PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 13. června 2013,
kterým se mění rozhodnutí 2011/30/EU o rovnocennosti systémů veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí některých třetích zemí, které se vztahují na auditory a auditorské subjekty, a o přechodném období pro auditorské činnosti auditorů a auditorských subjektů z některých třetích zemí v Evropské unii
(oznámeno pod číslem C(2013) 3491)
(Text s významem pro EHP)
(2013/288/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (1), a zejména na čl. 46 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle rozhodnutí Komise 2011/30/EU (2) mají auditoři a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze uvedeného rozhodnutí možnost nadále vykonávat svoje činnosti v Unii, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2012.
(2)
Komise posoudila systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze rozhodnutí 2011/30/EU. Toto posouzení bylo provedeno za pomoci Evropské skupiny orgánů pro dohled nad auditory. Systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí a území byly posouzeny na základě kritérií stanovených v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES, které upravují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské společnosti členských států. Hlavním cílem spolupráce mezi systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícími se na auditory a auditorské subjekty v členských státech a třetích zemích by mělo být dosažení vzájemné důvěry v systémy dohledu druhé strany na základě rovnocennosti těchto systémů.
(3)
Z posouzení je patrné, že Abú Dhabí, Brazílie, Mezinárodní finanční centrum v Dubaji, Guernsey, Indonésie, Jersey, Malajsie, Ostrov Man, Thajsko a Tchaj-wan mají systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty, jejichž činnost podléhá obdobným pravidlům, jako jsou pravidla stanovená v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES. Je proto třeba považovat systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské společnosti členských států.
(4)
Bermudy, Egypt, Kajmanské ostrovy, Mauricius, Nový Zéland, Rusko a Turecko zřídily nebo zřizují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty. Informace o fungování a pravidlech, jimiž se tyto systémy řídí, však nejsou dostatečné k tomu, aby bylo možno posoudit rovnocennost. K provedení dalšího posouzení, které by umožnilo přijmout konečné rozhodnutí o rovnocennosti těchto systémů, je od uvedených třetích zemí a území nutno získat doplňkové informace, aby bylo možné jejich systémům lépe porozumět. Je proto třeba prodloužit přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU s ohledem na auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v uvedených třetích zemích a územích.
(5)
Auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v Hongkongu, Indii a Izraeli, využívali přechodné období dané rozhodnutím 2011/30/EU. Od té doby nemají tyto třetí země nebo území nezávislý systém veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí. Nepředložily informace týkající se jejich auditorských regulačních systémů a systémů dohledu. Za této situace se zdá, že uvedené třetí země nebo území nepřijaly nezbytná opatření k tomu, aby jejich právní úpravu auditu Komise uznala za rovnocennou systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské subjekty v členských státech. Pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají roční účetní závěrky nebo konsolidované účetní závěrky společností se sídlem v uvedených třetích zemích, přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU by proto nemělo být prodlouženo.
(6)
Na ochranu investorů by měli mít auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, možnost vykonávat během přechodného období nadále auditorské činnosti v Unii, aniž by byli zaregistrováni podle článku 45 směrnice 2006/43/ES, pouze tehdy, když poskytnou požadované informace. Jestliže informace předloží, měli by mít uvedení auditoři a auditorské subjekty možnost nadále vykonávat svoje auditorské činnosti, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 1. srpna 2012 do 31. července 2015. Toto rozhodnutí by nemělo mít vliv na právo členských států uplatňovat ve vztahu k těmto auditorům a auditorským subjektům své systémy vyšetřování a sankcí.
(7)
Rozhodnutí 2011/30/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 48 odst. 1 směrnice 2006/43/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2011/30/EU se mění takto:
1)
V článku 1 se doplňuje druhý pododstavec, který zní:
„Pokud jde o auditorské činnosti týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky počínající 1. srpnem 2012, považují se pro účely čl. 46 odst. 1 směrnice 2006/43/ES za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské společnosti členských států systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z těchto třetích zemí a území:
1)
Abú Dhabi
2)
Brazílie
3)
Mezinárodní finanční centrum v Dubaji
4)
Guernsey
5)
Indonésie
6)
Ostrov Man
7)
Jersey
8)
Malajsie
9)
Tchaj-wan
10)
Thajsko“.
