se uvodi mehanizam tržišnog natjecanja kroz nekoliko pilot projekata, ali je njegov učinak u ovoj fazi još uvijek zanemariv.
(142)
NDRC određuje cijene električne energije na temelju postupka koji uključuje ispitivanje troškova, stručno mišljenje, javne rasprave te konačno određivanje cijena i objavu. NDRC objavljuje cijene koje se primjenjuju na svaku pokrajinu u Obavijestima, a zatim lokalni uredi za cijene objavljuju odgovarajuću obavijest na lokalnoj razini kojom se uvode cijene koje je donio središnji NDRC. Konačna cijena odražava troškove nabave, prijenosa i gubitke te dodatne naknade Vlade. Cijene se razlikuju prema pokrajinama ovisno o lokalnoj situaciji i ciljevima politike koji se trebaju ostvariti u različitim pokrajinama. Određuju se za različite kategorije krajnjih korisnika (npr. za kućanstva i industrijske korisnike). Dodatna razlika u cijenama postoji zbog različitih industrijskih korisnika kako bi se poštovale politike za industriju koje je odredila kineska Vlada i odražava se u katalogu sadržanom u Odluci br. 40 (2005) NDRC-a (vidjeti dodatno objašnjenje u uvodnoj izjavi 182.). Korisnici koji se nalaze u skupini „poticanih” poduzeća u skladu s katalogom NDRC-a plaćaju osnovnu cijenu električne energije, dok korisnici iz skupine „zastarjelih” ili „zabranjenih” poduzeća plaćaju dodatnu naknadu na tu osnovnu cijenu. Korisnici koji nisu obuhvaćeni ni jednom kategorijom navedenom u katalogu, uvršteni su u opću kategoriju „dopuštenih” poduzeća i plaćaju osnovnu cijene bez dodatnih naknada. Proizvođači OCS-a bi u uobičajenim uvjetima bili uvršteni u kategoriju „poticanih” poduzeća u skladu s Odlukom br. 40 NDRC-a.
(b) Nesuradnja
(143)
Komisija je od kineske Vlade zatražila regulatorni okvir za tržište električne energije i određivanje cijene te ulogu svih odgovarajućih tijela ili subjekata. Kineska Vlada nije dostavila sve odgovarajuće odluke o određivanju cijena koje su donijeli NDRC i lokalni uredi za cijene, ne samo za proizvođače izvoznike koji nisu u uzorku, nego i za one u uzorku. Kineska Vlada nije točno opisala ulogu NDRC-a i lokalnih ureda za cijene u određivanju cijena. Komisija je obavijestila kinesku Vladu o tim nedostacima u pogledu proizvođačâ izvoznikâ u svojem pismu od 12. kolovoza 2012. Nakon posjeta radi provjere je, također, otkriveno da je kineska Vlada navela netočnu cijenu električne energije koje se primjenjuje na jednog od izvoznika u uzorku koji surađuju.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(144)
Ispitni je postupak potvrdio da NDRC određuje cijene električne energije koje se primjenjuju na različite pokrajine. Provjereno je da lokalni ured za cijenu djeluje sam kao produžena ruka za izvršavanje odluke koju je donio NDRC na središnjoj razini. To potvrđuje i činjenica da NDRC izdaje Obavijesti u kojima određuje stvarne cijene za svaku pokrajinu, a zatim se te obavijesti formalno prenose u lokalnim obavijestima koje donose lokalni uredi za cijene i provode na lokalnoj razini. Ispitni postupak je, također, pokazao da se različite cijene električne energije koje se primjenjuju na određene sektore i/ili na pokrajine i lokalnu razinu, određuju u skladu s određenim čimbenicima, uključujući posebno praćenje ciljeva politike za industriju koje određuju središnja i lokalna Vlada u svojim petogodišnjim planovima i u sektorskim planovima.
(145)
Ispitivanje proizvođača u uzorku koji surađuju je pokazalo da je jedan od njih, tj. Chongqing Wanda Steel Strip („CWSS”) imao koristi od cijene električne energije koja je niža od cijene koja se općenito primjenjuju na velike industrijske korisnike. Utvrđeno je da je u specifičnom području, u kojem se taj izvoznik nalazi, podkategorija određenih industrijskih korisnika, uključujući korisnike koji proizvode dotični proizvod, imala pravo na tu nižu cijenu.
(d) Financijski doprinos
(146)
Jedan od proizvođača u uzorku koji surađuju (CWSS) primio je financijski doprinos u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iii. Osnovne uredbe tako što je Vlada osigurala električnu energiju putem lokalnog javnog trgovačkog društva za opskrbu električnom energijom. To predstavlja doprinos Vlade u obliku davanja robe, osim opće infrastrukture u smislu Osnovne uredbe.
(e) Koristi
(147)
CWSS je primio koristi u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u mjeri u kojoj je Vlada osigurala električnu energiju za manju naknadu od primjerene. Utvrđeno je da je ovaj izvoznik imao pravo na cijenu nižu od cijene koja se općenito primjenjuje na ostale velike industrijske korisnike.
(f) Specifičnost
(148)
Subvencija u obliku opskrbe električnom energijom za jednog od izvoznika koji surađuju specifična je u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) i članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe. Niža cijena električne energije utvrđuje se u odgovarajućoj obavijesti NDRC-a i uključuje u obavijest koju izdaje lokalni ured za cijene, tj. propisuje se na središnjoj razini i provodi na lokalnoj. Ta niža cijena ograničena je na određena poduzeća u određenim specifičnim sektorima (uglavnom na proizvođače feroslitina u elektroničkim pećima i trgovačka društva za proizvodnju gnojiva) uključena u podkategoriji velikih industrijskih korisnika. Stoga je ta niža cijena ograničena de iure samo na trgovačka društva u tim kategorijama u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe.
(149)
Subvencija je, također, ograničena na određenu regiju tako što se primjenjuje samo na ograničeno označeno zemljopisno područje u kojem se nalazi proizvođač izvoznik. To područje dobiva poticaje u skladu sa zakonodavstvom koje izdaje središnja Vlada, tj. Okružnicom Državnog vijeća u vezi s nekoliko politika o razvoju velikih zapadnih regija Kine (detaljnije vidjeti u donjoj uvodnoj izjavi 233.). Okružnica izričito navodi mehanizam određivanja cijena za prijenos i opskrbu električnom energijom kao jedan od alata za postizanje razvoja određenih sektora. S obzirom na to da cijene električne energije koje se primjenjuju u tom području određuje središnje tijelo, ta je subvencija i specifična za određenu regiju u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe.
(g) Izračun iznosa subvencije
(150)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Korist za proizvođače izvoznike izračunata je uzimajući u obzir razliku između stvarne plaćene cijene električne energije po kWh i cijene koju su veliki industrijski korisnici trebali platiti po kWh, pomnoženo količinom električne energije koja je potrošena tijekom RIP-a. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije (brojnik) zatim dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne ovisi o realizaciji izvoza i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(151)
Jedan od proizvođača izvoznika u uzorku koji surađuju, a koji pripada grupaciji Panhua (tj. CWSS) imao je koristi od ove niže cijene električne energije. Stopa subvencije utvrđena za grupaciju Panhua iznosi 0,14 %.
(152)
Ponderirana prosječna stopa subvencije za trgovačka društva koja surađuju, a koja nisu uključena u uzorak, iznosi 0,07 %.
(153)
S obzirom na nisku razinu suradnje, stopa subvencije za sva trgovačka društva koja nisu surađivala određena je na razini stope subvencije utvrđene za ovaj program za subjekte povezane s jednim od trgovačkih društava u uzorku koja surađuju, tj. 0,17 %.
3.3.1.5. Opskrba različitom robom za manju naknadu od primjerene
(154)
U pritužbi je naveden veliki broj druge robe koji je kineska Vlada osigurala proizvođačima OCS-a putem svojim poduzeća u državnom vlasništvu. Posebno su u pritužbi navedene brojne specifične transakcije koje se odnose na dostavljanje nekoliko proizvoda od čelika koje su proizvela poduzeća u državnom vlasništvu, uključujući koncentrat željezne rudače, pelet, sinteriranu rudaču, ostatke, gredice, slitine i mnoge druge. Pritužba je pokazala da je cijena za nabavu te robe određena s obzirom na različite elemente i/ili referentne vrijednosti, te da najviše dozvoljene cijene ili prilagodbe cijena ovisile o različitoj robi i o tome je li se dotični posao odnosio na povezane stranke.
(155)
Kineska Vlada odgovorila je da nije imala taj program za proizvođače čelika tijekom RIP-a. S obzirom na nedostatak informacija od strane kineske Vlade o tom programu, Komsija je svoje nalaze temeljila na raspoloživim informacijama u spisu u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(156)
U mjeri u kojoj cijene različite gore navedene robe ne odražavaju odgovarajuću naknadu, protiv ovog programa se mogu uvesti kompenzacijske mjere u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom iii. i člankom 6. točkom (d) Osnovne uredbe. Međutim, složenost različitih transakcija za nabavu te robe i povezani ugovori koji nisu bili dostupni u evidenciji postupka, nisu omogućili Komisiji donošenje čvrstog zaključka o tom programu. Stoga je Komisija odlučila da taj program dalje neće procjenjivati.
3.3.2. POVLAŠTENI ZAJMOVI I KAMATNE STOPE INDUSTRIJI OCS-A
(a) Uvod
(157)
U pritužbi se tvrdilo da proizvođači OCS-a imaju koristi od niskih (subvencioniranih) kamatnih stopa poslovnih banaka u državnom vlasništvu i državne banke u skladu s politikom kineske Vlade za potporu i razvoj širenja kineske industrije čelika prema petogodišnjim planovima.
(b) Nesuradnja i korištenje raspoloživih podataka
(158)
Komisija je od kineske Vlade zatražila informacije o omjeru zajmova banaka u kojima je kineska Vlada većinski ili jedini dioničar, banaka u kojima kineska Vlada ima udio, ali nije najveći dioničar, banaka u kojima kineska Vlada nema udio i banaka koje su u stranom vlasništvu, koji su dani industriji u cjelini i industriji obuhvaćenoj ovim postupkom. Kineska Vlada odgovorila je da ne zadržava podatke o iznosima i postupcima zajmova koje su dale banke u državnom vlasništvu i da kineska Vlada ne zadržava podatke o zajmovima danima industriji čelika. Kineska Vlada nije predložila drugi izvor ovih informacija.
(159)
Komisija je, također, tražila informacije o državnom vlasništvu u bankama i financijskim institucijama, no kineska Vlada nije dostavila te informacije tvrdeći da ne čuva takve evidencije. Iako nije vjerojatno da kineska Vlada nema uvid u imovinu koja je u njezinom vlasništvu, napominje se da je, u skladu s javno dostupnim informacijama (45) (46), kineska Vlada većinski dioničar u mnogim bankama osnovanima u Kini te, stoga, kao što je to slučaj kod poduzeća u državnom vlasništvu koja proizvode toplo valjani i hladno valjani čelik, ima pristup statutu banaka u kojima bi trebalo detaljno opisati vlasničku strukturu. U tom pogledu se, također, napominje da u skladu s člankom 61. Zakona o poslovnim bankama iz 2003., banke „dostavljaju bilance, izvješća o dobiti i druga financijska izvješća te statistiku i dokumente regulatornom tijelu za bankarski sustav Državnog vijeća Narodne Republike Kine”.
(160)
Komisija je, također, zatražile informacije (putem posebnog upitnika - Dodatak A) o strukturi Vladine kontrole u dotičnim kineskim bankama te ispunjavanju Vladinih politika ili interesa u pogledu industrije čelika (tj. upravnog odbora i odbora dioničara, zapisnika sa sastanaka dioničara/direktora, državljanstva dioničara/direktora, politika davana zajmova i procjene rizika u vezi sa zajmovima odobrenima proizvođačima izvoznicima koji surađuju). Neovisno o tome, kineska je Vlada u odgovoru na upitnik dostavila samo jedan Dodatak A koji sadrži neke opće informacije (uglavnom prikupljene s internetskih stranica banaka). Većina specifičnih informacije zatraženih u Dodatku A nije dostavljena. Kineska je Vlada na neka pitanja odgovorila da nema takve informacije u ovom trenutku, a za neka je samo dostavila informacije o odabranim bankama (tj. statuti su dostavljeni samo za osam banaka). Komisija je u pismu za dopunu podataka ponovila svoj zahtjev i pozvala kinesku Vladu da dostavi sve informacije koje su prvotno zatražene u upitniku. U svojem odgovoru na pismo za dopunu podataka kineska je Vlada dostavila neke dodatne informacije. Međutim, odgovor je još uvijek bio nepotpun i većina zatraženih informacija (npr. postotak Vladinog udjela u bankama u državnom vlasništvu, statuti nekih banaka navedenih u upitniku, potpuni odgovori na upitnik u Dodatku A) nije dostavljena.
(161)
Komisija je u upitniku, pismu za dopunu podataka i ponovno tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta zatražila okružnice Narodne banke Kine o proširenju politike kamatnih stopa na zajmove financijskih institucija (YinFa [2003.] br. 250 i YinFa [2004.] br. 251). Komisija je za postojanje tih okružnica saznala tijekom prethodnog ispitnog postupka. Međutim, umjesto dostavljanja tih okružnica, kineska je Vlada uputila Komisiju na internetsku stranicu Narodne banke Kine radi prikupljanja informacija o politici kamatnih stopa za zajmove financijskih institucija. Tijekom provjere dostavljana su dva dokaza u tom pogledu, ali to su bili samo ispisi s internetske stranice. Napominje se da se na internetskoj stranici Narodne banke Kine nije mogao pronaći potpuni sadržaj okružnica.
(162)
Komisija je, također, tijekom provjere na licu mjesta zatražila Okružnicu Narodne banke Kine o promjenama od 8. lipnja 2012. Kineska Vlada nije dostavila tu Okružnicu i umjesto toga je poslala ispis općih informacija s internetske stranice Narodne banke Kine o prilagodbi referentnih kamatnih stopa.
(163)
Komisija je, također, zatražila od kineske Vlade da organizira sastanke s određenim bankama kako bi provjerila informacije o davanju povlaštenih zajmova industriji OCS-a. Međutim, kineska Vlada nije organizirala takve sastanke i tvrdila je da se ne može uplitati u poslove banaka u državnom vlasništvu radi dogovaranja takvih sastanaka. Također se napominje da je u pismu najave provjere od 7. lipnja 2013. Komisija objasnila da je spremna započeti provjeru dan ranije i de facto je omogućila više vremena za provjeru ako bi kineska Vlada smatrala da su banke u boljem položaju dostaviti pojašnjenja i objašnjenja o davanju povlaštenih zajmova. Komisija je stoga zatražila od kineske Vlade da potvrdi prisutnost banaka prije provjere kako bi skupina zadužena za provjeru mogla napraviti potrebne pripreme. Kineska je Vlada svojem dopisu od 15. lipnja 2012. navela da će nastaviti tražiti od banaka da surađuju, ali da ih na to ne može prisiliti. Konačno, radna je skupina Komisije tek tijekom prvog dana provjere obaviještena da je predstavnik Kineske banke za izgradnju dostupan za pitanja i objašnjenja. S obzirom na to da Komisija nije bila obaviještena o tome (iako je to posebno zatražila u pismu najave provjere), nije mogla postaviti specifična pitanja o ugovorima i uvjetima zajmova, nego samo općenita pitanja. U svakom slučaju, nikakvi popratni dokumenti nisu dostavljeni uz izjave predstavnike Kineske banke za izgradnju s objašnjenjem da su svi dokumenti koje je Komisija zatražila povjerljivi i interne prirode.
(164)
Kineskoj je Vladi ukazano na posljedice nesuradnje u skladu s člankom 28. stavkom 1. i stavkom 6. Osnovne uredbe. S obzirom na taj nedostatak suradnje, bilo je potrebno, pored uzimanja u obzir odgovarajućih dokumenata kineske Vlade koje su dostavile druge stranke, koristiti i podatke iz sekundarnih izvora, uključujući pritužbu i javno dostupne podatke s interneta.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(165)
Ispitni je postupak utvrdio da kinesko financijsko tržište obilježava uplitanje države, jer je većina velikih banaka u državnom vlasništvu. Kineske vlasti pružile su samo vrlo šture podatke o udjelima/vlasništvu u bankama u Kini. Međutim, kako se u nastavku dodatno objašnjava, Komisija je skupila dostupne podatke kako bi došla do reprezentativnih nalaza. Prilikom analize jesu li na banke prenesene Vladine ovlasti ili ih izvršavaju (javna tijela), Komisija je također tražila podatke ne samo o državnom vlasništvu banaka, nego i o drugim značajkama, poput Vladine prisutnosti u upravnom odboru, Vladinog nadzora nad njihovim aktivnostima, provođenje Vladinih politika ili interesa te jesu li subjekti nastali statutom.
(166)
Na temelju dostupnih podataka zaključuje se da banke u državnom vlasništvu u Kini imaju najveći tržišni udio i prevladavajući su dionici na kineskom financijskom tržištu. Prema istraživanju Deutsche Bank iz 2006. o kineskom bankarskom sektoru (47), moguće je da udio banaka u državnom vlasništvu predstavlja više od 2/3 kineskog tržišta. O tome se u Pregledu WTO-a kineske trgovinske politike napominje da je „visoki stupanj državnog vlasništva još jedna važna značajka financijskog sektora u Kini” (48) i da su „zabilježene neznatne promjene tržišne strukture kineskog bankarskog sektora u kojem prevladavaju banke u državnom vlasništvu” (49). Važno je napomenuti da se čini da pet najvećih banaka u državnom vlasništvu (Poljoprivredna banka, Banka Kine, Banka za izgradnju, Banka za komunikacije i Industrijska i poslovna banka) predstavlja više od polovice kineskog bankarskog sektora (50).
(167)
Komisija je također zatražila podatke o strukturi Vladinog nadzora u tim kineskim bankama i provedbi Vladinih politika ili interesa u odnosu na industriju čelika (tj. upravni odbor i odbor dioničara, zapisnici sa sastanaka dioničara/direktora, državljanstvo dioničara/direktora, politike davanja zajmova i procjena rizika u odnosu na zajmove dane proizvođačima izvoznicima koji surađuju). Neovisno o tome, kako se napominje u gornjoj uvodnoj izjavi 160., kineska Vlada je dostavila vrlo ograničene informacije u tom pogledu. Posljedično, Komisija je morala koristiti dostupne podatke. Na temelju dostupnih podataka zaključila je da te banke kontrolira Vlada i da one izvršavaju Vladine ovlasti tako da se njihovo postupanje može pripisati državi. Odgovarajući podaci korišteni za navedene nalaze proizišli su iz podataka koje je dostavila kineska Vlada, godišnjih izvješća kineskih banaka koje je dostavila kineska Vlada ili su javno dostupni, podataka iz istraživanja Deutsche Bank iz 2006. o kineskom bankarskom sektoru, Pregleda WTO-a kineske politike (2010. i 2012.), izvješća Svjetske banke „Kina 2030.”, podataka koje su dostavili proizvođači izvoznici koji surađuju i podataka sadržani u pritužbi. U pogledu stranih banaka, neovisni izvori procjenjuju da one predstavljaju mali udio u kineskom bankarskom sektoru te posljedično imaju neznatnu ulogu u politici zajmova; odgovarajući podaci ukazuju na to da bi one mogle predstavljati samo 1 % kineskog tržišta (51). Odgovarajući javno dostupni podaci također potvrđuju da se kineske banke, posebno velike poslovne banke, još uvijek oslanjaju na dioničare u državnom vlasništvu i Vladu za obnavljanje kapitala kada postoji nedostatak adekvatnosti kapitala kao posljedica kreditne ekspanzije (52).
(168)
U pogledu banaka koje su dale zajmove proizvođačima izvoznicima koji surađuju, velika većina su banke u državnom vlasništvu. Doista je na temelju dostupnih podataka utvrđeno da je najmanje 14 od 17 evidentiranih banaka banke u državnom vlasništvu, uključujući najveće poslovne banke u Kini poput Banke Kine, Kineske banke za izgradnju i Industrijske i poslovne banke Kine. U pogledu preostalih dotičnih banaka u državnom vlasništvu, Komisija je ponovno zatražila iste gore spomenute podatke o Vladinom nadzoru i provedbi Vladinih politika ili interesa u odnosu na industriju čelika. Takve detaljne informacije nisu dostavljene. Stoga se zaključuje da te banke kontrolira Vlada i da one izvršavaju Vladine ovlasti tako da se njihovo postupanje može pripisati državi. Stoga bi se poslovne banke u državnom vlasništvu u Kini trebale smatrati javnim tijelima.
(169)
Još jedan znak uključenosti kineske Vlade na kineskom financijskom tržištu je uloga koju Narodna banka Kine ima u određivanju posebnih granica kod određivanja i promjene kamatnih stopa. Doista, ispitni je postupak utvrdio da Narodna banka Kine ima posebna pravila koja uređuju način na koji se mijenjaju kamatne stope u Kini. Prema dostupnim podacima, ta su pravila određena u Okružnici Narodne banke Kine o pitanjima prilagodbe kamatnih stopa na depozite i zajmove - Yinfa (2004.) br. 251 („Okružnica 251”). Od financijskih se institucija zahtijeva određivanje kamatnih stopa za zajmove u određenom rasponu u odnosu na referentnu kamatnu stopu Narodne banke Kine za zajmove. Za zajmove poslovnih banaka i zajmove banaka za provedbu državne politike kojima se komercijalno upravlja nema gornje granice raspona, nego samo donja granica. Za gradske kreditne zadruge i ruralne kreditne zadruge postoje i gornja i donja granica raspona. Za povlaštene zajmove i zajmove za koje Državno vijeće ima posebne odredbe, kamatne stope se ne mijenjaju prema gore. Komisija je od kineske Vlade tražila objašnjenja o definiciji i izričaju u Okružnici 251., kao i njoj prethodnog propisa (Okružnica Narodne banke Kine o proširenju raspona promjena kamatnih stopa zajmova financijskih institucija - YinFa [2003.] br. 250). Međutim, kako je opisano u gornjim uvodnim izjavama 161. i 162., kineska je Vlada odbila dostaviti te okružnice tako da Komisija nije mogla provjeriti njihov sadržaj i zatražiti objašnjenja. S obzirom na to da kineska Vlada nije dostavila odgovarajuće informacije u tom pogledu koje bi ukazale na to da se stanje promijenilo od svibnja 2011. kada je Komisija zaključila svoj antisubvencijski ispitni postupak o premazanom finom papiru (53), utvrđeno je da je Narodna banka Kine uključena i da utječe na određivanje kamatnih stopa poslovne banke u državnom vlasništvu.
Kineska Vlada nije dostavila nikakve dokaze da se stanje utvrđeno u ispitnom postupku o premazanom finom papiru promijenilo. Stoga je na temelju raspoloživih podataka i drugih gore navedenih dokaza zaključeno da bi situacija u vezi s metodologijom za utvrđivanje kamatnih stopa trebalo ostati jednako tijekom cijelom RIP-a.
(170)
Komisija je također nastojala analizirati jesu li poslovne banke u privatnom vlasništvu u Kini ovlaštene ili ih usmjerava kineska Vlada na davanje povlaštenih (subvencioniranih) zajmova proizvođačima organski prevučenog čelika, u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iv. Osnovne uredbe.
(171)
Iz gornjeg odjeljaka o uključenost države u bankarski sektor (uvodne izjave od 165. do 169.) jasno je da kineska Vlada ima politiku osiguranja povlaštenih zajmove sektoru organski prevučenog čelika, jer su javna tijela (poslovne banke u državnom vlasništvu) (54) uključene u takvo postupanje i imaju vodeće mjesto na tržištu, što im omogućuje odobravanje kamatnih stopa ispod tržišne vrijednosti. Sada treba utvrditi obuhvaća li ta politika privatne dobavljače.
(172)
Zakon o poslovnim bankama [2003.] primjenjuje se jednako na poslovne banke u državnom vlasništvu i poslovne banke u privatnom vlasništvu. Na primjer, članak 38. ovog zakona upućuje sve poslovne banke (tj. i banke koje su u privatnom vlasništvu) da „utvrde stopu zajma u skladu s gornjom i donjom granicom stope zajma koju je odredila Narodna banka Kine”. Članak 34. Zakona o poslovnim bankama upućuje poslovne banje da „svoje poslovanje sa zajmovima provode u skladu s potrebama nacionalnog gospodarstva i društvenog razvoja te u duhu državnih politika za industriju”.
(173)
Osim toga, Odredba br. 35 - Politike za razvoj industrije željeza i čelika, posebno članci 24. i 25. koji ograničuju odobravanja zajmova samo na ona trgovačka društva koja postupaju u skladu s nacionalnim politikama za razvoj industrije željeza i čelika, ne razlikuju poslovne banke u državnom i u privatnom vlasništvu.
(174)
Nastavno na gore navedeno (uvodne izjave od 161. do 162.), okružnice Narodne banke Kine, također, su obvezujuće za poslovne banke u privatnom vlasništvu.
(175)
Gornja pozivanja na zakone i propise u vezi s bankarskim sektorom pokazuju da politika kineske Vlade u pogledu odobravanja povlaštenih zajmova proizvođačima organski prevučenog čelika obuhvaća i poslovne banke u privatnom vlasništvu te i de facto kineska Vlada usmjerava da „svoje poslovanje sa zajmovima provode u skladu s potrebama nacionalnog gospodarstva i društvenog razvoja te u duhu državnih politika za industriju” (55).
(176)
Komisija je od kineske Vlade zatražila odgovarajuće informacije kako bi ocijenila kako banke u Kini provede ocjenu kreditnog rizika trgovačkih društava za OCS prije donošenja odluke hoće li im odobriti zajmove ili ne te odluke o uvjetima dodjeljivanja zajmova. U Dodatku A na upitnik, Komisija je zatražila informacije o tome kako banke, uzimaju u obzir rizik kod dodjeljivanja zajmova, ocjenjuju kreditnu sposobnost korisnika kredita, koje premije rizika banka naplaćuje za različita trgovačka društva/industrije u Kini, koje čimbenike banka uzima u obzir kod ocjene kreditnog zahtjeva, opisu kreditnog zahtjeva, procesu odobrenja itd. Međutim, niti kineska Vlada niti bilo koja pojedinačna banka utvrđena u upitniku nije dostavila nikakve dokaze u tom pogledu. Kineska je Vlada dostavila samo odgovore općenite prirode bez ikakvih dokaza o stvarnoj ocjeni kreditnog rizika bilo koje vrste.
(177)
Komisija je također zatražila slične informacije od proizvođača izvoznika koji surađuju i pokušala ih je provjeriti tijekom posjeta radi provjere proizvođača izvoznika u uzorku na licu mjesta. Obje grupacije proizvođača izvoznika u uzorku su odgovorile da banke traže određene dokumente i provode neku vrstu analiza kreditnog rizika prije dodjeljivanja zajma. Međutim, svoje tvrdnje nisu mogle potkrijepiti nikakvim dokazima. Komisija je tijekom provjere na licu mjesta zatražila dokaze da banke traže takve dokumente ili da trgovačka društva dostavljaju bankama te dokumente ili bilo kakvo izvješće banaka kojim se dokazuje da su takve analize kreditnog rizika provedene. Međutim, grupacije proizvođača izvoznika u uzorku nisu mogle dostaviti takve dokaze, kao niti bilo koje druge dokaze koji potvrđuju njihove tvrdnje. Također se napominje da ni jednoj grupaciji proizvođača izvoznika u uzorku, kao niti pojedinačnim trgovačkim društvima unutar tih grupacija nije dodijeljen kreditni rejting.
(178)
Podaci o ocjeni kreditnog rizika višem su puta zatraženi od zainteresiranih stranaka i smatraju se ključnima uzimajući u obzir između ostalog i. nalaze u izvješću MMF-a za 2006. koji je ukazao na to da je liberalizacija banaka u Kini nedovršena i da se kreditni rizik ne odražava primjereno (56), ii. izvješću MMF-a za 2009. koje je istaknulo nedostatak liberalizacije kamatnih stopa u Kini (57), iii. izvješću MMF-a za pojedinu zemlju za 2010. koje je navelo da je trošak kapitala u Kini relativno nizak, dodjela je kredita ponekad određena necjenovnim kriterijima i visoka štednja pravnih osoba dijelom je povezana s niskim troškom različitih ulaznih čimbenika (uključujući kapital i zemlju) (58) i iv. Ekonomski pregled OECD-a za Kinu za 2010. (59) i Radni dokument gospodarskog odjela OECD-a br. 747 o reformama kineskog financijskog sektora (60) koji su naveli da je u vlasništvu financijskih institucija i dalje dominantna država, zbog čega se javljaju pitanja o tome u kojoj su mjeri odluke banaka o zajmovima temeljene isključivo na poslovnim razmatranjima, dok se za tradicionalnu ulogu banaka čini kao da je to uloga Vladinih agencija povezanih s Vladom.
(d) Financijski doprinos
(179)
Uzimajući u obzir sve dokaze, zaključuje se da su veliku većinu zajmova dvjema grupacijama proizvođača izvoznika u uzorku dale banke koje se smatraju javnim tijelima, jer su im dodijeljene ovlasti Vlade i izvršavaju Vladine funkcije. Postoje dodatni dokazi da te banke stvarno izvršavaju Vladine ovlasti jer, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 169., postoji jasno uplitanje države (tj. Narodne banke Kine) u način na koji poslovne banke donose odluke o kamatnim stopama za zajmove koji se odobravaju kineskim trgovačkim društvima. U tim okolnostima, praksa davanja zajmova tih subjekata izravno se pripisuje Vladi. Činjenicu da banke izvršavaju Vladine ovlasti također potvrđuje način na koji se Odredba Narodne banke Kine br. 35 - Politike za razvoj industrije željeza i čelika (61) , Odluka 40. i članak 34. Zakona o poslovnim bankama primjenjuju s obzirom na ostvarivanje Vladine industrijske politike. Također postoji i puno dokaza na temelju indicija, koje potkrepljuju objektivne studije i izvješća, da u kineskom financijskom sustavu još uvijek postoji velika mjera Vladinog uplitanja, kako je već objašnjeno u gornjoj uvodnoj izjavi 178. Konačno, kineska Vlada nije dostavila podatke koji bi omogućili bolje razumijevanje odnosa banaka u državnom vlasništvu i Vlade, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama od 159. do 164.
Stoga u slučaju zajmova koje daju poslovne banke u državnom vlasništvu u Kini, Komisija zaključuje da postoji financijski doprinos proizvođačima organski prevučenog čelika u obliku izravnog prijenosa Vladinih sredstava u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe. Osim toga, isti dokazi pokazuju da poslovne banke u državnom vlasništvu (kao i banke u privatnom vlasništvu) ovlašćuje ili usmjerava Vlada te to stoga znači da financijski doprinos postoji u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iv. Osnovne uredbe.
(180)
S obzirom na analizu u gornjim uvodnim izjavama od 170. do 175., također se utvrđuje da kineska Vlada ovlašćuje i usmjerava banke u privatnom vlasništvu na odobravanje zajmova proizvođačima OCS-a te da financijski doprinos postoji na temelju članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iv. Osnovne uredbe.
(e) Koristi
(181)
Postoji korist u smislu članka 3. stavka 2. i članka 6. točke (b) Osnovne uredbe u mjeri u kojoj se Vladini zajmovi odobravaju pod povoljnijim uvjetima nego što bi ih zajmoprimac mogao stvarno ostvariti na tržištu. Budući da je utvrđeno da nevladini zajmovi u Kini ne daju prikladno tržišno mjerilo (banke u privatnom vlasništvu koje povjerava ili usmjerava kineska Vlada), do njega se došlo korištenjem metode opisane dolje u uvodnim izjavama 191. i 192.
(f) Specifičnost
(182)
Industrija čelika pripada poticanoj kategoriji u skladu s Odlukom br. 40. Odluka br. 40 uredba je Državnog vijeća, tj. najvišeg upravnog tijela u NRK-u te je u tom smislu odluka pravno obvezujuća za ostala javna tijela i gospodarske subjekte. Razvrstava industrijske sektore u „poticane, ograničene i isključene projekte”. Taj akt predstavlja smjernicu industrijske politike koja zajedno s Kataloškim popisom pokazuje kako kineska Vlada održava politiku poticanja i potpore skupina poduzeća ili industrija, poput industrije čelika/OCS-a, koja je u Kataloškom popisu razvrstana kao „poticana industrija”. U pogledu broja industrija navedenih kao „poticane”, napominje se da one predstavljaju samo dio kineskog gospodarstva. Nadalje, samo određene aktivnosti unutar tih poticanih sektora označene su kao „poticane”. Odluka br. 40 također u članku 17. određuje da „poticani projekti ulaganja” dobivaju određene povlastice i poticaje te, između ostalog, financijsku potporu. S druge strane, u odnosu na „ograničene i isključene projekte”, Odluka br. 40 ovlašćuje državnu vlast na izravno uplitanje radi uređenja tržišta. De facto, na temelju članaka 18. i 19. odgovarajuća tijela sprječavaju financijske institucije da takvim „ograničenim i isključenim projektima” osiguraju zajmove. Iz gore je navedenog jasno da Odluka br. 40 sadrži obvezujuća pravila za sve gospodarske institucije u obliku uputa o poticanju i potpori poticanih industrija, od kojih je jedna i industrija OCS-a.
(183)
Nadalje, Odredba br. 35 NDRC-a - Politike za razvoj industrije željeza i čelika, a posebno članci 24. i 25., ograničuje davanje zajmova samo na poduzeća za čelik koja postupaju u potpunosti u skladu s politikama za razvoj industrije željeza i čelika.
(184)
Podnositelj pritužbe je, također, dostavio dokaze da neki drugi Vladini planovi i dokumenti daju poticaje i upute za pružanje financijske potpore industriji čelika općenito, ali i specifičnim zemljopisnim regijama Kine (62) (63).
(185)
Uzimajući u obzir gornja razmatranja, postaje jasno da nadležna tijela dopuštaju financijskim institucijama dodjeljivanje povlaštenih zajmova samo ograničenom broju industrija/trgovačkih društava koje postupaju u skladu s razvojnim politikama kineske Vlade. Na temelju dokaza u spisu i zbog izostanka suradnje kineske Vlade u ovom pitanju, zaključuje se da subvencije u obliku povlaštenih zajmova nisu općenito dostupne te su stoga specifične u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe. Štoviše, ni jedna zainteresirana stranka nije podnijela dokaze koji ukazuju na to da se subvencija temelju na objektivnim kriterijima ili uvjetima na temelju članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(186)
Ispitni je postupak pokazao da su dvije grupacije proizvođača izvoznika u uzorku imale koristi od povlaštenih zajmova tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(g) Zaključak
(187)
U skladu s tim, financiranje industrije organski prevučenog čelika trebalo bi se smatrati subvencijom.
(188)
S obzirom na postojanje financijskog doprinosa, koristi za proizvođače izvoznike i specifičnosti, ova bi se subvencija trebala smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(h) Izračun iznosa subvencije
(189)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Prema članku 6. točki (b) Osnovne uredbe kao korist za primatelje smatra se razlika između iznosa kojeg trgovačko društvo plaća za Vladin zajam i iznosa kojeg bi trgovačko društvo platilo za usporedivi komercijalni zajam dostupan na tržištu.
(190)
Kako je objašnjeno gore (uvodne izjave od 165. do 178.), budući da zajmovi koje daju kineske banke odražavaju značajno Vladino uplitanje u bankarski sektor i ne odražavaju kamatne stope kakve se mogu naći na funkcionirajućem tržištu, prikladno tržišno mjerilo određeno je korištenjem metode opisane u nastavku. Nadalje, zbog nedostatka suradnje kineske Vlade, Komisija se također poslužila dostupnim podacima kako bi odredila prikladnu kamatnu stopu kao mjerilo.
(191)
Prilikom izračuna prikladnog mjerila, smatra se razumnim primijeniti kineske kamatne stope, prilagođene za uobičajeni tržišni rizik. Doista, u kontekstu u kojem je trenutačno financijsko stanje izvoznika utvrđeno na iskrivljenom tržištu te nema pouzdanih podataka kineskih banaka o mjerenju rizika i određivanju kreditnog rejtinga, smatra se potrebnim ne uzeti kreditnu sposobnost kineskih izvoznika nominalno, nego primijeniti uvećani iznos kako bi se odrazio mogući utjecaj kineskog iskrivljenog tržišta na njihovu financijsku situaciju.
