SMĚRNICE RADY 2013/1/EU
ze dne 20. prosince 2012,
kterou se mění směrnice 93/109/ES, pokud jde o některá pravidla pro výkon práva být volen ve volbách do Evropského parlamentu občanů Unie, kteří mají bydliště v některém členském státě a nejsou jeho státními příslušníky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 22 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Právo každého občana Unie volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě, kde má bydliště, je zakotveno v čl. 20 odst. 2 písm. b) Smlouvy o fungování Evropské unie a v čl. 39 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie. Pravidla pro výkon tohoto práva stanoví směrnice Rady 93/109/ES ze dne 6. prosince 1993, kterou se stanoví pravidla pro výkon práva volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu občanů Unie, kteří mají bydliště v některém členském státě a nejsou jeho státními příslušníky (2).
(2)
V souvislosti s volbami v letech 2004 a 2009 vypracovala Komise zprávu ze dne 12. prosince 2006 a zprávu ze dne 27. října 2010 o uplatňování směrnice 93/109/ES, z nichž vyplynulo, že je třeba změnit některá ustanovení uvedené směrnice.
(3)
Směrnice 93/109/ES stanoví, že každý občan Unie, který je zbaven práva být volen buď podle právních předpisů členského státu bydliště, nebo právních předpisů členského státu původu, je vyloučen z výkonu tohoto práva ve volbách do Evropského parlamentu konaných v členském státě bydliště. Za tímto účelem směrnice 93/109/ES stanoví, že občan Unie, který předkládá svou kandidaturu v členském státě, jehož není státním příslušníkem, musí předložit písemné potvrzení příslušných správních orgánů členského státu původu dokládající, že v uvedeném členském státě není zbaven práva být volen nebo že žádná taková nezpůsobilost není těmto orgánům známa.
(4)
Obtíže, se kterými se tito občané Unie setkávají při zjišťování orgánů zmocněných k vydání tohoto písemného potvrzení a při jeho získávání v přiměřené lhůtě, představují překážku pro výkon práva být volen a přispívají k malému zapojení občanů Unie jako kandidátů ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě bydliště.
(5)
Povinnost, aby tito občané předkládali toto písemné potvrzení, by se proto měla zrušit a měla by být nahrazena prohlášením potvrzujícím, že dotčená osoba nebyla zbavena práva být volen ve volbách do Evropského parlamentu, jež by mělo být součástí čestného prohlášení, které musí kandidáti učinit při předložení své kandidatury.
(6)
Členský stát bydliště by měl mít za povinnost oznámit členskému státu původu tato prohlášení, aby tak ověřil, že kandidát pocházející z Unie nebyl v členském státě původu zbaven práva být volen ve volbách do Evropského parlamentu. Po obdržení tohoto oznámení by členský stát původu měl členskému státu bydliště poskytnout příslušné informace ve lhůtě umožňující účinně posoudit přípustnost kandidatury.
(7)
Skutečnost, že členský stát původu neposkytne tyto informace včas, by neměla vést k odepření práva účastnit se voleb jako kandidát v členském státě bydliště. V případě, že jsou příslušné informace poskytnuty později, by měl členský stát bydliště pomocí vhodných opatření a v souladu s postupy stanovenými jeho vnitrostátním právem zajistit, aby občané Unie zbavení ve svém členském státě původu práva být voleni, kteří byli zapsáni do příslušného seznamu nebo kteří již byli zvoleni, nemohli být zvoleni nebo nemohli vykonávat svůj mandát.
(8)
Vzhledem k tomu, že řízení o přípustnosti kandidatury občana některého členského státu v jiném členském státě nutně vyžaduje ve srovnání s jeho vlastními státními příslušníky další kroky ze strany správních orgánů, měly by mít členské státy možnost stanovit pro občany Unie, kteří nejsou jejich státními příslušníky, pro předložení kandidatury lhůtu, která je odlišná od lhůty stanovené pro kandidáty, kteří jsou jejich státními příslušníky. Lhůty se mohou lišit pouze do té míry, v jaké je to nezbytné a přiměřené, aby informace z členského státu původu mohly být zohledněny ve lhůtě dostatečné pro případné odmítnutí žádosti o kandidaturu ještě před jmenováním kandidátů. Stanovení této zvláštní lhůty by nemělo mít vliv na lhůty pro splnění povinností jiných členských států týkajících se vydání oznámení v souladu se směrnicí 93/109/ES.