2)
Článek 2 se mění takto:
a)
v návětí odstavce 1 se slova „v příloze“ nahrazují slovy „v příloze I“;
b)
odstavce 2, 3 a 4 se nahrazují tímto:
„2. Členské státy neuplatňují článek 45 směrnice 2006/43/ES, pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích a územích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, jak je uvedeno v čl. 45 odst. 1 zmíněné směrnice, a to za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2015, v případě, že příslušný auditor nebo auditorský subjekt poskytne příslušným orgánům členského státu všechny tyto informace:
a)
jméno a adresu příslušného auditora nebo auditorského subjektu a informace o jeho právní struktuře;
b)
v případě, že je auditor nebo auditorský subjekt součástí sítě, popis této sítě;
c)
auditorské normy a požadavky na nezávislost, které se vztahují na příslušný audit;
d)
popis vnitřního systému kontroly kvality daného auditorského subjektu;
e)
údaje o tom, zda a kdy byl u auditora nebo auditorského subjektu naposledy proveden přezkum zajištění kvality, a potřebné informace o výsledku tohoto přezkumu, pokud tuto informaci neposkytuje příslušný orgán třetí země. Jestliže potřebné informace o výsledku přezkumu zajištění kvality nejsou veřejné, považují příslušné orgány členských států tyto informace za důvěrné.
3. Členské státy zajistí, aby byla veřejnost informována o jménu a adrese auditorů a auditorských subjektů, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, a o skutečnosti, že systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí uvedených zemí a území nejsou dosud uznány jako rovnocenné podle čl. 46 odst. 2 směrnice 2006/43/ES. Pro takové účely mohou příslušné orgány členských států uvedené v článku 45 směrnice 2006/43/ES zaregistrovat rovněž auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí.
4. Aniž je dotčen odstavec 2 mohou členské státy podrobit auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II, svým systémům vyšetřování a sankcí.“
c)
Doplňuje se nový odstavec 5, který zní:
„5. Odstavcem 2 nejsou dotčena opatření týkající se spolupráce v oblasti přezkumu zajištění kvality mezi příslušnými orgány členského státu a příslušnými orgány třetí země uvedené v příloze II za předpokladu, že každé takové opatření splňuje všechna níže uvedená kritéria:
a)
zahrnuje provedení přezkumu zajištění kvality na základě zásady rovného zacházení;
b)
bylo předem oznámeno Komisi;
c)
neomezuje žádné rozhodnutí Komise podle článku 47 směrnice 2006/43/ES.“
3)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Bod 10) prvního odstavce článku 1 pozbývá platnosti dne 31. července 2013.“
4)
Příloha se nahrazuje přílohou I tohoto rozhodnutí.
5)
Doplňuje se nová příloha II ve znění přílohy II tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 13. června 2013.
32013D0288
L 163/26
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
13.06.2013.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
od 13. lipnja 2013.
o izmjeni Odluke 2011/30/EU o ekvivalentnosti sustava javnog nadzora, osiguranja kvalitete rada te istražnih i kaznenih sustava za revizore i revizorske subjekte određenih trećih zemalja te o prijelaznom razdoblju za nastavak revizorskih aktivnosti revizora i revizorskih subjekata određenih trećih zemalja u Europskoj uniji
(priopćena pod brojem dokumenta C(2013) 3491)
(Tekst značajan za EGP)
(2013/288/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2006/43/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. svibnja 2006. o zakonskim revizijama godišnjih financijskih izvještaja i konsolidiranih financijskih izvještaja, kojom se mijenjaju direktive Vijeća 78/660/EEZ i 83/349/EEZ i stavlja izvan snage Direktiva Vijeća 84/253/EEZ (1), a posebno njezin članak 46. stavak 2. prvi podstavak,
budući da:
(1)
Odlukom Komisije 2011/30/EU (2) revizorima i revizorskim subjektima iz trećih zemalja i područja navedenih u Prilogu toj Odluci omogućen je nastavak njihovih aktivnosti u Europskoj uniji u vezi s revizorskim izvješćima o godišnjim financijskim izvještajima ili konsolidiranim financijskim izvještajima za financijske godine koje počinju tijekom razdoblja od 2. srpnja 2010. do 31. srpnja 2012.
(2)
Komisija je provela procjene sustav javnog nadzora, osiguranja kvalitete rada te istražnih i kaznenih sustava za revizore i revizorske subjekte trećih zemalja i područja navedenih u prilogu Odluci 2011/30/EU. Procjene su provedene uz pomoć Europske skupine tijela za nadzor revizora. Sustavi javnog nadzora, osiguranja kvalitete rada te istražni i kazneni sustavi za revizore i revizorske subjekte tih trećih zemalja i područja procijenjeni s prema kriterijima za javni nadzor, osiguranje kvalitete rada te istražne i kaznene sustava za revizore i revizorska društva država članica koji su određeni u člancima 29., 30. i 32. Direktive 2006/43/EZ. Krajnji cilj suradnje između sustava javnog nadzora, osiguranja kvalitete rada te istražnih i kaznenih sustava za revizore i revizorske subjekte država članica i trećih zemalja trebalo bi biti postizanje uzajamnog povjerenja u sustave nadzora druge strane na temelju njihove ekvivalentnosti.