(192)
U pogledu gore navedenog, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 160., 163. i 164., od kineske Vlade i od proizvođača izvoznika koji surađuju zatražena je dostava podataka o politici davanja zajmova kineskih banaka i načinu na koji su zajmovi dodijeljeni proizvođačima izvoznicima. Stranke nisu dostavile takve podatke, iako je to od njih više puta zatraženo, te su odbile pristup bankama u državnom vlasništvu. Prema tome, s obzirom na nedostatak suradnje i sve dostupne podatke te u skladu s odredbama članka 28. stavka 6. osnovne Uredbe, smatra se prikladnim smatrati da bi se svim poduzećima u Kini odobrila samo najviša ocjena „stupnja neulaganja” za obveznice (BB po Bloombergu) te na uobičajenu stopu za zajmove Narodne banke Kine primijeniti prikladnu premiju koja se može očekivati na obveznice koje izdaju poduzeća s tim rejtingom. Korist proizvođača izvoznika izračunata je uzimanjem u obzir razlike kamatne stope, izražene kao postotak, pomnoženo s nepodmirenim dugom, što predstavlja kamatu koja nije plaćena tijekom RIP-a. Taj je iznos potom podijeljen na ukupni promet proizvođača izvoznika koji surađuju.
(193)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike u uzorku iznosi 0,25 % za grupaciju Huadong i 0,89 % za grupaciju Panhua.
(194)
Ponderirana prosječna stopa subvencije za trgovačka društva koja surađuju, a koja nisu uključena u uzorak, iznosi 0,58 %.
(195)
S obzirom na nisku razinu suradnje, stopa subvencije za sva trgovačka društva koja nisu surađivala određena je na razini stope subvencije utvrđene za ovaj program za subjekte povezane s jednim od trgovačkih društava u uzorku koja surađuju, tj. 0,97 %.
3.3.3. PROGRAMI VLASNIČKOG KAPITALA
(196)
Brojni navodni programi subvencija u vezi s vlasničkim kapitalom detaljno su opisani u pritužbi u odnosu na proizvođače izvoznike koji nisu uključeni u uzorak i/ili koji ne surađuju u ispitnom postupku. Komisija je od kineske Vlade zatražila da dostavi informacije o tim programima u izvornom i dodatnim upitnicima te je naknadno pružila dovoljno prilika kineskoj Vladi da dostavi odgovore o tim programima. Kineska je Vlada zauzela stav da bi trebala dostaviti odgovore samo o navodnim programima subvencija koji se odnose na dva proizvođača izvoznika u uzorku te je to potvrdila tijekom postupka.
(197)
Znatna razina nesuradnje u ovom postupku onemogućila je Komisiji da prikupi informacije i dokaze o tim programima navedenima u pritužbi. Komisija je potvrdila da proizvođači izvoznici u uzorku nisu koristili te programe. Stoga je Komisija morala utvrditi postojanje programa subvencija i odrediti preostalu pristojbu u pogledu svih ostalih programa za koje kineska Vlada nije dostavila informacije i koji nisu bili na raspolaganju proizvođačima izvoznicima u uzorku niti su ih oni koristili na temelju raspoloživih dokaza u spisu, u skladu s odredbama članka 28. stavka 1. Osnovne uredbe.
3.3.3.1. Zamjena duga za udio u kapitalu
(a) Opis
(198)
Pritužba je sadržavala dokaze da je nekoliko proizvođača čelika bilo 2000. uključeno u zamjenu duga za udio u kapitala za ukupan iznos duga od 62,5 milijardi juana. Tvrdilo se da je nepodmireni dug proizvođača čelika u državnom vlasništvu prema poslovnim bankama u državnom vlasništvu ukinut u zamjenu za vlasnički kapital posredstvom četiri kineska društva za upravljanje imovinom, što nije bilo u skladu s tržišnim uvjetima. U pritužbi se nadalje tvrdilo da su društva za upravljanje imovinom osnovana posebno radi rješavanja velikih nenaplaćenih zajmova u ključnim industrijama, uključujući sektor čelika, i restrukturiranja dugova poduzeća u državnom vlasništvu, između ostalog, zamjenom duga za udio u kapitalu. S obzirom na nedostatak informacija od strane kineske Vlade o tom programu, Komisija je svoje nalaze temeljila na raspoloživim informacijama u spisu u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe (vidjeti gornje uvodne izjave od 33. do 35.). Zbog istog se razloga članak 28. Osnovne uredbe primijenio na programe dokapitalizacije i neisplaćenih dividenda opisani u donjim uvodnim izjavama od 204. do 215.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(199)
Nalazi o ovom programu temelje se na informacijama sadržanima u pritužbi. Zamjene duga za udio u kapitalu predstavljaju financijski doprinos u obliku dokapitalizacije i/ili zajma u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe ili u obliku otpisa prihoda proizašlog iz otkazanog ili neplaćenog duga u smislu članka 3. stavka 1. točka (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. Financijski je doprinos dala Vlada preko javnih tijela uključenih u te transakcije, tj. četiri društva za upravljanje imovinom i različitih poslovnih banaka u državom vlasništvu (vidjeti gornju uvodnu izjavu 168.). Budući da kineska Vlada nije surađivala, dokazi u spisu pokazuju da su društva za upravljanje imovinom javna tijela, jer ih je kineska Vlada posebno osnovala radi rješavanja velikih nenaplaćenih zajmova u ključnim industrijama, uključujući sektor čelika, i restrukturiranja dugova poduzeća u državnom vlasništvu. Stoga se smatra da ona izvršavaju Vladine ovlasti.
(200)
Nadalje, podnositelj pritužbe dostavio je dokaz prima facie da je veliki iznos duga otkazan, što nije bilo po tržišnim uvjetima, jer kineska Vlada nije napravila procjenu koju bi privatni ulagač napravio u pogledu očekivane razumne stope povrata koju bi te zamjene za udio u kapitalu ostvarile s vremenom. Umjesto toga, u pritužbi se tvrdilo da je kineska Vlada zamijenila velike iznose duga u zamjenu za udio u kapitalu s ciljem smanjenja omjera obveza i imovine proizvođača čelika kako bi povećala njihovu konkurentnost, bez komercijalnih razmatranja koje bi napravio privatni ulagač. Nakon pažljivih analiza informacija dostavljenih u pritužbi i u izostanku svih ostalih informacije u spisu, Komisija je zaključila da se za mjere stoga smatra da donose koristi u smislu članka 6. točke (a) Osnovne uredbe.
(201)
Ova je subvencija specifična u smislu članka 4. stavka 2. Osnovne uredbe, jer je ograničena samo na određene subjekte u kojima država ima udio, a to se financiranje odobrava prema diskrecijskoj odluci i nema objektivnih kriterija. Stoga se zaključuje da taj program predstavlja subvenciju protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere za proizvođače izvoznike dotičnog proizvoda.
(c) Izračun iznosa subvencije
(202)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Korist dodijeljena primatelju jednokratna je korist i smatra se punim iznosom zamjene duga za udio u kapitalu, tj. iznosom otpisanog duga. S obzirom na to da kineska Vlada nije dostavila druge informacije za procjenu koristi, Komisija je svoje nalaze temeljila na informacijama sadržanima u pritužbi. U skladu s člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, tako izračunati iznos subvencije dodijeljen je RIP-u na temelju uobičajenog razdoblja amortizacije imovine trgovačkih društava primatelja. Iznos je prilagođen dodavanjem kamata za to razdoblje kako bi odrazio vrijednost koristi u tom razdoblju, utvrđujući na taj način potpunu korist ovog programa za primatelje. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije dodjeljivao prema razini proizvodnje dotičnog proizvoda tijekom RIP-a, jer subvencija ne ovisi o realizaciji izvoza i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(203)
Tako dobivena stopa subvencije za sva trgovačka društva koja ne surađuju iznosi 0,05 %. Nije trebalo računati stopu subvencije za proizvođače u uzorku i druge proizvođače koji surađuju zbog razloga opisanih u uvodnim izjavama 196. i 197.
3.3.3.2. Dokapitalizacija
(a) Opis
(204)
U pritužbi se tvrdi da je tijekom godina kineska Vlada osigurala znatne iznose gotovine proizvođačima čelika putem dokapitalizacije. U skladu s pritužbom, kineska je Vlada (putem različitih poduzeća u državnom vlasništvu) stekla udjele u trgovačkim društvima u kojima je već bila najveći dioničar bez stjecanja dodatnih prava dioničara. U pritužbi se također detaljno navode specifične transakcije koje uključuju subjekte pod nadzorom države, uključujući China International Capital Corporation (CICC) i SASAC.
(b) Nalazi ispitnog postupka
(205)
S obzirom na to da kineska Vlada nije dostavila nikakve informacije o ovom programu (vidjeti gornje uvodne izjave 196. i 197.), nalazi o ovom programu temelje se na informacijama sadržanima u pritužbi, kako su potkrijepljene odgovarajućim izvorima. Dokapitalizacija predstavlja izravni prijenos sredstava u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe. Te financijske doprinose osigurala je Vlada putem javnih tijela uključenih u te transakcije, uključujući CICC i SASAC. Pritužba sadrži specifične dokaze o dokapitalizaciji u vezi s proizvođačem čelika u državnom vlasništvu, kada je CICC djelovao kao glavni upisivač i upravitelj izdavanja dionica. U skladu s informacijama u pritužbi, CICC je 51 % u državnom vlasništvu i konačno pod nadzorom SASAC-a, koji je u specifičnim transakcijama zabilježen i u pritužbi kao subjekt kineske Vlade koji nadzire proizvođača čelika u državnom vlasništvu (za analizu funkcija SASAC-a vidjeti gorenje uvodne izjave od 64. do 66.). Stoga je te transakcije provela kineska Vlada putem javnih tijela u smislu članka 2. točke (b) Osnovne uredbe i odgovarajuće sudske prakse WTO-a.
(206)
Smatra se da ta dokapitalizacija daje koristi trgovačkim društvima primateljima u smislu članka 6. točke (a) Osnovne uredbe, jer nisu u skladu s uobičajenom praksom ulaganja privatnih ulagača. Nesukladnost te dokapitalizacije s praksom privatnih ulagača detaljno je dokazana u pritužbi. U pogledu specifičnih transakcija, pritužba pokazuje, prvo, da je proizvođač čelika u državnom vlasništvu platio precijenjenu cijenu svog udjela nove emisija dionica koja nije u skladu s poštenim tržišnim udjelima i, drugo, da je koristio sredstva prikupljena za kupnju imovine u državnom vlasništvu i ulaganja u vlasnički kapital po cijenama ispod tržišnih. Pritužba također pokazuje da je kineska Vlada platila jednaku cijenu kao ostali ulagači iako su njezine dionice vrijedila manje s obzirom na to da su nosile drukčija prava i izglede od dionica prodanih drugim dioničarima.
(207)
Te subvencije su specifične u smislu članka 4. stavka 2. točke (c) Osnovne uredbe, jer su osigurane ograničenom broju odabranih subjekata u kojima Vlada ima udio. Stoga se zaključuje da taj program predstavlja subvenciju protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere za proizvođače izvoznike dotičnog proizvoda.
(c) Izračun iznosa subvencije
(208)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Korist dodijeljena primateljima smatra se iznosom dokapitalizacije. S obzirom na to da kineska Vlada nije dostavila druge informacije za procjenu koristi, Komisija je svoje nalaze temeljila na informacijama sadržanima u pritužbi. U skladu s člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, tako izračunati iznos subvencije dodijeljen je RIP-u na temelju uobičajenog razdoblja amortizacije imovine trgovačkih društava primatelja. Iznos je prilagođen dodavanjem kamata za to razdoblje kako bi odrazio vrijednost koristi u tom razdoblju, utvrđujući na taj način potpunu korist ovog programa za primatelje. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe, ovaj iznos subvencije dodjeljuje se prema ukupnoj razini proizvodnje primatelja tijekom RIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ne ovisi o realizaciji izvoza i nije dodijeljena u vezi s izrađenim, proizvedenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(209)
Tako dobivena stopa subvencije za sva trgovačka društva koja ne surađuju iznosi 0,08 %. Nije trebalo računati stopu subvencije za proizvođače u uzorku i druge proizvođače koji surađuju zbog razloga opisanih u uvodnim izjavama 196. i 197.
3.3.3.3. Neisplaćene dividende
(a) Opis
(210)
U pritužbi se tvrdilo da u skladu s politikom kineske Vlade, poduzeća u državnom vlasništvu, uključujući trgovačka društva za čelik koja proizvode OCS ne moraju plaćati dividende Vladi kao svom vlasniku, čak i kada ostvare dobit. Kao rezultat toga, proizvođači čelika u državnom vlasništvu mogu financirati velika ulaganja putem zadržane dobiti koja nije raspodijeljena kao dividenda u skladu s ovim programom.
(b) Nalazi ispitnog postupka
(211)
S obzirom na to da kineska Vlada nije dostavila nikakve informacije o raspodjeli dividenda proizvođača čelika u državnom vlasništvu (vidjeti gornje uvodne izjave 196. i 197.), nalazi o ovom programu se temelje na informacijama sadržanima u pritužbi, kako su potkrijepljene odgovarajućim izvorima. Neisplaćene dividende moraju se smatrati prikrivenim bespovratnim sredstvom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe ili otpisanim prihodom na temelju članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe, s obzirom na to da kineska Vlada ne prikuplja dividende koje se uobičajene plaćaju privatnim ulagačima za njihove dionice. Ta prikrivena bespovratna sredstva Vlada osigurava preko subjekta koji izravno drže udjele u proizvođačima čelika u državnom vlasništvu, u načelu SASAC-a. Analiza SASAC-a pokazuje da on izvršava Vladine funkcije (detaljnije vidjeti u gornjim uvodnim izjavama od 64. do 66.).
(212)
Smatra se da se punim iznosom neisplaćenih dividendi dodjeljuje korist proizvođačima čelika u državnom vlasništvu koji su primatelji, u smislu članka 6. točke (a) Osnovne uredbe, jer nije u skladu s uobičajenom praksom ulaganja privatnih ulagača koji traže raspodjelu dividendi koje su uobičajeno pripisane njihovim dionicama. Za poduzeća u državnom vlasništvu koji su djelomično u vlasništvu privatnih ulagača, iznos dobiti jednak je iznosu neisplaćenih dividendi koje su im raspoređene prema načelu razmjernosti.
(213)
Te subvencije specifične su u smislu članka 4. stavka 2. Osnovne uredbe, jer su osigurane ograničenom broju odabranih subjekata u kojima Vlada ima udio. Stoga se zaključuje da taj program predstavlja subvenciju protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere za proizvođače izvoznike dotičnog proizvoda.
(c) Izračun iznosa subvencije
(214)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Korist dodijeljena primateljima smatra se iznosom neisplaćenih dividendi. S obzirom na to da kineska Vlada nije dostavila druge informacije za procjenu koristi, Komisija je svoje nalaze temeljila na javno dostupnim financijskim podacima o primateljima. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe, tako izračunati iznos subvencije dodjeljuje se prema ukupnom prometu primatelja tijekom RIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ne ovisi o realizaciji izvoza i nije dodijeljena u vezi s izrađenim, proizvedenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(215)
Tako dobivena stopa subvencije za sva trgovačka društva koja ne surađuju iznosi 1,36 %. Nije trebalo računati stopu subvencije za proizvođače u uzorku i druge proizvođače koji surađuju zbog razloga opisanih u uvodnim izjavama 196. i 197.
3.3.4. PROGRAMI ZA POREZ NA DOHODAK I OSTALE NEPOSREDNE POREZE
3.3.4.1. Porezne politike za odbitak troškova za istraživanje i razvoj
(216)
Ovaj program osigurava koristi trgovačkim društvima koja uvode nove tehnologije, nove proizvode ili nove tehnike u svoju proizvodnju. Prihvatljiva trgovačka društva mogu smanjiti svoj porez na dobit za 50 % stvarnih troškova za odobrene projekte.
(217)
Napominje se da, iako je kineska Vlada ograničila svoj odgovor na upitnik i pismo za dopunu podataka na programe koje koriste trgovačka društva u uzorku, ona nije dostavila nikakve informacije o ovom programu, unatoč činjenici da je jedno od trgovačkih društava u uzorku prijavilo koristi u okviru ovog programa u svojem odgovoru na upitnik. Kada je od nje ponovno tijekom provjere na licu mjesta zatraženo da dostavi potrebne informacije, kineska je Vlada dostavila djelomični dopunski odgovor o ovom programu. Unatoč kasnom dostavljanju tih informacija, skupina za provjeru zatražila je pojašnjenja o nekoliko pitanja (vidjeti donju uvodnu izjavu 219.), no ona nisu dana. Kao rezultat toga, Komisija je morala temeljiti svoje nalaze na najboljim raspoloživim činjenicama.
(a) Pravna osnova
(218)
Ovaj je program osiguran kao povlašteni porezni tretman na temelju članka 30. stavka 1. Zakona o porezu na dobit NRK-a (Odredba br. 63 Predsjednika Narodne Republike Kine, na snazi od 1. siječnja 2008.), članka 95. Pravilnika o provedbi Zakona o porezu na dobit NRK-a (Odluka br. 512 Državnom vijeća NRK-a) i Vodiča za ključna područja (Obavijest br. 6, 2007.). Kineska Vlada nije dostavila Odluku br. 512 niti Obavijest br. 6 tijekom ovog postupka.
(b) Prihvatljivost
(219)
Kako je gore navedeno, kineska Vlada nije dostavila odgovarajuće informacije o ovom programu u odgovorima na upitnik i pismo za dopunu podataka. U dokumentu dostavljenom tijekom provjere na licu mjesta, kineska je Vlada navela da se samo „naknade poduzeća za istraživanje i razvoj nastale tijekom razvoja nove tehnologije, novih proizvoda i novih vještina” mogu računati u oporezivi prihod za potrebe odbitka. Međutim, kineska Vlada nije razjasnila značenje pojmova „nova tehnologija”, „novi proizvod” i „nove vještine”. Komisija je, također, nastojala pronaći točno značenje tih pojmova tijekom provjere društva Zhejiang Huadong, no to društvo nije moglo dati nikakvo konkretno objašnjenje i odgovorilo je da su to samo općeniti pojmovi.
(220)
Međutim, tijekom ispitnog postupka u vezi s premazanim finim papirom, utvrđeno je da su samo projekti istraživanja i razvoja trgovačkih društava iz sektora novih i visokih tehnologija koja dobivaju prvenstvenu potporu države i projekti popisani u Vodiču o ključnim područjima visokotehnološke industrijalizacije prema trenutačnom Prioritetu razvoja kojeg je objavio NDRC prihvatljivi za ovaj program (64). S obzirom na činjenicu da nikakve nove važne informacije, zbog kojih bi se odbacio ovaj zaključak, nisu dostavljene tijekom ovog postupka utvrđuje se da ovaj program nije općenito dostupan, jer su prihvatljive samo odabrane industrije/trgovačka društva/projekti.
(c) Praktična primjena
(221)
U skladu s odgovorom kineske Vlade, trgovačka društva koja namjeravaju zatražiti ovu poreznu olakšicu, dostavljaju svoju prijavu poreza na dohodak i „ostale odgovarajuće dokumente” poreznom tijelu, no nije utvrđeno koji su to ostali odgovarajući dokumenti. U ispitnom postupku u vezi s premazanim finim papirom utvrđeno je da svako trgovačko društvo koje namjerava zatražiti koristi u okviru ovog programa, mora dostaviti detaljne informacije o projektima istraživanja i razvoja lokalnom Uredu za znanost i tehnologiju te da porezni ured izdaje obavijest o odobrenju tek nakon ispitivanja. Nakon odobrenja se iznos koji podliježe porezu na dobit smanjuje za 50 % stvarnih troškova odobrenih projekata (65).
(d) Nalazi ispitnog postupka
(222)
Ovaj je program koristio jedan od proizvođača izvoznika koji surađuju, Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd tijekom RIP-a. S obzirom na nedostatak suradnje od strane kineske Vlade te s obzirom na njezin kasni i nepotpuni odgovor o ovom programu, nije se mogao utvrditi postupak podnošenja zahtjeva i odobrenja koji moraju poduzeti trgovačka društva koja primaju koristi u okviru ovog programa. Kako je gore navedeno, Komisija se djelomično morala oslanjati na činjenice utvrđene u ispitnom postupku u vezi s premazanim finim papirom.
(e) Zaključak
(223)
Ovaj bi se program trebao smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku odricanja Vlade od prihoda, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(224)
Od kineske je Vlade zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje koristi u okviru ovog programa i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska Vlada nije dostavila takve informacije u svojem odgovoru na upitnik i na pismo za dopunu podataka. Osim toga, čini se da su informacije u tom pogledu dostavljene tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta nepotpune s obzirom na nalaze o istom programu za koji je utvrđeno da ga koriste trgovačka društva iz ispitnog postupka u vezi s premazanim finim papirom. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima u skladu s člankom 28. Osnovne Uredbe. Najbolji dostupni podaci uključivali su nalaze iz ispitnog postupka u vezi s premazanim finim papirom.
(225)
Ovaj program subvencija specifičan je u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu samo određenim poduzećima i industrijama koji su određeni kao poticani, poput onih koji pripadaju industriji OCS-a. Uz to, čini se da nema objektivnih kriterija za ograničavanje prihvatljivosti niti uvjerljivih dokaza iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe. Napominje se da nedostatak suradnje od strane tijela kineske Vlade ne dopuštaju Komisiji procjenu prisutnosti takvih objektivnih kriterija.
(226)
U skladu s tim, ova subvencija trebala bi se smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(227)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Kao korist za primatelje smatra se iznos ukupnog poreza koji bi trebalo platiti po običnoj poreznoj stopi, nakon oduzimanja onoga što je plaćeno s dodatnim smanjenjem od 50 % stvarnih troškova za istraživanje i razvoj za odobrene projekte. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne ovisi o realizaciji izvoza i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(228)
Jedan od proizvođača izvoznika u uzorku koji surađuju, tj. grupacija Huadong, koristio je ovaj program. Stopa subvencije utvrđena za grupaciju Huadong iznosi 0,19 %.
(229)
Ponderirana prosječna stopa subvencije za trgovačka društva koja surađuju, a koja nisu uključena u uzorak, iznosi 0,09 %.
(230)
S obzirom na nisku razinu suradnje, stopa subvencije za sva trgovačka društva koja nisu surađivala određena je na razini najviše stope subvencije utvrđene za ovaj program za trgovačka društva u uzorku koja surađuju, tj. 0,19 %.
3.3.4.2. Porezne povlastice za središnju i zapadnu regiju
(231)
Ovaj program osigurava korist za trgovačka društva koja se nalaze u središnjoj i zapadnoj regiji. Prihvatljiva trgovačka društva podliježu povlaštenoj stopi poreza na dobit od 15 %, umjesto uobičajene stope poreza na dobit od 25 % koja se primjenjuje u Kini.
(232)
Od kineske je Vlade zatraženo dostavljanje informacija o ovom programu u upitniku, u pismu za dopunu podataka te ponovno tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta. U svojim odgovorima na upitnik i pismo za dopunu podataka kineska Vlada nije odgovorila ni na jedno pitanje te je navela da taj program više ne vrijedi, jer je istekao 31. prosinca 2010. Također je tvrdila da ni jedno trgovačko društvo u uzorku nije koristilo ovaj program tijekom RIP-a. Međutim, to nije bilo u skladu s odgovorima jednog od proizvođača izvoznika (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) i s dokazima prikupljenima tijekom posjeta ovog trgovačkog društva radi provjere na licu mjesta.
(a) Pravna osnova
(233)
Ovim se programom osigurava povlašteni porezni tretman putem Obavijesti o povoljnim poreznim politikama za razvoj zapadne regije (koju je izdalo Ministarstvo financija, Glavni porezni ured i Glavni carinarnica i na snazi je od 1. siječnja 2001.) ažurirane putem Obavijesti o daljnjoj provedbi poreznih politika u okviru strategije razvoja zapada (koju je izdalo Ministarstvo financija, Glavni porezni ured i Glavni carinarnica i na snazi je od 1. siječnja 2011. nadalje) kojom se razdoblje valjanosti ovog programa produljuje do 31. prosinca 2020.
(b) Prihvatljivost
(234)
Napominje se da kineska Vlada nije dostavila odgovore ni na koje pitanje o ovom programu u svojim odgovoru na upitnik, pismo za dopunu podataka ili tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta. Međutim, u skladu s Obavijesti o povoljnim poreznim politikama za razvoj zapadne regije ovaj povlašteni porezni tretman dostupan je poticanim poduzećima u zapadnoj regiji (poticana poduzeća su poduzeća u kojima glavna djelatnost predstavlja 70 % ili više ukupnog dohotka, kako je opisano u Katalogu industrija, proizvoda i tehnologija koje potiče država). Tijekom posjeta društva Chongqing Wanda radi provjere na licu mjesta, trgovačko je društvo potvrdilo da primjenjuje povlaštenu poreznu stopu, jer pripada poticanoj kategoriji industrija u zapadnoj i središnjoj regiji.
(c) Praktična primjena
(235)
Ni kineska Vlada niti Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd nisu dostavili informacije o djelovanju i upravljanju ovim programom. U skladu s Okružnicom Državnog vijeća o nekoliko politika za razvoj velikih zapadnih regija Kine, odobrenje narodnih Vlada na razini pokrajina potrebno je za smanjenje uobičajene porezne stope od 25 % na povlaštenu stopu od 15 %. Na godišnjoj prijavi trgovačkog društva za porez na dohodak iznos je odbijenog (izuzetog) poreza na dohodak naveden pod stavkom 28 - odbijeni porez.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(236)
Ovaj je program koristio jedan od proizvođača izvoznika koji surađuju, društvo Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd tijekom RIP-a. Budući da kineska Vlada nije surađivala, teško je razlikovati postupak podnošenja zahtjeva i odobrenja koji moraju poduzeti trgovačka društva koja imaju koristi od tog programa. Komisija je morala donijeti vlastite zaključke na temelju dostavljenih dokumenata koji čine pravnu osnovu za ovaj program, a da pri tome nije mogla tražiti objašnjenja od kineske Vlade.
(e) Zaključak
(237)
Ovaj program bi se trebao smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku odricanja Vlade od prihoda, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(238)
Od kineske je Vlade zatražena dostava informacija o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje koristi u okviru ovog programa i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska Vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(239)
Ovaj je program subvencija specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) i članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu samo određenim poduzećima i industrijama koji su određeni kao poticani, poput onih koji pripadaju industriji OCS-a te se, osim toga, nalaze u određenim regijama Kine. Uz to, čini se da nema objektivnih kriterija za ograničavanje prihvatljivosti niti uvjerljivih dokaza iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe. Napominje se da nedostatak suradnje od strane tijela kineske Vlade ne dopuštaju Komisiji procjenu prisutnosti takvih objektivnih kriterija.
(240)
U skladu s tim, ova subvencija trebala bi se smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(241)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Kao korist koju je ostvario primatelj smatra se iznos poreza kojeg bi trebalo platiti prema uobičajenoj stopi poreza na dohodak, nakon oduzimanja onoga što je plaćeno po povlaštenoj stopi poreza na dohodak. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne ovisi o realizaciji izvoza i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(242)
Stopa subvencije utvrđena za grupaciju Panhua iznosi 0,03 %.
(243)
Ponderirana prosječna stopa subvencije za trgovačka društva koja surađuju, a koja nisu uključena u uzorak, iznosi 0,02 %.
(244)
S obzirom na nisku razinu suradnje, stopa subvencije za sva trgovačka društva koja nisu surađivala određena je na razini stope subvencije utvrđene za ovaj program za subjekte povezane s jednim od trgovačkih društava u uzorku koja surađuju, tj. 0,04 %.
3.3.5. OSTALI PROGRAMI U VEZI S POREZOM NA DOHODAK ZA KOJE KINESKA VLADA NIJE DOSTAVILA ODGOVORE ILI SU BILI NEPOTPUNI
(245)
Brojni navodni programi subvencija u vezi s vlasničkim kapitalom detaljno su opisani u pritužbi u odnosu na proizvođače izvoznike koji nisu uključeni u uzorak i/ili koji ne surađuju u ispitnom postupku. Komisija je od kineske Vlade zatražila da dostavi informacije o tim programima u izvornom i dodatnim upitnicima te je naknadno pružila dovoljno prilika kineskoj Vladi da dostavi odgovore o tim programima. Kineska je Vlada zauzela stav da bi trebala dostaviti odgovore samo o navodnim programima subvencija koji se odnose na dva proizvođača izvoznika u uzorku te je to potvrdila tijekom postupka. Međutim, za neke od tih programa kineska Vlada nije dostavila informacije i dokaze koji pokazuju da su oni prekinuti te da nisu bili na snazi tijekom RIP-a. Komisija je uzela u obzir ovaj dokaz koji je kineska Vlada dostavila u svojim nalazima.
(246)
Za sve ostale programe kineska Vlada nije dostavila nikakve informacije ili dokaze. Znatna razina nesuradnje u ovom postupku onemogućila je Komisiji da prikupi informacije i dokaze o tim programima koje su proizvođači izvoznici uključili u pritužbu. Komisija je potvrdila da proizvođači izvoznici u uzorku nisu bili prihvatljivi ili da nisu koristili te programe (uglavnom zbog činjenice što su bili u privatnom vlasništvu ili su se nalazili izvan područja primjene programa ili zbog njihove relativno ograničene veličine). Stoga je Komisija morala utvrditi postojanje tog programa i odrediti preostalu pristojbu u pogledu svih ostalih programa za koje kineska Vlada nije dostavila informacije i koji nisu bili na raspolaganju proizvođačima izvoznima u uzorku niti su ih oni koristili na temelju raspoloživih dokaza u spisu, u skladu s odredbama članka 28. stavka 1. Osnovne uredbe.
3.3.5.1. Olakšica u sustavu poreza na dohodak za nabavu opreme za proizvodnju proizvedene u zemlji
(a) Opis
(247)
U okviru ovog programa trgovačko društvo može zatražiti porezne olakšice na nabavu opreme proizvedene u zemlji ako je projekt u skladu s industrijskim politikama kineske Vlade. Od porezne obveze iz prethodne godine, koja se povećala zbog nabave opreme proizvedene u zemlji, može se odbiti porezna olakšica u visini od 40 % kupovne cijene te opreme.
(b) Pravna osnova
(248)
Pravnu osnovu za taj program čine Privremene mjere za odbitak poreza na dohodak poduzeća za ulaganja u opremu proizvedenu u zemlji za projekte tehnološke obnove od 1. srpnja 1999. i Obavijesti Državne porezne uprave br. 52 o zaustavljanju provedbe politike poreznih odbitaka i izuzeća od plaćanja poreza na dohodak poduzeća za ulaganja poduzeća u nabavu opreme proizvedene na domaćem tržištu, koja je na snazi od 1. siječnja 2008.
(c) Nesuradnja
(249)
Kineska je Vlada odgovorila da je taj program prekinut u siječnju 2008. u skladu s navedenom Obavijesti br. 52 i da prema njezinom saznanju nije zamijenjen nikakvim programom. Komisija je zatražila od kineske Vlade da dostavi odgovarajuće dodatne informacije, odnosno detalje o rasporedu postupnog ukidanja koristi. Kineska Vlada nije dostavila te informacije i ograničila je svoj odgovor na stvarne koristi za sve proizvođače OCS-a u kojem je jednostavno uputila na odgovore na upitnik proizvođača u uzorku. Komisija je već objasnila razloge zbog kojih je od kineske Vlade zatraženo da dostavi informacije u pogledu svih proizvođača OCS-a, a ne samo proizvođača u uzorku (vidjeti gornje uvodne izjave 34. i 35.). Nadalje, kineska Vlada nije dostavila informacije u vezi s proizvođačima u uzorku, nego je samo uputila na njihove odgovore. Komisija smatra da nije dovoljno dostaviti dokaze o prekidu programa bez dodatnih dokaza o postupnom ukidanju stvarnih koristi u okviru programa i mogućim zamjenskim programima. U vezi s tim programom porezna se korist (tj. porezna olakšica) obračunata u određenoj godini zapravo može koristiti druge godine te se stoga koristi mogu produljiti i nakon razdoblja valjanosti, čak i ako je program u međuvremenu prekinut. Pokazalo se da su se u okviru ostalih „prekinutih” poreznih programa i dalje dodjeljivale koristi nekoliko godina nakon njihovog službenog prestanka važenja. Također se može dogoditi da se neuobičajeno veliki iznosi koristi mogu dodijeliti kroz određeno vremensko razdoblje. S obzirom na izostanak informacija kineske Vlade o tome, Komisija temelji svoje nalaze na informacijama u spisu (u ovom slučaju pritužbi) u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(250)
Ovaj program predstavlja subvenciju, jer osigurava financijski doprinos u obliku otpisa prihoda kineske Vlade u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom ii. Osnovne uredbe. U okviru tog programa osigurava se korist za primatelje u iznosu jednakom poreznoj uštedi u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Ova subvencija specifična je na temelju članka 4. stavka 4. točke (b) Osnovne uredbe, jer porezna ušteda ovisi o korištenju domaće, a ne uvezene robe.
(e) Izračun iznosa subvencije
(251)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. S obzirom na to da institucije Unije još uvijek nisu ispitale ovaj program u okviru postupka protiv subvencioniranog uvoza, te zbog nedostatka točnog količinskog određenja drugdje, najprimjereniji izvor informacija za ocjenu koristi za proizvođače izvoznike usporediva je odluka tijela SAD-a. Kada se iznosi subvencije temelje na nalazima iz ostalih ispitnih postupaka, u cijeloj se ovoj uredbi uzima u obzir, između ostalog, je li bilo značajnih promjena dotičnog programa i je li se iznos subvencije smanjio tijekom vremena. Napominje se da se iznos obnovljivih subvencija u uobičajenim uvjetima neće smanjiti na ovaj način. U izostanku takvih promjena ili smanjenja iznosa subvencije, prvotna stopa iz dotičnog ispitnog postupka koristi se kao iznos subvencije u ovom slučaju.
(252)
Tako utvrđena stopa subvencije u vezi s ovim programom tijekom RIP-a za sva trgovačka društva koja ne surađuju određena je na 0,38 %, a to je stopa za ovaj program kako je utvrđena u Memorandumu o odluci SAD-a od 17. studenoga 2008. o varenim cijevima kružnog poprečnog presjeka od visokokvalitetnog ugljičnog čelika (stranica br. 26) (Savezni registar/svezak 73., br. 227, stranica 70961/24. studenoga 2008.). U vezi s ispitnim postupcima koje su provela tijela SAD-a napominje se da je metodologija korištena za izračun iznosa koristi od poreznih programa u biti jednaka metodologiji koju je koristila Unija (66).
3.3.5.2. Povlaštene porezne politike za trgovačka društva koja su priznata kao poduzeća visoke i nove tehnologije
(a) Opis
(253)
Ovaj program poduzeću koje podnosi zahtjev za dobivanje Potvrde o poduzeću visoke i nove tehnologije omogućuje dobivanje koristi od smanjene stope poreza na dohodak od 15 %, u usporedbi s običnom stopom od 25 %. Za taj program su Unija, u ispitnom postupku u vezi s premazanim finim papirom, i tijela SAD-a utvrdili da se protiv njega mogu uvesti kompenzacijske mjere (67).
(b) Pravna osnova
(254)
Pravnu osnovu za ovaj program čine članak 28. Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća (br. 63 proglašen 16. ožujka 2007.), zajedno s Upravnim mjerama za određivanje poduzeća visoke i nove tehnologije, i Obavijest Državne porezne uprave o pitanjima koja se odnose na Plaćanje poreza na dohodak za poduzeća visoke i nove tehnologije (Guo Shui Han [2008.] br. 985).
(c) Nesuradnja
(255)
Kineska je Vlada odgovorila da ni jedno trgovačko društvo u uzorku nije koristilo taj program tijekom RIP-a te je uputila na odgovore proizvođača u uzorku radi dobivanja informacije o koristima koje su se mogle dobiti u okviru tog programa. Komisija upućuje na gore navedene argumente u vezi sa zahtjevom prema kineskoj Vladi da dostavi potpune odgovore koji nisu ograničeni na izvoznike u uzorku (gornje uvodne izjave 34.-35.). Stoga Komisija temelji svoje nalaze o tom programu na informacijama u spisu (u ovom slučaju nalazima iz ispitnog postupka u vezi s premazanim finim papirom i pritužbi) u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(256)
Ovaj program predstavlja subvenciju, jer osigurava financijski doprinos u obliku otpisa prihoda kineske Vlade u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom ii. Osnovne uredbe. Korist za primatelje jednaka je iznosu porezne uštede ostvarenoj u okviru tog programa u skladu s člankom 3. stavkom 2. Osnovne uredbe. Ova je subvencija specifična u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, s obzirom na to da je ograničena na određena poduzeća i industrije koji su određeni kao poticani, poput onih koji posluju u sektoru čelika. Nadalje, ne postoje objektivni kriteriji koji su utvrđeni zakonodavstvom ili od strane tijela koja odlučuju o dodjeli, i prihvatljivost se ne određuje automatski prema članku 4. stavku 2. točki (b) Osnovne uredbe.