(9)
Za účelem usnadnění komunikace mezi vnitrostátními orgány by členské státy měly určit jedno kontaktní místo odpovědné za oznamování informací o těchto kandidátech.
(10)
Za účelem zajištění efektivnějšího zjišťování totožnosti kandidátů zapsaných v seznamech svého členského státu původu i v seznamech členského státu bydliště by měl být seznam údajů, které by měly být vyžadovány od občanů Unie při podávání žádosti o kandidaturu v členském státě bydliště, doplněn o datum a místo jejich narození a jejich poslední adresu bydliště v členském státě původu.
(11)
Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých k provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů, které objasňují vztah mezi jednotlivými ustanoveními směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých k provedení směrnice ve vnitrostátním právu. Ve vztahu k této směrnici považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné.
(12)
Směrnice 93/109/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 93/109/ES se mění takto:
1)
Článek 6 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Každý občan Unie, který má bydliště v některém členském státě, jehož není státním příslušníkem, a který je individuálním soudním nebo správním rozhodnutím, za předpokladu, že toto správní rozhodnutí může být předmětem soudního přezkumu, zbaven práva být volen buď podle právních předpisů členského státu bydliště, nebo právních předpisů členského státu původu, je vyloučen z výkonu tohoto práva v členském státě bydliště ve volbách do Evropského parlamentu.“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Členský stát bydliště ověří, zda občané Unie, kteří vyjádřili přání využít své právo být volen v tomto státě, nebyli tohoto práva zbaveni v členském státě původu individuálním soudním nebo správním rozhodnutím, za předpokladu, že toto správní rozhodnutí může být předmětem soudního přezkumu.“;
c)
doplňují se nové odstavce, které znějí:
„3. Pro účely odstavce 2 tohoto článku členský stát bydliště oznámí členskému státu původu prohlášení uvedené v čl. 10 odst. 1. Informace, které má členský stát původu k dispozici, jsou za tímto účelem jakýmkoli vhodným způsobem poskytnuty do pěti pracovních dnů od obdržení oznámení nebo, pokud je to možné a pokud o to požádá členský stát bydliště, ve lhůtě kratší. Tyto informace smějí obsahovat pouze údaje naprosto nezbytné pro provádění tohoto článku a smějí být použity pouze k tomuto účelu.
Pokud členský stát bydliště informace neobdrží ve stanovené lhůtě, musí být kandidatura přesto přijata.
4. Popírají-li poskytnuté informace obsah prohlášení, přijme členský stát bydliště bez ohledu na to, zda informace obdrží ve stanovené lhůtě nebo v pozdější fázi, vhodná opatření v souladu s vnitrostátním právem, aby dotyčné osobě zabránil kandidovat, nebo pokud to není možné, aby zabránil, aby tato osoba byla zvolena či aby vykonávala svůj mandát.
5. Členské státy určí kontaktní místo pro přijímání a předávání informací nezbytných pro uplatňování odstavce 3. Oznámí Komisi název tohoto kontaktního místa a kontaktní údaje na něj, jakož i veškeré jejich aktualizace či změny. Komise vede seznam kontaktních míst a zpřístupní ho členským státům.“
2)
Článek 10 se mění takto:
a)
odstavec 1 písmeno a) se nahrazuje tímto:
„a)
jeho státní příslušnost, datum a místo narození, poslední adresu v členském státě původu a adresu ve volebním obvodu členského státu bydliště;“;
b)
v odstavci 1 se doplňuje nové písmeno, které zní:
„d)
prohlášení, že v členském státě původu nebyl individuálním soudním nebo správním rozhodnutím, za předpokladu, že toto správní rozhodnutí může být předmětem soudního přezkumu, zbaven práva být volen.“;
c)
odstavec 2 se zrušuje.
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 28. ledna 2014. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 20. prosince 2012.