(3)
Slijedom tih procjena čini se da Abu Dhabi, Brazil, Međunarodni financijski centar u Dubaiju, Guernsey, Indonezija, Otok Man, Jersey, Malezija, Tajvan i Tajland posjeduju sustave javnog nadzora, osiguranja kvalitete rada te istražnih i kaznenih sustava za revizore i revizorske subjekte koji funkcioniraju prema pravilima koja su slična onima koja su određena u člancima 29., 30. i 32. Direktive 2006/43/EZ. Stoga je potrebno sustave javnog nadzora, osiguranja kvalitete rada te istražne i kaznene sustave za revizore i revizorske subjekte tih trećih zemalja smatrati ekvivalentnima sustavima javnog nadzora, osiguranja kvalitete rada te istražnim i kaznenim sustavima za revizore i revizorska društva država članica.
(4)
Bermudi, Kajmanski otoci, Egipat, Mauricijus, Novi Zeland, Rusija i Turska uspostavili su ili su u postupku uspostavljanja sustava javnog nadzora, osiguranja kvalitete rada te istražnih i kaznenih sustava za revizore i revizorske subjekte. Međutim, informacije o funkcioniranju i pravilima prema kojima ti sustavi funkcioniraju nisu dostatne za provedbu procjene ekvivalentnosti. Radi provedbe daljnje procjene u svrhu donošenja konačne odluke o ekvivalentnosti u odnosu na navedene sustave, potrebno je od tih trećih zemalja i područja dobiti dodatne informacije radi boljeg razumijevanja njihovog sustava. Stoga je za te zemlje i područja potrebno produljiti prijelazno razdoblje koje je Odlukom 2011/30/EU odobreno u odnosu na revizore i revizorske subjekte koji izrađuju revizorska izvješća o godišnjim ili konsolidiranim financijskim izvještajima društava koja su registrirana u tim trećim zemljama ili područjima.
(5)
Revizori i revizorski subjekti koji izrađuju revizorska izvješća o godišnjim ili konsolidiranim financijskim izvještajima društava koja su registrirana u Hong Kongu, Indiji i Izraelu koristili su prijelazno razdoblje odobreno Odlukom 2011/30/EU. U međuvremenu, te treće zemlje ili područja nisu uspostavili neovisan sustav javnog nadzora, osiguranja kvalitete rada te istražne i kaznene sustave. Nisu pružili informacije o svojim regulatornim sustavima i sustavima nadzora revizije. U takvim se okolnostima čini da navedene treće zemlje ili područja nisu poduzele potrebne mjere za dobivanje priznanja Komisije o ekvivalentnosti njihovih revizorskih propisa sustavima javnog nadzora, osiguranja kvalitete rada te istražnim i kaznenim sustavima za revizore i revizorske subjekte država članica. Stoga prijelazno razdoblje koje im je odobreno Odlukom 2008/627/EZ ne bi trebalo produljiti u odnosu na revizore i revizorske subjekte koji izrađuju revizorska izvješća o godišnjim ili konsolidiranim financijskim izvještajima društava koja su registrirana u tim trećim zemljama.
(6)
S ciljem zaštite ulagača, revizorima i revizorskim subjektima koji izrađuju revizorska izvješća o godišnjim ili konsolidiranim financijskim izvještajima društava koja su registrirana u trećim zemljama navedenima u Prilogu II. ovoj Odluci trebalo bi omogućiti nastavak njihovih revizorskih aktivnosti u Uniji tijekom prijelaznog razdoblja bez obveze da se registriraju u skladu s člankom 45. Direktive 2006/43/EZ samo ako pruže tražene informacije. Pod uvjetom da pruže tražene informacije, tim revizorima i revizorskim subjektima trebalo bi omogućiti nastavak njihovih aktivnosti u vezi s revizorskim izvješćima o godišnjim financijskim izvještajima ili konsolidiranim financijskim izvještajima za financijske godine koje počinju tijekom razdoblja od 1. kolovoza 2012. do 31. srpnja 2015. Ova Odluka ne utječe na pravo država članica da u odnosu na te revizore i revizorske subjekte primijene vlastite istražne i kaznene sustave.
(7)
Odluku 2011/30/EU trebalo bi stoga u skladu s time izmijeniti.
(8)
Mjere predviđene u ovoj Odluci u skladu su s mišljenjem Odbora utemeljenog člankom 48. stavkom 1. Direktive 2006/43/EZ,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Odluka 2011/30/EU mijenja se kako slijedi:
1.