(e) Izračun iznosa subvencije
(257)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Kao korist koju je ostvario primatelj smatra se iznos ukupnog poreza kojeg bi trebalo platiti prema običnoj poreznoj stopi, nakon oduzimanja onoga što je plaćeno po smanjenoj povlaštenoj poreznoj stopi. U izostanku informacije za ocjene te koristi i s obzirom na to da su taj program institucije Unije već ispitale u prethodnom postupku protiv subvencioniranog uvoza, najprihvatljiviji izvor informacija za ocjenu koristi za proizvođače izvoznike ocjena je koja je napravljena za taj program u okviru Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 452/2011 od 6. svibnja 2011. o uvođenju konačne antisubvencijske pristojbe na uvoz premazanog finog papira podrijetlom iz Narodne Republike Kine (68), prema potrebi, valjano prilagođena kako je navedeno u gornjoj uvodnoj izjavi 252.
(258)
Tako utvrđena stopa subvencije za sva trgovačka društva koja ne surađuju, određena je na 0,9 %, što je aritmetički prosjek stopa utvrđenih za ovaj program u Uredbi navedenoj u prethodnoj uvodnoj izjavi.
3.3.5.3. Porezne povlastice za dohodak za poduzeća s intenzivnom upotrebom resursa („posebne sirovine”)
(a) Opis
(259)
Ovaj porezni program omogućuje trgovačkim društvima koja koriste materijale navedene u Katalogu poreznih povlastica za dohodak za poduzeća s intenzivnom upotrebom resursa kao svoju glavnu sirovinu i koji proizvode proizvode navedene u istom Katalogu tako da ispunjavaju odgovarajuće nacionalne i industrijske standarde, da uključe tako ostvareni dohodak u ukupni dohodak po sniženoj stopi od 90 %. Stoga se 10 % dohotka može umanjiti kada trgovačka društva obračunavaju porez na dohodak. Izuzeće se dodjeljuje na 5 godina.
(b) Pravna osnova
(260)
Pravnu osnovu za ovaj program čine: članak 33. Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća, članak 99. Pravilnika o provedbi Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća Državnog vijeća i Katalog poreznih povlastica za dohodak za poduzeća s intenzivnom upotrebom resursa.
(c) Nesuradnja
(261)
Kineska je Vlada navela da ni jedno trgovačko društvo u uzorku nije koristilo taj program tijekom RIP-a te je uputila na odgovore proizvođača u uzorku radi dobivanja informacije o koristima koje su se mogle dobiti u okviru tog programa. Komisija upućuje na gore navedene argumente u vezi sa zahtjevom prema kineskoj Vladi da dostaviti potpune odgovore koji nisu ograničeni na izvoznike u uzorku (gornje uvodne izjave 34.-35.). Stoga Komisija temelji svoje nalaze o tom programu na informacijama u spisu (u ovom slučaju pritužbi) u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(262)
Ovaj program predstavlja subvenciju, jer osigurava financijski doprinos u obliku otpisa prihoda kineske Vlade u skladu s uvjetima članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. U okviru tog programa osigurava se korist za primatelje u iznosu jednakom poreznoj uštedi u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Ova je subvencija specifična u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, jer je ograničena samo na određena poduzeća koja koriste kao primarne sirovine resurse navedene u gore navedenom Katalogu poreznih povlastica za potrebe proizvodnje proizvoda navedenih u tom Katalogu.
(e) Izračun iznosa subvencije
(263)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Kao korist koju je ostvario primatelj smatra se iznos ukupnog poreza kojeg bi trebalo platiti prema običnoj poreznoj stopi, nakon oduzimanja onoga što je plaćeno po smanjenoj povlaštenoj poreznoj stopi. S obzirom na to da nije bilo drugih informacija za procjenu koristi, Komisija je svoje nalaze temeljila na informacijama sadržanima u pritužbi. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe, tako izračunati iznos subvencije dodjeljuje se prema ukupnom prometu primatelja tijekom RIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ne ovisi o realizaciji izvoza i nije dodijeljena u vezi s izrađenim, proizvedenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(264)
Tako dobivena stopa subvencije za sva trgovačka društva koja ne surađuju iznosi 0,01 %.
3.3.5.4. Porezna olakšica za nabavu posebne opreme
(a) Opis
(265)
U okviru ovog programa poduzeća mogu prebiti 10 % troškova od nabave posebne opreme korištene za zaštitu okoliša, uštedu energije i vode te sigurnost proizvodnje, s porezom na dobit plativim u godini nabave. Preostali dio od 10 % uloženog iznosa može se prenijeti na sljedećih 5 godina.
(b) Pravna osnova
(266)
Pravnu osnovu za ovaj program čine: članak 34. Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća, članak 100. Pravilnika o provedbi Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća Državnog vijeća.
(c) Nesuradnja
(267)
Kineska je Vlada odgovorila da ni jedno trgovačko društvo u uzorku nije koristilo taj program tijekom RIP-a te je uputila na odgovore proizvođača u uzorku radi dobivanja informacije o koristima koje su se mogle dobiti u okviru tog programa. Komisija upućuje na gore navedene argumente u vezi sa zahtjevom prema kineskoj Vladi da dostavi potpune odgovore koji nisu ograničeni na izvoznike u uzorku (gornje uvodne izjave 34.-35.). Stoga Komisija temelji svoje nalaze o tom programu na informacijama u spisu u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(268)
Ovaj program omogućuje subvenciju, jer osigurava financijski doprinos u obliku otpisa prihoda kineske Vlade u skladu s uvjetima iz članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. U okviru tog programa daje se korist za primatelje u iznosu jednakom poreznoj uštedi u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe.
(269)
S obzirom na specifičnost ovog programa, smatra se da Komisija nema dovoljno informacija u spisu kako bi izradila dodatne nalaze i zatim donijela konačni nalaz o specifičnosti programa. Stoga Komisija nije mogla dodatno procijeniti taj program.
3.3.5.5. Povlaštena politika za porez na dohodak za poduzeća u sjeveroistočnoj regiji
(a) Opis
(270)
U okviru ovog programa trgovačka društva koja se nalaze u sjeveroistočnoj regiji (uključujući pokrajine Liaoning, Jilin i Heilongjiang te općinu Dalian) mogu najprije smanjiti razdoblje amortizacije dugotrajne imovine do 40 % u porezne svrhe, povećavajući tako godišnji iznos amortizacije koji se može odbiti od poreza na dohodak, a zatim skratiti razdoblje amortizacije nematerijalne imovine do 40 % u porezne svrhe što dovodi do većeg godišnjeg odbitka. Na temelju dokumenta koji je izdalo Ministarstvo financija i Državna porezna uprava, porezni obveznici pravne osobe u određenim specifičnim sektorima, uključujući metalurški sektor, mogu imati koristi i od PDV-a, poreza na resurse i poreza na dobit, odnosno u vezi s nabavom dugotrajne imovine.
(b) Pravna osnova
(271)
Pravnu osnovu za ovaj program čine Povlaštene politike u vezi s porezom na dohodak poduzeća za obnovu trgovačkih društava u staroj industrijskoj bazi na sjeveroistoku (Caishui, br. 153, 20. rujna 2004.), Obavijest Ministarstva financija i Državne porezne uprave o amortizaciji imovine i opsežnosti provedbe politike o amortizaciji u staroj industrijskoj sjeveroistočnoj bazi (Caishui, br. 17, 2. veljače 2005.). Kineska Vlada je dostavila pravnu osnovu koja dokazuje prekid ovog programa 1. siječnja 2008., odnosno Obavijest Ministarstva financija i Državne porezne uprave o nekoliko povlaštenih politika u vezi s porezom na dohodak poduzeća (br. 1 [2008.]).
(c) Nesuradnja
(272)
Osim dostavljanja gore navedene pravne osnove kojom se dokazuje prekid programa, kineska Vlada jednostavno je uputila na odgovore proizvođača u uzorku radi dobivanja informacije o koristima koje su se mogle dobiti u okviru tog programa. Komisija upućuje na gore navedene argumente u vezi sa zahtjevom prema kineskoj Vladi da dostavi potpune odgovore koji nisu ograničeni na izvoznike u uzorku (gornje uvodne izjave 34.-35.). Nadalje, Komisija napominje da, s obzirom na to da ovaj program predviđa subvencije povezane s nabavom dugotrajne imovine koja se može amortizirati tijekom nekoliko godina i da kineska Vlada nije dostavila detalje o postupnom ukidanju koristi na temelju programa ili preostalih koristi koje nisu amortizirane, Komisija je odlučila temeljiti svoje nalaze o ovom programu na raspoloživim informacijama u spisu (u ovom slučaju pritužbi i odgovarajućim nalazima SAD-a) u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(273)
Ovaj program osigurava subvenciju u obliku otpisa prihoda kineske Vlade u skladu s uvjetima članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. Korist na temelju članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe jednaka je iznosu porezne uštede za prihvatljiva trgovačka društva ostvarene preko odbitka za ubrzanu amortizaciju i izdataka za amortizaciju povezanih s nabavom dugotrajne imovinu. Ova je subvencija specifična u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe, jer je ograničena na poduzeća koja se nalaze u određenom zemljopisnom području, tj. sjeveroistočnoj regiji.
(e) Izračun iznosa subvencije
(274)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Kao korist koja se daje primateljima smatra se razlika između iznosa poreza koji bi se platio tijekom RIP-a u okviru uobičajenog plana amortizacije za dotičnu imovinu i iznosa koji se stvarno plaćen zbog ubrzane amortizacije. S obzirom na to da institucije Unije još uvijek nisu ispitale ovaj program u okviru postupka protiv subvencioniranog uvoza, te zbog nedostatka točnog količinskog određenja drugdje, najprimjereniji izvor informacija za ocjenu koristi za proizvođače izvoznike usporediva je odluka (na temelju sličnosti prirode programa (69)) tijela SAD-a. Kako se napominje u gornjoj uvodnoj izjavi 252., kada se iznosi subvencije temelje na nalazima iz ostalih ispitnih postupaka, u cijeloj ovoj uredbi se uzima u obzir, između ostalog, je li bilo značajnih promjena dotičnog programa i je li se iznos subvencije smanjio tijekom vremena. Napominje se da se iznos obnovljivih subvencija u uobičajenim uvjetima neće smanjiti na ovaj način. U izostanku takvih promjena ili smanjenja iznosa subvencije, prvotna stopa iz dotičnog ispitnog postupka koristi se kao iznos subvencije u ovom slučaju.
(275)
Tako utvrđena stopa subvencije u vezi s ovim programom tijekom RIP-a za sva trgovačka društva koja ne surađuju određena je na 0,08 %, a to je stopa za program „Izuzeće od poreza na dohodak za ulagače u određenim zemljopisnim regijama Liaoninga” kako je utvrđena u Memorandumu o odluci SAD-a od 3. lipnja 2010. o žičanim oblogama (stranica br. 25) (Savezni registar/svezak 75., br. 111, stranica 32902/10. lipnja 2010.). U vezi s ispitnim postupcima koje su provela tijela SAD-a se napominje da je metodologija korištena za izračun iznosa koristi od poreznih programa u biti jednaka metodologiji koju je koristila Unija (70).
3.3.5.6. Izuzeće od plaćanja poreza na dohodak za ulaganja u obnovu domaće tehnologije
(a) Pravna osnova
(276)
Pravnu osnovu za ovaj program čine Revizija poreza na dohodak poduzeća u vezi s upravljanjem olakšicama za tehnološku promjenu u okviru ulaganja u opremu proizvedenu u zemlji, koju je donijela Državna porezna uprava, br. 13 od 17. siječnja 2000., i Obavijest o proglašavanju i objavi mjera za upravljanje ključnim nacionalnim projektima tehnološke obnove.
(b) Nalazi ispitnog postupka
(277)
Kineska je Vlada odgovorila da je taj program prekinut 1. siječnja 2008. putem Obavijesti Državne porezne uprave br. 52 o zaustavljanju provedbe politike poreznih odbitaka i izuzeća od plaćanja poreza na dohodak poduzeća za ulaganja poduzeća u nabavu opreme proizvedene na domaćem tržištu [2008.]. S obzirom na to da ovaj program omogućuje ponavljanje poreznih koristi koje su prekinute 2008. i da nema dokaza o preostalim koristima koje su se još amortizirala tijekom RIP-a, Komisija zaključuje da se protiv ovog programa ne mogu uvesti kompenzacijske mjere.
3.3.5.7. Različiti lokalni porezni popusti
(a) Opis
(278)
U pritužbi se navode brojni porezni popusti koji su dostupni u nekoliko pokrajina (tj. Shandong, općina Chongqing, Guangxi Region Zhuang, središnja i zapadna regija) u obliku snižene stope za pravne osobe od 15 % za razliku od općenito prihvaćene porezne stope od 25 %.
(b) Pravna osnova
(279)
U pritužbi se navodi pravna osnova za porezni popust u Shandongu, odnosno snižene poreze na dohodak na temelju zemljopisnog smještaja (pokrajine Zheijang i Shandong): Zakon NRK-a o porezu na dohodak za poduzeća u koje je uložen strani kapital i strana poduzeća, članak 7., donesen 9. travnja 1991., br. 45.
(c) Nesuradnja
(280)
Kineska je Vlada samo navela da ni jedno trgovačko društvo u uzorku nije koristilo taj program tijekom RIP-a te je uputila na odgovore proizvođača u uzorku radi dobivanja informacije o koristima koje su mogli dobiti. Osim argumenata o obvezi kineske Vlade da dostavi potpune odgovore (vidjeti gornje uvodne izjave od 34. do 35.), Komisija napominje da je barem od jedne niže porezne stope navedene u ovom odjeljku korist imao jedan od izvoznika koji surađuju (vidjeti gornju uvodnu izjavu 231. i dalje). Stoga se Komisija okreće informacijama u spisu (u ovom slučaju pritužbi i odgovarajućim nalazima SAD-a) u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe za ocjenu ovog programa.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(281)
Ovaj program pruža subvenciju u obliku otpisa prihoda kineske Vlade u skladu s uvjetima članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. Ova obnavljajuća korist jednaka je iznosu porezne uštede ostvarene putem niže stope poreza za pravne osobe u skladu s člankom 3. stavkom 2. Osnovne uredbe. Ovaj je program specifičan, jer je ograničen na trgovačka društva koja se nalaze u određenim zemljopisnim područjima u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe.
(e) Izračun iznosa subvencije
(282)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Kao korist koju je ostvario primatelj smatra se iznos ukupnog poreza kojeg bi trebalo platiti prema običnoj poreznoj stopi, nakon oduzimanja onoga što je plaćeno po povlaštenoj poreznoj stopi. S obzirom na to da institucije Unije još uvijek nisu ispitale ovaj program u okviru postupka protiv subvencioniranog uvoza, te zbog nedostatka točnog količinskog određenja drugdje, najprimjereniji izvor informacija za ocjenu koristi za proizvođače izvoznike je usporediva odluka (na temelju sličnosti prirode programa) tijela SAD-a. Kako se ranije napominje, kada se iznosi subvencije temelje na nalazima iz ostalih ispitnih postupaka, u cijeloj se ovoj uredbi uzima u obzir, između ostalog, je li bilo značajnih promjena dotičnog programa i je li se iznos subvencije smanjio tijekom vremena. Napominje se da se iznos obnovljivih subvencija u uobičajenim uvjetima neće smanjiti na ovaj način. U izostanku takvih promjena ili smanjenja iznosa subvencije, prvotna stopa iz dotičnog ispitnog postupka koristi se kao iznos subvencije u ovom slučaju.
(283)
Tako utvrđena stopa subvencije u vezi s ovim programom tijekom RIP-a za sva trgovačka društva koja ne surađuju određena je na 0,66 %, a to je stopa za program „Sniženi porezi na dohodak na temelju zemljopisnog položaja” kako je utvrđena u Memorandumu o odluci SAD-a od 12. lipnja 2009. o određenim uređajima za vučenje za kosilice i njihovim dijelovima (stranica br. 11) (Savezni registar/svezak 74., br. 117, stranica 29180/19. lipnja 2009.). U vezi s ispitnim postupcima koje su provela tijela SAD-a se napominje da je metodologija korištena za izračun iznosa koristi od poreznih programa u biti jednaka metodologiji koju je koristila Unija (71).
3.3.5.8. Izuzeća dividenda između kvalificiranih rezidentnih poduzeća
(a) Opis
(284)
Ovaj se program sastoji od povlaštenog poreznog tretmana za kineska rezidentna poduzeća koja imaju udjele u ostalim kineskim rezidentnim poduzećima u obliku izuzeća od plaćanja poreza na dohodak od određenih dividendi, bonusa i ostalih ulaganja u vlasnički kapital za rezidentna matična poduzeća. Unija je protiv ovog programa uvela kompenzacijske mjere u postupku protiv subvencioniranog uvoza u vezi s premazanim finim papirom. (72)
(b) Pravna osnova
(285)
Pravnu osnovu čine članak 26. Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća, članak 83. Pravilnika o provedbi Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća, Odluka br. 512 Državnog vijeća, proglašena 6. prosinca 2007.
(c) Nesuradnja
(286)
Kineska je Vlada odgovorila da ni jedno trgovačko društvo u uzorku nije koristilo taj program tijekom RIP-a te je uputila na odgovore proizvođača u uzorku radi dobivanja informacije o koristima koje su se mogle dobiti u okviru tog programa. Komisija upućuje na svoje argumente u vezi sa zahtjevom prema kineskoj Vladi da dostavi potpune odgovore (gornje uvodne izjave 34.-35.). Stoga je odlučeno da temelji svoje nalaze o tom programu na informacijama u spisu u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe, odnosno nalazima koji su uključeni u odluko o premazanom finom papiru.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(287)
Ovaj program daje subvenciju u obliku otpisa prihoda u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. Korist je jednaka iznosu porezne uštede ostvarene putem izuzeća od plaćanja poreza na dividende, bonuse i ostala ulaganja u vlasnički kapital za kineska rezidentna poduzeća u skladu s člankom 3. stavkom 2. Osnovne uredbe. Program je de iure specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, prema kojem postupa tijelo koje odobrava program, ograničilo pristup tom program samo trgovačkim društvima rezidentima u Kini koja imaju dohodak od dividenda od drugih poduzeća rezidenata u Kini, nasuprot onim poduzećima koja ulažu u nerezidentna poduzeća. Osim toga, program je specifičan na temelju članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe, s obzirom na to da je taj program rezerviran isključivo za važne industrije i projekte koje potiče država, kao što su industrija čelika (vidjeti gornju uvodnu izjavu 182.) te da nema objektivnih kriterija kojima se ograničava prihvatljivost za ovaj program, kao niti uvjerljivih dokaza iz kojih se zaključuje da je prihvatljivost automatska.
(e) Izračun iznosa subvencije
(288)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Tom korišću smatra se iznos ukupnog poreza kojeg bi trebalo platiti uključujući dohodak od dividenda koje se dobivaju od drugih poduzeća rezidenata u Kini, nakon oduzimanja onoga što je stvarno plaćeno uz porezno izuzeće za dividende. U izostanku informacije za ocjene te koristi i s obzirom na to da su taj program institucije Unije već ispitale u prethodnom postupku protiv subvencioniranog uvoza, najprihvatljiviji izvor informacija za ocjenu koristi za proizvođače izvoznike je ocjena koja je napravljena za taj program u okviru postupka u vezi s premazanim finim papirom, prema potrebi, valjano prilagođena kako je navedeno u gornjoj uvodnoj izjavi 252.
(289)
Tako utvrđena stopa subvencije za sva trgovačka društva koja ne surađuju, određena je na 0,77 %, što je aritmetički prosjek stopa utvrđenih za ovaj program u okviru postupka u vezi s premazanim finim papirom.
3.3.5.9. Povlašteni porezni program za poduzeća s udjelom stranog kapitala
(290)
U pritužbi se navode sljedeći programi u vezi s povlaštenom stopom poreza na dohodak u korist poduzeća s udjelom stranog kapitala:
-
program prema kojem poduzeća za proizvodnju s udjelom stranog kapitala prve dvije godine od osnivanja ne plaćaju porez, a sljedeće tri po polovičnoj stopi
-
programi lokalnog izuzeća i smanjenja poreza na dohodak za poduzeća za proizvodnju s udjelom stranog kapitala
-
olakšica u sustavu poreza na dohodak za poduzeća s udjelom stranog kapitala koja nabavljaju opremu proizvedenu u zemlji
-
subvencije za porez na dohodak za poduzeća s udjelom stranog kapitala prema zemljopisnom položaju
(291)
Kineska je Vlada dostavila odgovarajuću pravnu osnovu kako bi pokazala da su programi za poduzeća s udjelom stranog kapitala prekinuti nakon što je 16. ožujka 2007. donesen Zakon o porezu na dobit iz 2008. na 5. sjednici 10. nacionalnog narodnog kongresa Narodne Republike Kine, odnosno:
-
Obavijest Državnog vijeća o provedbi prijelaznih povlaštenih politika za porez na dohodak poduzeća br. 39 [2007.];
-
Obavijesti Državne porezne uprave br. 52 o zaustavljanju provedbe politike poreznih odbitaka i izuzeća od plaćanja poreza na dohodak poduzeća za ulaganja poduzeća u nabavu opreme proizvedene na domaćem tržištu [2008.]
(292)
Te odredbe pokazuju da su se koristi u vezi s porezom na dohodak za poduzeća s udjelom stranog kapitala postupno ukidale do kraja 2011. Kineska je Vlada, također, navela da nema zamjenskog programa za poduzeća s udjelom stranog kapitala te da je porezni tretman poduzeća s udjelom stranog kapitala sada jednak tretmanu ostalih poreznih obveznika pravnih osoba. Komisija napominje da se protiv tih programa s povlaštenom stopom poreza na dohodak za poduzeća s udjelom stranog kapitala još uvijek mogu uvesti kompenzacijske mjere, s obzirom na to da proizvođači OCS-a još uvijek mogu uživati koristi barem u dijelu RIP-a do kraja 2011. te se ne može isključiti da postoji zamjenski program za poduzeća s udjelom stranog kapitala od 2012. Neovisno o tome, Komisija je odlučila da ih neće dodatno ocjenjivati s obzirom na potrebu smanjenja administrativnog tereta za sve dodatne stranke, kao i na sve bliži kraj razdoblja postupnog ukidanja programa te nedostatak naznaka o mogućem zamjenskom programu.
3.3.6. PROGRAMI POSREDNIH POREZA I UVOZNIH CARINSKIH TARIFA
3.3.6.1. Uvozna carinska tarifa i izuzeća od plaćanja PDV-a za poduzeća s udjelom stranog kapitala i određena domaća poduzeća u poticanim industrijama koja koriste uvezenu opremu
(a) Opis
(293)
Ovim se programom osigurava izuzeće od plaćanja PDV-a i uvoznih carinskih tarifa u korist poduzeća s udjelom stranog kapitala ili domaćih poduzeća za uvoz investicijske opreme korištene u njihovoj proizvodnji. Kako bi se moglo koristiti izuzeće, oprema ne smije biti navedena na popisu neprihvatljive opreme, a poduzeće koje podnosi zahtjev mora dobiti Potvrdu o državno poticanim projektima koju izdaju kineska tijela ili NDRC u skladu s odgovarajućim investicijskim, poreznim i carinskim zakonodavstvom. Unija je protiv ovog programa uvela kompenzacijske mjere u postupku protiv subvencioniranog uvoza u vezi s premazanim finim papirom (73).
(b) Pravna osnova
(294)
Pravnu osnovu za ovaj program čine Okružnica Državnog vijeća o prilagodbi porezne politike za uvezenu opremu, Guo Fa br. 37/1997, Objava Ministarstva financija, Opće carinske uprave i Državne porezne uprave [2008.] br. 43, Obavijest NDRC-a o važnim pitanjima o postupanju s pismom potvrde za domaće ili projekte financirane sredstvima iz inozemstva, poticane od strane države, br. 316 2006 od 22. veljače 2006. i Katalog o uvezenoj robi koja se ne može osloboditi od carine za poduzeća s udjelom stranog kapitala ili domaća poduzeća, 2008.
(c) Nesuradnja
(295)
Kineska je Vlada tvrdila da ni jedno trgovačko društvo u uzorku nije koristilo taj program tijekom RIP-a te je uputila na odgovore proizvođača u uzorku radi dobivanja informacije o koristima koje su se mogle dobiti u okviru tog programa. Komisija upućuje na svoje argumente u vezi sa zahtjevom prema kineskoj Vladi da dostavi potpune odgovore (gornje uvodne izjave 34. i dalje) te će, stoga, temeljiti svoje nalaze o tom programu na dostupnim informacijama u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe, odnosno svojim nalazima iz postupka u vezi s premazanim finim papirom.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(296)
Ovaj program smatra se subvencijom u obliku otpisa prihoda kineske Vlade u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii., jer su poduzeća s udjelom stranog kapitala i ostala prihvatljiva domaća poduzeća oslobođena plaćanja PDV-a i/ili carinskih tarifa koje bi inače dospjele da nisu dobila odgovarajuću potvrdu NDRC-a o državno poticanim projektima. Stoga se njime dodjeljuje korist za trgovačka društva primatelje u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Program je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, jer zakonodavstvo, prema kojem posluje tijelo koje donosi odluku o dodjeli, ograničuje njegov pristup na poduzeća koja ulažu u okviru specifičnih kategorija poslovanja koje su iscrpno definirane u zakonu i koja imaju Potvrdu o državno poticanim projektima. Uz to, nema objektivnih kriterija za ograničavanje prihvatljivosti za taj program niti uvjerljivih dokaza iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska na temelju članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(e) Izračun iznosa subvencije
(297)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Korist dodijeljena primateljima smatra se iznosom izuzeća od plaćanja PDV-a i pristojba na uvezenu robu. U izostanku informacija za ocjenu te koristi i s obzirom na to da su taj program institucije Unije već ispitale u prethodnom postupku u vezi s kompenzacijskim pristojbama, najprihvatljiviji izvor informacija za ocjenu koristi za proizvođače izvoznike ocjena je koja je napravljena za taj program u okviru postupka u vezi s premazanim finim papirom, prema potrebi, valjano prilagođena kako je navedeno u gornjoj uvodnoj izjavi 252.
(298)
Tako utvrđena stopa subvencije za sva trgovačka društva koja ne surađuju, određena je na 0,89 %, što je aritmetički prosjek stopa utvrđenih za ovaj program u okviru postupka u vezi s premazanim finim papirom.
3.3.6.2. Povrat PDV-a za poduzeća s udjelom stranog kapitala koja nabavljaju opremu proizvedenu u zemlji
(a) Opis
(299)
Ovaj program osigurava koristi u obliku povrata PDV-a ako poduzeća s udjelom stranog kapitala nabavljaju opremu proizvedenu u zemlji. Oprema ne smije biti obuhvaćena Katalogom opreme koja nije izuzeta od plaćanja te njezina vrijednost ne smije prelaziti ukupnu granicu ulaganja poduzeća s udjelom stranog kapitala prema „probnim administrativnim mjerama za nabavu opreme proizvedene u zemlji.” Unija je protiv tog programa uvela kompenzacijske mjere u postupku protiv subvencioniranog uvoza u vezi s premazanim finim papirom (74), tijela SAD-a u postupku u vezi s kompenzacijskom pristojbom koji se odnosi na premazani papir bez drvnih vlakana iz NRK-a (75).
(b) Pravna osnova
(300)
Pravnu osnovu za ovaj program čine Okružnica Državne porezne uprave o uvođenju privremenih mjera za upravljanje povratom poreza za nabavu opreme proizvedene u zemlji od strane poduzeća s udjelom stranog kapitala br. 171, 199, 20.9.1999.; Obavijest Ministarstva financija i Državne porezne uprave br. 176 [2008.] o zaustavljanju provedbe politika za povrat poreza za poduzeća s udjelom stranog kapitala za nabavu opreme proizvedene u zemlji.
(c) Nesuradnja
(301)
Kineska je Vlada tvrdila da je ovaj program prekinut putem gore navedene Obavijesti br. 176 [2008.] od 1. siječnja 2009. Komisija je od kineske Vlade zatražila da dostavi informacije o stvarnom prekidu koristi koje bi trebalo dodijeliti tijekom duljeg vremenskog razdoblja, s obzirom na to da je ovaj program povezan s nabavom imovine proizvedene u zemlji. Kineska je Vlada jednostavno uputila na odgovore proizvođača u uzorku radi dobivanja informacija koje se odnose na koristi koje su se mogle primiti u okviru tog programa. Komisija upućuje na svoje argumente u vezi sa zahtjevom prema kineskoj Vladi da dostavi potpune odgovore (gornje uvodne izjave 34. i dalje). Komisija, također, napominje da se u Obavijesti br. 176 predviđa prijelazno razdoblje za nabavu prihvatljive dugotrajne imovine i podnošenje zahtjeva za dobivanje koristi do 30. lipnja 2009. S obzirom na to da kineska Vlada nije dostavila informacije o postupnom ukidanju koristi te se takve koristi, koje su povezane s dugotrajnom imovinom, mogu rasporediti tijekom vremena i trajati tijekom RIP-a, Komisija donosi svoje nalaze o tom programu na temelju informacija dostupnih u vezi s člankom 28. Osnovne uredbe, odnosno nalaza iz postupka u vezi s premazanim finim papirom.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(302)
Ovaj program se smatra subvencijom u obliku otpisa prihoda kineske Vlade u skladu s uvjetima članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. te dodjeljuje koristi trgovačkim društvima primateljima u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Ovaj je program specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu određenoj vrsti poduzeća (tj. poduzećima s udjelom stranog kapitala) za nabavu opreme koja nije obuhvaćena Katalogom opreme koja nije izuzeta od plaćanja. Nema naznaka o nespecifičnosti u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe, jer nema objektivnih kriterija za ograničavanje prihvatljivosti za taj program niti uvjerljivih dokaza iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska. Nadalje, program je specifičan u smislu članka 4. stavka 4. točke (b) Osnovne uredbe, s obzirom na to da je subvencija zavisna o korištenju domaće, a ne uvezene robe.
(e) Izračun iznosa subvencije
(303)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Korist za primatelje smatra se iznosom povrata PDV-a za nabavu opreme proizvedene u zemlji. U izostanku informacija za ocjenu te koristi i s obzirom na to da su taj program institucije Unije već ispitale u prethodnom postupku u vezi s kompenzacijskim pristojbama, najprihvatljiviji izvor informacija za ocjenu koristi za proizvođače izvoznike ocjena je koja je napravljena za taj program u okviru postupka u vezi s premazanim finim papirom, prema potrebi, valjano prilagođena kako je navedeno u gornjoj uvodnoj izjavi 252.
(304)
Tako utvrđena stopa subvencije za sva trgovačka društva koja ne surađuju, određena je na 0,04 %, što je aritmetički prosjek stopa utvrđenih za ovaj program u okviru postupka u vezi s premazanim finim papirom.
3.3.6.3. Odbitak PDV-a na dugotrajnu imovinu u središnjoj regiji
(a) Opis
(305)
Ovaj program obuhvaća obveznike PDV-a koji uglavnom posluju u određenim navedenim industrijama, uključujući metaluršku industriju. Program predviđa da prihvatljivi obveznici PDV-a, koji se nalaze u 26 gradova stare industrijske baze središnje regije i koju ulažu u određenu dugotrajnu imovinu, mogu odbiti iznos PDV-a plaćenog za dugotrajnu imovinu od svog ukupnog iznosa PDV-a koji trebaju platiti.
(b) Pravna osnova
(306)
Pravnu osnovu ovog programa čine Obavijest Ministarstva financije i Državne porezne uprave o uvođenju privremenih mjera za proširenje opsega prebijanja poreza na dodanu vrijednost u središnjoj regiji br. 75, 2007., Obavijest Ministarstva financija i Državne porezne uprave o nekoliko pitanja koja se odnose na nacionalnu provedbu reforme poreza na dodanu vrijednost br. 170 [2008.].
(c) Nesuradnja
(307)
Kineska je Vlada tvrdila da je taj program prekinut putem Obavijesti br. 170 [2008.]1. siječnja 2009. i uputila na odgovore proizvođača u uzorku radi dobivanja informacija koje se odnose na koristi koje su se mogle primiti u okviru tog programa. Komisija upućuje na svoje argumente u vezi sa zahtjevom prema kineskoj Vladi da dostavi potpune odgovore (gornje uvodne izjave 34. i dalje). Komisija napominje da se u Obavijesti br. 170 navodi da koristi u vezi s PDV-om za trgovačka društva koja se nalaze u središnjoj regiji prestaju krajem 2008. i da se mogu prenijeti samo do siječnja 2009. Međutim, takve koristi, koje su povezane s dugotrajnom imovinom, mogu se dodijeliti tijekom vremena i vrijediti do RIP-a. Osim toga, čini se da Obavijest sadrži drugi sustav povlaštene stope PDV-a za ta poduzeća koja se nalaze u središnjoj regiji od siječnja 2009., a čine ga prepolovljene primjenjive stope PDV-a. S obzirom na to da kineska Vlada nije dostavila pojašnjenje o postupnom ukidanju preostalih koristi u okviru tog programa ili o detaljima o zamjenskom programu, Komisija temelji svoje nalaze o ovom programu na dokazima raspoloživima u spisu na temelju članka 28. Osnovne uredbe.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(308)
Ovaj se program smatra subvencijom u obliku otpisa prihoda kineske Vlade u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. te dodjeljuje koristi trgovačkim društvima primateljima u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe koje su jednake iznosu uštede PDV-a ostvarene njegovim odbitkom u vezi s nabavom dugotrajne imovine. Program je specifičan u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (a) Osnovne uredbe, jer zakonodavstvo ograničuje pristup određenim poduzećima, tj. industrijama koje posluju u navedenim sektorima. Taj je program specifičan i na temelju članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe, jer je ograničen na određena područja, tj. gradove stare industrijske baze središnje regije.
(e) Izračun iznosa subvencije
(309)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Kao korist za primatelje smatra se iznos uštede PDV-a ostvarene odbitkom u vezi s nabavom dugotrajne imovine. U izostanku informacija za ocjenu te koristi i s obzirom na to da je usporedivi program za PDV već ispitan u ovom postupku, najprihvatljiviji izvor informacija za ocjenu koristi za proizvođače izvoznike ocjena je koja je napravljena u uvodnim izjavama 297. i 298.
(310)
Tako dobivena stopa subvencije za sva trgovačka društva koja ne surađuju iznosi 0,89 %.
3.3.6.4. Ostale porezne olakšice u gradu Ma’anshanu
(a) Nalazi ispitnog postupka
(311)
U pritužbi se navode različite porezne olakšice od 2008. do 2010. koje su uživali proizvođači OCS-a koji se nalaze u gradovima Ma’anshan i Wuhan, uključujući izuzeća od plaćanja poreza za održavanje i izgradnju grada te posebnih naknada za sredstva za obrazovanje. Komisija je od kineske Vlade zatražila da dostavi informacije o tim poreznim koristima. Kineska je Vlada odgovorila da su zatražene informacije nebitne za ispitnim postupak, jer se ni jedan od proizvođača izvoznika u uzorku ne nalazi u Ma’anshanu. Komisija upućuje na svoje objašnjenje prema kojem je od kineske Vlade zatražena dostava informacija i u vezi s navodima o subvencijama koje se odnose na trgovačka društva koja nisu u uzorku (gornje uvodne izjave 34.-35.).
(312)
S obzirom na to da kineska Vlada nije dostavila informacije, Komisija zaključuje da porezne olakšice dostupne u gradovima Ma’anshan i Wuhan treba smatrati subvencijom u obliku otpisa prihoda kineske Vlade u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom ii. Tako se dodjeljuju koristi trgovačkim društvima primateljima u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe, pri čemu se osigurava porezna ušteda jednaka razlici između plaćenog poreza i iznosa koji bi se u uobičajenim uvjetima platio u izostanku tog programa. Program je specifičan u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe s obzirom na to da je ograničen na poduzeća osnovana u određenim regijama ili općinama u Ma’anshanu.
(b) Izračun iznosa subvencije
(313)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. S obzirom na to da nije bilo drugih informacija za procjenu koristi, Komisija je svoje nalaze temeljila na informacijama sadržanima u pritužbi. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe, tako izračunati iznos subvencije dodjeljuje se prema ukupnom prometu primatelja tijekom RIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ne ovisi o realizaciji izvoza i nije dodijeljena u vezi s izrađenim, proizvedenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(314)
Tako dobivena stopa subvencije za sva trgovačka društva koja ne surađuju iznosi 0,08 %.