32013L0001
L 026/27
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
DIREKTIVA VIJEĆA 2013/1/EU
od 20. prosinca 2012.
o izmjeni Direktive 93/109/EZ u pogledu određenih detaljnih aranžmana za ostvarivanje pasivnog biračkog prava na izborima za Europski parlament za građane Unije koji borave u državi članici čiji nisu državljani
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 22. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)
Pravo svakog građanina Unije da glasuje i bude biran na izborima za Europski parlament u državi članici u kojoj ima boravište priznato je na temelju članka 20. stavka 2. točke (b) Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članka 39. stavka 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Direktivom Vijeća 93/109/EZ od 6. prosinca 1993. o utvrđivanju detaljnih aranžmana za ostvarivanje aktivnog i pasivnog biračkog prava na izborima za Europski parlament za građane Unije koji borave u državi članici čiji nisu državljani (2) utvrđeni su aranžmani za ostvarivanje tog prava.
(2)
Izvještaji Komisije od 12. prosinca 2006. i od 27. listopada 2010. o primjeni Direktive 93/109/EZ na izbore godine 2004. i 2009. ukazali su na potrebu za izmjenom određenih odredbi Direktive 93/109/EZ.
(3)
Direktiva 93/109/EZ predviđa da je bilo koji građanin Unije kojemu je oduzeti pasivno biračko pravo prema pravu države članice u kojoj ima boravište ili pravu matične države članice spriječen ostvarivati to pravo u državi članici u kojoj ima boravište na izborima za Europski parlament. U tu svrhu, Direktivom 93/109/EZ zahtijeva se da građanin Unije, prilikom podnošenja zahtjeva za kandidiranje u državi članici koja nije njegova matična država članica, predoči potvrdu nadležnih administrativnih tijela u njegovoj matičnoj državi članici da mu nije oduzeto pasivno biračko pravo u toj državi članici ili da tim tijelima takvo oduzimanje nije poznato.
(4)
Poteškoće na koje ti građani nailaze prilikom utvrđivanja koja su tijela ovlaštena izdati navedenu potvrdu i prilikom pravovremenog dobivanja takve potvrde predstavljaju prepreke pri ostvarivanju pasivnog biračkog prava i dodatno smanjuju broj građana Unije koji se kandidiraju na izborima za Europski parlament u državi članici u kojoj imaju boravište.
(5)
Stoga bi bilo prikladno ukinuti obvezu podnošenja takve potvrde za navedene građane te zamijeniti potvrdu izjavom kojom se potvrđuje da dotičnoj osobi nije oduzeto pravo da se kandidira na izborima za Europski parlament, a koju je potrebno priložiti formalnoj izjavi koju su navedeni građani obvezni dostaviti u sklopu svojeg zahtjeva.
(6)
Država članica boravišta trebala bi biti dužna obavijestiti matičnu državu članicu o takvim izjavama kako bi se provjerilo je li građaninu Unije zaista oduzeto pravo kandidiranja na izborima za Europski parlament u matičnoj državi članici. Nakon primitka takve obavijesti, matična država članica trebala bi državi članici boravišta dostaviti relevantne informacije unutar roka koji omogućuje učinkovitu ocjenu prihvatljivosti kandidature.
(7)
Činjenica da matična država članica nije pravovremeno dostavila navedenu informaciju ne bi smjela rezultirati oduzimanjem pasivnog biračkog prava u državi članici boravišta. U slučaju kada su relevantne informacije naknadno dostavljene, država članica boravišta trebala bi, prikladnim mjerama i u skladu s postupcima predviđenima u nacionalnom pravu, osigurati da građani Unije kojima je oduzeto pasivno biračko pravo u njihovoj matičnoj državi članici i koji su bili registrirani na biračkom popisu ili su već izabrani, ne mogu biti izabrani, odnosno ne mogu izvršavati svoj mandat.
(8)
S obzirom na to da postupak utvrđivanja prihvatljivosti kandidature u državi članici obvezno podrazumijeva dodatne administrativne mjere za državljanina druge države članice u usporedbi s državljanima te države članice, države članice trebale bi imati mogućnost utvrđivanja drukčijeg roka unutar kojeg građani Unije koji nisu državljani te države članice podnose zahtjeve za kandidiranje, a koji se razlikuje od roka utvrđenog za državljane te države članice. Svaka razlika u rokovima trebala bi biti ograničena na ono što je potrebno i razmjerno kako bi se priopćene informacije matične države članice pravovremeno uzele u obzir, s ciljem odbijanja zahtjeva prije samog imenovanja kandidata. Utvrđivanje takvog posebnog roka ne bi smjelo utjecati na rokove utvrđene za obvezu drugih država članica da izvrše obavješćivanje u skladu s Direktivom 93/109/EZ.