U članku 1. dodaje se sljedeći drugi stavak:
„Za potrebe članka 46. stavka 1. Direktive 2006/43/EZ, sustavi javnog nadzora, osiguranja kvalitete rada te istražni i kazneni sustavi za revizore i revizorske subjekte sljedećih trećih zemalja i područja smatraju se ekvivalentnima sustavima javnog nadzora, osiguranja kvalitete rada te istražnim i kaznenim sustavima za revizore i revizorska društva država članica po pitanju aktivnosti revizije godišnjih financijskih izvještaja ili konsolidiranih financijskih izvještaja za financijske godine koje počinju od 1. kolovoza 2012.:
1.
Abu Dhabi;
2.
Brazil;
3.
Međunarodni financijski centar u Dubaiju;
4.
Guernsey;
5.
Indonezija;
6.
Otok Man;
7.
Jersey;
8.
Malezija;
9.
Tajvan;
10.
Tajland.”
2.
Članak 2. mijenja se kako slijedi:
(a)
u uvodnoj rečenici prvog stavka, riječ „Prilogu” zamjenjuje se riječju „Prilogu I.”;
(b)
stavci 2., 3. i 4. zamjenjuju se sljedećim:
„2. Države članice ne primjenjuju članak 45. Direktive 2006/43/EZ u odnosu na revizore i revizorska tijela koji izrađuju revizorska izvješća o godišnjim ili konsolidiranim financijskim izvještajima društava koja su registrirana u trećim zemljama i područjima navedenim u Prilogu II. ovoj Odluci, kako je navedeno u članku 45. stavku 1. te Direktive, za financijske godine koje počinju tijekom razdoblja od 2. srpnja 2010. do 31. srpnja 2015., u slučajevima kada dotični revizor ili revizorski subjekt nadležnim tijelima države članice pruži dostave sve sljedeće podatke:
(a)
naziv i adresu dotičnog revizora ili revizorskog subjekta te podatke o njegovoj pravnoj strukturi;
(b)
ako je revizor ili revizorski subjekt član mreže, opis mreže;
(c)
revizorske norme i zahtjeve u pogledu neovisnosti koji su primijenjeni u okviru predmetne revizije;
(d)
opis sustava unutarnje kontrole kvalitete revizorskog subjekta;
(e)
naznaku o tome je li i kada je provedeno zadnje preispitivanje osiguranja kvalitete rada revizora ili revizorskog subjekta te, ako te podatke ne pruža nadležno tijelo treće zemlje, potrebne podatke o rezultatima preispitivanja. Ako potrebne informacije o rezultatima zadnjeg preispitivanja osiguranja kvalitete rada nisu javni, nadležna tijela država članica s takvim će informacijama postupati kao s povjerljivim informacijama.
3. Države članice osiguravaju informiranost javnosti o nazivu i adresi revizora i revizorskih subjekata koji izrađuju revizorska izvješća o godišnjim ili konsolidiranim financijskim izvještajima društava koja su registrirana u trećim zemljama navedenima u Prilogu II. ovoj Odluci kao i o činjenici da sustavi javnog nadzora, osiguranja kvalitete rada te istražni i kazneni sustavi tih zemalja i područja još uvijek nisu priznati kao ekvivalentni u smislu članka 46. stavka 2. Direktive 2006/43/EZ. U tu svrhu nadležna tijela država članica iz članka 45. Direktive 2006/43/EZ također mogu registrirati i revizore i revizorske subjekte koji obavljaju revizije godišnjih ili konsolidiranih financijskih izvještaja društava koja su registrirana u trećim zemljama navedenima u Prilogu II. ovoj Odluci.
4. Neovisno o stavku 2., države članice mogu primjenjivati svoje istražne i kaznene sustave na revizore i revizorske subjekte koji obavljaju revizije godišnjih ili konsolidiranih financijskih izvještaja društava koja su registrirana u trećim zemljama navedenima u Prilogu II.”;
(c)
dodaje se sljedeći stavak 5.:
„5. Stavkom 2. ne dovode se u pitanje aranžmani o suradnji u vezi s preispitivanjem osiguranja kvalitete rada između nadležnih tijela države članice i nadležnih tijela treće zemlje navedene u Prilogu II. pod uvjetom da takav aranžman ispunjava sve sljedeće kriterije:
(a)
uključuje provođenje preispitivanja osiguranja kvalitete rada na temelju jednakosti u postupanju;
(b)
o njemu je unaprijed obaviještena Komisija;
(c)
ne prejudicira ni jednu odluku Komisije prema članku 47. Direktive 2006/43/EZ.”
3.
Članak 4. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 4.
Članak 1. prvi stavak točka 10. prestaje važiti 31. srpnja 2013.”
4.
Prilog se zamjenjuje Prilogom I. ovoj Odluci.
5.
Dodaje se Prilog II. kako je određeno u Prilogu II. ovoj Odluci.
Članak 2.
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 13. lipnja 2013.