3.3.7. PROGRAMI SUBVENCIONIRANJA
(315)
U pritužbi se navodi da su od 2005. do nedavno (uključujući 2009.) trgovačka društva koja su proizvodila dotični proizvod primala koristi u okviru nekoliko programa i potprograma subvencioniranja. Ne može se isključiti da su plaćanja u okviru ovog programa ili još uvijek u tijeku ili su jednokratno izvršena u vezi s investicijskim ulaganjima te se stoga važeće koristi još nisu u potpunosti amortizirale tijekom odabranog petnaestogodišnjeg razdoblja amortizacije. Od kineske Vlade je zatraženo da dostavi informacije o tim programima, ali ona nije dostavila smisleni odgovor o tim programima. Stoga je, u izostanku odgovora kineske Vlade o svim tim aspektima, Komisija temeljila svoje nalaze na najboljim mogućim dokazima u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
3.3.7.1. Program „China World Top Brand”
(a) Pravna osnova
(316)
Pravnu osnovu tog programa, kako je navedeno u pritužbi, čini sljedeće:
-
Okružnica o provedbi evaluacije proizvoda koje treba priznati kao „China World Top Brand”, GZJH [2005.] br. 95;
-
Najava br. 5 iz 2005. Kineskog odbora za promicanje strategije vrhunskog brenda o proglašenju Popisa proizvoda vrhunskog kineskog brenda (China Top Brand Products);
-
Okružnica o primjeni „China World Top Brands” 2006., ZJZH [2006.] br. 11;
-
Najava br. 6 iz 2006. Kineskog odbora za promicanje strategije vrhunskog brenda o proglašenju Popisa proizvoda vrhunskog kineskog brenda (China Top Brand Products);
-
Najava br. 6 iz 2007. Kineskog odbora za promicanje strategije vrhunskog brenda o proglašenju Popisa proizvoda vrhunskog kineskog brenda (China Top Brand Products);
-
Okružnica o primjeni „China World Top Brands” 2008., ZJZH [2008.] br. 23;
-
Mjere kineske Vlade za upravljanje proizvodima vrhunskog kineskog brenda.
(b) Prihvatljivost
(317)
Samo proizvodi kojima je dodijeljena oznaka „China World Top Brand” mogu uživati koristi od tog programa. U pritužbi se navode brojni proizvodi od čelika koje proizvode trgovačka društva za čelik koja su predmet ovog ispitnog postupka, jer im je odobrena ta oznaka.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(318)
S obzirom na to da kineska Vlada nije surađivala, nalazi se temelje na informacijama u spisu u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(319)
Taj program osigurava financijske doprinose u obliku bespovratnih sredstava, zajmove po povoljnijim uvjetima od tržišnih i ostale poticaje koji predstavljaju izravni prijenos sredstava kojima se dodjeljuju koristi primateljima u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe.
(320)
Ova subvencija je specifična u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, jer zakonodavstvo ograničuje pristup samo određenim poduzećima, tj. poduzećima koja su primila oznaku „China World Top Brand” za svoje proizvode. Nadalje, ne postoje objektivni kriteriji koji su utvrđeni od strane tijela koja odlučuju o prihvatljivosti za program, što se ne određuje automatski na temelju članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(d) Izračun iznosa subvencije
(321)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. U izostanku točnog količinskog određenja drugdje, najprimjereniji izvor informacija za ocjenu koristi prema proizvođačima izvoznicima su usporedive odluke tijela SAD-a. Kako se ranije napominje, kada se iznosi subvencije temelje na nalazima iz ostalih ispitnih postupaka, u cijeloj se ovoj uredbi uzima u obzir, između ostalog, je li bilo značajnih promjena dotičnog programa i je li se iznos subvencije smanjio tijekom vremena. Napominje se da se iznos obnovljivih subvencija u uobičajenim uvjetima neće smanjiti na ovaj način. U izostanku takvih promjena ili smanjenja iznosa subvencije, prvotna stopa iz dotičnog ispitnog postupka koristi se kao iznos subvencije u ovom slučaju.
(322)
Tako utvrđena stopa subvencije u vezi s ovim programom tijekom RIP-a za sva trgovačka društva koja ne surađuju određena je na 0,13 %, a to je aritmetički prosjek stope za slične programe kako je utvrđeno u Memorandumu o odluci SAD-a od 6. travnja 2009. o limunskoj kiselini i solima limunske kiseline (stranica br. 6) (Savezni registar/svezak 74., br. 69, stranica 16836/13. travnja 2009.), Memorandumu o odluci SAD-a od 14. svibnja 2010. o prednapetim čeličnim žicama u strukovima za betonske elemente (stranica br. 29) (Savezni registar/svezak 75, br. 98, stranica 28557/21. svibnja 2010.), Memorandumu o odluci SAD-a od 28. svibnja 2010. o određenim čeličnim rešetkama (stranica br. 18) (Savezni registar/svezak 75, br. 109, stranica 32362/8. lipnja 2010.), Memorandumu o odluci SAD-a od 28. ožujka 2011. o ekstrudiranim proizvodima od aluminija (stranica br. 19) (Savezni registar/svezak 76, br. 64, stranica 18521(4. travnja 2011.) i Memorandumu o odluci SAD-a od 11. listopada 2011. o višeslojnim drvenim podovima (stranica br. 17) (Savezni registar/svezak 76, br. 201, stranica 64313/18. listopada 2011.). U vezi s ispitnim postupcima koje su provela tijela SAD-a napominje se da je metodologija korištena za izračun iznosa koristi od programa subvencioniranja u biti jednaka metodologiji koju je koristila Unija (76).
3.3.7.2. Programi i potprogrami „Famous Brands” (Chongqing Famous Brands, Hubei Province Famous Brands, Ma’anshan Famous Brands, Shandong Province Top Brands, Wuhan Famous Brands)
(a) Pravna osnova
(323)
Pravnu osnovu ovog programa, kako je navedeno u pritužbi, u pogledu potprograma za Shandong, čini sljedeće:
-
Obavijest o tiskanju i podjeli Politika za poticanje i širenje vanjskotrgovinskog izvoza u Shandongu iz 2003., LWJMJCZ, [2003.] br. 180;
-
Politike za poticanje razvoja vanjskotrgovinske i gospodarske suradnje u Shandongu iz 2004., LWJMJCZ, [2003.] br. 1037;
-
Politike za poticanje razvoja vanjskotrgovinske i gospodarske suradnje u Shandongu iz 2005.;
-
Obavijest o tiskanju i podjeli Politika za poticanje razvoja vanjskotrgovinske i gospodarske suradnje u Shandongu iz 2006., LCQ [2006.] br. 5.;
-
Posebna dodjela sredstava iz proračuna za razvoj vlastitih izvoznih brendova, Lucaiqizhi, 2008., br. 75.
(b) Prihvatljivost
(324)
Ovaj program dodjeljuje koristi proizvođačima proizvoda označenih kao „Famous Brands” namijenjenih izvoznim tržištima. U pritužbi se upućuje na brojne proizvođače dotičnog proizvoda koji su primali koristi od tog programa barem do 2009.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(325)
U pritužbi se tvrdi da je svrha tog programa promicati domaće napredne industrije i poticati izvoz njihovih proizvoda na svjetska tržišta. Glavni okvir tog programa je određen u središnjem programu, a pokrajinske i lokalne Vlade razvijaju vlastite programe poznatih brendova u skladu sa središnjim programom kako bi poticale izvoz lokalnih proizvoda. SAD je osporavao ovaj program subvencioniranja u okviru WTO-a (DS 387). Osim toga, tijela SAD-a uvela su kompenzacijske mjere protiv tog programa u nekoliko postupaka navedenih u pritužbi. Komisija je, također, uvela kompenzacijske mjere protiv koristi u okviru tog programa u postupku s premazanim finim papirom (77) .
(326)
Program poznatih brendova osigurava financijske doprinose u obliku subvencioniranih zajmova, financiranja projekata za istraživanje i razvoj te dodjele bespovratnih sredstava u gotovini za izvoz. Ti poticaji predstavljaju izravni prijenos sredstava kojima se dodjeljuju koristi primateljima u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe.
(327)
Ova subvencija je specifična na temelju članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, jer zakonodavstvo ograničuje pristup samo poduzećima kojima je priznat izvoz proizvoda označenih kao „poznati brendovi”. Nadalje, s obzirom na očiti izostanak objektivnih kriterija i uvjeta za primjenu tog programa od strane tijela koja donose odluku o dodjeli, utvrđena je specifičnost i na temelju članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe. Povlašteni tretman u okviru tog programa također je specifičan u skladu s člankom 4. stavkom 4. točkom (a) Osnovne uredbe, jer njegove koristi ovise o realizaciji izvoza odgovarajućih proizvoda „poznatih brendova”.
(d) Izračun iznosa subvencije
(328)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. U izostanku točnog količinskog određenja drugdje, najprimjereniji izvor informacija za ocjenu koristi prema proizvođačima izvoznicima su usporedive odluke tijela SAD-a (na temelju sličnosti prirode programa). Kako se ranije napominje, kada se iznosi subvencije temelje na nalazima iz ostalih ispitnih postupaka, u cijeloj se ovoj uredbi uzima u obzir, između ostalog, je li bilo značajnih promjena dotičnog programa i je li se iznos subvencije smanjio tijekom vremena. Napominje se da se iznos obnovljivih subvencija u uobičajenim uvjetima neće smanjiti na ovaj način. U izostanku takvih promjena ili smanjenja iznosa subvencije, prvotna stopa iz dotičnog ispitnog postupka koristi se kao iznos subvencije u ovom slučaju.
(329)
Tako utvrđena stopa subvencije u vezi s ovim programom tijekom RIP-a za sva trgovačka društva koja ne surađuju određena je na 0,13 %, a to je aritmetički prosjek stope za slične programe kako je utvrđeno u Memorandumu o odluci SAD-a od 6. travnja 2009. o limunskoj kiselini i solima limunske kiseline (stranica br. 6) (Savezni registar/svezak 74., br. 69, stranica 16836/13. travnja 2009.), Memorandumu o odluci SAD-a od 14. svibnja 2010. o prednapetim čeličnim žicama u strukovima za betonske elemente (stranica br. 29) (Savezni registar/svezak 75, br. 98, stranica 28557/21. svibnja 2010.), Memorandumu o odluci SAD-a od 28. svibnja 2010. o određenim čeličnim rešetkama (stranica br. 18) (Savezni registar/svezak 75, br. 109, stranica 32362/8. lipnja 2010.), Memorandumu o odluci SAD-a od 28. ožujka 2011. o ekstrudiranim proizvodima od aluminija (stranica br. 19) (Savezni registar/svezak 76, br. 64, stranica 18521(4. travnja 2011.) i Memorandumu o odluci SAD-a od 11. listopada 2011. o višeslojnim drvenim podovima (stranica br. 17) (Savezni registar/svezak 76, br. 201, stranica 64313/18. listopada 2011.). U vezi s ispitnim postupcima koje su provela tijela SAD-a se napominje da je metodologija korištena za izračun iznosa koristi od programa subvencioniranja u biti jednaka metodologiji koju je koristila Unija (78).
3.3.7.3. Državni fond za ključne tehnološke projekte
(a) Nesuradnja kineske Vlade
(330)
Kineska Vlada je u svojem odgovoru na upitnik samo navela da je ovaj program prekinut 2003. i da ni jedan od izvoznika u uzorku nije imao koristi od njega. S obzirom na to da kineska Vlada nije dopunila svoj odgovor odgovarajućim dokazima ili dodatnim pojašnjenjem, Komisija analizira ovaj program na temelju dostupnih podataka prema članku 28. Osnovne uredbe.
(b) Pravna osnova
(331)
Pravnu osnovu tog programa, kako je navedeno u pritužbi, čini sljedeće:
-
Državne okružnice: Guojingmao Touzi br. 886 iz 1999., Guojingmao Touzi br. 122 iz 1999., Guojingmao Touzi br. 1038 iz 1999., Guojingmao Touzi br. 822 iz 2000.; i
-
Mjere za upravljanje Posebnim fondom nacionalnog duga za ključne nacionalne projekte tehnološke obnove
(c) Prihvatljivost
(332)
U skladu s navodima iz najvažnije pravne osnove sadržanima u pritužbi, poduzeća koja primaju potporu u okviru ovog programa „uglavnom se biraju od velikih državnih holding poduzeća između 512 ključnih poduzeća, 120 pilot grupacija poduzeća i vodećih poduzeća industrije.” Osim toga, prednost imaju poduzeća koja se nalaze u starim industrijskim bazama u sjeveroistočnom, središnjem i zapadnom području.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(333)
S obzirom na to da kineska Vlada nije surađivala, Komisija se oslanja na elemente uključene u pritužbi i/ili drugim izvorima navedenima u pritužbi (79).
(334)
U pritužbi se navodi da se tim programom nastoji osigurati financijska potpora prihvaćenim poduzećima za promicanje: tehnološke obnove u ključnim industrijama, poduzeća i proizvoda; lakšeg poboljšanja tehnologije, poboljšanja strukture proizvoda; poboljšanja kvalitete, povećanje ponude; širenje domaće potražnje, stalnog i zdravog razvoja gospodarstva države. Prema pritužbi, sredstvima se pruža potpora za 47 poduzeća za željezo i čelik u vezi s ulaganjima koja ukupno iznose 75 milijardi juana. Tijela SAD-a su protiv ovog programa uvela kompenzacijske mjere u najmanje dva postupka.
(335)
Program predstavlja subvenciju kojom se dodjeljuje korist primatelju, jer osigurava financijske doprinose u obliku bespovratnih sredstava za nabavu dugotrajne imovine u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom i. Osnovne uredbe. S obzirom na to da je subvencija povezana s dugotrajnom imovinom i dodjeljuje se tijekom vremena, na temelju dostupnih podataka se zaključuje da se ova korist nastavlja tijekom RIP-a.
(336)
Ta subvencija je specifična u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, jer je potpora ograničena na određena velika poduzeća u državnom vlasništvu i državna holding poduzeća između 512 ključnih poduzeća i 120 pilot grupacija poduzeća. S obzirom na to da je projekt usmjeren na trgovačka društva koja se nalaze u posebno određenim zemljopisnim regijama stare industrijske baze u sjeveroistočnom, središnjem i zapadnom području, subvencija je specifična i u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe.
(e) Izračun iznosa subvencije
(337)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. U izostanku točnog količinskog određenja drugdje, najprimjereniji izvor informacija za ocjenu koristi prema proizvođačima izvoznicima je slična odluka tijela SAD-a, odnosno Memorandum o odluci od 10. rujna 2010. o određenim bešavnim standardnim cijevima, cjevovodima i cijevima pod pritiskom od ugljičnog i legiranog čelika (stranica br. 19) (Savezni registar/svezak 75.,br. 182, stranica 57444/21. rujna 2010.).
(338)
Tako utvrđena stopa subvencije u vezi s tim programom tijekom RIP-a za sva trgovačka društva koja ne surađuju, određena je na 0,01 %, a to je stopa za sličan program, kako je utvrđeno u odluci SAD-a iz prethodne uvodne izjave.
3.3.7.4. Program za povrat troškova pravnog savjetovanja u području antidampinga
(a) Nesuradnja kineske Vlade
(339)
U pritužbi se navode različiti ispitni postupci koje su provela tijela SAD-a (80) i Komisija (postupak u vezi s premazanim finim papirom) u kojima je utvrđeno nekoliko pokrajinskih programa protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere i u okviru kojih je lokalni financijski ured vraćao 40 % troškova pravnog savjetovanja u vezi sa sudjelovanjem trgovačkog društva u antidampinškom postupku. Budući da je kineska Vlada odlučila ne odgovoriti na pitanja o tom programu i samo navela da izvoznici u uzorku nisu imali koristi od njega, Komisija svoje nalaze temelji na raspoloživim dokazima u spisu u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(b) Pravna osnova
(340)
U skladu s pritužbom i odlukom Komisija u postupku u vezi s premazanim finim papirom (uvodna izjava 193.), pravnu osnovu ovog programa čini sljedeće:
-
Pravila o provedbi politike potpore za antidampinške, antisubvencijske i zaštitne ispitne postupke.
(c) Prihvatljivost
(341)
Ovaj program je dostupan trgovačkim društvima uključenima u antidampinške ispitne postupke koja rade u skladu s uputama Ministarstva trgovine i pokrajinskih tijela.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(342)
Taj program predstavlja subvenciju, jer osigurava financijski doprinos u obliku izravnog prijenosa sredstava u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe za pokrivanje troškova pravnog savjetovanja u antidampinškim postupcima i dodjeljuje korist u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Ta subvencija je specifična na temelju članka 4. stavka 2. točke (a) i točke (c) Osnovne uredbe, jer je ograničena na određena poduzeća koja su predmet stranih antidampinških postupaka. Nadalje, taj program je specifičan i u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe, jer je ograničen na određena poduzeća registrirana u određenim zemljopisnim regijama kojima upravljaju odgovarajuća pokrajinska tijela nadležna za provedbu tog programa.
(e) Izračun iznosa subvencije
(343)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. U izostanku informacije za ocjene te koristi i s obzirom na to da su taj program institucije Unije već ispitale u prethodnom postupku protiv subvencioniranog uvoza, najprihvatljiviji izvor informacija za ocjenu koristi za proizvođače izvoznike je ocjena koja je napravljena za taj program u okviru postupka u vezi s premazanim finim papirom, prema potrebi, valjano prilagođena kako je navedeno u gornjoj uvodnoj izjavi 252.
(344)
Tako utvrđena stopa subvencije za sva trgovačka društva koja ne surađuju iznosi 0,01 % na temelju nalaza o premazanom finom papiru (81).
3.3.8. DRŽAVNI OTKUP ROBE ZA NAKNADU VEĆU OD PRIMJERENE
(345)
Pritužba je sadržavala dokaze da je kineska Vlada preko poduzeća u državnom vlasništvu nabavljala proizvode od čelika koje su proizvodili proizvođači OCS-a. U pritužbi se navodi da je kineska Vlada nabavljala brojne proizvode od čelika, uključujući bojom prevučeni lim, toplo valjani lim u kolutima, hladno valjani lim, lim srednje debljine, galvanizirani lim i mnoge druge. Pritužba je pokazala da je cijena za nabavu te robe od strane poduzeća u državnom vlasništvu određena s obzirom na različite elemente i/ili referentne vrijednosti, te da su najviše dozvoljene cijene ili prilagodbe cijena ovisile o različitoj robi i o tome je li se dotični posao odnosio na povezane stranke.
(346)
Kineska Vlada je odgovorila upućivanjem na svoje općenite argumente o poduzećima u državnom vlasništvu prema kojima se nije dokazalo da su poduzeća u državnom vlasništvu, kupci tih proizvoda od čelika, bila javna tijela u smislu Sporazuma WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim mjerama te da kineska Vlada nije mogla prikupiti podatke specifične za pojedini posao u vezi s nepoznatim subjektima. Kineska Vlada je također navela da pritužba nije sadržavala ni jednu nabavu robe koja uključuje izvoznike u uzorku. Komisija upućuje na svoje zaključke o tome da su kupci OCS-a i drugih proizvoda od čelika poduzeća u državnom vlasništvu (gornje uvodne izjave od 49. do 73.) i na zahtjev prema kineskoj Vladi da dostavi informacije i o izvoznicima koji nisu u uzorku (vidjeti gornje uvodne izjave 34. i 35.). S obzirom na nedostatak informacija od strane kineske Vlade o tom programu, Komisija svoje nalaze temelji na raspoloživim informacijama u spisu u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(347)
Protiv ovog programa se mogu uvesti kompenzacijske mjere u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom iii. i člankom 6. točkom (d) Osnovne uredbe u mjeri u kojoj su cijene više od tržišnih cijena i država dodjeljuje korist proizvođačima OCS-a preko svojih kupaca koji su poduzeća u državnom vlasništvu. Također treba uzeti u obzir da je navod iz pritužbe, prema kojem ne postoji pouzdana cijena privatnika na tržištu zbog toga što na tržištu čelika prevladava javni sektor, potvrđen ispitnim postupkom, s obzirom na to da poduzeća u državnom vlasništvu imaju najveći udio na tržištu čelika u Kini, barem u pogledu toplo valjanog i hladno valjanog čelika (vidjeti uvodne izjave od 76. do 79.). Ova je subvencija specifična i u smislu članka 4. stavka 2. Osnovne uredbe, jer je ograničena samo na određene subjekte u sektoru čelika u kojima država ima udio. Međutim, složenost tih transakcija i povezanih ugovora, zajedno s nedostatkom podataka u spisu, nisu omogućili Komisiji donošenje čvrstog zaključka o tom programu. Stoga je Komisija odlučila da taj program neće dalje procjenjivati.
3.3.9. OSTALI REGIONALNI PROGRAMI
(a) Nesuradnja kineske Vlade
(348)
Kineska Vlada je odgovorila da, s obzirom na to da se ni jedan od proizvođača u uzorku ne nalazi na područjima primjene regionalnih programa uključenih u ovom odjeljku, informacije koje je zatražila Komisija nisu važne za ispitni postupak. S obzirom na važnost tih informacija za ispitni postupak (vidjeti gornje uvodne izjave od 34. do 35.) i zbog izostanka odgovora kineske Vlade, Komisija temelji svoju odluku o svim regionalnim programima u ovom odjeljku na dostupnim podacima u spisu u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
3.3.9.1. Subvencije koje se dodjeljuju u područjima Tianjin Binhai New Area i Tianjin Economic and Technological Development Area
(a) Pravna osnova
(349)
Pravnu osnovu Programa za ubrzanu amortizaciju čini Okružnica Ministarstva financija i Državne porezne uprave o povezanim povlaštenim politikama za porez na dohodak poduzeća radi pružanja potpore razvoju i otvorenosti područja Binhai New Area u Tianjinu.
(b) Nalazi ispitnog postupka
(350)
U pritužbi se tvrdilo da je cilj programa poticati izgradnju znanstveno-tehnološke infrastrukture u području Tianjin Binhai New Area (TBNA) i Tianjin Economic and Technological Development Area (TETDA) te izgraditi sustav znanstveno-tehnološke obnove i uslužnih kapaciteta. U skladu s pritužbom, financijske koristi iz ovog programa dodijeljene su u okviru Znanstvenog i tehnološkog fonda te Programa ubrzane amortizacije. Te koristi bi bile ograničene na poduzeća osnovana u području nadležnosti Upravnog odbora TBNA-a, uključujući trgovačka društva koja proizvode/izvoze dotični proizvod. U pritužbi se upućuje na odluku tijela SAD-a u kompenzacijskom postupku u vezi s određenim bešavnim standardnim cijevima, cjevovodima i cijevima pod pritiskom od ugljičnog i legiranog čelika iz Narodne Republike Kine, koja su smatrala da se protiv ovog programa mogu uvesti kompenzacijske mjere (82).
(351)
Zbog izostanka suradnje kineske Vlade, Komisija temelji svoju odluku o ovom programu na najboljim dostupnim informacijama u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe, sadržanima u pritužbi i navedenoj odluci tijela SAD-a.
(352)
U okviru ovog programa dodjeljuje se jednokratna korist trgovačkim društvima primateljima u obliku bespovratnih sredstava u okviru Znanstvenog i tehnološkog fonda u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe (izravni prijenos sredstava) te u obliku otpisa prihoda na temelju članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe u vezi s Programom ubrzane amortizacije.
(353)
Subvencije u okviru Znanstvenog i tehnološkog fonda te Programa ubrzane amortizacije su specifične, jer su ograničene na određena poduzeća koja se nalaze u određenim zemljopisnim područjima (tj. TBNA i/ili TETDA).
(c) Izračun iznosa subvencije
(354)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. U izostanku točnog količinskog određenja drugdje, najprimjereniji izvor informacija za ocjenu koristi prema proizvođačima izvoznicima je usporediva odluka tijela SAD-a, odnosno Memorandum o odluci od 10. rujna 2010. o određenim bešavnim standardnim cijevima, cjevovodima i cijevima pod pritiskom od ugljičnog i legiranog čelika (stranice br. 20 i 21) (Savezni registar/svezak 75.,br. 182, stranica 57444/21. rujna 2010.). U vezi s ispitnim postupcima koje su provela tijela SAD-a se napominje da je metodologija korištena za izračun iznosa koristi od programa u vezi s porezom i subvencioniranjem u biti jednaka metodologiji koju je koristila Unija (83).
(355)
Tako utvrđena ukupna stopa subvencije u vezi s tim programom tijekom RIP-a za sva trgovačka društva koja ne surađuju, određena je na 0,61 %, a to je stopa koja odgovara ukupnoj stopi za dotične programe, kako je utvrđeno u odluci iz prethodne uvodne izjave.
3.3.9.2. Programi koji se odnose na sjeveroistočnu regiju
(a) Pravna osnova
(356)
Pravnu osnovu čini Okružnica Ministarstva financija i Državne porezne uprave o tiskanju i podjeli pravilnika o odgovarajućim pitanjima u vezi s proširenjem opsega odbitka PDV-a u sjeveroistočnim područjima od 14. rujna 2004.
(b) Nalazi ispitnog postupka
(357)
Podnositelj pritužbe je potvrdio da je kineska Vlada uspostavila Program obnove sjeveroistoka 2003. kako bi obnovila staru industrijsku bazu grada Daliana i tri sjeveroistočne pokrajine Liaoning, Jilin i Heilongjiang, koji su tradicionalni centar kineske industrije čelika. Prema pritužbi, kineska Vlada je osnovala posebnu banku, Banku za obnovu sjeveroistoka (NRB), pod nadzorom Državnog vijeća čija je zadaća financirati potporu obnove starog čvorišta teške industrije na sjeveroistoku zemlje.
(358)
U pritužbi se također navodi da subvencije osigurane u okviru ovog programa od strane Kineske banke za izvoz i uvoz („Banka ExIm”) preko svoje poslovnice u Dalianu iznose ukupno 5 milijardi juana u izvoznim kreditima i drugim „jeftinim kreditima”, koji su od studenoga 2003. lokalnim poduzećima donijeli uštedu od 150 milijuna juana. Osim toga, u pritužbi se tvrdi da su zajmovi prošireni i na poduzeća koja nisu kreditno sposobna kako bi se poboljšala konkurentnost poduzeća u državnom vlasništvu u lošijem položaju, koja su imala nesrazmjeran pristup financijskim resursima iako su imala najveći udio nenaplativih zajmova u zemlji.
(359)
Zbog izostanka suradnje kineske Vlade, Komisija temelji svoju odluku o ovom programu na informacijama sadržanima u pritužbi i Memorandumu o odluci SAD-a od 17. studenoga 2008. o varenim cijevima kružnog poprečnog presjeka od visokokvalitetnog ugljičnog čelika (cjevovodi) (stranice 21. i 22.) (Savezni registar/svezak 73., br. 227, stranica 70961/24. studenoga 2008.), prema potrebi, valjano prilagođenima kako je navedeno u gornjoj uvodnoj izjavi 252.
(360)
Ovim programom dodjeljuje se korist trgovačkim društvima primateljima u obliku: i. bespovratnih sredstava kao subvencioniranih kamata prilikom izvoza; ii. povrata PDV-a za nabavu dugotrajne imovine.
(361)
U pogledu i. subvencioniranih kamata prilikom izvoza, osiguravanje subvencioniranih kamata predstavlja subvenciju u obliku bespovratnih sredstava u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe. Odluka SAD-a govori o ovom programu kao o „Fondu za razvoj vanjske trgovine”, a ne o „Programu obnove sjeveroistoka”, kako je navedeno u pritužbi. Ovim programom upravljaju tijela pokrajine Liaoning (odnosno Pokrajinski ured za vanjskotrgovinsku i gospodarsku suradnju Liaoninga i Odjel za financije Liaoninga). Prihvatljivi projekti uključuju projekte koje su pokrenula poduzeća za izvoz, između ostalog, kako bi poboljšala konkurentnost svog izvoza i istražila međunarodna tržišta. Budući da ta bespovratna sredstva ovise o realizaciji izvoza, program je specifičan u skladu s člankom 4. stavkom 4. točkom (a) Osnovne uredbe.
(362)
U pogledu ii. povrata PDV-a za nabavu dugotrajne imovine, on predstavlja subvenciju u obliku otpisa prihoda države u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom ii. Osnovne uredbe. U okviru ovog programa obveznici PDV-a iz određenih industrija mogu odbiti PDV za nabavu dugotrajne imovine od PDV-a za prodaju gotove robe. Taj odbitak PDV-a ograničen je na poduzeća koja se nalaze u sjeveroistočnoj regiji te je, stoga, regionalno specifičan u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe.
(c) Izračun iznosa subvencije
(363)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. U izostanku točnog količinskog određenja drugdje, najprimjereniji izvor informacija za ocjenu koristi prema proizvođačima izvoznicima je usporediva odluka tijela SAD-a (na temelju sličnosti prirode programa).
(364)
Tako utvrđena ukupna stopa subvencije za Program obnove sjeveroistoka tijekom RIP-a za sva trgovačka društva koja ne surađuju određena je na 0,18 %, što odgovora ukupnoj stopi za bespovratna sredstva i povrat PDV-a primljene u okviru Programa fonda za razvoj vanjske trgovine, kako je utvrđeno u Memorandumu o odluci SAD-a od 17. studenoga 2008. o varenim cijevima kružnog poprečnog presjeka od visokokvalitetnog ugljičnog čelika (cjevovodi) (stranice 21. i 22.) (Savezni registar/svezak 73., br. 227, stranica 70961/24. studenoga 2008.). U vezi s ispitnim postupcima koje su provela tijela SAD-a se napominje da je metodologija korištena za izračun iznosa koristi od sličnih programa u biti jednaka metodologiji koju je koristila Unija (84).
(a) Pravna osnova
(365)
Pravnu osnovu čine Privremene upravne mjere za financijsku potporu pokrajine Liaoning prilikom plaćanja kamata u vezi s proizvodima visoke tehnologije i proizvoda koji se koriste u proizvodnji opreme od 16. prosinca 2004.
(b) Nalazi ispitnog postupka
(366)
U pritužbi se tvrdi da se tim programom osigurava pomoć trgovačkim društvima u proširenju izvoza proizvoda visoke tehnologije i potpora razvoju poduzeća koja se nalaze u pokrajini Liaoning. Ovim programom upravljaju Pokrajinski ured za vanjskotrgovinsku i gospodarsku suradnju Liaoninga, Odjel za financije Liaoninga i Komisija za gospodarstvo pokrajine Liaoning. Tijela SAD-a su utvrdila da se protiv ovog programa mogu uvesti kompenzacijske mjere u gore navedenoj odluci u vezi s cjevovodima (vidjeti uvodnu izjavu 359.).
(367)
Ovim programom dodjeljuje se korist u obliku izravnog prijenosa sredstava od strane kineske Vlade korištenih za plaćanje kamata na zajmove banaka u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe. Izvozni zajmovi znače kratkoročne zajmove koje dobivaju poduzeća koja proizvode proizvode visoke tehnologije i proizvode korištene za proizvodnju opreme u pokrajini od banaka i nebankarskih financijskih institucija zbog nedostatka potrebnih sredstava za proizvodnju i poslovanje između izvozne deklaracije za proizvode i primitka plaćanja. Prihvatljiva poduzeća moraju imati godišnji izvoz u vrijednosti višoj od 1 milijuna američkih dolara i izvoziti proizvode obuhvaćene „Katalogom za izvoz kineskih proizvoda visoke tehnologije” ili opsegom proizvoda korištenih za proizvodnju opreme. Ovaj program je, stoga, specifičan na temelju članka 4. stavka 2. Osnovne uredbe, jer je ograničen na poduzeća koja ispunjavaju te kriterije. Osim toga, program ovisi o realizaciji izvoza u skladu s člankom 4. stavkom 4. točkom (a) Osnovne uredbe. Program je i regionalno specifičan u smislu članka 4. stavka 3., jer je ograničen na poduzeća koja se nalaze u određenoj zemljopisnoj regiji na sjeveroistoku Kine.
(c) Izračun iznosa subvencije
(368)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. U izostanku točnog količinskog određenja drugdje, najprimjereniji izvor informacija za ocjenu koristi prema proizvođačima izvoznicima je usporediva odluka tijela SAD-a (na temelju sličnosti prirode programa).
(369)
Tako utvrđena stopa subvencije tijekom RIP-a za sva trgovačka društva koja ne surađuju određena je na 0,43 %, a to odgovara stopi za program subvencioniranih kamata prilikom izvoza kako je utvrđena u Memorandumu o odluci SAD-a od 17. studenoga 2008. o varenim cijevima kružnog poprečnog presjeka od visokokvalitetnog ugljičnog čelika (cjevovodi) (stranica br. 23) (Savezni registar/svezak 73., br. 227, stranica 70961/24. studenoga 2008.). U vezi s ispitnim postupcima koje su provela tijela SAD-a napominje se da je metodologija korištena za izračun iznosa koristi od sličnih programa u biti jednaka metodologiji koju je koristila Unija (85).
(a) Nalazi ispitnog postupka
(370)
U pritužbi se upućuje na prethodni program subvencioniranih kamata prilikom izvoza, koji je prihvatljiv samo u vezi s neplaćenim „izvoznim zajmovima”. Tijela SAD-a su utvrdila i da se protiv ovog programa mogu uvesti kompenzacijske mjere u odluci u vezi s cjevovodima.
(371)
Pravnu osnovu čine „Privremene upravne mjere za financijsku potporu pokrajine Liaoning prilikom plaćanja kamata u vezi s proizvodima visoke tehnologije i proizvoda koji se koriste u proizvodnji opreme” od 16. prosinca 2004.
(372)
Ovaj program predstavlja korist u obliku izravnog prijenosa sredstava od strane kineske Vlade u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe. Subvencijom se dodjeljuje korist na temelju članka 3. stavka 2. i članka 6. točke (b) Osnovne uredbe koja je jednaka razlici između onoga što su primatelji platili i iznosa koji bi platili za usporedivi komercijalni zajam u izostanku programa. Te zajmove osigurava Vlada preko svojih banaka koje provode njezinu politiku i svojih poslovnih banaka u državnom vlasništvu (vidjeti analizu u gornjim uvodnim izjavama od 157. do 180.). Ti izvozni zajmovi su specifični na temelju članka 4. stavka 4. točke (a) Osnovne uredbe, jer ovise o realizaciji izvoza te na temelju članka 4. stavka 3, jer su ograničeni na poduzeća koja se nalaze u određenoj zemljopisnoj regiji u Kini.
(b) Izračun iznosa subvencije
(373)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. U izostanku točnog količinskog određenja drugdje, najprimjereniji izvor informacija za ocjenu koristi prema proizvođačima izvoznicima je usporediva odluka tijela SAD-a (na temelju sličnosti prirode programa).
(374)
Tako utvrđena stopa subvencije tijekom RIP-a za sva trgovačka društva koja ne surađuju određena je na 1,05 %, a to odgovara aritmetičkom prosjeku stopa za program izvoznih zajmova kako je utvrđeno u Memorandumu o odluci SAD-a od 17. studenoga 2008. o varenim cijevima kružnog poprečnog presjeka od visokokvalitetnog ugljičnog čelika (cjevovodi) (stranica br. 23) (Savezni registar/svezak 73., br. 227, stranica 70961/24. studenoga 2008.). U vezi s ispitnim postupcima koje su provela tijela SAD-a napominje se da je metodologija korištena za izračun iznosa koristi od sličnih programa u biti jednaka metodologiji koju je koristila Unija (86).
(a) Nalazi ispitnog postupka
(375)
U pritužbi se navodi da je program „Five Points, One Line Coastal Belt” uvela Vlada pokrajine Liaoning 21. siječnja 2006. Vlada Liaoninga osigurava subvencije za određena poduzeća koja se nalaze u tom području. Najveći prioritet daje se poduzećima koja su osnovana u pet ključnih područja kao baze proizvodnje za izvoz. Povlašteni tretman uključuje brojne koristi, uključujući sniženu stopu poreza na dohodak od 15 % za poduzeća označena kao poduzeća „visoke tehnologije”, izuzeće od plaćanja poreza na dohodak za poduzeća visoke tehnologije „u koje se ulaže domaći kapital”, prednost kod dobivanja subvencioniranih kamata, povlastice za gospodarsko upravljanje i izuzeća od plaćanja Vladinih pristojbi. Prema pritužbi je Kineska razvojna banka (CDB), banka koja provodi Vladinu politiku u državnom vlasništvu, osiguravala povlaštene zajmove u okviru tog programa.
(376)
Tijela SAD-a su utvrdila da se protiv ovog programa mogu uvesti kompenzacijske mjere u odluci u vezi s cjevovodima.
(377)
Pravnu osnovu za ovaj program čini „Mišljenje pokrajine Liaoning o poticanju razvoja otvaranja društava u ključnim obalnim razvojnim područjima.” Subvencioniranim kamatama upravljaju Komisija Liaoninga za razvoj i reforme i Financijski ured Liaoninga, a izuzećima od plaćanja pristojba u okviru tog programa tijelo za industriju i trgovinu industrijskog parka Huludao Beigang.