(9)
Kako bi olakšale komunikaciju između nacionalnih tijela, države članice trebale bi imenovati jednu kontaktnu točku odgovornu za priopćivanje informacija u vezi s takvim kandidatima.
(10)
Kako bi se zajamčila učinkovitija identifikacija kandidata upisanih na izbornu listu u svojoj matičnoj državi članici i na izbornu listu u državi članici u kojoj imaju boravište, popis podataka koji se zahtijevaju od građana Unije prilikom podnošenja zahtjeva za kandidiranje u državi članici trebao bi sadržavati datum i mjesto njihovog rođenja, kao i posljednju adresu boravišta u njihovoj matičnoj državi članici.
(11)
U skladu sa Zajedničkom političkom izjavom država članica i Komisije od 28. rujna 2011. o dokumentima s objašnjenjima, države članice obvezale su se, u opravdanim slučajevima, svojoj obavijesti o mjerama za prenošenje priložiti jedan ili više dokumenata koji objašnjavaju odnos između sastavnih elemenata direktive i odgovarajućih dijelova nacionalnih instrumenata za prenošenje. U odnosu na ovu Direktivu, zakonodavac smatra da je takav prijenos dokumenata opravdan.
(12)
Direktivu 93/109/EZ trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Direktiva 93/109/EZ mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 6. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Bilo koji građanin Unije koji boravi u državi članici čiji nije državljanin i kojemu je, pojedinačnom sudskom odlukom ili administrativnom odlukom, pod uvjetom da potonja odluka može podlijegati pravnim lijekovima, oduzeto pasivno biračko pravo prema pravu države članice boravišta ili pravu njegove matične države članice, spriječen je ostvarivati to pravo u državi članici boravišta na izborima za Europski parlament.”;
(b)
stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Država članica boravišta provjerava je li građanima Unije koji su izrazili želju da tamo ostvare svoje pasivno biračko pravo oduzeto to pravo u matičnoj državi članici pojedinačnom sudskom odlukom ili administrativnom odlukom, pod uvjetom da potonja odluka može podlijegati pravnim lijekovima.”;
(c)
dodaju se sljedeći stavci:
„3. Za potrebe stavka 2. ovog članka, država članica boravišta obavješćuje matičnu državu članicu o izjavi navedenoj u članku 10. stavku 1. U tu svrhu, relevantne informacije kojima raspolaže matična država članica dostavljaju se na bilo koji prikladan način unutar pet radnih dana od dana primitka obavijesti ili, kada je to moguće, u kraćem roku ako je tako zatražila država članica boravišta. Takve informacije mogu uključivati samo detalje koji su nužni za provedbu ovog članka te se mogu koristiti samo u te svrhe.
Ako država članica boravišta unutar tog roka ne primi informacije, kandidat se usprkos tome prihvaća.
4. Ako su pružene informacije suprotne sadržaju izjave, država članica boravišta, bez obzira na to je li navedene informacije primila unutar roka ili kasnije, poduzima prikladne mjere u skladu sa svojim nacionalnim pravom, kako bi dotičnu osobu spriječila u kandidaturi ili, kada to nije moguće, kako bi spriječila da dotična osoba bude izabrana ili da izvršava svoj mandat.
5. Države članice imenuju kontaktnu točku za primanje i prosljeđivanje informacija potrebnih za primjenu stavka 3. One Komisiji šalju naziv i kontaktne podatke kontaktne točke, kao i sve ažurirane informacije ili promjene koje se na nju odnose. Komisija vodi popis kontaktnih točaka i stavlja ga na raspolaganje državama članicama.”;
2.
Članak 10. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 1. točka (a) zamjenjuje se sljedećim:
„(a)
svoje državljanstvo, datum i mjesto rođenja, posljednju adresu u matičnoj državi članici i svoju adresu na izbornom području države članice boravišta;”
(b)
stavku 1. se dodaje sljedeća točka:
„(d)
da mu u matičnoj državi članici nije oduzeto pasivno biračko pravo pojedinačnom sudskom odlukom ili administrativnom odlukom, pod uvjetom da potonja odluka može podlijegati pravnim lijekovima.”
(c)
stavak 2. briše se.
Članak 2.
1. Države članice do 28. siječnja 2014. donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
Kada države članice donose te mjere, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Načine tog upućivanja određuju države članice.
2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih mjera nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 3.
Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske uije.
Članak 4.
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 20. prosinca 2012.