(378)
Ovaj program osigurava financijske prednosti u obliku izravnog prijenosa sredstava od strane kineske Vlade u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe i/ili otpisa neostvarenog ili ne prikupljenog prihoda u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. Te subvencije predstavljaju korist na temelju članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe koja je jednaka iznosu bespovratnih sredstava i/ili izuzeća od plaćanja poreza/pristojbi. Te subvencije su specifične u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe, jer su ograničene na određena poduzeća koja se nalaze u određenom području koje je u nadležnosti tijela pokrajine Liaoning. Najveći prioritet za dodjelu tih subvencija daje se poduzećima koja su osnovana u pet ključnih područja kao baze proizvodnje za izvoz, te su stoga specifične u skladu s člankom 4. stavkom 4. točkom (a) Osnovne uredbe, jer ovise o realizaciji izvoza.
(b) Izračun iznosa subvencije
(379)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. U izostanku točnog količinskog određenja drugdje, najprimjereniji izvor informacija za ocjenu koristi prema proizvođačima izvoznicima je usporediva odluka tijela SAD-a (na temelju sličnosti prirode programa).
(380)
Tako utvrđena stopa subvencije tijekom RIP-a za sva trgovačka društva koja ne surađuju određena je na 0,30 %, a to odgovara stopi za ovaj program kako je utvrđena u Memorandumu o odluci SAD-a od 17. studenoga 2008. o varenim cijevima kružnog poprečnog presjeka od visokokvalitetnog ugljičnog čelika (cjevovodi) (stranica br. 23) (Savezni registar/svezak 73., br. 227, stranica 70961/24. studenoga 2008.). U vezi s ispitnim postupcima koje su provela tijela SAD-a napominje se da je metodologija korištena za izračun iznosa koristi od programa subvencioniranja u biti jednaka metodologiji koju je koristila Unija (87).
3.3.9.3. Bespovratna sredstva dodijeljena u okviru programa pokrajine Jiangsu za znanost i tehnologiju
(a) Pravna osnova
(381)
Pravnu osnovu za ovaj program čine Upravne mjere o platformi pokrajine Jiangsu za javne usluge u području znanosti i tehnologije (Sukeji (2006.) br. 102; Sucaijiao (2006.) br. 22).
(b) Nalazi ispitnog postupka
(382)
U pritužbi se navodi da taj program, između ostalog, osigurava bespovratna sredstva određenim poduzećima. Kineska Vlada je u svojem odgovoru na upitnik navela da ni jedno trgovačko društvo u uzorku nije upotrebljavalo ili imalo koristi od ovog programa. Komisija upućuje na svoje argumente da se od kineske Vlade očekivalo da dostavi potpune odgovore i na pitanja o trgovačkim društvima koja nisu u uzorku (gornje uvodne izjave 34.-35.). Nadalje, Komisija napominje da se u pritužbi navode mogući korisnici, i trgovačka društva koja su odabrana u uzorak i ostali proizvođači OCS-a izvan uzorka koji se nalaze u odgovarajućem području primjene. Komisija stoga temelji svoje nalaze na dostupnim podacima u spisu u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe, a posebno informacijama sadržanima u pritužbi i nalazima tijela SAD-a koja su uvela kompenzacijske mjere protiv tog programa u odluci o prednapetim čeličnim žicama u strukovima za betonske elemente iz Narodne Republike Kine (88).
(383)
Financijskim prednostima dodijeljenima u obliku bespovratnih sredstava osigurava se doprinos u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe. Te subvencije su specifične u smislu članka 4. stavka 2. točke (c) Osnovne uredbe jer se čini da nema objektivnih kriterija ili uvjeta koji uređuju prihvatljivost za koristi iz tog programa (kako je predviđeno u članku 4. stavku 2. točki (b) Osnovne uredbe) te se, na temelju dostupnih podataka, čini da Odjel za znanost i tehnologiju pokrajine Jiangsu ne donosi odluke objektivno.
(c) Izračun iznosa subvencije
(384)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. U izostanku točnog količinskog određenja drugdje, najprimjereniji izvor informacija za ocjenu koristi prema proizvođačima izvoznicima je usporediva odluka tijela SAD-a (na temelju sličnosti prirode programa).
(385)
Tako utvrđena stopa subvencije tijekom RIP-a za sva trgovačka društva koja ne surađuju određena je na 0,01 %, a to odgovara stopi za ovaj program kako je utvrđena u Memorandumu o odluci SAD-a od 14. svibnja 2010. o prednapetim čeličnim žicama u strukovima za betonske elemente (stranica br. 35) (Savezni registar/svezak 75., br. 98, stranica 28557/21. svibnja 2010.). U vezi s ispitnim postupcima koje su provela tijela SAD-a napominje se da je metodologija korištena za izračun iznosa koristi od programa subvencioniranja u biti jednaka metodologiji koju je koristila Unija (89).
3.3.9.4. Bespovratna sredstva dodijeljena u okviru programa pokrajine Hebei za znanost i tehnologiju
(a) Nalazi ispitnog postupka
(386)
U pritužbi se upućuje na dva primjera dodjele bespovratnih sredstava u okviru Programa za znanost i tehnologiju pokrajine Hebei proizvođaču OCS-a 2009. u iznosima od 700 000 juana i 2 080 000 juana. Kineska Vlada je u svojem odgovoru na upitnik navela da ni jedno trgovačko društvo u uzorku nije osnovano u pokrajini Hebei te da su zatražene informacije nebitne za ispitni postupak. Komisija upućuje na svoje argumente da je kineska Vlada trebala dostaviti potpune odgovore i na pitanja o trgovačkim društvima koja nisu u uzorku (gornje uvodne izjave 34.-35.). Stoga Komisija temelji svoje nalaze na dostupnim podacima u spisu (u ovom slučaju pritužbi) u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(387)
Financijske prednosti dodijeljene u okviru tog programa u obliku bespovratnih sredstava predstavljaju subvencije, jer osiguravaju financijski doprinos u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe. One predstavljaju korist na temelju članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe koja je jednaka iznosu bespovratnih sredstava. Te su subvencije specifične u skladu s člankom 4. stavkom 3. Osnovne uredbe, jer su osigurane samo za trgovačka društva koja se nalaze u pokrajini Hebei.
(b) Izračun iznosa subvencije
(388)
Iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. S obzirom na to da nije bilo drugih informacija za procjenu koristi, Komisija je svoje nalaze temeljila na informacijama sadržanima u pritužbi. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe, tako izračunati iznos subvencije dodjeljuje se prema ukupnom prometu primatelja tijekom RIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ne ovisi o realizaciji izvoza i nije dodijeljena u vezi s izrađenim, proizvedenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(389)
Tako dobivena stopa subvencije za sva trgovačka društva koja ne surađuju je zanemariva (manja od 0,01 %).
3.3.10. SUBVENCIJE AD HOC
(a) Nalazi ispitnog postupka
(390)
U pritužbi se navode brojne subvencije ad-hoc koje su navodno dodijeljene određenim proizvođačima OCS-a, odnosno i poduzećima u državnom vlasništvu i privatnim trgovačkim društvima. Te su subvencije bile ili u obliku bespovratnih sredstava ili ostalih izuzeća ili smanjenja poreza, između ostalog, za financiranje konkretnih projekata ili imovine. Dodijeljene su u kontekstu opće strateške politike za poboljšanje industrije čelika.
(391)
Komisija je od kineske Vlade zatražila da dostavi informacije o tim subvencijama ad-hoc. Kineska Vlada je odgovorila da se navodi u pritužbi temelje na citatima iz godišnjih izvješća i da se čini da se ništa od toga ne odnosi na trgovačka društva u uzorku. Stoga je kineska Vlada zaključila da se ne treba baviti navodima o specifičnim transakcijama koji se odnose na trgovačka društva izvan uzorka i pokrajine. Nadalje, kineska Vlada je ponovila jedan od svojih općenitih komentara da se samo navođenje određenih transakcija kao „subvencija” u godišnjim izvješćima trgovačkog društva ne može smatrati dokazom dostatnim za pokretanje ispitnog postupka u vezi s tim, jer to „ne predstavlja dostatni dokaz prima facie u skladu s člankom 11. stavkom 2. Sporazuma WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim mjerama”.
(392)
Komisija upućuje na svoje argumente kojima se objašnjava zašto je od kineske Vlade zatražena dostava informacija i u vezi s navodima o subvencijama koje se odnose na trgovačka društva koja nisu u uzorku (gornje uvodne izjave 34.-35.). Stoga Komisija temelji svoje nalaze o tim subvencijama ad hoc na dostupnim podacima u spisu u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(393)
Subvencije ad hoc navedene u pritužbi predstavljaju subvenciju u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe u obliku izravnog prijenosa sredstava u pogledu bespovratnih sredstava i sličnih prijenosa resursa, te u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe u obliku otpisa prihoda za različita izuzeća ili sniženja poreza i/ili pristojba na središnjoj, pokrajinskoj ili općinskoj razini koji bi inače bili dospjeli. Komisija napominje da se u samim godišnjim izvješćima različitih proizvođača OCS-a upućuje na te financijske doprinose kao na „subvencije”. Na prvi pogled se čini da su brojne takve subvencije specifične de iure ili de facto u smislu članka 4. stavka 2. Osnovne uredbe jer se, u izostanku suradnje kineske Vlade, smatra da su dodijeljene ograničenom broju trgovačkih društava za čelik u poticanom sektoru čelika, i/ili zbog načina donošenja odluka tijela koja odlučuju o dodjeli. Nadalje, čini se da su neke od tih subvencija specifične i prema članku 4. stavku 3. Osnovne uredbe, jer je njihova dostupnost ograničena na određena poduzeća koja se nalaze u određenim zemljopisnim područjima određene pokrajine.
(b) Izračun iznosa subvencije
(394)
Komisija je pažljivo proučila dostupne informacije u spisu u vezi sa svakom od tih subvencija ad hoc za različite proizvođače OCS-a. Komisija je utvrdila da neke od tih subvencija ne uzrokuju poremećaje u trgovini i/ili da proizvođačima OCS-a dodjeljuju relativno male iznose. Nasuprot tome, postoje i brojne specifične subvencije za koje se čini da se njima dodjeljuju značajni iznosi subvencija proizvođačima OCS-a. S obzirom na navedeno kao i na informacije u spisu, Komisija smatra primjerenim izračunati primjenjivu kompenzacijsku pristojbu s obzirom na jednostavni prosjek koji proizlazi iz bespovratnih sredstava i poreznih programa protiv kojih se uvode kompenzacijske mjere u ovom postupku unatoč nesuradnji kineske Vlade i odgovarajućih proizvođača OCS-a.
(395)
Tako dobivena stopa subvencije za sva trgovačka društva koja ne surađuju iznosi 0,5 %.
3.4. KOMENTARI STRANAKA NAKON KONAČNE OBJAVE
(396)
Kineska Vlada, jedan proizvođač izvoznik (Zhejiang Huadong) i podnositelj pritužbe dostavili su komentare o konačnoj objavi.
3.4.1. KOMENTARI KINESKE VLADE O KONAČNOJ OBJAVI
(397)
S obzirom na brojne i vrlo detaljne argumente koje je dostavila kineska Vlada, kao i činjenicu da bi bilo nepraktično (također i zbog postojanja nekih povjerljivih informacija) uključiti ih sve u ovu uredbu, Komisija je bilateralno u pisanom obliku objasnila kineskoj Vladi sve pravne i činjenične elemente zbog kojih su odbačene te tvrdnje.
3.4.1.1. Postupovna pitanja
(398)
U mnogim argumentima o pokretanju ispitnog postupka se čini da kineska Vlada smatra da je izvješće panela o GOES-u (90) odlučujuće u tumačenju određenih odredaba Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama i Osnovne uredbe EU-a. Na primjer, kineska Vlada govori o sumnjama koje je „uklonio” panel za GOES (91). Iako Komisija uzima u obzir nalaze panela u vezi s tim i ne slaže se s mnogim njegovim zaključcima, ti nalazi ne izmjenjuju odgovarajući Ugovor ili pravni jezik, odnosno članak 11. stavak 2. i članak 11. stavak 3. Sporazuma WTO-a o subvencijama ili članak 9. stavak 2. i članak 9. stavak 3. Osnovne uredbe o kompenzacijskim pristojbama koje su relevantne i obvezujuće za Komisiju u svim postupcima protiv subvencioniranog uvoza.
(399)
Kineska Vlada je tvrdila da je Komisija prekršila članak 11. stavak 2. Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama (ASCM), jer je pokrenula ovaj ispitni postupak na temelju pritužbe koja nije sadržavala nikakve dokaze o „postojanju, stupnju i učinku bilo koje (/svake) navodne subvencije” te je stoga Komisija prekršila svoju obvezu na temelju članka 11. stavka 3. za preispitivanje točnosti i adekvatnosti dokaza.
Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti. Upućivanje kineske Vlade na „postojanje, stupanj i učinak” subvencije citat je iz članka 11. stavka 1. ASCM-a i opisuje svrhu ispitnog postupka. Prema mišljenju Komisije, to nije povezano s člankom 11. stavkom 2. ASCM-a koji propisuje da podnositelj pritužbe dostavlja „dostatne dokaze o postojanju subvencije i, ako je moguće, njezinog iznosa” i da pritužba sadržava „informacije koje su ‚razumno dostupne’ podnositelju pritužbe. Komisija je analizirala dokaze koje je dostavio podnositelj pritužbe, koji su bili značajni, kako se jasno vidjeti iz verzije koja je raspoloživa zainteresiranim strankama u vezi s pritužbom za pregled. Službe Komisije su predložile pokretanje ispitnog postupka tek nakon što su propisno analizirale točnost i adekvatnost dokaza za koje smatraju da su dostatni prima facie.
(400)
Kineska Vlada je tvrdila da svaki element (financijski doprinos, korist i specifičnost) svakog programa subvencije treba utvrditi pojedinačno. Komisija se slaže s kineskom Vladom da se navodi o subvencijama trebaju ispitati pojedinačno. Međutim, ne radi se o tome da se dostavljeni dokazi u vezi sa svakim elementom svakog programa subvencije trebaju ispitati izdvojeno. Na primjer, dokazi o postojanju specifičnosti jednog programa mogli bi biti vrlo važni za utvrđivanje specifičnosti drugog programa, između ostalog, ovisno o tome koliko je informacija javno dostupno o dotičnim programima, kao i o mjeri u kojoj su programi međusobno povezani i ovise o istom zakonodavstvu.
(401)
Kineska Vlada je tvrdila da moraju postojati dokazi o iznosu (iznad razine de minimis) subvencije tijekom RIP-a za svaki program te da moraju postojati dostatni dokazi o trenutačnom subvencioniranju za svaku subvenciju, a ne samo ‚moguće’ ili ‚vjerojatne’ koristi. Komisija se u vezi ovog ne slaže s kineskom Vladom, s obzirom na to da nema zahtjeva u Osnovnoj uredbi ili Sporazumu WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim mjerama prema kojem treba pokazati da su subvencije za konkretni program iznad razine de minimis. Nema sumnje da se subvencijom moraju dodijeliti koristi tijekom RIP-a kako bi se protiv nje mogle uvesti kompenzacijske mjere i da bi podnositelji zahtjeva trebali pokušati prikupiti takve dokaze. Međutim, prema članku 11. stavka 2. ASCM-a potrebni su ‚dostatni dokazi’ o subvencioniranju na temelju informacija koje su podnositelju pritužbe ‚razumno dostupne’. S obzirom na to da mnoge informacije o koristima od subvencije (npr. izuzeća od plaćanja poreza, bespovratna sredstva, osiguranje robe) nisu dostupne, često je podnositeljima pritužbe nemoguće sa sigurnošću utvrditi da je subvencijom dodijeljena korist proizvođačima dotičnog proizvoda. U takvim situacijama, podnositelj pritužbe je dužan osigurati najbolje dostupne dokaze koji pokazuju, na primjer, da su proizvođači dotičnog proizvoda prihvatljivi za dobivanje subvencije i da je program još uvijek na snazi ili da se njime osiguravaju koristi. Razina potrebnih dokaza ovisit će o činjenicama dotičnog predmeta i o tome koliko je informacije podnositelju pritužbe razumno dostupno.
(402)
Kineska Vlada je tvrdila da u obavijesti o pokretanju postupka krši članak 22. stavak 2. točku iii. ASCM-a, jer se ne može smatrati da jednostavno ponavljanje naziva dodijeljenih različitim programima predstavlja njihov ‚opis’. Komisija smatra da su prakse subvencioniranja koje treba ispitati opisane na odgovarajući način u obavijesti o pokretanju postupka utvrđivanjem dotičnih programa te se stoga u obavijesti ne krši članak 22. stavak 2. točka iii. ASCM-a.
(403)
Kineska Vlada je tvrdila da je pogrešno pokrenula brojne programe subvencija, jer je na pritužbu gledala ‚holistično’ ili ‚u cijelosti’, a nije ispitivala svaki program. Osim toga, kineska Vlada je tvrdila da nalazi drugih ispitnih tijela o različitim programima nisu sami po sebi dostatni dokazi za pokretanje postupka. Kako je gore objašnjeno (uvodna izjava 400.), službe Komisije su ispitale svaki program. Opseg u kojem nalazi drugih tijela o konkretnom programu mogu predstavljati dostatne dokaze za pokretanje postupka, ovisi o pojedinom slučaju te djelomično o tome koje su druge informacije razumno dostupne podnositelju pritužbe.
(404)
Kineska Vlada (citirajući podnesak SAD-a u predmetu GOES (92)) je tvrdila da se ‚poticani’ status proizvođača OCS-a u Vladinim dokumentima o planiranju mogao koristiti paušalno kako bi se pokazala specifičnost. To ne odgovara stvarnosti. Zakonodavstvo u kojem se proizvođači OCS-a razvrstavaju kao ‚poticani’ (93) (i posljedice koje proizlaze iz toga) nije (prema kineskoj Vladi) ‚opća informacija o Vladinoj politici, bez izravne povezanosti s dotičnim programom’. S obzirom na to da se njime izričito ograničuje pristup programima određenih poduzeća (ili im se daju povlaštene koristi), takvo zakonodavstvo je očit izravno povezano s predmetnim programom.
(405)
Kineska Vlada je tvrdila da moraju postojati dokazi o trenutačnoj koristi od programa subvencije i da je činjenica da su protiv programa uvedene kompenzacijske mjere u drugim predmetima nedostatna, jer se takvi nalazi odnose na drugi RIP. Nema sumnje da se subvencijom moraju dodijeliti koristi tijekom RIP-a kako bi se protiv nje mogle uvesti kompenzacijske mjere i da bi podnositelji zahtjeva trebali pokušati prikupiti takve dokaze. Međutim, za potrebe pokretanja postupka, dokazi o korištenju programa u objektivno nedavnom razdoblju mogu biti vrlo važni, na primjer ako nema javno dostupnih informacija da je program prekinut ili promijenjen. Upućivanje kineske Vlade na panel za GOES (94) (stavak 7.72 izvješća panela) je nepotpuno, jer se upućuje na situacije kada je ‚jasno’ da trenutačno nema subvencioniranja, što ovdje nije slučaj.
(406)
Kineska Vlada je tvrdila da moraju postojati dokazi da su neki proizvođači dotičnog proizvoda stvarno primili korist od programa kako bi se mogao pokrenuti postupak. Navedena tvrdnja nije mogla biti prihvaćena. U Osnovnoj uredbi nema zahtjeva, niti je to zahtjev uz članka 11. stavka 2. ASCM-a prema kojem su potrebni ‚dostatni dokazi o postojanju subvencije…’ ili izričiti dokazi o stvarnom korištenju programa od strane određenih proizvođača. S obzirom na to da mnoge informacije o koristima od subvencije (npr. izuzeća od plaćanja poreza, bespovratna sredstva, osiguranje robe) nisu dostupne, često je podnositeljima pritužbe nemoguće sa sigurnošću utvrditi da je subvencijom dodijeljena korist proizvođačima dotičnog proizvoda. U takvim situacijama, podnositelj pritužbe je dužan osigurati najbolje dostupne dokaze koji pokazuju, na primjer, da su proizvođači dotičnog proizvoda prihvatljivi za dobivanje subvencije i da je program još uvijek na snazi ili da se njime osiguravaju koristi. Razina potrebnih dokaza ovisit će o činjenicama dotičnog predmeta i o tome koliko je informacija podnositelju pritužbe razumno dostupno. Uvođenjem takvog zahtjeva za podnositelje zahtjeva u stvarnosti bi se davala prednost netransparentnim sustavima pred transparentnijim sustavima kojima se odobrava jednaka vrsta subvencije.
(407)
Kineska Vlada je tvrdila da Komisija nije osigurala ‚razumno razdoblje’ kineskoj Vladi za podnošenje potrebnih informacija na temelju članka 12. stavka 7. Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama. Osim toga, kineska Vlada je tvrdila da Komisija nije kineskoj Vladi osigurala ‚dovoljno mogućnosti’ da u pisanom obliku dostavi sve odgovarajuće dokaze o ispitnom postupku u skladu s člankom 12. stavkom 1. Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama. Ti se argumenti moraju odbaciti, jer je Komisija osigurala razumno razdoblje i dovoljno mogućnosti kineskoj Vladi da dostavi odgovarajuće informacije u skladu s odgovarajućim odredbama WTO-a i Osnovne uredbe. Komisija napominje da je osigurala iznimno velikodušna produljenja roka za dostavljanje odgovora na prvotni upitnik, čime je ukupno razdoblje za dostavljanje odgovora produljeno s 37 dana na gotovo 2 mjeseca. Uzimajući u obzir i proces za dopunu podataka, kineska Vlada je imala više od 3 mjeseca od pokretanja postupka da dostavi tražene informacije. Kineskoj Vladi je ponuđena i mogućnost da dostavi informacije koje nedostaju do posjeta radi provjere. Komisija, također, napominje da se ‚razumno razdoblje’ mora promatrati u postupovnom kontekstu, pri čemu Komisija u skladu s Osnovnom antisubvencijskom uredbom treba zaključiti ispitni postupak u roku od 13 mjeseci. Dodjeljivanje čak i duljih rokova prema zahtjevu kineske Vlade neizbježno bi negativno utjecalo na mogućnost Komisije za žurnim postupanjem kako bi ispunila odgovarajuće zakonske rokove.
(408)
Osim toga, kineska Vlada je uputila na svoj zahtjev za pomoći Komisiji prilikom pripreme odgovora na upitnik, što je prema mišljenju kineske Vlade Komisija odbila. To ne odgovara stvarnosti, jer je zahtjev kineske Vlade za pomoć bio tako širok i otvoren (tj. obuhvatio je svako pitanje u upitniku i dodacima) tako da je Komisija mogla kineskoj Vladi samo ponuditi pomoć u vezi sa specifičnim problemima s kojima se kineska Vlada susrela u odgovorima, a ne pojedinačnim pitanjima. Kineska Vlada je odlučila da neće dodatno prihvatiti ponudu za pomoć. Komisija također napominje da članak 12. stavak 11. ASCM-a propisuje da zatražena pomoć mora biti ‚praktična’, što nije bio slučaj s obzirom na široke, otvorene zahtjeve kojima se nameće nemoguće veliki teret tijelu nadležnom za ispitni postupak, posebno kada je upitnik sam po sebi razumljiv. Komisija napominje da kineska Vlada ima veliko iskustvo u ispitnom postupku protiv subvencioniranog uvoza i koristi usluge vanjskih pravnika.
(409)
U vezi s programima subvencija sadržanima u pritužbi koje nisu koristili izvoznici u uzorku, kineska Vlada je tvrdila da nije bilo moguće dostaviti zatražene informacije o svim tim programima u vremenu koje je odredila Komisija zbog podijeljenosti industrije čelika. Kineska Vlada je, također, tvrdila da nije shvatila Komisiju do kasnije faze postupka u vezi s mogućim posljedicama nedostavljanja traženih informacija o tim programima s obzirom na to da su se odnosile na trgovačka društva koja nisu u uzorku. Komisija na početku napominje nedosljednost stava kineske Vlade, jer se čini da njezina tvrdnja da nije imala dovoljno vremena za dostavljanje odgovora u danom roku, nije u skladu s njezinom dobrovoljnom odlukom o neodgovaranju o svim programima koje ne koriste izvoznici u uzorku, jer navodno nije razumjela svrhu zahtjeva Komisije i posljedice odbijanja dostavljanja traženih informacija. U svakom slučaju, kako je određeno gore (uvodna izjava 407.), Komisija je odobrila nekoliko produljenja rokova kineskoj Vladi kako bi mogla dostaviti tražene informacije o svim programima. Stoga je ukupno dodijeljeno vrijeme (tj. više od 3 mjeseca uzimajući u obzir proces dopune podataka) bilo više nego dovoljno za dostavljanje traženih informacija. Sama kineska Vlada izričito u svojim komentarima potvrđuje da je istina da je zauzela stav da ne treba dostaviti informacije o tim ostalim programima, a to pokazuje i činjenica da čak nije ni pokušala dostaviti djelomični ili nepotpuni odgovor kako bi pokazala spremnost na suradnju, nego jednostavno uopće nije dostavila nikakve informacije u vezi s tim.
(410)
Komisija, također, ne može prihvatiti argument kineske Vlade da nije razumjela posljedice nedostavljanja zatraženih informacija o programima koje ne koriste izvođači u uzorku. Zapravo je Komisija pojasnila te posljedice nekoliko puta od početka postupka. Točnije, posljedice nesuradnje su isključivo navedene uz upućivanje na odgovarajuće odredbe Osnovne uredbe u obavijesti o pokretanju postupka i na naslovnoj stranici upitnika. Komisija je, također, detaljno odgovorila na pitanje o svrsi odabira uzorka i o potrebi kineske Vlade da dostavi tražene informacije, s obzirom na visoku razinu nesuradnje i moguća ispitivanja zahtjeva za primjenu individualnog tretmana u svojim pismima od 19. ožujka, 11. travnja, 4. svibnja (pismo za dopunu podataka), 7. lipnja (pismo najave provjere) i 14. kolovoza 2012. Stoga nije moguće da je kineska Vlada bila nesvjesna ili da je pogrešno razumjela posljedice nedostatka suradnje u vezi s tim programima koje ne koriste proizvođači izvoznici u uzorku. Konačno, čini se da je kineska Vlada zanemarila da je, kao tijelo koje odobrava navodne programe subvencija, trebala surađivati i dostaviti informacije u vezi sa svim programima subvencija koji su navodno bili dostupni za proizvod iz ispitnog postupka.
(411)
Kineska Vlada je, također, dala brojne argumente u vezi s procesom provjere i samim posjetom radi provjere. Kineska Vlada je prigovorila da se iz pisma Komisije za najavu provjere nije moglo zaključiti o opsegu provjere odgovarajućih informacija te se žali da je Komisija navodno odbila dostaviti detaljniji opis posjete. Kineska Vlada je dodala da je imala pravo na djelomično ‚sužavanje’ mogućeg opsega provjere (npr. putem popisa svih pitanja koje bi službenici Komisije postavili, a koji bi se prethodno poslao u pisanom obliku) (95), što prema mišljenju kineske Vlade ne bi bilo opširno s obzirom na kratko trajanje posjeta. U vezi s potonjim argumentom, Komisija odbacuje argument kineske Vlade, jer nema pravne osnove niti u ASCM-u WTO-a niti u Osnovnoj antisubvencijskoj uredbi EU-a kojom se odobrava navodno pravo na to sužavanje opsega posjeta. Osim toga, ne postoji niti odluka WTO-a u kojoj se navodi da bi se moglo tumačiti da takvo pravo postoji.
U vezi s argumentima kineske Vlade, Komisija napominje da je poslala detaljno pismo najave posjeta 7. lipnja 2012. u kojem se jasno navodi i. predloženi program koji je neformalno dogovoren s kineskom Vladom, ii. svrha posjeta radi provjere, iii. opseg, sadržaj i predmet posjeta i iv. moguće korištenje raspoloživih podataka o programima koje nisu koristili izvoznici u uzorku (vidjeti gore). Kako bi se ograničila potreba prisutnosti odgovarajućih službenika kineske Vlade, također se navelo kojeg dana će se obrađivati svaki program. Komisija je čak napravila i korak više od toga kako bi se ispunili zahtjevi da dostavom detaljnih podataka o posjetu radi provjere kineske Vlade u duhu pune suradnje, jer se u vrlo kratkom vremenu susrela s predstavnicima kineske Vlade kako bi dala zatražena pojašnjenja u vezi s detaljima posjeta radi provjere. Komisija je nakon tog sastanka elektroničkim putem dostavila kineskoj Vladi brojne pisane dopise u kojima je odgovorila na dodatne zahtjeve kineske Vlade za pojašnjenjima. Stoga je Komisija učinila sve što je mogla kako bi osigurala uspješan posjet radi provjere, no čini se da je kineska Vlada unatoč tome zanemarila sve te napore.
3.4.1.2. Opskrba toplo valjanim i hladno valjanim čelikom za manju naknadu od primjerene
(412)
Kineska Vlada je tvrdila da je Komisija trebala odrediti ‚prag’ postojanja javnog tijela prije nego što je zatražila informacije o specifičnim transakcijama u Dodatku B upitnika kineskoj Vladi. Ta tvrdnja se nije mogla prihvatiti, jer bi bilo nepraktično podijeliti ispitni postupak u dvije faze, jer bi Komisija trebala napraviti dva zasebna zahtjeva za informacijama i provesti dva zasebna posjeta radi provjere u Kini. Osim posljedica u vezi s resursima, to bi u praksi onemogućilo dovršetak ispitnog postupka u rokovima. U svakom slučaju, cjelokupni dokazi (uključujući podatke o specifičnim transakcijama u vezi s cijenama i količinama) mogu biti važni za utvrđivanje javnog tijela.
(413)
Kineska Vlada je tvrdila da njezino nedostavljanje odgovora na Dodatak B namijenjen poduzećima u državnom vlasništvu koji proizvođače OCS-a opskrbljuju toplo valjanim i hladno valjanim čelikom ne bi trebalo dovesti do primjene članka 28. Osnovne uredbe te da je činjenica da je Komisija primijenila dostupne podatke u suprotnosti s člankom 12. stavkom 7. Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama. Kineska Vlada je, nadalje, tvrdila da je zahtjev Komisije da Dodatak B ispune mnoga trgovačka društva nevažan za ispitni postupak. Ta tvrdnja se mora odbaciti. Komisija je izradila Dodatak B kako bi provjerila navode u pritužbi i to je učinila u skladu s nalazima Žalbenog tijela WTO-a u predmetu DS379 u kojima se određuju određene smjernice za utvrđivanje javnog tijela. Tvrdnja kineske Vlade da se ‚Dodatak B ne odnosi samo na poduzeća u državnom vlasništvu’ ne odgovara stvarnosti. Točno je da je Komisija prvotno zatražila od svih proizvođača toplo valjanog i hladno valjanog čelika da ispune Dodatak B, no nakon odgovora kineske Vlade na upitnik Komisija je, kako bi olakšala posao kineske Vlade prilikom odgovaranja na Dodatak B, smanjila zahtjev tako da obuhvaća samo poduzeća u državnom vlasništvu (96). Unatoč tom naporu Komisije, kineska Vlada i dotična poduzeća u državnom vlasništvu nisu odgovorili na Dodatak B, iako je jasno (posebno iz pritužbe) da se ovaj ispitni postupak odnosi na poduzeća u državnom vlasništvu koja proizvođače izvoznike OCS-a opskrbljuju toplo valjanim i hladno valjanim čelikom.
(414)
Uzimajući u obzir gore navedeno, Komisija nije imala izbora nego primijeniti članak 28. stavak 1. Osnovne uredbe i to je učinila u potpunosti u skladu s člankom 12. stavkom 7. ASCM-a.
(415)
Kineska Vlada je tvrdila da dostupni podaci koje je koristila Komisija ne podupiru zaključak da su citirane ‚smjernice’ za industriju čelika pravno obvezujuće. Glavni dokument za planiranje industrije čelika na temelju kojeg je Komisija temeljila svoje nalaze o postojanju javnog tijela je Odredba br. 35 NDRC-a - Politike za razvoj industrije željeza i čelika. Komisija je postavila izravno pitanje o pravnom statusu odredaba NDRC-a te je potvrđeno da su odredbe u kineskom zakonodavstvu pravno obvezujuće, jer su obuhvaćene jednom od četiri kategorije prava u Kini. Stoga je ta tvrdnja u suprotnosti s odgovarajućim podacima u spisu.
(416)
Kineska Vlada je tvrdila da je poremećaj na tržištu, koji je utvrdila Komisija, nevažan za utvrđivanje javnog tijela u vezi s proizvođačima toplo valjanog i hladno valjanog čelika i da se utvrđivanje javnog tijela trebalo napraviti specifično za subjekte koji opskrbljuju toplo valjanim i hladno valjanim čelikom dvije grupacije proizvođača izvoznika u uzorku, a ne samo za poduzeća u državnom vlasništvu koja proizvode toplo valjani i hladno valjani čelik u Kini općenito. Prema kineskoj Vladi, ako Komisija nema informacije o tim subjektima, ne može donijeti odluku. U suprotnom bi donijela nedopuštenu negativnu odluku. Komisija se ne slaže s tom tvrdnjom. Postojanje poremećaja na tržištu je važan, iako ne i odlučujući čimbenik u analizi. Nalaz Komisije o ‚javnom tijelu’ u kontekstu ovog postupka odnosi se na sve proizvođače toplo valjanog i hladno valjanog čelika koji su u cijelosti ili djelomično u vlasništvu države, jer je donesen na temelju dokaza koji se odnose na opsežne političke i industrijske čimbenike i nije specifičan za pojedino trgovačko društvo. Subjekti u državnom vlasništvu koji opskrbljuju toplo valjanim i hladno valjanim čelikom dva proizvođača izvoznika u uzorku jasno su obuhvaćeni opsegom nalaza o javnim tijelima te se, stoga, nije smatralo potrebnim donijeti specifične odluke koje se odnose na njih. U svakom slučaju, u odgovoru na upitnik Komisije, kineska Vlada nije dostavila nikakve informacije koje mogu poslužiti za takvo utvrđivanje vezano uz pojedino trgovačko društvo.
Argument kineske Vlade da Komisija ne može donijeti odluku u izostanku ‚stvarnih podataka’ o specifičnim dotičnim poduzećima u državnom vlasništvu bi značio da bi kineska Vlada zapravo imala koristi od nesuradnje (jer je odbila dostaviti ‚podatke’) te bi tako dobila ‚povoljniji’ rezultat nego da je surađivala, što je u suprotnosti s negativnom odlukom.
(417)
Kineska Vlada je prigovorila da ju je Komisija obavijestila o analizi u vezi s ‚povjeravanjem i usmjeravanjem’ samo u fazi konačne objave te su stoga prekršena njezina prava na obranu. Međutim, komisija nije mogla znati da će do tog zaključka doći u ranijoj fazi ispitnog postupka. Taj nalaz je rezultat svih informacija i podataka prikupljenih tijekom postupka i objavljen je čim je donesena konačna odluka, tj. u vrijeme kad je napravljena konačna objava. U pritužbi su navedene subvencije koje se odnose na Vladino opskrbljivanje robom preko poduzeća u državnom vlasništvu. Ispitni postupak je pokazao da se dotična Vladina politika, koja se prvotno odnosila na poduzeća u državnom vlasništvu, primjenjivala i na privatne subjekte, što je dovelo do zaključka o povjeravanju ili usmjeravanju od strane Vlade.
(418)
Kineska Vlada je tvrdila da činjenice o kojima govori Komisija ni na koji način ne opravdavaju zaključak da sva privatna tijela u sektoru čelika povjerava i usmjerava država kako bi osigurala subvencije protiv kojih se uvode kompenzacijske mjere. Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti. U svojim analizama o povjeravanju i usmjeravanju Komisija je uputila na brojne Vladine planove i politike te citirala odjeljke iz tih dokumenata koji pokazuju izravnu vezu između Vlade i ponašanja privatnih trgovačkih društava za čelik te je taj nalaz potkrijepila primjerima postupanja tih privatnih subjekata.
(419)
Kineska Vlada je tvrdila da Komisija nije razlikovala posljedice Vladinog postupanja i svrhu Vladinog postupanja prilikom izrade analize u vezi s povjeravanjem i usmjeravanjem. Ova je tvrdnja također odbačena. Komisija je utvrdila postojanje Vladine politike za potporu industriji čelika i osiguravanje toplo valjanog i hladno valjanog čelika preko javnih tijela (poduzeća u državnom vlasništvu) po cijenama ispod tržišne vrijednosti. Nadalje je utvrđeno da je ta politika (zbog prevladavajuće uloge poduzeća u državnom vlasništvu i obeshrabrivanja izvoza toplo valjanog i hladno valjanog čelika) u stvarnosti primorala privatne proizvođače da opskrbljuju domaću industriju OCS-a po istim cijenama ispod tržišne vrijednosti koje su naplaćivala poduzeća u državnom vlasništvu. Naime, postoje dokazi da su cijene privatnih dobavljača izričito povezane s cijenama poduzeća u državnom vlasništvu. Stoga je Komisija utvrdila da je jedan od ciljeva politike usmjeriti i povjeriti javnim tijelima provedbu jednakih praksa kao poduzeća u državnom vlasništvu. Ovo je tipičan primjer Vlade koja, sama ili preko poduzeća u državnom vlasništvu, ‚izvršava ovlasti’ nad privatnim dobavljačima. Politika ima sve tražene elemente za povjeravanje i usmjeravanje, tj. ‚vladino postupanje’, ‚upućeno konkretnoj stranci’, ‚čiji je cilj konkretna zadaća ili dužnost’. Kao primjer Vladinih namjera mogu se uzeti određeni dijelovi Odredbe br. 35 u kojima se kažnjavaju trgovačka društva koja ne postupaju u skladu s ondje opisanim politikama. To pokazuje da kineska Vlada namjerava voditi cijelu industriju čelika u određenom smjeru i da će se trgovačka društva koja ne slijede tu namjeru suočiti s posljedicama.
(420)
Osim toga, kineska Vlada je tvrdila da Komisija nije utvrdila da kineska Vlada ima politiku kojom opskrbljuje sektor OCS-a toplo valjanim i hladno valjanim čelikom i da Komisija nije donijela zaključak u tom pogledu. Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti. Kako je pokazano u analizi u gornjim uvodnim izjavama od 49. do 72., poduzeća u državnom vlasništvu koja opskrbljuju proizvođače OCS-a toplo valjanim i hladno valjanim čelikom su javna tijela, produžena ruka kineske Vlade, te je jasno da ona opskrbljuju proizvođače izvoznika OCS-a toplo valjanim i hladno valjanim čelikom. Također je utvrđeno da cijene tih ulaznih materijala ne odražavaju tržišne vrijednosti. Stoga se zaključuje da kineska Vlada preko tih poduzeća u državnom vlasništvu provodi politiku osiguravanja jeftinog toplo valjanog i hladno valjanog čelika.
(421)
Kineska Vlada je tvrdila da je Komisija pogrešno zaključila da postoji prisutna Vladina kontrola sektora čelika općenito i da industrija čelika postupa u skladu s određenim smjernicama, ali nije zaključila da je cilj te politike osigurati čelik sektoru OCS-a ispod tržišnih cijena. Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti. Kako je objašnjeno u gornjoj uvodnoj izjavi 419., Komisija je utvrdila da Vladina politika uključuje namjeru usmjeravanja privatnih opskrbljivača da slijede prakse opskrbe poduzeća u državnom vlasništvu po cijenama ispod tržišne vrijednosti.
(422)
Kineska Vlada je tvrdila da Komisija nije donijela nalaz da postoji posebna namjera kineske Vlade da osigura stvarni financijski doprinos o kojem se govori u slučaju opskrbe toplo valjanim i hladno valjanim čelikom kako je propisano u izvješću Žalbenog tijela: SAD - Ispitni postupak o kompenzacijskoj pristojbi za DRAMS iz Koreja (97). Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti. Dotična Vladina postupanja temelje se na Vladinoj politici kojoj je cilj usmjeriti privatne dobavljače da slijede prakse poduzeća u državnom vlasništvu da osiguraju robu po cijenama ispod tržišne vrijednosti. To nije ‚posljedica’ ili ‚nusproizvod’ Vladinog postupanja. To je njegova svrha. Jasno je da u ovom slučaju privatni dobavljači toplo valjanog i hladno valjanog čelika nemaju ‚slobodan izbor’ na tržištu, jer je tržište iskrivljeno zbog prevladavajuće uloge poduzeća u državnom vlasništvu i obeshrabruje se izvoz toplo valjanog i hladno valjanog čelika.
(423)
Kineska Vlada tvrdi da Komisija nije donijela nikakve nalaze o stvarnim privatnim tijelima koja opskrbljuju trgovačka društva u uzorku toplo valjanim i hladno valjanim čelikom. Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti. Kao i u slučaju javnih tijela, Komisija je na razini sektora utvrdila povjeravanje i usmjeravanje koje se primjenjuje na sve privatne dobavljače. Budući da se Vladina politika primjenjuje na sve takve subjekte, nema potrebe za utvrđivanjem na razini pojedinog trgovačkog društva.
(424)
Kineska Vlada je tvrdila da je Komisija odbacila dokaze kineske Vlade o udjelu kineske proizvodnje toplo valjanog i hladno valjanog čelika koja dolazi od poduzeća u državnom vlasništvu. Tablica koju je dostavila kineska Vlada u tom pogledu ne može se smatrati dokazom. Kineska Vlada je odbila dostaviti podatke o izvoru za tu tablicu prije i tijekom provjere i stoga se to ne može smatrati pouzdanom informacijom. Zbog toga je Komisija koristila informacije iz World Steel Capacity Book, koji je općenito prihvaćen u svjetskoj industriji čelika.
(425)
Kineska Vlada je tvrdila da Komisija nije objasnila zašto su cijene toplo valjanog i hladno valjanog čelika na svjetskom tržištu najprimjerenija referentna vrijednost i uputila na odluku Žalbenog tijela u predmetu SAD - Softwood Lumber IV prema kojoj se referentna vrijednost izvan zemlje ‚mora odnositi ili upućivati na prevladavajuće tržišne uvjete u zemlji opskrbe te biti u vezi s njima te mora odražavati cijenu, kvalitetu, dostupnost, utrživost, prijevoz i druge uvjete nabave ili prodaje.’ Kineska Vlada također tvrdi da ‚prevladavajuća uloga Vlade’ ne može dovesti do manje stroge primjene sudske prakse, jer ona ne bi bila uopće dostupna ako bi postojala mogućnost korištenja referentne vrijednosti izvan zemlje. Kineska Vlada tvrdi da Komisija nije postupala u skladu sa zahtjevima članka 14. ASCM-a. Komisija se ne slaže s tom tvrdnjom. Prevladavajući tržišni uvjeti u Kini su narušeni kako je utvrdila Komisija i kako je objašnjeno u gornjim uvodnim izjavama od 49. do 97. Budući da se čelik proizvodi u cijelom svijetu sličnim procesima i da se njime trguje u cijelom svijetu, najobjektivnije vanjsko referentno mjerilo je svjetska cijena, jer je vjerojatno da bi se kineske cijene uskladile sa svjetskim cijenama da se Kina nalazi u uobičajenoj situaciji neiskrivljenog tržišta. Kineska Vlada je dostavila vrlo malo informacija o tržištu čelika u Kini, iako je to Komisija posebno zatražila. Osim toga, Kina nije predložila ni jedno drugo mjerilo, osim mjerila unutar zemlje, što nije bilo odgovarajuće zbog utvrđenih poremećaja na tržištu.
Kineska Vlada je tvrdila da Komisija nije temeljila nalaz o specifičnosti u pogledu opskrbe toplo valjanim i hladno valjanim čelikom za manju naknadu od primjerene na bilo čemu drugom osim tautološke izjave podnositeljâ pritužbe u pritužbi, a to nije dovoljno za ispunjavanje zahtjeva ASCM-a. Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti. I toplo valjani i hladno valjani čelik koriste se kao ulazni materijali samo kod ograničenog broja trgovačkih društava, jer trgovačka društva u mnogim sektorima neće koristiti te proizvode. Sama kineska Vlada je u svojem odgovoru na upitnik potvrdila da toplo valjani i hladno valjani čelik koristi samo ograničeni broj industrija. Kineska Vlada nije osporavala tu činjenicu u komentarima o konačnoj objavi. Stoga se potvrđuje da je ta subvencija specifična u smislu članka 4. stavka 2. točke (c) Osnovne uredbe koji proizlazi iz članka 2. stavka 1. točke (c) ASCM-a.
3.4.1.3. Povlašteni zajmovi i kamatne stope industriji OCS-a
(426)
Kineska Vlada je tvrdila da banke ne moraju poštovati smjernice za industriju, Vlada im ne donosi pojedinačne poslovne odluke i Vlada nema prevladavajuću ulogu u bankarskom sektoru. Ta se tvrdnja ne može prihvatiti. Članci 24. i 25. Odredbe br. 35 ograničuju odobravanja zajmova samo na ona trgovačka društva koja postupaju u skladu s nacionalnim politikama za razvoj industrije željeza i čelika. Stoga je tvrdnja kineske Vlade, prema kojoj ona ne moraju poštovati politike za industriju, u suprotnosti s dokazima. Jasno, te odredbe određuju koja trgovačka društva banke mogu financirati, a koje ne. Osim toga, mora se odbaciti i tvrdnja da Vlada nema prevladavajuću ulogu u bankarskom sektoru. U tom pogledu se napominje da je kineska Vlada dostavila samo vrlo ograničene informacije o vlasničkoj strukturi u bankarskom sektoru, tvrdeći da nema takve informacije, iako su u skladu s člankom 24. Zakona o poslovnim bankama sve banke obvezne prijaviti takve informacije Kineskoj bankarskoj regulatornoj komisiji, državnoj agenciji koju je ovlastilo Državno vijeće. Druge informacije u spisu koje su navedene u ovoj uredbi dovele su do zaključka da Vlada doista ima prevladavajuću ulogu u bankarskom sektoru u Kini (vidjeti gornje uvodne izjave od 166. do 169.).
Osim izvora iz ove uredbe, Izvješće MMF za Kinu br. 11/321 iz studenoga 2011. navodi da je država i izravno i neizravno uključena u financijski sektor i daje preporuke da Vlada promijeni ulogu i odgovornosti u financijskom sektoru i da ne koristi bankarski sustav za provedbu općih ciljeva Vladine politike te omogući da se odluke o dodjeli zajmova temelje na komercijalnim ciljevima (98) (99).
(427)
Kineska Vlada je tvrdila da njezino nepostupanje u skladu sa zahtjevima Dodatka A upitniku namijenjenom kineskoj Vladi nije mogao dovesti do valjanog posezanja za dostupnim podacima, jer Komisija nije trebala smatrati kinesku Vladu odgovornom za dostavljanje unutarnjih, osjetljivih podataka vezanih uz specifične transakcije, a koji se odnose na banke od kojih mnoge nisu ni na koji način u vlasništvu Vlade. Kako je objašnjeno u gornjoj uvodnoj izjavi 426., kineska Vlada je imala pristup barem nekim od zatraženih informacija, ali je odbila dostaviti bilo kakve odgovore na pitanja iz Dodatka A. U tom pogledu se, također, napominje da, s obzirom na to da je kineska Vlada odbila dostaviti podatke o vlasništvu Komisiji, u mnogim slučajevima nije znala koje su banke u državnom vlasništvu, a koje nisu.
(428)
U vezi s određenim okružnicama Narodne banke Kine, kineska Vlada tvrdi da su javno dostupni sažeci sadržaja odgovarajućih okružnica, zajedno s izjavama službenika Narodne banke Kine dostatni kako bi zamijenili stvarne okružnice Narodne banke Kine te se nikakvi dostupni podaci nisu trebali primjenjivati, jer ih kineska Vlada nije dostavila. Kineska Vlada je, također, tvrdila da je Komisija odbacila informacije dostavljene u dobroj vjeri, tj. izjave službenika Narodne banke Kine, zajedno sa sažetkom predmetnih okružnica i uputila na članak 28. Osnovne uredbe koji kaže da se mogu odbaciti samo informacije koje su lažne ili obmanjujuće. Osim toga, kineska Vlada je tvrdila da Komisija nije temeljila svoje nalaze na stvarnim dostupnim činjenicama ili dostavljenim informacijama, nego je smatrala obvezom kineske Vlade da dokaže kako stanje ispitano tijekom postupka u vezi s premazanim finim papirom više nije bilo važeće. U tom slučaju, prema mišljenju kineske Vlade, nalazi u vezi s premazanim finim papirom čak nisu ni u suprotnosti s informacijama koje je dostavila kineska Vlada, jer su se oni temeljili na informacijama koje se odnose na drugo vremensko razdoblje.
U vezi s izvacima koje je dostavila Narodna banka Kine te internetskom stranicom i izjavama službenika Narodne banke Kine, oni se nisu mogli provjeriti bez izvornih dokumenata, tj. samih okružnica. Komisija ne shvaća zašto ih kineska Vlada, s jedne strane, smatra povjerljivom unutarnjom dokumentacijom, a s druge strane, sažetak njihova sadržaja navodno je objavljen na internetskim stranicama Narodne banke Kine. Nalazi u vezi s premazanim finim papirom su jako važni u ovom slučaju. Činjenica da se informacije odnose na različito vremensko razdoblje je samo djelomično važna, jer podaci u spisu (uključujući pritužbu) pokazuju da se predmetne prakse od tada nisu promijenile. Što se tiče navoda kineske Vlade da Komisija prebacuje teret dokaza, napominje se da su nalazi u vezi s premazanim finim papirom dio svih dokaza koji su uzeti u obzir, no kineska Vlada ne mora dokazati njihovu netočnost. Suradnja u takvim ispitnim postupcima je dvosmjeran proces u kojem sve stranke mogu ponuditi dokaze ili argumente kako bi odbacile druge dokaze u spisu.
(429)
Kineska Vlada tvrdi da Komisija nije utvrdila da referentne stope kineske Vlade odražavaju nekomercijalni poremećaj (priznajući tako da kineske tržišne kamate općenito odražavaju primjerenu naknadu) i da činjenica da postoji samo donja granica kamatnih stopa za komercijalne zajmove radi na štetu proizvođača izvoznika koji koriste takve zajmove umjesto koristi. Bez donje granice koju je uvela Narodna banka Kine, te stope su mogle biti znatno niže. Taj argument nije primjeren. Činjenica da kineska Vlada (Narodna banka Kine) proizvoljno određuje referentne stope upućuje najprije na nekomercijalno ponašanje. To je potvrđeno i u Izvješću MMF-a za Kinu br. 11/321 (100) iz studenoga 2011. koje upućuje na reguliranje kamata.
(430)
Kineska Vlada je tvrdila da Komisija nije ocijenila kreditnu sposobnost stvarnih stranaka koje je ispitivala, kao što je to bio slučaj u postupku s premazanim finim papirom. Kao odgovor, kreditna sposobnost proizvođača izvoznika u uzorku nije ocijenjena, jer nije ni u kojem slučaju bila pod utjecajem industrijskih politika te potpore i uplitanja države. Budući da je utvrđeno kako je financijski sustav u Kini iskrivljen, to ne bi imalo smisla. Ni u postupku u vezi s premazanim finim papirom nije se ocjenjivala kreditna sposobnost.
(431)
Kineska Vlada se, također, protivi rejtingu BB, jer tvrdi da je „isključivo zbog kažnjavanja” te „ni u kojem slučaju razlozi Komisije za taj odabir nisu objavljeni tako da ih se može ispitati.” Prema mišljenju kineske Vlade, ako Komisija utvrdi da bi ta stopa bila kineska referentna vrijednost uvećana za premiju rizika BB, tada ona mora objasniti svoju odluku u tom smislu i u odnosu na proizvođača i u odnosu na zajam. Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti. S obzirom na poremećaje i nedostatak odgovarajuće kreditne sposobnosti ili procjene rizika proizvođača OCS-a od strane banaka koje daju zajmove, Komisija nije mogla uzeti kreditni rejting (ako je uopće postojao) pojedinačnih proizvođača izvoznika kao svoju nominalnu vrijednost. Rejting BB u ovom slučaju ne ide na štetu proizvođačima izvoznicima, jer je to najbolji neinvesticijski rejting na tržištu.
3.4.1.4. Ustupanje prava korištenja zemljišta za manju naknadu od primjerene
(432)
Kineska Vlada je tvrdila da je Komisija priznala da su tvrdnje kineske Vlade, prema kojima se prava korištenja zemljišta ustupaju u skladu s tržišnim natjecanjem, takve da bi uklonile potrebu za vanjskom referentnom vrijednosti. Kineska Vlada je, također, tvrdila da je u cijelom svojem objašnjenju zašto su tvrdnje kineske Vlade odbačene Komisija usmjerena samo na dokaze kineske Vlade, a ne na stvarno dostupne podatke. Kineska Vlada traži da Komisija objavi stvarni činjenični temelj prema kojem je utvrdila da su lokalna tijela proizvoljno određivala cijene, tj. da one ne upućuju niti se odnose na ponudu i potražnju za industrijskim zemljištem.
Razumijevanje ovog pitanja od strane kineske Vlade nije točno. Komisija nije utvrdila da su prava korištenja zemljišta ustupljena u skladu s tržišnim natjecanjem. Komisija je utvrdila da je od 13 transakcija u vezi s ustupanjem prava korištenja zemljišta, samo 6 podlijegalo natječaju ili dražbi. U vezi s tih 6 transakcija, podaci dostavljeni u tu svrhu su pokazali da ponude nisu bile konkurentne, jer je postojala samo jedna ponuda/prijedlog, a cijenu su određivala nadležna tijela. Komisija nije razumjela zahtjeve kineske Vlade za dostupnim podacima koji su korišteni u vezi s nepostojanjem tržišta prava korištenja zemljišta, a koje treba objaviti kada nikakvi dostupni podaci nisu korišteni za odbacivanje tvrdnji kineske Vlade o tom pitanju, a analiza je napravljena na temelju informacija koje su dostavili kineska Vlada i proizvođači izvoznici u vezi s tim. Činjenična osnova za utvrđivanje da su cijene proizvoljno određene nalazi se u gornjim uvodnim izjavama od 114. do 116., tj. informacije o stvarnim transakcijama koje su podnijeli proizvođači izvoznici u uzorku, Sustav za vrednovanje gradskog zemljišta i Odredba br. 35.
(433)
Prema mišljenju kineske Vlade, Komisija nije utvrdila specifičnost na temelju članka 2. stavka 1. i članka 2. stavka 2. ASCM-a, niti je jasno potkrijepila svoju odluku o specifičnosti na temelju pozitivnih dokaza, u skladu sa zahtjevima članka 2. stavka 4. ASCM-a. Osim toga, nije potkrijepila potrebu da temelji iznos koristi na referentnoj vrijednosti izvan zemlje niti je izračunala odabranu referentnu vrijednost na način koji je u skladu s člankom 14. točkom (d) ASCM-a. Ove je tvrdnje trebalo odbaciti. Temelj za Komisijine nalaze o specifičnosti je činjenica da su sva trgovačka društva koja ne postupaju u skladu s industrijskim politikama koje je odredila država isključena iz dobivanja prava korištenja zemljišta, cijene često proizvoljno određuju nadležna tijela, a Vladine prakse su nejasne i netransparentne. Potreba za referentnom vrijednosti je objašnjena i opravdana u gornjim uvodnim izjavama 109., 118. i od 120. do 121. Budući da je utvrđeno kako je tržište prava korištenja zemljišta u Kini poremećeno, nije bilo moguće primijeniti referentnu vrijednost unutar zemlje kako je predložila kineska Vlada. Komisija se ne slaže s tvrdnjom da je referentna vrijednost izračunata na način koji nije u skladu s člankom 14. točkom (d) ASCM-a. Tajvanska referentna vrijednost se smatra najboljom približnom vrijednosti koja je dostupna Komisiji i u skladu je s preporukama Žalbenog tijela u predmetu DS 379.
(434)
Kineska Vlada tvrdi da je predložila da sve referentne vrijednosti budu unutar zemlje i da se temelje na cijenama koje plaćaju „nepovlaštene” kineske industrije. Prema mišljenju kineske Vlade je to bio jedini razlog nerazlikovanja od samog početka i da je zato iznos subvencije bio nula. Komisija se ne slaže s tom tvrdnjom, jer u svakom slučaju kineska Vlada nije dostavila informacije o cijenama prava korištenja zemljišta za „nepovlaštene” industrije koje su se, teoretski, mogle koristiti za izračun referentne vrijednosti.
(435)
Kineska Vlada, također, tvrdi da podnositelj pritužbe nije dostavio nikakvu naznaku ili dokaz da su se prava korištenja zemljišta dodjeljivala određenoj ograničenoj potkategoriji poduzeća i da Unija nije donijela ključni nalaz da je ustupanje prava korištenja zemljišta isključivo ograničeno na određena/poticana poduzeća. Komisija je donijela nalaz da je ustupanje prava korištenja zemljišta ograničeno na trgovačka društva koja postupaju u skladu s industrijskim politikama koje je odredila kineska Vlada u Odredbi br. 35 NDRC-a (gornja uvodna izjava 116.).
(436)
Kineska Vlada je tvrdila da Komisija nije provela iscrpno ispitivanje kako bi pronašla referentnu vrijednost koja upućuje ili se odnosi na situaciju u Kini i da Komisija nije učinila sve kako bi utvrdila referentnu vrijednost koja je približna tržišnim uvjetima koji bi prevladavali u izostanku poremećaj, ili da nije objasnila zašto je to tako. Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti. Komisija je, naime, detaljno preispitala različite pokazatelje i usporedila Tajvan i NRK u cjelini, kao i pojedinačne dotične kineske pokrajine. Nakon takve analize Komisija smatra Tajvan (101) odgovarajućom referentnom vrijednosti zbog svih informacija u spisu, tj. i. razine gospodarskog razvoja i gospodarske strukture koja prevladava u Tajvanu i odgovarajućim kineskim pokrajinama i gradu (102) u kojima su proizvođači izvoznici koji surađuju osnovani, ii. fizičke blizine te dvije kineske pokrajine s Tajvanom, iii. visokog stupnja infrastrukture koju imaju Tajvan i dvije kineske pokrajine, iv. jakih gospodarskih veza i prekogranične trgovine između Tajvana i NRK-a, v. slične gustoće naseljenosti dotičnih kineskih pokrajina i Tajvana, vi. sličnosti između vrste zemljišta i transakcija korištenih za izračun odgovarajuće referentne vrijednosti u Tajvanu i NRK-u i vii. zajedničkih demografskih, jezičnih i kulturoloških karakteristika Tajvana i NRK-a. Nadalje, pokrajine Jiangsu i Zhejiang te grad Chongqing smatraju se najvećim proizvodnim pokrajinama u NRK-u. Iako BDP po stanovniku u Tajvanu i kineskim pokrajinama i gradu Chongqing nije jednak, BDP tih kineskih pokrajina i grada Chongqing brzo je rastao u posljednjim godinama, tj. one dostižu Tajvan.
Osim toga, nedavni podaci ukazuju na to da NRK u cjelini, dvije pokrajine i grad Chongqing imaju puno veću stopu rasta BDP-a od Tajvana (103), tj. sustižu ga vrlo brzo. Međutim, važno je naglasiti da točna usporedba između BDP-a netržišnog gospodarstva (NRK) i BDP-a dobro uspostavljenog tržišnog gospodarstva (Tajvan) nije presudna, jer je uobičajeno za netržišno gospodarstvo da zaostaje za funkcionirajućim tržišnim gospodarstvom u odnosu na BDP. Uz to, mnogi drugi čimbenici, npr. pravila planiranja, okolišna politika, mogu utjecati na ponudu i potražnju za industrijskim zemljištem. Pravo pitanje je kakvi bi bili „prevladavajući tržišni uvjeti” u odnosu na prava korištenja zemljišta u NRK-u kada bi NRK bio funkcionirajuće tržišno gospodarstvo, a na temelju svih dokaza oni bi bili vrlo slični onima u Tajvanu.
(437)
Kineska Vlada, također, tvrdi da je Komisija u svojem izračunu koristila razdoblje amortizacije od 50 godina, iako se ne temelje svi odgovarajući ugovori o pravu korištenja zemljišta na razdoblju od 50 godina. To nije točno. Sva prava korištenja zemljišta, protiv čijeg su ustupanja uvedene kompenzacijske mjere u ovom ispitnom postupku, temeljila su se na trajanju od 50 godina.
3.4.1.5. Program koji uključuje opskrbu električnom energijom za manju naknadu od primjerene
(438)
Kineska Vlada je tvrdila da je zaključak o specifičnosti „u potpunosti nerealan”, jer opseg gospodarske djelatnosti na koju se primjenjuje uobičajena stopa bez kazne obuhvaća veliku većinu kineskog gospodarstva. Kineska Vlada je, također, postavila pitanje nalaza Komisije o regionalnoj specifičnosti, a posebno zaključka da je ta subvencija dostupna samo u zemljopisnim područjima u kojima se nalazi proizvođač izvoznik. Prema mišljenju kineske Vlade, kazna se primjenjuje u svim zemljopisnim područjima u kojima se nalaze svi proizvođači izvoznici i stoga nije regionalno specifična. Ove tvrdnje je trebalo odbaciti. Komisija napominje da se čini kako kineska Vlada temelji svoje komentare isključivo na različitom sustavu određivanja cijena za kategorije „poticanih”, „ograničenih”, „zabranjenih” i „dopuštenih” poduzeća u skladu s odlukom br. 40. Međutim, Komisija je temeljila svoje nalaze na posebnom sustavu određivanja cijena električne energije koji je dostupan u širem području općine Chongqing, u kojem jedan od izvoznika u uzorku koji surađuju ima svoj proizvodni pogon. Taj izvoznik ima koristi od niže cijene električne energije koja se posebno primjenjuje samo na potkategoriju trgovačkih društava koja pripadaju određenim sektorima (odnosno trgovačkih društava koja proizvode feroslitine u elektroničkim pećima i trgovačkih društava za proizvodnju gnojiva) u okviru iste kategorije velikih industrijskih korisnika. Stoga je Komisija zaključila da je niža cijena električne energije koja se primjenjuje samo na tu vrlo ograničenu potkategoriju trgovačkih društava koja pripadaju samo specifičnim prihvatljivim sektorima de iure specifična.
U pogledu „regionalne” specifičnosti, uvodna izjava 149. ne odnosi se ni na kakav sustav kazne kako kineska Vlada navodi u svojim komentarima. U toj se uvodnoj izjavi pojašnjava da je ta povlaštena cijena električne energije koja se primjenjuje na ograničenu potkategoriju trgovačkih društava, uključujući proizvođača dotičnog proizvoda, ograničena na određeno zemljopisno područje (tj. širu općinu Chongqing) koje je dio velike kineske zapadne regije poticane u skladu sa zakonom, kako je navedeno u istoj uvodnoj izjavi i dalje objašnjeno u gornjoj uvodnoj izjavi 233. Kako je dodatno navedeno u uvodnoj izjavi 149., to zakonodavstvo upućuje na određivanje cijena električne energije kao na jedan od alata za postizanje glavnog cilja politike radi poticanja razvoja te regije. Potvrđuje se nalaz Komisije da je ta subvencija i regionalno specifična.
(439)
Kineska Vlada je postavila pitanja zaključaka u gornjoj uvodnoj izjavi 146. o specifičnosti na temelju različitog sustava određivanja cijena između kategorija „poticanih”, „ograničenih”, „zabranjenih” i „dopuštenih” poduzeća. Kineska Vlada ponovno objašnjava da razlika u cijeni plaćene električne energije između posebno obeshrabrenog projekta i svih ostalih služi kao kazna, ili dodatna naknada kako bi se obeshrabrili specifični projekti i da to nije „popust” koji se daje plaćenim poticanim projektima. Kineska Vlada zaključuje da Komisija mora donijeti nalaz o tome koja bi se naknada smatrala primjerenom i da je u ovom slučaju Komisija pretpostavila da bi cijena s kaznom bila primjerena naknada. Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti. Kako je prethodno detaljno objašnjeno, Komisijin nalaz o financijskom doprinosu odnosi se na nižu cijenu električne energije na koju to trgovačko društvo ima pravo kao dio ograničene potkategorije trgovačkih društva u okviru kategorije većih industrijskih korisnika. Argumenti kineske Vlade stoga nisu važni za nalaze Komisije.
3.4.1.6. Ostali programi u vezi s dohotkom i porezom koje ne koriste proizvođači u uzorku protiv kojih su uvedene kompenzacijske mjere za potrebe „preostale stope”
(440)
Kineska Vlada je tvrdila da Komisija nije dosljedno primjenjivala odgovarajuća pravila WTO-a o odabiru uzorka koja su sadržana u Antidampinškom sporazumu WTO-a (tj. članku 6. stavku 10., članku 9. stavku 2. i članku 9. stavku 3.), jer bi svrha odabira uzoraka bila ograničiti opseg ispitnog postupka. Ovaj argument je povezan s člankom 19. stavkom 4. ASCM-a WTO-a koji ograničuje iznos kompenzacijske pristojbe na iznos subvencije „za koju je utvrđeno da postoji”. Kineska Vlada je zaključila da ako Komisija nije razmotrila opseg subvencioniranja koji je dostatno obuhvaćen odabranim uzorkom, rješenje bi bilo u odabiru uzoraka od više trgovačkih društava. Komisija najprije napominje da analogija između odabira uzorka u antidampinškim i antisubvencijskim ispitnim postupcima ima određena ograničenja, jer za razliku od antidampinških ispitnih postupaka, u ispitnim postupcima u vezi s kompenzacijskim mjerama postoji opće pravilo da svaki izvoznik prima individualnu pristojbu i takozvani „skupni” slučajevi su izričito dopušteni. Štoviše, za razliku od antidampinških slučajeva, Vlada je obvezna biti sudionik i ispitanik u predmetu u vezi s kompenzacijskim pristojbama te je, stoga, Vlada neizravno uključena u opseg svakog „uzorka” za potrebe utvrđivanja kompenzacijske pristojbe. Drugim riječima, Vladini postupci u svojstvu tijela koje odobrava navodno subvencioniranje uvijek su obuhvaćeni ispitnim postupkom u vezi s kompenzacijskom pristojbom, bez obzira na korištenje uzorka proizvođača izvoznika.
(441)
U pogledu komentara kineske Vlade da treba „odabrati uzorak od više trgovačkih društava”, Komisija napominje da je upravo to napravila u ovom slučaju. Nastavno na povlačenje suradnje od strane jednog od izvoznika koji je prvotno pristao na suradnju, Komisija je odlučila uključiti drugog izvoznika u uzorak. Međutim, ubrzo nakon što je to trgovačko društvo obaviješteno da će ga se uključiti u uzorak, obavijestilo je Komisiju da više ne namjerava surađivati u ispitnom postupku. Komisija je, stoga, bila prisiljena ograničiti uzorak na dva preostala izvoznika koji su prvotno odabrani u uzorak i koji nisu povukli suradnju kako bi izbjegla dodatnu odgodu koja bi ugrozila brzi dovršetak ispitnog postupka u okviru propisanih zakonskih rokova. Komisija napominje da taj neuspješni pokušaj koji je narušilo isključivo ponašanje izvoznika točno pokazuje da tvrdnja kineske Vlade ne stoji te ne rješava problem trgovačkih društava koja se nisu javila za odabir uzorka u početku ili su se povukla ako su bila odabrana za uzorak.
(442)
U vezi s primjenom dostupnih podataka, kineska Vlada je uputila na članak 12. stavak 7. ASCM-a i citirala sudsku praksu WTO-a prema kojoj se podaci u spisu mogu koristiti samo kao zamjena za informacije koje nedostaju i da nesuradnja ne opravdava utvrđivanje koje nema činjeničnu osnovu. Komisija ne shvaća logiku te tvrdnje s obzirom na to da je u svojem utvrđivanju koristila podatke u spisu koji su dopušteni na temelju odredbe WTO-a i Osnovne uredbe te u potpunosti u skladu s odgovarajućom sudskom praksom WTO-a. Kako je kineska Vlada također prepoznala, nalazi u postupku u vezi s premazanim finim papirom i različitim odlukama Ministarstva trgovine SAD-a predstavljaju najbolje podatke dostupne Komisiji i koriste se isključivo kao zamjena informacija koje nedostaju zbog nesuradnje kineske Vlade.
Kineska Vlada je, također, postavila pitanje korištenja tih podataka, jer ne bi odražavali ovo subvencioniranje i nisu posebno vezani uz dotični proizvod. U tom pogledu Komisija napominje da se većina tih programa subvencija odnosi na jednokratne subvencije (npr. bespovratna sredstva, porezne olakšice povezane u vezi s ulaganjem u imovinu) koje se uobičajeno amortiziraju tijekom nekoliko godina i stoga se njihove koristi nastavljaju i kasnije te tako i izvan RIP-a u ovom slučaju. Kada su uključene ponavljajuće subvencije, nema dokaza da su se ti programi promijenili od dotičnog ispitnog postupka. U pogledu veze između tih programa i dotičnog proizvoda, Komisija podsjeća da svi ti programi obuhvaćaju sektor čelika (nisu specifični za pojedini proizvod) ili se primjenjuju u regiji u kojoj se nalaze tvornice izvoznika OCS-a. U izostanku dokaza koji bi bili u suprotnosti sa spisom, Komisija je odlučila da je razumno zaključiti da koristi od tih programa još uvijek odražavaju najbolju približnu vrijednost ovog subvencioniranja za proizvođače dotičnog proizvoda. Naglašava se da je kineska Vlada imala dovoljno mogućnosti dostaviti dokaze koji pokazuju suprotno o svim tim programima, ali je dobrovoljno odlučila da ih neće dostaviti te je, kao rezultat toga, Komisija morala koristiti raspoložive podatke u spisu, kako je propisano u Osnovnoj uredbi i ASCM-u WTO-a.
3.4.1.7. Programi vlasničkog kapitala
(443)
Kineska Vlada je tvrdila da svi ti programi (neisplaćene dividende, zamjena duga za udio u kapitalu i dokapitalizacija) nisu pokrenuti u skladu sa zahtjevima iz članka 11. stavka 2. i članka 11. stavka 3. ASCM-a.
Tu tvrdnju je trebalo odbaciti. Kako je već objašnjeno u odjeljku o odgovoru na komentare kineske Vlade o pokretanju postupka (gornje uvodne izjave od 399. do 406.), službe Komisije su analizirale dokaze koje je dostavio podnositelj pritužbe, koji su bili značajni, kako se jasno vidjeti iz verzije koja je raspoloživa zainteresiranim strankama u vezi s pritužbom za pregled. Službe Komisije su predložile pokretanje ispitnog postupka o specifičnim programima tek nakon što su propisno analizirale točnost i adekvatnost dokaza za koje smatraju da su dostatni prima facie.
(444)
Prema mišljenju kineske Vlade programi vlasničkog kapitala su subvencije ad-hoc, u opsegu u kojem postoje, jer se primjenjuju samo na jednog konkretnog primatelja i nisu u skladu ni s jednim konkretnim zakonodavstvom te s obzirom na to da „Komisija sa sigurnošću zna da trgovačka društva na koja se primjenjuje preostala pristojba ne samo da nisu primala te subvencije, nego ih nisu mogla primiti s obzirom na njihovu ad hoc prirodu” te zato protiv njih nije trebalo uvesti kompenzacijske mjere. Osim toga, kineska Vlada je tvrdila da se utvrđivanja dostupnih podataka moraju temeljiti na stvarnim činjenicama. Zbog toga uvođenje kompenzacijskih mjera protiv subvencija ad hoc za trgovačka društva, osim onih koje su navodne primljene predstavlja povredu članka 12. stavka 7. ASCM-a.
Napominje se da kineska Vlada nije odgovorila niti na jedno pitanje u upitniku ili pismu za dopunu podataka o tim programima. Stoga izjava kineske Vlade da „Komisija sa sigurnošću zna da trgovačka društva na koja se primjenjuje preostala pristojba, ne samo da nisu primala te subvencije, nego ih nisu mogla primiti s obzirom na njihovu ad hoc prirodu” ne odgovara stvarnosti. Upravo suprotno, u pritužbi se navodi nekoliko trgovačkih društava koja su imala koristi od tih programa vlasničkog kapitala i ne tvrdi se da je taj popis iscrpan. Budući da kineska Vlada nije dostavila nikakve informacije o prirodi ili prihvatljivosti tih programa, Komisija nema drugog izbora nego primijeniti dostupne podatke.
3.4.2. KOMENTARI DRUŠTVA ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Ustupanje prava korištenja zemljišta za manju naknadu od primjerene
(445)
Društvo Zhejiang Huadong je tvrdilo da je dostavilo Komisiji sve važne zakonske akte koji uređuju mehanizam i određivanje vrijednosti prodaje prava korištenja zemljišta u Kini i uputilo je na Propise o ustupanju prava korištenja zemljišta za izgradnju u državnom vlasništvu putem poziva na iskaz interesa, dražbe i ponude kako bi pokazalo da u Kini postoji dobro uređeno tržište nekretnina na kojem se objavljuju ponude i plaćene cijene. Nadalje je tvrdilo da tržište nekretnina koje danas postoji u Kini i dostupna iscrpna službena statistika o cijenama prava korištenja zemljišta čine najbolje dokaze za ocjenu cijene prava korištenja zemljišta u trenutku kada ih je proizvođač izvoznik kupio.
Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti. Komisija objašnjava nalaze u vezi s pravima korištenja zemljišta društva Zhejiang Huadong u gornjoj uvodnoj izjavi 115. Ti nalazi nisu osporavani u njegovim komentarima na konačnu objavu. Raspoloživi dokazi pokazuju da je tržište prava korištenja zemljišta u Kini poremećeno, jer ponude koje je Komisija ispitala na licu mjesta nisu konkurentne, a cijene proizvoljno određuju nadležna tijela. Činjenična osnova za utvrđivanje da su cijene proizvoljno određene nalazi se u gornjim uvodnim izjavama od 114. do 116., tj. informacije o stvarnim transakcijama koje su podnijeli proizvođači izvoznici u uzorku, Sustav za vrednovanje gradskog zemljišta i Odredba br. 35.
(446)
Društvo Zhejiang Huadong je tvrdilo da bi se u skladu s člankom 14. točkom (d) Sporazuma WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim mjerama odgovarajuće referentne cijene najprije trebale odnositi ili upućivati na prevladavajuće tržišne udjele u zemlji prodaje ili u izostanku takvih uvjeta, svaku referentnu vrijednost izvan zemlje trebalo bi na odgovarajući način prilagoditi tako da se izbjegne uvođenje kompenzacijskih mjera protiv komparativnih prednosti. Nadalje je tvrdilo da na temelju stavka 15. točke (b) Protokola o pristupanju Kine WTO-u, kada prevladavajući uvjeti u Kini nisu raspoloživi kao odgovarajuće referentne vrijednosti, članica WTO-a uvoznica bi trebala, ako je moguće, prilagoditi takve prevladavajuće uvjete prije razmatranja korištenja uvjeta koji prevladavaju izvan Kine. Dok se Komisija slaže s velikim dijelom pravne teorije iza ove tvrdnje, također je zaključila da u Kini ne postoji uređeno tržište zemljišta i zato je korištena vanjska referentna vrijednost za cijene zemljišta. Potreba za referentnom vrijednosti izvan zemlje je objašnjena i opravdana u gornjim uvodnim izjavama 109., 118. i od 120. do 121. Budući da je utvrđeno kako je tržište prava korištenja zemljišta u Kini poremećeno, nije bilo moguće primijeniti referentnu vrijednost unutar zemlje kako je predložilo društvo Zhejiang Huadong i nema temelja prema kojem treba prilagoditi takvu referentnu vrijednost. Osim toga, iz informacija dostavljenih u vezi s referentnom vrijednosti koju je predložilo društvo Zhejiang Huadong (Xiaoshan iz pokrajine Zhejiang) nije jasno i ne može se provjeriti jesu li predložene informacije o cijenama ograničene na cijene prava korištenja zemljišta navodno „nepovlaštene” industrije.
(447)
Društvo Zhejiang Huadong je tvrdilo da izbor Tajvana kao referentne vrijednosti nije razuman i objektivan zbog sljedećih razloga: 1.) pokrajina Zhejiang nije bila razvijena regija s visokim BDP-om slična Tajvanu u trenutku kada su kupljena prava korištenja zemljišta; 2.) Komisijin odabir stvarnih cijena zemljišta u Tajvanu temeljio se na ponudi za prodaju industrijskog zemljišta, a ne na temelju stvarnih cijena za zajam za industrijsko korištenje koje je slično pravu korištenja zemljišta koje je dodijeljeno društvu Zhejiang Huadong,
Ovu tvrdnju treba odbaciti. U vezi s 1), kako je navedeno u gornjoj uvodnoj izjavi 436., Komisija je detaljno preispitala različite pokazatelje i usporedila Tajvan i NRK u cjelini, kao i pojedinačne dotične kineske pokrajine. Nakon takvih analiza Komisija smatra da je Tajvan kao odgovarajuća referentna vrijednost u skladu s Osnovnom uredbom i pravilima WTO-a. U vezi s 2) se napominje da je Komisija koristila najbolje informacije koje su joj razumno bile dostupne.
(448)
Društvo Zhejiang Huadong je ukazalo na aritmetičku pogrešku u izračunu stopa inflacije korištenih za prilagodbu inflacije referentnoj vrijednosti. Komisija je uzela tu tvrdnju u obzir i revidirala dotični izračun.
(449)
Društvo Zhejiang Huadong je tvrdilo da nema specifičnosti u njegovoj nabavi prava korištenja zemljišta, jer sva trgovačka društva imaju jednaki tretman na temelju zakonodavstva. Društvo Zhejiang Huadong je, također, tvrdilo da Komisija nije primjereno riješila pitanje specifičnosti i da u konačnoj objavi nije bilo objašnjenja o razlozima na temelju kojih cijena koju je platilo društvo Zhejiang Huadong dovodi do koristi.
Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti. Temelj za Komisijine nalaze o specifičnosti je činjenica da su sva trgovačka društva koja ne postupaju u skladu s industrijskim politikama koje je odredila država, isključena iz dobivanja prava korištenja zemljišta, cijene često proizvoljno određuju nadležna tijela, a Vladine prakse su nejasne i netransparentne. Komisija je donijela nalaz da je ustupanje prava korištenja zemljišta ograničeno na trgovačka društva koja postupaju u skladu s industrijskim politikama koje je odredila kineska Vlada u Odredbi br. 35 NDRC-a (gornja uvodna izjava 116.).
3.4.2.2. Opskrba hladno valjanim čelikom za manju naknadu od primjerene
(450)
Društvo Zhejiang Huadong je tvrdilo da bi zbog racionalnosti i objektivnosti te dosljednosti, Komisija trebala dobiti podatke o cijenama čelika iz istog izvora podataka (tj. Steel Business Bulletin (SBB)) za sve regije uključene u referentnu vrijednost prilikom njezinog izračuna. Također je tvrdilo da se u SBB-u nalaze cijene hladno valjanog čelika za različita tržišta, koje nije izabrala Komisija, i predložilo da se dodaju Meksiko i Argentina, jer te zemlje predstavljaju tržišta čelika u nastajanju na američkom kontinentu. Tu tvrdnju je trebalo odbaciti, jer je u svojem izračunu referentne vrijednosti Komisija koristila podatke o cijenama koji odražavaju stvarno stanje na tržištu u svakoj zemlji ili regiji koliko god je to moguće. Što se tiče cijena u Europi (u kojoj su zemlje većinom članice Unije), Komisija je smatrala da je imala detaljnije podatke o određivanju cijena koje su dostupne iz MEPS-a. Da je imala podatke iz MEPSA-a za druge odabrane zemlje, koristila bi ih. U vezi s uključivanjem cijena u Meksiku i Argentini, napominje se da su to relativno mala tržišta u usporedbi s Kinom, kao i s drugim zemljama/regijama uključenima u referentnoj vrijednosti koje je koristila Komisija.
Komisija je revidirala svoj izračun marže subvencije za taj program nakon ispravka izračunatih referentnih vrijednosti za toplo valjani i hladno valjani čelik. Ispravak se odnosi na cijene čelika za Brazil koje su korištene u izračunu referentne vrijednosti u kojoj su pogrešno uključeni porezi prilikom izračuna koji su obavljeni strankama.
(451)
Društvo Zhejiang Huadong je također tvrdilo da Komisijin zaključak o specifičnosti nije potkrijepljen (nema pozitivnih dokaza) i utemeljen i zato se protiv navodne subvencije za nabavu hladno valjanog čelika za naknadu manju od primjerene ne mogu uvesti kompenzacijske mjere. Društvo Zhejiang Huadong je navelo da korist, ako postoji, od nabave toplo valjanog i hladno valjanog čelika za manju naknadu od primjerene nije ograničena na određena poduzeća ili sektore, nego se općenito dodjeljuje svim potencijalnim kupcima i potrošačima iz svih gospodarskih sektora.
Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti. Kineska Vlada je dale isti komentar i Komisija je na njega odgovorila u gornjoj uvodnoj izjavi 415. „Potencijalni” kupci su prema definiciji ograničeni na određena poduzeća.
3.4.3. KOMENTARI PODNOSITELJA PRITUŽBE
3.4.1.5. Program koji uključuje opskrbu vodom i električnom energijom za manju naknadu od primjerene
(452)
Podnositelj pritužbe je tvrdio da je, zbog poremećaja i državnog utjecaja na kineskom tržištu vode i električne energije, Komisija trebala koristiti međunarodne referentne vrijednosti i izračunati koristi za te programe u skladu s člankom 6. točkom (d) podtočkom ii. Osnovne uredbe.
Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti. U ovom konkretnom slučaju, dokazi u spisu nisu omogućili Komisiji da utvrdi poremećaje na tržištu vode i električne energije u mjeri u kojoj bi to opravdalo korištenje referentne vrijednosti izvan zemlje.
3.4.3.2. Ostali porezni programi za poduzeća s udjelom stranog kapitala
(453)
Podnositelj pritužbe je tvrdio da je Komisija trebala izračunati iznos subvencije za dva programa koja se odnose na poduzeća s udjelom stranog kapitala, tj. olakšicu u sustavu poreza na dohodak za nabavu opreme za proizvodnju proizvedene u zemlji i program prema kojem poduzeća za proizvodnju s udjelom stranog kapitala prve dvije godine od osnivanja ne plaćaju porez, a sljedeće tri po polovičnoj stopi, s obzirom na izostanak suradnje kineske Vlade i činjenicu da je kineska Vlada trebala dostaviti dokaze da nikakve koristi od tih programa nisu dodijeljene proizvođačima OCS-a tijekom RIP-a.
Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti. Kako je već objašnjeno u gornjoj uvodnoj izjavi 282., za potrebe smanjenja administrativnog tereta za sve dotične stranke i uzimajući u obzir konkretnu situaciju u vezi s predstojećim prekidom tih programa, Komisija je odlučila da protiv njih neće uvoditi kompenzacijske mjere.
3.5. IZNOS SUBVENCIJA PROTIV KOJIH SE MOGU UVESTI KOMPENZACIJSKE MJERE
(454)
Iznosi subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere, u skladu s odredbama Osnovne uredbe, izražen ad valorem, za ispitivana trgovačka društva određeni su u sljedećoj tablici:
Proizvođač izvoznik
KONAČNA MARŽA SUBVENCIJE (%)
GRUPACIJA HUADONG
23,8
GRUPACIJA PANHUA
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
TRGOVAČKA DRUŠTVA KOJA SURAĐUJU, A NISU UKLJUČENA U UZORAK
26,8
SVA OSTALA TRGOVAČKA DRUŠTVA
44,7
(455)
U skladu s člankom 15. stavkom 3. Osnovne uredbe, ukupna marža subvencija za trgovačka društva koja su surađivala, a nisu uključena u uzorak, izračunan na temelju ukupne ponderirane prosječne marže subvencije utvrđene za trgovačka društva koja su surađivala i uključena su u uzorak, iznosi 26,8 %.
(456)
U pogledu svih ostalih izvoznika iz Narodne Republike Kine, Komisija je najprije utvrdila razinu suradnje. Usporedba podataka Eurostata o uvozu i obujma izvoza dotičnog proizvoda u Uniju koja su trgovačka društva koja surađuju prijavila za razdoblje ispitnog postupka je pokazala da je suradnja proizvođača izvoznika iz Narodne Republike Kine bila niska, odnosno 58 %. S obzirom na nisku razinu suradnje, ukupna stopa subvencije za sva trgovačka društva koja ne surađuju određena je na razini ukupnih stopa subvencija utvrđenih za sva trgovačka društva koja ne surađuju za sve ispitane programe, tj. 44,7 %.
4. ŠTETA
4.1. PROIZVODNJA UNIJE I INDUSTRIJA UNIJE
(457)
Svi raspoloživi podaci o proizvođačima iz Unije, uključujući podatke dane u pritužbi, podatke prikupljene od proizvođača iz Unije prije i nakon pokretanja ispitnog postupka te provjereni odgovori na upitnik proizvođača iz Unije u uzorku korišteni su kako bi se utvrdila ukupna proizvodnja Unije u razmatranom razdoblju.
(458)
Tijekom RIP-a, OCS su proizvodila 22 proizvođača u Uniji. Na temelju navedenog u prethodnoj uvodnoj izjavi, ukupna proizvodnja Unije procijenjena je na oko 4 018 310 tona tijekom RIP-a. Proizvođači iz Unije, koji čine ukupnu proizvodnju Unije, čine industriju Unije u smislu članka 9. stavka 1. Osnovne uredbe i dalje se u tekstu navode kao „industrija Unije”.
4.2. UTVRĐIVANJE ODGOVARAJUĆEG TRŽIŠTA UNIJE
(459)
Tijekom ispitnog postupka utvrđeno je da je značajan dio proizvodnje proizvođača iz Unije u uzorku namijenjen vlastitom korištenju, tj. da je jednostavno prenesen (bez računa) i/ili dostavljen po cijeni prijevoza unutar istog trgovačkog društva ili grupacije trgovačkih društava za daljnju preradu.
(460)
Kako bi se utvrdilo je li ili nije industrija Unije pretrpjela štetu i utvrdila potrošnja i razina gospodarskih pokazatelja vezanih uz stanje industrije Unije, ispitano je je li i u kojoj mjeri naknadno korištenje proizvodnje istovjetno proizvoda industrije Unije trebalo uzeti u obzir u analizi.
(461)
Kako bi se dobila što potpunija slika mogućeg stanja industrije Unije, primljeni su i analizirani podaci za cjelokupnu aktivnosti OCS-a te je naknadno utvrđeno je li proizvodnja bila namijenjena za vlastito korištenje ili za slobodno tržište.
(462)
Za obujam prodaje i prodajne cijene na tržištu Unije te tržišni udio utvrđeno je da se valjana analiza i evaluacija tih pokazatelja trebaju usmjeriti na stanje koje prevladava na slobodnom tržištu.
(463)
Međutim, drugi gospodarski pokazatelji su se mogli razumno ispitati samo u kontekstu cjelokupne aktivnosti, što uključuje vlastito korištenje i prodaju. Proizvodnja, kapacitet, iskorištenost kapaciteta, ulaganja, zalihe, zaposlenost, produktivnost, plaće i mogućnost prikupljanja kapitala ovise o cijeloj aktivnosti, bez obzira na to je li proizvodnja ograničena ili se prodaje na slobodnom tržištu.
4.3. POTROŠNJA UNIJE
(464)
Industrija Unije prodaje istovjetni proizvod nepovezanim kupcima te prodaje/prenosi povezanim trgovačkim društvima radi daljnje prerade, primjerice u servisnim centrima za čelik.
(465)
Prilikom izračuna očite potrošnje OCS-a u Uniji, institucije su dodale obujam ukupnog uvoza OCS-a u Uniju prema izvještaju Eurostata te obujam prodaje i vlastitog korištenja istovjetnog proizvoda u Uniji koji proizvodi industrija Unije, kako je navedeno u pritužbi te potvrđeno tijekom posjeta radi provjere za proizvođače iz Unije u uzorku.
(466)
Međutim, podaci Eurostata temelje se na punim oznakama KN te je jasno da dio tog uvoza s oznakama KN nije uvoz dotičnog proizvoda.
(467)
Na temelju toga ukupna potrošnja Unije razvijala se kako slijedi:
2008.
2009.
2010.
RIP
Potrošnja (u tonama)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Indeks (2008.=100)
100
75
88
93
(468)
Ukupna potrošnja na tržištu Unije smanjila se za 7 % u razmatranom razdoblju. Između 2008. i 2009. došlo je do smanjenja od oko 25 % što je uglavnom rezultat globalno negativnih učinaka gospodarske krize, posebno u građevinskoj industriji. Nakon toga je započeo oporavak potrošnje te se povećao ukupno za 24 % od 2009. do RIP-a, ali i dalje je ostala ispod početne razine iz 2008.
4.4. UVOZ IZ DOTIČNE ZEMLJE I TRŽIŠNI UDIO
(469)
Uvoz iz NRK-a u Uniju tijekom razmatranog razdoblja razvijao se na sljedeći način:
2008.
2009.
2010.
RIP
Obujam uvoza iz NRK-a (u tonama)
472 988
150 497
464 582
702 452
Indeks (2008.=100)
100
32
98
149
Tržišni udio (%)
9,1
3,9
10,2
14,6
Indeks (2008.=100)
100
43
112
160
Izvor:
Eurostat
(470)
Unatoč padu potrošnje, obujam uvoza iz NRK-a znatno se povećao za 49 % tijekom razmatranog razdoblja. Zbog negativnih učinaka ekonomske krize obujam uvoza iz NRK-a naglo se smanjio u 2009. No, uvoz iz NRK-a počeo se iznimno brzo oporavljati tako da je povećanje od 2009. do RIP-a iznosilo nevjerojatnih 367 %.
(471)
Slično tome, tržišni udio koji je držao taj uvoz povećao se za 60 % u razmatranom razdoblju. Iako je pao od 2008. do 2009 za više od pola, zabilježio je nevjerojatni rast od 2009. do RIP-a i povećao se za 275 %.
4.4.1. CIJENE UVOZA I SNIŽENJE CIJENA
Eurostat
2008.
2009.
2010.
RIP
Prosječna cijena u EUR/tona
875
728
768
801
Indeks (2008.=100)
100
83
88
91
Izvor:
Uvoz iz NRK-a
(472)
Prosječna uvozna cijena iz NRK-a smanjila se za 9 % tijekom razmatranog razdoblja. Između 2008. i 2009., značajno se smanjila za 17 %, zatim se povećala za pet postotnih bodova između 2009. i 2010. te za daljnja tri posto u RIP-u.
(473)
Cijene uvoza iz NRK-a dosljedno su ostale ispod prodajnih cijena industrije Unije tijekom cijelog razmatranog razdoblja. Kako je naglašeno u gornjoj tablici, dok u 2009. tijekom vrhunca gospodarske krize čak ni sniženje cijene od 17 % nije moglo pomoći kineskom uvozu da zadrži tržišni udio u stanju naglo smanjene potrošnje i značajnog usporavanja tržišta, stalno snižavanje cijena u naknadnim godinama objašnjava stabilno impresivno povećanje tržišnog udjela uvoza iz NRK-a između 2009. i RIP-a.
(474)
Kako bi se odredilo sniženje cijene tijekom RIP-a, ponderirani prosjek prodajnih cijena po vrsti proizvoda proizvođača iz Unije u uzorku naplaćene nepovezanim kupcima na tržištu Unije, prilagođene razini franko tvornica, uspoređen je s odgovarajućim ponderiranim prosjekom cijena po vrsti proizvoda za uvoz od kineskih proizvođača koji surađuju prvom nezavisnom kupcu na tržištu Unije, utvrđenima na osnovi CIF s odgovarajućim prilagodbama za troškove nakon uvoza.
(475)
Troškovi nastali nakon uvoza iz gornje uvodne izjave, izračunati su na temelju provjerenih podataka dvojice nepovezanih uvoznika dotičnog proizvoda.
(476)
Usporedba cijena napravljena je za svaku vrstu za poslove na istoj razini trgovine, primjereno prilagođena prema potrebi, nakon odbijanja rabata i popusta. Rezultat usporedbe, kada se izrazi kao postotak prometa proizvođača iz Unije u uzorku tijekom RIP-a, pokazao je ponderirani prosjek marža sniženja cijena do 20,2 % kineskih proizvođača izvoznika koji surađuju.
(477)
Nakon objave je jedan proizvođač izvoznik zatražio dodatne informacije o izračunu sniženja cijena kada nije bilo potpune podudarnosti između vrste proizvoda koja se izvozila iz NRK-a i vrste proizvoda koju je na tržištu Unije prodavala industrija Unije. Također je zatražio informacije o tome je li prilagodba napravljena za fizičke razlike kada se nije radilo o potpuno jednakim proizvodima.
(478)
Kada izvezena vrsta proizvoda i vrsta proizvoda koju prodaje industrija Unije nisu bile potpuno jednake, Komisija je usporedila izvezenu vrstu proizvoda s najsličnijom vrstom proizvoda koju je prodavala industrija Unije. U tim slučajevima je usporedba napravljena s najsličnijom vrstom proizvoda kada je jedina razlika bila u debljini podloge.
(479)
Kada je postojalo više sličnih vrsta proizvoda, Komisija je usporedila izvezenu vrstu proizvoda s jeftinijom vrstom proizvoda koja se prodavala na tržištu Unije, bez obzira na to je li ta jeftinija vrsta proizvoda imala deblju ili tanju podlogu.Stoga se nikakva prilagodba za fizičke razlike nije smatrala potrebnom.
5. GOSPODARSKO STANJE INDUSTRIJE UNIJE
5.1. UVODNE NAPOMENE
(480)
Prema članku 8. stavku 4. Osnovne uredbe, institucije su ispitale sve važne gospodarske čimbenike i pokazatelje koji su utjecali na stanje industrije Unije.
(481)
Podaci koje je pružio podnositelj pritužbe za sve proizvođače OCS-a u Uniji, koji su uspoređeni s ostalim dostupnim izvorima i provjerenim podacima proizvođača iz Unije u uzorku, korišteni su da bi se utvrdili makroekonomski pokazatelji, kao što su proizvodnja industrije Unije, kapacitet proizvodnje, iskorištenost kapaciteta, obujam prodaje, tržišni udio, rast, vlastita prodaja, zaposlenost i produktivnost
(482)
Dostavljeni i provjereni podaci šest proizvođača iz Unije u uzorku korišteni su kako bi se utvrdili mikroekonomski pokazatelji poput jedinične prodajne cijene, jediničnog troška proizvodnje, profitabilnosti, novčanog toka, ulaganja, povrata ulaganja, sposobnosti prikupljanja kapitala, zaliha i troškova rada.
5.2. PODACI KOJI SE ODNOSE NA INDUSTRIJU UNIJE KAO CJELINU
5.2.1. PROIZVODNJA, PROIZVODNI KAPACITET I ISKORIŠTENOST KAPACITETA
(483)
Svi raspoloživi podaci o industriji Unije, uključujući podatke dane u pritužbi, podatke prikupljene od proizvođača iz Unije prije i nakon pokretanja ispitnog postupka i provjereni odgovori na upitnik proizvođača iz Unije u uzorku korišteni su kako bi se utvrdila ukupna proizvodnja Unije u razmatranom razdoblju.
2008.
2009.
2010.
RIP
Obujam proizvodnje (u tonama)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Indeks (2008.=100)
100
79
90
90
Proizvodni kapacitet (u tonama)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Indeks (2008.=100)
100
102
102
99
Iskorištenost kapaciteta (%)
74
57
65
68
Indeks (2008.=100)
100
77
88
92
Izvor:
pritužba, odgovori na upitnik
(484)
Gornja tablica pokazuje da se proizvodnja smanjila za 10 % tijekom razmatranog razdoblja. U skladu s padom potražnje, proizvodnja se naglo smanjila 2009., nakon čega se djelomično oporavila tijekom 2010. Iako se potrošnja povećala tijekom RIP-a, obujam proizvodnje je ostao manje ili više na jednakoj razini kao 2010.
(485)
Proizvodni je kapacitet ostao stabilan tijekom razmatranog razdoblja. Iskorištenost kapaciteta slijedila je kretanje proizvodnje i smanjila se za 8 % tijekom razmatranog razdoblja.
5.2.2. OBUJAM PRODAJE, TRŽIŠNI UDIO I RAST
2008.
2009.
2010.
RIP
Obujam prodaje (u tonama)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Indeks (2008.=100)
100
77
90
88
Tržišni udio (%)
56,8
58,8
58,1
53,9
Indeks (2008.=100)
100
104
102
95
Izvor:
pritužba, odgovori na upitnik
(486)
Obujam prodaje industrije Unije nepovezanim kupcima se 2009. godine jako se smanjio za 23 %. Obujam prodaje 2010. godine povećao se za trinaest postotnih bodova, ali zatim je pao za dva postotna boda u RIP-u.
(487)
Tržišni udio industrije Unije smanjio se za 2,9 postotnih bodova tijekom razmatranog razdoblja. Nakon početnog povećanja tržišnog udjela 2009., industrija Unije zabilježila je smanjenje udjela u 2010. i RIP-u tako da joj je tržišni udio bio 5 postotnih bodova manji u RIP-u nego 2009. godine. To se dogodilo s obzirom na povećanje potrošnje veće od 24 % od 2009. do kraja RIP-a. Dakle, nije bilo moguće iskoristiti rastuću potrošnje te vratiti razine prodaje i dio prethodno izgubljenog tržišnog udjela.
(488)
Dok se potrošnja Unije smanjila za 7 % tijekom razmatranog razdoblja te se obujam prodaje industrije Unije nepovezanim strankama smanjio za 12 %, tržišni udio industrije Unije smanjio se za 2,9 postotnih bodova s 56,8 % 2008. na 53,9 % u RIP-u.
5.2.3. ZAPOSLENOST I PRODUKTIVNOST
2008.
2009.
2010.
RIP
Trošak zapošljavanja (u EPRV-u)
7 088
6 470
6 097
6 046
Indeks (2008.=100)
100
91
86
85
Produktivnost (u tonama/EPRV)
627
543
655
665
Indeks (2008.=100)
100
87
104
106
Izvor:
pritužba, odgovori na upitnik, Eurofer
(489)
Zaposlenost u industriji Unije slijedila je kretanje postupnog smanjenja. Dakle, ukupni broj zaposlenika izmjeren u ekvivalentima punog radnog vremena (EPRV) u industriji smanjio se za 15 % tijekom razmatranog razdoblja i dosegao najnižu razinu u RIP-u. No, produktivnost se povećala za 6 % tijekom razmatranog razdoblja što pokazuje da je industrija pokušavala racionalizirati troškove proizvodnje.
5.2.4. VLASTITO KORIŠTENJE I VLASTITA PRODAJA
2008.
2009.
2010.
RIP
Vlastito korištenje i vlastita prodaja (tone)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Indeks (2008.=100)
100
80
87
85
Tržišni udio (%)
22
24
22
20
Indeks (2008.=100)
100
108
99
92
Izvor:
pritužba i provjereni odgovori na upitnik proizvođačâ u uzorku
(490)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 459., postoji značajno tržište za OCS u Uniji koje se oblikuje daljnjim korištenjem OCS-a od strane industrije Unije.
(491)
Utvrđeno je da su vlastito korištenje i vlastita prodaja bili namijenjeni daljnjoj preradi od strane samih trgovačkih društava ili njihovih povezanih trgovačkih društava koja se uglavnom bave poslovima s građevinskim materijalom, tj. krajnjim korisnicima OCS-a.
(492)
Na temelju gore navedenog je utvrđeno da su vlastito korištenje i vlastita prodaja industrije Unije činili 24 % ukupnog obujma proizvodnje u RIP-u. Tijekom razmatranog razdoblja vlastito korištenje i povezani obujam prodaje smanjili su se za 15 %, a tržišni udio pao je za 8 %.
(493)
Ispitnim postupkom je utvrđeno da nema bitne razlike između vlastitog korištenja i vlastite prodaje u pogledu krajnjeg korištenja proizvoda. Vlastito korištenje su prijavila trgovačka društva u kojima se daljnja proizvodnja odvijala u istom pravnom subjektu, no vlastita prodaja bila je prodaja drugim povezanim pravnim subjektima s računom. Nadalje, metoda određivanja cijene kod vlastitog korištenja i prodaje za povezane stranke bila je slična, tj. fer vrijednost (metoda „trošak uz dodatak”) proizvoda je naplaćena povezanim trgovačkim društvima i unutarnjim daljnjim proizvodnim jedinicama trgovačkih društava u uzorku.
(494)
Prosječna vrijednost po toni ostala je stabilna tijekom razmatranog razdoblja i bila je 3 % niža od prodajne cijene proizvođača iz Unije nepovezanim kupcima u RIP-u. Ta razlika u cijeni se nije smatrala značajnom, a kretanje cijena vlastite prodaje slijedi kretanje cijena nepovezanim kupcima.
2008.
2009.
2010.
RIP
Vlastito korištenje i vlastita prodaja (EUR/tona)
962
802
901
965
Indeks (2008.=100)
100
83
94
100
Izvor:
provjereni odgovori na upitnik proizvođačâ u uzorku
(495)
Ako se uzme u obzir da je većina vlastite prodaje i vlastitog korištenja namijenjena daljnjim poslovima s građevinskim materijalom proizvođača iz Unije, ta prodaja i vlastito korištenje također je neizravno izloženo natjecanju s drugim dionicima na tržištu, uključujući subvencionirani uvoz iz NRK-a. Unutarnja potražnja daljnje proizvodnje ovisila bi o prilici za prodaju daljnjih proizvoda na slobodnom tržištu na kojem nema utjecaja subvencioniranog uvoza OCS-a. Zato se može zaključiti da je smanjenje obujma i tržišnog udjela tijekom razmatranog razdoblja posljedica tržišnog natjecanja sa subvencioniranim uvozom iz NRK-a.
5.3. PODACI O PROIZVOĐAČIMA IZ UNIJE U UZORKU
5.3.1. PROSJEČNA PRODAJNA JEDINIČNA CIJENA U UNIJI I TROŠAK PROIZVODNJE
2008.
2009.
2010.
RIP
Jedinična cijena u Uniji prema nepovezanim kupcima (EUR/tona)
1 023
805
911
994
Indeks (2008.=100)
100
79
89
97
Jedinični trošak proizvodnje (EUR/tona)
925
884
893
978
Indeks (2008.=100)
100
95
97
106
Izvor:
provjereni odgovori na upitnik proizvođačâ u uzorku
(496)
Prosječne prodajne cijene proizvođača iz Unije u uzorku nepovezanim kupcima u Uniji smanjile su se za 3 % tijekom razmatranog razdoblja. Najveći pad od 21 % dogodio se 2009. u skladu sa smanjenom potrošnjom. U razdoblju od 2009. do RIP-a, u skladu s povećanom potrošnjom i obujmom prodaje, cijene su se oporavile za 23 %, ali nisu dosegle razinu iz 2008.
(497)
Istodobno, prosječni troškovi proizvodnje i prodaje istovjetnog proizvoda povećali su se za 6 % tijekom razmatranog razdoblja, što je bilo posljedica povećanja troškova sirovina.
(498)
Nakon pada jedinične cijene od 21 % prema nepovezanim kupcima u 2009., jedinična cijena počela se povećavati. U 2010. i tijekom RIP-a, u usporedbi s 2009., industrija Unije zabilježila je povećanje troškova i mogla je tek umjereno povećati cijene da bi ih pokrila, toliko da omogući održavanje profitabilnosti na istoj niskoj razini kao i u 2010. i RIP-u. No, to je dovelo do daljnjeg gubitka tržišnog udjela s obzirom na to da su cijene kineskog uvoza stalno snižavale cijene industrije Unije.
5.3.2. PROFITABILNOST, NOVČANI TOK, ULAGANJA, POVRAT ULAGANJA I SPOSOBNOST PRIKUPLJANJA KAPITALA
2008.
2009.
2010.
RIP
Profitabilnost prodaje u Uniji nepovezanim kupcima (% prodajnog prometa)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Indeks (2008.=100)
100
- 138
41
39
Novčani tok (EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Indeks (2008.=100)
100
64
46
62
Ulaganja (EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Indeks (2008.=100)
100
8
22
27
Povrat ulaganja
13,8
-13,9
5,9
6
Indeks (2008.=100)
100
- 101
43
44
Izvor:
provjereni odgovori na upitnik proizvođačâ u uzorku
(499)
Profitabilnost industrije Unije utvrđena je izražavanjem neto dobiti od prodaje istovjetnog proizvoda nepovezanim kupcima prije oporezivanja u postocima prometa od te prodaje. Profitabilnost industrije Unije jako se smanjila 2009. i dovela do gubitka od 9,3 %. Od 2010. počela se oporavljati, ali povećani troškovi proizvodnje spriječili su je da postigne razinu koju se smatra stabilnom i održivom za industriju (6,7 %). Tijekom cijelog razmatranog razdoblja profitabilnost je pala za 61 %.
(500)
Kretanje novčanog toka u određenoj je mjeri slijedilo negativno kretanje profitabilnosti. Najniža razina postignuta je 2010. Slično tome, povrat investicija smanjio se za 56 % s 13,8 % u 2008. na 6 % u RIP-u.
(501)
Kretanje profitabilnosti, novčanog toka i povrata ulaganja tijekom razmatranog razdoblja ograničilo je industriju Unije u ulaganju u svoje aktivnosti i narušilo njezin razvoj. Industrija Unije uspjela je izvršiti značajna ulaganja početkom razmatranog razdoblja, ali nakon toga su investicije naglo pale 2009. i ukupno se smanjile za 73 % tijekom razmatranog razdoblja.
(502)
S obzirom na prirodu industrije Unije, koju djelomično čine velika multinacionalna integrirana trgovačka društva za čelik, na sposobnost tih trgovačkih društava da prikupe kapital nisu utjecali loši financijski rezultati sektora OCS-a.
5.3.3. ZALIHE
2008.
2009.
2010.
RIP
Završne zalihe (u tonama)
116 852
97 533
124 848
130 593
Indeks (2008.=100)
100
83
107
112
Izvor:
provjereni odgovori na upitnik proizvođačâ u uzorku
(503)
Za šest proizvođača iz Unije u uzorku zalihe su činile oko 8 % obujma proizvodnje u RIP-u. Razina završnih zaliha se tijekom razmatranog razdoblja povećala za 12 %. Iako bi trebalo napomenuti da zalihe nisu važan pokazatelj za industriju, jer do proizvodnje najčešće dolazi po narudžbi te je do osnovnog povećanja zaliha došlo od 2009. do RIP-a što se vremenski poklopilo s naglim rastom subvencioniranog uvoza iz NRK-a.
5.3.4. ZAPOSLENOST, PLAĆE I PRODUKTIVNOST
Prosječan trošak rada po zaposleniku (EUR, proizvođači iz Unije u uzorku)
60,959
57,892
58,637
62,347
Indeks (2008.=100)
100
95
96
102
(504)
Prosječni trošak rada proizvođača iz Unije u uzorku povećao se samo za 2 % tijekom razmatranog razdoblja što je manje od stope inflacije. Ispitni postupak pokazao je da su proizvođači u uzorku izvršili značajne rezove, posebno općih i administrativnih troškova te su se usmjerili na učinkovitost.
5.3.5. UČINCI PRETHODNOG DAMPINGA ILI SUBVENCIONIRANJA
(505)
S obzirom na to da je ovo prvi postupak protiv subvencioniranog uvoza dotičnog proizvoda, nema dostupnih podataka za procjenu učinaka mogućeg prethodnog dampinga ili subvencioniranja.
5.4. VISINA STVARNE MARŽE SUBVENCIJE
(506)
Sve utvrđene marže navedene gore u odjeljku o subvencija,a značajno su više od razine de minimis. S obzirom na obujam i cijene subvencioniranog uvoza iz NRK-a, utjecaj stvarnih marža subvencije na industriju Unije ne može se smatrati neznatnim.
5.5. ZAKLJUČAK O ŠTETI
(507)
Ispitni postupak je pokazao da su se svi pokazatelji štete (osim produktivnosti) pogoršali ili da se nisu razvijali u skladu s potrošnjom tijekom razmatranog razdoblja.
(508)
Tijekom razmatranog razdoblja, u kontekstu smanjene potrošnje, obujam uvoza iz NRK-a značajno se povećao. Istodobno se obujam prodaje industrije Unije smanjio sveukupno za 12 % te je tržišni udio pao s 56,8 % 2008. na 53,9 % u RIP-u. Iako se potrošnja oporavila za 24 %, od 2009. do RIP-a, nakon godine gospodarske krize koja je utjecala na potražnju tržišni se udio industrije Unije smanjivao. Industrija Unije nije mogla vratiti izgubljeni tržišni udio s obzirom na značajno širenje subvencioniranog uvoza iz NRK-a na tržište Unije. Jeftini subvencionirani uvoz se povećavao tijekom razmatranog razdoblja pri čemu je stalno snižavao cijene industrije Unije.
(509)
Nadalje, pokazatelji štete vezani uz financijski rezultat industrije Unije, kao što su novčani tok i profitabilnost, bili su ozbiljno pogođeni. To znači da je sposobnost industrije Unije da prikupi kapital i ulaže bila narušena.
(510)
Na temelju gore navedenog, zaključeno je da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu u smislu članka 8. stavka 5. Osnovne uredbe.
6. UZROČNOST
6.1. UVOD
(511)
U skladu s člankom stavkom 5. i člankom 8. stavkom 6. Osnovne uredbe, ispitano je, je li subvencionirani uvoz podrijetlom iz NRK-a prouzročio štetu industriji Unije u mjeri koja se može smatrati materijalnom. Ispitani su poznati čimbenici, osim subvencioniranog uvoza, koji su u isto vrijeme mogli uzrokovati štetu industriji Unije, kako bi se osiguralo da se svaka šteta koju su uzrokovali ti ostali čimbenici ne pripiše subvencioniranom uvozu.
6.2. UČINAK SUBVENCIONIRANOG UVOZA
(512)
Ispitni je postupak pokazao da se potrošnja Unije smanjila za 7 % tijekom razmatranog razdoblja, dok se obujam subvencioniranog uvoza iz NRK-a povećao za oko 49 %, te se njihov tržišni udio također povećao za 60 % s 9,1 % 2008. na 14,6 % u RIP-u. Istodobno se obujam prodaje industrije Unije nepovezanim strankama smanjio za 12 %, a tržišni udio te prodaje se smanjio za 2,9 %, s 56,8 % 2008. na 53,9 % u RIP-u.
(513)
Dok je na uvoz iz NRK-a također utjecala gospodarska kriza te je pao za 68 % od 2008. do 2009, oporavio se od 2009. do RIP-a velikom brzinom za 367 % na kraju RIP-a, iako se potrošnja Unije povećala samo za 24 % tijekom tog razdoblja. Smanjenjem jedinične cijene za 9 % u usporedbi s 2008. i snižavanjem cijene industrije Unije za 20,2 % tijekom RIP-a, uvoz iz Kine povećao je svoj tržišni udio od 2008. do RIP-a za 60 % na 14,6 %.
(514)
Istodobno, od 2008. do RIP-a obujam prodaje proizvođača iz Unije nepovezanim strankama ukupno je pao za 12 %. U vrijeme oporavka tržišta, od 2009. do RIP-a, industrija Unije mogla je povećati obujam prodaje nepovezanim strankama za samo 13 %, ali je izgubila tržišni udio od 8 %, čime je u ograničenoj mjeri imala korist od povećane potrošnje. Kineski uvoz je imao najveću korist od oporavka potrošnje, čime je Kina ostale dionike na tržištu ostavila daleko iza sebe.
(515)
Prosječne uvozne cijene iz NRK-a smanjile su se za 9 % tijekom razmatranog razdoblja. Iako je kretanje bilo uzlazno nakon naglog pada u 2009., od 2009. do RIP-a ostale su stalno ispod razina koje je naplaćivala industrija Unije. Jedinična cijena nepovezanim kupcima u Uniji se smanjila samo za 3 % čime je djelomično pokazala otpor na cjenovni pritisak koji je vršio kineski uvoz. Međutim, te su cijene očito zadržane na trošak manjeg obujma prodaje i smanjene profitabilnosti prodaje, jer se profitabilnost smanjila za 61 % sa 6,7 % 2008. na 2,6 % u RIP-u.
(516)
Na temelju gore navedenog zaključuje se da je rast subvencioniranog uvoza iz NRK-a po cijenama koje stalno snižavaju cijene industrije Unije imao presudnu ulogu u materijalnoj šteti koju je pretrpjela industrija Unije i koja je spriječila industriju Unije da u potpunosti izvuče korist iz oporavka potrošnje Unije.
6.3. UČINAK OSTALIH ČIMBENIKA
6.3.1. UVOZ IZ TREĆIH ZEMALJA
Zemlja
2008
2009
2010
RIP
Južna Koreja
Obujam (u tonama)
228 123
226 568
173 935
237 164
Indeks (2008.=100)
100
99
76
104
Tržišni udio (%)
4,4
5,8
3,8
4,9
Indeks (2008.=100)
100
133
87
112
Pros. cijena
901
727
846
903
Indeks (2008.=100)
100
81
94
100
Indija
Obujam (u tonama)
159 999
149 138
155 384
141 391
Indeks (2008.=100)
100
93
97
88
Tržišni udio (%)
3,1
3,8
3,4
2,9
Indeks (2008.=100)
100
125
111
95
Pros. cijena
932
667
773
824
Indeks (2008.=100)
100
72
83
88
Ostale zemlje
Obujam (u tonama)
249 151
158 461
124 319
167 007
Indeks (2008.=100)
100
64
50
67
Tržišni udio (%)
4,8
4,1
2,7
3,5
Indeks (2008.=100)
100
85
57
72
Pros. cijena
951
809
924
955
Indeks (2008.=100)
100
85
97
100
Ukupno za sve treće zemlje osim NRK-a
Obujam (u tonama)
637 274
534 167
453 637
545 562
Indeks (2008.=100)
100
84
71
86
Tržišni udio (%)
12,3
13,8
10,0
11,3
Indeks (2008.=100)
100
112
81
92
Pros. cijena
929
735
842
898
Indeks (2008.=100)
100
79
91
97
Izvor:
Eurostat
(517)
Dok je uvoz iz NRK-a činio 56 % cjelokupnog uvoza u Uniju tijekom RIP-a, ostali važni izvori uvoza bili su iz Republike Indije („Indija”) (11 %) i Južne Koreje (19 %). Za razliku od uvoza iz NRK-a, uvoz iz Indije, iako je njegova prosječna cijena oštro pala za 12 %, ukupno se smanjio za 12 % tijekom razmatranog razdoblja i izgubio tržišni udio za 5 %. Uvoz iz Južne Koreje povećao se samo za 4 % pri čemu je prosječna cijena ostala na istoj razini kao i 2008. Tržišni udio uvoza iz Indije bio je 2,9 % u RIP-u, dok je Južna Koreja držala udio od 4,9 %.
(518)
Ostali uvoz koji je predstavljao 14 % ukupnog uvoza smanjio se za 33 % i prosječna cijena ostala je na istoj razini kao i 2008.
(519)
Iako je prosječna cijena cjelokupnog ostalog uvoza bila ispod razine cijene industrije Unije, učinak tog uvoza, ako ga je bilo, može biti samo zanemariv. Kao prvo, Komisija nije primila nikakve dokaze da se uvozom iz ostalih izvora nepošteno trgovalo. Kao drugo, za razliku od kineskog uvoza, cjelokupna razina cijene iz glavnih izvora ostalog uvoza bila je stabilnija tijekom cijelog razmatranog razdoblja te pokazuje da se industrija Unije može uspješno natjecati u tržišnim segmentima s tim uvozom. Kao treće, uvoz iz ostalih zemalja općenito se smanjio tijekom razmatranog razdoblja te je i dalje ostao na niskoj razini, i sveukupno i za glavne zemlje izvoznice pojedinačno. Štoviše, smanjeni tržišni udio ostalog uvoza potvrđuje da taj uvoz nije mogao nanijeti štetu industriji Unije.
6.3.2. REALIZACIJA IZVOZA INDUSTRIJE UNIJE
2008.
2009.
2010.
RIP
Izvoz, Eurostat (u tonama)
669 790
612 204
580 477
605 760
Indeks (2008.=100)
100
91
87
90
Prosječna cijena (EUR/tona)
1 068
937
995
1 092
Indeks (2008.=100)
100
88
93
102
Izvoz proizvođača iz Unije u uzorku
53 542
46 516
48 102
46 228
Indeks (2008.=100)
100
87
90
86
Prosječna prodajna cijena (EUR/tona)
1 086
826
984
1 132
Indeks (2008.=100)
100
76
91
104
Izvor:
Eurostat i provjereni odgovori na upitnik.
(520)
Ukupni izvoz OCS-a koji je ostvarila industrija Unije u trećim zemljama prema Eurostatu smanjio se za 10 % tijekom razmatranog razdoblja. No, prosječna cijena bila je razmjerno visoka i povećala se za 2 % tijekom razmatranog razdoblja. Izvoz je predstavljao 15 % ukupne proizvodnje Unije i kao takav je pomogao industriji Unije da postigne ekonomiju razmjera i smanji sveukupne troškove proizvodnje. Zato se može zaključiti da aktivnost izvoza industrije Unije nije mogla biti mogući uzrok materijalne štete.
(521)
Ta općenita slika ogledava se u stanju izvoza nepovezanim kupcima u trećim zemljama koji su ostvarili proizvođači iz Unije u uzorku. Smanjio se za 14 % tijekom razmatranog razdoblja, no jedinična cijena izvoza stalno je bila viša (prosječno za od 2 do 14 % ovisno o godini) od cijene u Uniji.
6.3.3. UVOZ PODNOSITELJÂ PRITUŽBE IZ NRK-A
(522)
Tijekom ispitnog postupka i nakon konačne objave se tvrdilo da su podnositelji pritužbe (kroz svoja povezana trgovačka društva) i sami sudjelovali u uvozu dotičnog proizvoda iz NRK-a i da je taj uvoz navodno činio od 20 do 40 % ukupnog uvoza iz NRK-a. Međutim, nije predočen dokaz koji bi podupirao tu tvrdnju. Nakon ispitivanja tih navoda i provjerenih podataka proizvođača iz Unije u uzorku, utvrđeno je da su oni uvezli samo oko 10 000 tona tijekom RIP-a, što je uvelike bilo u skladu s podacima u pritužbi. Utvrđeno je da su otprilike sličan obujam, koji nije objavljen u skladu s člankom 29. Osnovne uredbe, uvezla povezana trgovačka društva proizvođačâ iz Unije u uzorku. Taj je uvoz zajedno činio samo oko 2-3 % ukupnog uvoza iz NRK-a. Posljedično, ne može se zaključiti da su podnositelji pritužbe uvozili iz NRK-a u tolikim količinama te u takvom uzorku da bi se doveo u pitanje njihov status proizvođača iz Unije u skladu s člankom 9. stavkom 1. točkom (a) Osnovne uredbe ili da bi sebi nanijeli štetu. Stoga se argument odbacuje.
6.3.4. VLASTITO KORIŠTENJE I VLASTITA PRODAJA
(523)
Neke zainteresirane stranke su tvrdile da je štetu industriji Unije uzrokovala njezina uključenost u daljnji posao proizvodnje građevinskog materijala (npr. panel ploče, trapezni limovi itd.) izravno ili posredstvom povezanih trgovačkih društava unutar grupacija. Točnije, tvrdilo se da je industrija Unije OCS stavila na raspolaganje za svoje daljnje poslovanje po nižim cijenama od cijena nepovezanim trgovačkim društvima, čime ih je „subvencionirala” unutar grupacije i omogućavala smanjenje cijena svojih konkurenata u daljnjem segmentu.
(524)
Kako je prikazano u gornjim uvodnim izjavama, prosječna vrijednost vlastitog korištenja i vlastite prodaje po toni bila je samo 3 % niža od prodajne cijene nepovezanim kupcima u RIP-u. Ispitni postupak je pokazao da je na vlastito korištenje i vlastitu prodaju najvjerojatnije neizravno utjecalo nepošteno natjecanje zbog subvencioniranog uvoza. Da je bilo bilo kakve prednosti za daljnje poslovanje kako se tvrdilo, to bi se odražavalo u usporedbi između vlastitih prodajnih cijena i nepovezanih prodajnih cijena. Stoga se taj argument odbacuje.
(525)
Nakon konačne objave CISA je ponovno tvrdila da je industrija Unije stavila OCS na raspolaganje za svoje daljnje poslovanje po „subvencioniranoj” cijeni i tako snižavala cijene svojih konkurenata u daljnjem segmentu. Međutim, nisu dostavljeni nikakvi dokazi koji bi promijenili Komisijin zaključak u uvodnoj izjavi 524., tj. da je razlika u cijeni između povezane i nepovezane prodaje bila mala (2 %) i da se ovdje nije radilo o samonanesenoj šteti.
(526)
CISA je, također, osporavala podatke o troškovima proizvodnje OCS-a i cijeni OCS-a nepovezanim strankama. S obzirom na prodajnu cijenu toplinski pocinčanih galvaniziranih navoja, sirovine za proizvodnju OCS-a, tvrdilo se da trošak proizvodnje OCS-a u razdoblju ispitnog postupka nije mogao prelaziti 900 EUR/tona.
(527)
Najprije nije bilo jasno u kojem su omjeru svi troškovi, kao što su troškovi POA i financiranja, uključeni u ukupni trošak koji navodi CISA. Zatim je Komisija provjerila trošak proizvodnje OCS-a kod svih proizvođača iz Unije u uzorku te je potvrdila da je ukupni trošak proizvodnje uključivao troškove sirovina, prerade, premaza, POA, financiranja itd.
(528)
CISA je onda tvrdila da je prodaja OCS-a povezanim stranka izvršena uz gubitak te je stoga prouzročila štetu industriji Unije. Ta se tvrdnja temelji na usporedbi ukupnog troška proizvodnje (987 EUR/tona) i prosječne cijene povezane prodaje (965 EUR/tona).
(529)
Dok je točno da jednostavna matematička usporedba ukazuje da je povezana prodaja izvršena uz gubitak, to pretpostavlja da je industrija Unije imala jednaku razinu troškova POA i drugih režijskih troškova prodaje za vlastitu prodaju, kao i za nepovezanu prodaju. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 439., prodaja povezanim strankama izvršena je temelju „dodatka na trošak” te je tako industrija Unije tom prodajom pokrila svoje troškove.
6.3.5. GOSPODARSKA KRIZA
(530)
Gospodarska kriza i njezin učinak na građevinski sektor barem djelomično objašnjavaju smanjenje potražnje i pritisak na cijene tijekom razmatranog razdoblja. Kako je gore navedeno, potrošnja se 2009. smanjila za 25 %. Međutim, od 2010. tržište se počelo oporavljati, a od 2009. do kraja RIP-a potrošnja se povećala za 24 %.
(531)
No, analiza štete i uzročnosti razdvojila je slom tržišta u 2009. i kasniji oporavak od 2009. do RIP-a. Analizom štete i uzročnosti jasno je pokazano da je uvoz iz NRK-a u potpunosti iskoristio prednost oporavka potrošnje i dodatno stalno snižavao cijene industrije Unije, čime je priliku za jednake mogućnosti oporavka od pada za sve dionike pretvorio u neprekidnu borbu za preživljavanje.
(532)
Nakon isteka roka za komentare na konačnu objavu zainteresirana stranka je upozorila na najavljeno zatvaranje pogona u Belgiji te da je viša sila prouzročila poteškoće u normalnoj proizvodnji i isporuci iz ostalih objekata u Belgiji. Zainteresirana stranka je tvrdila da to pokazuje nedostatak sigurnosti opskrbe OCS-om u Uniji i to je bio razlog da se uvoznicima i korisnicima omogući slobodna nabava OCS-a iz Unije i Kine.
(533)
Navedeni su argumenti odbačeni. Budući da je iskorištenost kapaciteta u Uniji na niskoj razini, opskrba nije problem, jer industrija Unije ima raspoložive primjerene kapacitete. U svakom slučaju, u objektima koji se zatvaraju u Belgiji nije se proizvodio OCS. Sigurnost opskrbe je naravno bitna, no predložena davanja u ovom slučaju nisu osmišljena da prekinu opskrbu OCS-a iz Kine, nego da spriječi damping opskrbe na tržištu Unije.
6.3.6. PREKOMJERNI STRUKTURNI KAPACITET
(534)
Neke zainteresirane stranke su tvrdile da uzrok štete industriji Unije, koja se većinom sastoji od vertikalno integriranih proizvođača čelika, nije uvoz iz NRK-a, već strukturalni problemi industrije čelika Unije kao što je prekomjerni kapacitet. Također se tvrdilo da je konsolidacija industrije čelika do koje je došlo prije razmatranog razdoblja dovela do prekomjernog kapaciteta i da je sva pretrpljena šteta posljedica previše proizvodnih objekata.
(535)
Naime, proizvodnja OCS-a intenzivna je za kapital i industrija ima razmjerno visoke fiksne troškove. Međutim, konsolidacija industrije Unije do koje je došlo prije razmatranog razdoblja nije dovela do prekomjernog kapaciteta. Nakon malog povećanja postojećeg kapaciteta u 2009., industrija je blago smanjila svoj kapacitet u 2010. te zatim ponovno u RIP-u. Postojeći kapacitet tijekom RIP-a bio je niži od ukupne potrošnje Unije i, da se potražnja tijekom RIP-a oporavila na razinu iz 2008. te da je industrija Unije mogla iskoristiti povećanje potražnje, iskorištenost kapaciteta bila bi oko 74 %.
(536)
Negativan učinak prekomjernih kapaciteta može se pripisati samo u minimalnom opsegu proizvođačima OCS-a iz Unije. Kao prvo, ispitni je postupak pokazao da je industrija Unije očito poduzimala korake kojima bi zadržala učinkovitost, jer se produktivnost povećala za 6 % za cijelu industriju. Kao drugo, nastavljanje ulaganja u proizvodne linije i fleksibilnost u njihovom korištenju za proizvodnju ostalih proizvoda pomoglo je pri postizanju ekonomije razmjera i smanjenju fiksnih troškova. Dakle, s obzirom na smanjenje iskorištenosti kapaciteta trgovačkih društava u uzorku za 18 % tijekom razmatranog razdoblja, prosječni troškovi proizvodnje povećali su se samo za 6 %, uključujući povećanje troškova sirovina. Zato se ne može zaključiti da prekomjerni kapaciteti prekidaju uzročno-posljedičnu vezu. Ovaj argument se stoga odbacuje.
6.4. ZAKLJUČAK O UZROČNOSTI
(537)
Pokazalo se da se bitno povećao obujam i tržišni udio subvencioniranog uvoza podrijetlom iz NRK-a tijekom razmatranog razdoblja, a posebno od 2009. do RIP-a. Također je utvrđeno da je taj uvoz stalno snižavao cijene koje je industrija Unije naplaćivala na tržištu Unije, a posebno tijekom RIP-a.
(538)
To povećanje obujma i tržišnog udjela jeftinog subvencioniranog uvoza iz NRK-a podudaralo se s negativnim razvojem gospodarskog stanja industrije Unije. To se stanje pogoršalo tijekom RIP-a kada, unatoč oporavku potrošnje, industrija Unije nije mogla vratiti svoj izgubljeni tržišni udio i profitabilnost. Ostali financijski pokazatelji kao što je povrat ulaganja stagnirali su na razini iz 2010., a zaposlenost je dosegla najnižu razinu.
(539)
Ispitivanje drugih poznatih čimbenika koji su mogli uzrokovati štetu industriji Unije pokazalo je da ti čimbenici nisu takvi da bi mogli prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza iz NRK-a i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(540)
Na temelju gore navedene analize koja je ispravno prepoznala razliku i razdvojila učinke svih poznatih čimbenika na stanje industrije Unije od štetnog utjecaja subvencioniranog uvoza, zaključeno je da je subvencionirani uvoz iz NRK-a prouzročio materijalnu štetu industriji Unije u smislu članka 8. stavka 6. Osnovne uredbe.
7. INTERES UNIJE
7.1. UVODNE NAPOMENE
(541)
U skladu s člankom 31. Osnovne uredbe, institucije su ispitale postoje li, unatoč gornjim nalazima, utemeljeni razlozi za zaključak da u ovom slučaju donošenje kompenzacijskih mjera nije u interesu Unije. Analiza interesa Unije temeljila se na uzimanju u obzir svih raznih uključenih interesa, uključujući interese industrije Unije, uvoznikâ i korisnikâ dotičnog proizvoda.
7.2. INTERES INDUSTRIJE UNIJE
(542)
Industrija Unije kao cjelina sastoji se od 22 poznata proizvođača koji predstavljaju cjelokupnu proizvodnju OCS-a u Uniji. Proizvođači se nalaze u različitim državama članicama Unije i izravno zapošljavaju više od 5 400 osoba vezano uz istovjetni proizvod.
(543)
Nijedan od njih nije se suprotstavio pokretanju ispitnog postupka. Kako je gore prikazano u makroekonomskim pokazateljima, cjelokupna industrija Unije zabilježila je pogoršanje stanja te je na nju negativno utjecao subvencionirani uvoz.
(544)
Industrija Unije je pretrpjela materijalnu štetu prouzročenu subvencioniranim uvozom iz NRK-a. Svi su pokazatelji štete pokazali negativno kretanje tijekom razmatranog razdoblja. Posebno su pokazatelji štete vezani uz financijski rezultat proizvođača iz Unije, kao što su profitabilnost i povrat ulaganja, bili ozbiljno pogođeni. U slučaju izostanka mjera daljnje pogoršanje gospodarskog stanja industrije Unije čini se vrlo vjerojatnim.
(545)
Očekuje se da će uvođenje privremenih kompenzacijskih pristojba vratiti poštene uvjete trgovine na tržište Unije i time omogućiti industriji Unije da uskladi svoje cijene OCS-a kako bi odrazila troškove raznih elemenata i tržišne uvjete. Može se također očekivati da bi uvođenje kompenzacijskih mjera industriji Unije omogućilo da vrati barem dio tržišnog udjela koji je izgubila tijekom razmatranog razdoblja, uz pozitivni učinak na profitabilnost i cjelokupno financijsko stanje.
(546)
Ako se mjere ne uvedu, može se očekivati daljnji gubitak tržišnog udjela i pogoršanje profitabilnosti industrije Unije. Ovo bi bilo neodrživo u srednjoročnom ili dugoročnom razdoblju Također je vjerojatno da bi neki pojedinačni proizvođači morali zatvoriti proizvodne objekte jer su stvarali velike gubitke tijekom razmatranog razdoblja. U pogledu nastalih gubitaka i visoke razine ulaganja u proizvodnju s početka razmatranog razdoblja, može se očekivati da većina proizvođača iz Unije neće moći osigurati povrat ulaganja ako se mjere ne uvedu.
(547)
Stoga se zaključuje da bi uvođenje kompenzacijskih pristojba bilo u interesu industrije Unije.
7.3. INTERES KORISNIKÂ I UVOZNIKÂ
(548)
Kako je navedeno gore u uvodnoj izjavi 14., javilo se pet uvoznika, ali samo ih je dvoje odgovorilo na upitnik. Od oko 100 korisnika navedenih u pritužbi, 19 ih se javilo i izrazilo zanimanje za postupak. Naknadno je deset trgovačkih društava dalo odgovore na upitnik.
(549)
Najaktivniji korisnici i uvoznici su predali zajedničke pisane podneske, a tijekom ispitnog postupka održano je nekoliko rasprava. Glavni argumenti u pogledu uvođenja mjera analiziraju se u nastavku teksta.
(550)
Nakon konačne objave primljeni su komentari od uvoznika i ostalih zainteresiranih stranaka. Međutim, nisu dostavljeni nikakvi novi elementi osim niže navedenih.
7.3.1. TRŽIŠNO NATJECANJE NA TRŽIŠTU UNIJE
(551)
Korisnici i uvoznici su tvrdili da tržište Unije za OCS nije dovoljno konkurentno i da je uvoz iz NRK-a nužan da bi trgovačkim društvima koje uvoze i koriste OCS dao više pregovaračke moći. Nadalje, tvrdilo se da je industrija Unije bila uključena u oligopolističke dogovore za kontrolu tržišta. Proizvođači iz Unije natječu se na istim tržištima i često prodaju istim kupcima ili građevinskim trgovačkim društvima jedni drugih. S obzirom na to da nisu pruženi dokazi koji sežu dalje od povremenih pritužba o poteškoćama u pregovorima o cijenama i da osim pet grupacija proizvođača iz Unije koji su podnijeli pritužbu u Uniji posluje još 11 proizvođača OCS-a, od kojih su neki vrlo veliki, te s obzirom na razne druge izvore uvoza, ove su tvrdnje odbačene.
7.3.2. NEDOSTATAK OPSKRBE
(552)
Korisnici i uvoznici su, također, tvrdili da bi uvođenje mjera na kineski uvoz stvorilo manjak OCS-a na tržištu Unije. No, uzimajući u obzir razne gore navedene izvore opskrbe te slobodne proizvodne kapacitete industrije Unije, ne smatra se vjerojatnim da bi do tog nedostatka moglo doći. Stoga se argument odbacuje.
7.3.3. ZAKLJUČAK O INTERESIMA KORISNIKÂ I UVOZNIKÂ
(553)
Deset korisnika koji surađuju predstavljali su 7 % ukupnog uvoza iz NRK-a tijekom RIP-a. Ispitni postupak pokazao je da svi korisnici održavaju razne izvore opskrbe. Prosječno je nabava iz NRK-a činila oko 15 % ukupne nabave proizvoda OCS-a. Štoviše, utvrđeno je da je najveći obujam nabavljen od proizvođača iz Unije (73 %), a 12 % je uvezeno iz trećih zemalja. S obzirom na to da je dotični proizvod vrlo standardiziran, važnost odanosti kupaca dosta je relativna te korisnici i uvoznici lako mogu promijeniti izvore opskrbe u pogledu kvalitete proizvoda.
(554)
Ispitni postupak je pokazao da su svi korisnici koji surađuju, osim jednog, bili profitabilni u sektoru koji koristi dotični proizvod i da je njihova profitabilnost tijekom RIP-a iznosila između 1 % i 13 %, ovisno o trgovačkom društvu. Profitabilnost tih trgovačkih društava nije značajno ovisila o uvozu dotičnog proizvoda iz NRK-a.
(555)
Na temelju odgovora na upitnik od korisnika, procijenjen je vjerojatni učinak predloženih mjera. Dakle, čak i ako se uzme u obzir malo vjerojatni najgori mogući scenarij za korisnike koji surađuju, tj. da se povećanje cijena ne bi moglo prenijeti i da bi morali uvoziti iz NRK-a u jednakom obujmu kao i tijekom RIP-a, utjecaj razine pristojbe na njihov trošak proizvodnje bio bi povećanje između 1 i 5 %, a kod profitabilnosti moglo bi biti riječ o smanjenju za od 1 do 2,8 postotnih bodova za većinu uvoza i za oko 4 postotna boda za uvoz pod preostalom pristojbom. Međutim, vjerojatnije je da će učinak biti nešto manji od toga. Uvoz iz NRK-a predstavlja prilično mali dio poslovanja korisnika te se može očekivati da će povećanje troška zbog kompenzacijskih mjera biti razmjerno lako prenijeti. Nadalje, s obzirom na činjenicu da su mnogim proizvođačima iz Unije dostupni alternativni značajni izvori uvoza koji ne podliježu mjerama, npr. iz Indije i Južne Koreje, očekuje se da će cijene na tržištu nakon uvođenja mjera također uzeti u obzir te čimbenike.
(556)
Dva uvoznika koja surađuju predstavljala su oko 6 % ukupnog uvoza iz NRK-a tijekom RIP-a, pri čemu se ukupan iznos nije mogao objaviti u skladu s člankom 29. Osnovne uredbe. Slično kao i za korisnike, uvoznici su također zadržali različite izvore opskrbe osim NRK-a. Nadalje, utvrđeno je da bi mjere možda više utjecale na profitabilnost uvoznikâ nego korisnikâ ako zadrže strukturu uvoza koju su primjenjivali tijekom RIP-a. No, uvoznici kao trgovci u praksi su fleksibilniji od korisnikâ i najvjerojatnije bi se prvi okrenuli alternativnim izvorima opskrbe.
(557)
Dio koristi od kineskog uvoza sa strane korisnika i uvoznika ostvaruje se i omogućuje nepoštenom cjenovnom diskriminacijom koju prakticiraju kineski izvoznici, a ne iz prirodne konkurentne prednosti. Dakle, ponovno uspostavljanje ravnomjernih tržišnih uvjeta na tržištu Unije ispravljanjem poremećaja u trgovini zbog subvencioniranog uvoza u stvari će omogućiti da se tržište OCS-a vrati na stabilnu dinamiku temeljenu na tržišnom gospodarstvu i razvoju cijene, dok se pri tome ostale dionike (korisnike, proizvođače, krajnje kupce) koji ne mogu neposredno imati korist od subvencioniranog uvoza ne stavlja u nepovoljan položaj.
7.4. ZAKLJUČAK O INTERESU UNIJE
(558)
S obzirom na gore navedeno, zaključuje se da, na temelju raspoloživih podataka o interesu Unije, ne postoje utemeljeni razlozi protiv uvođenja mjera za uvoz dotičnog proizvoda podrijetlom iz NRK-a.
8. KONAČNE KOMPENZACIJSKE MJERE
8.1. RAZINA UKLANJANJA ŠTETE
(559)
S obzirom na donesene zaključke u pogledu subvencioniranja, štete, uzročnosti i interesa Unije, trebalo bi uvesti kompenzacijske mjere kako bi se spriječila daljnja šteta koju industriji Unije uzrokuje subvencionirani uvoz.
(560)
Za potrebe utvrđivanja razine navedenih mjera u obzir su uzete utvrđene marže subvencije i iznos pristojbe koji je potreban za uklanjanje štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(561)
Kod izračuna iznosa pristojbe potrebnog za uklanjanje učinaka štetnog subvencioniranja, smatralo se da bi sve mjere trebale omogućiti industriji Unije da pokrije troškove proizvodnje i da ostvari dobit prije oporezivanja koju industrija ove vrste u sektoru može razumno ostvariti u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja, odnosno u izostanku subvencioniranog uvoza, od prodaje istovjetnog proizvoda u Uniji. Smatra se da bi se dobit koja bi se mogla ostvariti u izostanku subvencioniranog uvoza trebala temeljiti na 2008. godini u kojoj je kineski uvoz bio manje prisutan na tržištu Unije. Smatra se, stoga, da se profitna marža od 6,7 % prometa može smatrati primjerenim minimumom koji je industrija Unije mogla očekivati u izostanku štetnog subvencioniranja.
(562)
Na toj je osnovi izračunana neštetna cijena za industriju Unije za istovjetni proizvod. Neštetna cijena utvrđena je dodavanjem gore navedene profitne marže od 6,7 % trošku proizvodnje.
(563)
Potrebno povećanje cijena zatim je utvrđeno na temelju usporedbe ponderirane prosječne uvozne cijene proizvođača izvoznika koji surađuju u NRK-u, odgovarajuće prilagođene za troškove uvoza i carinske pristojbe s neštetnom cijenom industrije Unije na tržištu Unije tijekom RIP-a. Sve razlike koje su posljedica navedene usporedbe zatim su izražene kao postotak prosječne uvozne vrijednosti CIF uspoređenih vrsta.
(564)
Nakon konačne objave zainteresirane stranke su osporavale korištenje 6,7 % kao ciljne dobiti industrije Unije i opisa 20 088. godine kao reprezentativne godine za profitabilnost. Međutim, čini se da njihov argument prema kojem je na dobit industrije Unije 2008. utjecala financijska kriza, što 2008. čini iznimnom godinom, upućuje na argument da je dobit ostvarena 2008. niža nego što bi industrija očekivala tijekom uobičajene godine. Taj argument se odbacuje, jer nije bilo dokaza o tome kolika bi dobit industrije Unije bila 2008. da nije bilo financijske krize.
(565)
Zainteresirane stranke također upućuju na činjenicu da je obujam uvoza iz NRK-a bio na najnižoj razini 2009., a ne 2008. Međutim, s obzirom na to da industrija Unije nije bila profitabilna 2009., nemoguće je koristiti podatke za 2009. kako bi se odredila ciljana dobit industrije Unije.
(566)
CISA je, nadalje, tvrdila da se dobit prema nepovezanim kupcima 2008. ne može koristiti kao ciljna dobit, jer je te godine zabilježena najveća razlika u cijeni između povezane i nepovezane prodaje. Taj argument je odbačen, jer razlika u cijeni nije bitna za izračun dobiti od prodaje nepovezanim kupcima.
(567)
CISA je zatim predložila da se ciljna dobit od prodaje OCS-a nepovezanim strankama u Uniji temelji na prosječnoj ukupnoj dobiti za multinacionalnu korporaciju ArcelorMittal za 2010. i 2011. To je odbačeno kao pouzdan izvor za dobit od OCS-a u Uniji u izostanku dampinškog uvoza, jer uzimanje dobiti cijele globalne grupacije ArcelorMittal očito ne može biti reprezentativno za dobit od prodaje OCS-a u Uniji.
(568)
Jedna zainteresirana stranka je osporavala Komisijinu metodologiju za izračun marže sniženja ciljne cijene. Međutim, ovo osporavanje se temelji na pogrešnoj pretpostavci da je Komisija računala maržu sniženja ciljnih cijena oduzimanjem prosječne dobiti industrije Unije tijekom RIP-a (2,6 %) od tržišne cijene kako bi došla do točke isplativosti (tj. cijene koja bi dovela dobit na nulu), a zatim dodavanjem ciljne dobiti na tu točku isplativosti.
(569)
Komisija je izračunala maržu sniženja cijena dodavanjem ciljne dobiti troškovima proizvodnje za svaku vrstu proizvoda. Metodologija koju je predložila ta zainteresirana stranka je pogrešna, jer se prosječna dobit od 2,6 % nije dobila automatski za svaku prodaju svakog modela od strane trgovačkih društava od kojih su podaci korišteni.
(570)
Jedna stranka je također osporavala Komisijine izračune štete. Budući da ta stranka nije imala puni pristup podacima koje je koristila Komisija za izračun marže štete, pokušala ju je sama izračunati na temelju svog shvaćanja razlike u cijeni na tržištu između podloge premazane aluminijem i cinkom i podloge premazane cinkom, koju je izračunala na 50 USD po toni. Taj „ponovni izračun”, temeljen na nepotpunim podacima, doveo je do niže marže štete od one koju je Komisija izračunala i objavila.
(571)
Njezini argumenti su odbačeni, jer se analizom potpunih podataka proizvođačâ izvoznikâ i industrije Unije nije mogla utvrditi navodna razlika u cijeni. Slijedom toga, trebalo bi naglasiti da su podaci koje je zainteresirana stranka koristila bili nepotpuni i stoga se ih nije moglo koristiti za reproduciranje Komisijinog izračuna štete.
8.2. KONAČNE MJERE
(572)
S obzirom na prethodno navedene zaključke donesene u pogledu subvencioniranja, štete, uzročnosti i interesa Unije te u skladu s člankom 15. Osnovne uredbe, konačnu kompenzacijsku pristojbu na uvoz OCS-a podrijetlom iz NRK-a trebalo bi uvesti na razini utvrđene marže subvencije ili štete, ovisno koja je niža, u skladu s pravilom niže pristojbe. U ovom slučaju stopu pristojbe treba u skladu s time odrediti na razini utvrđenih marža subvencije. Na temelju gore navedenog, stope po kojima se uvode takve pristojbe iznose kako slijedi:
Naziv trgovačkog društva
Marža subvencije (%)
Marža štete (%)
Kompenzacijska pristojba (%)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P. R. P. T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Ostala trgovačka društva koja surađuju
26,8
43,0
26,8
Preostala pristojba
44,7
58,3
44,7
(573)
Pojedinačne stope kompenzacijske pristojbe za svako trgovačko društvo određene u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. Stoga, one odražavaju stanje otkriveno tijekom tog ispitnog postupka kada su u pitanju ta društva. Te stope pristojba (za razliku od pristojbe koja se primjenjuje na području cijele zemlje za „sva ostala trgovačka društva”) primjenjuju se stoga isključivo na uvoz proizvoda podrijetlom iz dotične zemlje koje proizvode ta trgovačka društva, odnosno navedeni određeni pravni subjekti. Na uvezene proizvode koje proizvode druga trgovačka društva koja se posebno ne spominju u članku 1. sa svojim nazivom i adresom, uključujući subjekte povezane s onima koje se posebno spominju, ne mogu se primjenjivati te stope i oni podliježu stopi pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva”.
(574)
Svaki zahtjev kojim se traži primjena stope kompenzacijske pristojbe za pojedinačno trgovačko društvo (npr. nakon promjene naziva subjekta ili nakon osnivanja novog proizvodnog ili prodajnog tijela) treba bez odlaganja uputiti Komisiji (104) sa svim relevantnim podacima, posebno o promjenama djelatnosti trgovačkog društva u vezi s proizvodnjom, domaćom i izvoznom prodajom povezanom s, na primjer, takvom promjenom naziva ili takvom promjenom proizvodnog ili prodajnog tijela. Prema potrebi, Uredba će se na odgovarajući način izmijeniti tako što će se ažurirati popis trgovačkih društava za koje vrijede pojedinačne stope pristojba.
(575)
Kako bi se osigurala ispravna primjena kompenzacijske pristojbe, visina preostale pristojbe ne bi se trebala primjenjivati samo na proizvođače izvoznike koji ne surađuju, nego i na one proizvođače koji tijekom RIP-a uopće nisu izvozili u Uniju,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se konačna antidampinška pristojba na uvoz određenih organski prevučenih proizvoda od čelika tj. plosnatih valjanih proizvoda od nelegiranog i legiranog čelika (ne uključujući nehrđajući čelik) koji su obojeni, lakirani ili prevučeni plastikom barem s jedne strane, isključujući takozvane „panel ploče” vrste koja se koristi u građevini i koje se sastoje od dva vanjska lima i stabilizirajuće jezgre od izolacijskog materijala spojenog u sendvič između njih, te bez proizvoda čiji je završni premaz od cinkove prašine (boja bogata cinkom s masenim udjelom cinka od 70 % ili više) trenutačno obuhvaćenih oznakama KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, (oznake TARIC 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 i 7226997091) i podrijetlom iz Narodne Republike Kine
2. Stopa konačne kompenzacijske pristojbe koja se primjenjuje na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, za proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode dolje navedena trgovačka društva, jest sljedeća:
Trgovačko društvo
Pristojba (%)
Dodatna oznaka TARIC
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P. R. P. T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co.,Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron And Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Sva ostala trgovačka društva
44,7
B999
3. Osim ako je drukčije navedeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinskim pristojbama.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 11. ožujka 2013.