PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 12. prosince 2014
o rovnocennosti požadavků na dohled a regulaci v některých třetích zemích nebo územích pro účely zacházení s expozicemi podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013
(Text s významem pro EHP)
(2014/908/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 107 odst. 4, čl. 114 odst. 7, čl. 115 odst. 4, čl. 116 odst. 5 a čl. 142 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Instituce musí splňovat kapitálové požadavky, které náležitě odrážejí rizika, jež tyto instituce podstupují (včetně úvěrového rizika), s ohledem na odlišný zeměpisný kontext, ve kterém působí. Úvěrové riziko, které instituce podstupují v souvislosti expozicemi vůči subjektům sídlícím mimo Unii, určuje u jinak stejných ostatních faktorů kvalita příslušného regulačního rámce a dohledu, který se v příslušné třetí zemi provádí.
(2)
Podle čl. 107 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou instituce zacházet s expozicemi vůči investičním podnikům, úvěrovým institucím a burzám z třetích zemí jako s expozicemi vůči institucím pouze v případě, že třetí země uplatňuje na uvedený subjekt požadavky v oblasti obezřetnostního dohledu a regulace, jež jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům uplatňovaným v Unii.
(3)
Ustanovení čl. 114 odst. 7, čl. 115 odst. 4 a čl. 116 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví specifické rizikové váhy pro expozice vůči ústředním vládám, centrálním bankám, regionálním vládám, místním orgánům a subjektům veřejného sektoru se sídlem ve třetích zemích, které uplatňují režimy dohledu a regulace, jež jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům uplatňovaným v Unii.
(4)
Článek 153 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví vzorec pro výpočet objemu rizikově vážených expozic (podle přístupu založeného na interním ratingu („přístup IRB“)) pro expozice vůči podnikům, institucím, ústředním vládám a centrálním bankám a konkrétně uvádí parametry, které mají být pro výpočet použity, včetně koeficientu korelace. Ustanovení čl. 153 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví koeficient korelace pro velké subjekty finančního sektoru. Podle čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b) uvedeného nařízení je definice „velkého subjektu finančního sektoru“ splněna tehdy, pokud daný subjekt finančního sektoru nebo některá z jeho dceřiných společností podléhají právním předpisům třetí země, která uplatňuje požadavky na dohled a regulaci, jež jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům na dohled a regulaci uplatňovaným v Unii.
(5)
Komise posoudila rovnocennost režimů dohledu a regulace ve třetích zemích s odpovídajícími režimy dohledu a regulace v Unii, aby mohla určit odpovídající hodnoty rizikově vážené expozice pro výpočet kapitálových požadavků k úvěrovému riziku souvisejícímu s expozicemi vůči určitým kategoriím subjektů sídlících ve třetích zemích.
(6)
Rovnocennost byla zjišťována na základě analýzy zaměřené na výsledky režimů dohledu a regulace třetí země, která testuje schopnost třetí země plnit stejné obecné cíle jako režimy dohledu a regulace v Unii. Cíli jsou zejména stabilita a integrita domácího i globálního finančního systému jako celku; účinná a přiměřená ochrana vkladatelů a jiných zákazníků finančních služeb; spolupráce mezi různými aktéry finančního systému, včetně regulačních orgánů a orgánů dohledu; nezávislost a účinnost dohledu a účinné provádění a prosazování příslušných mezinárodně dohodnutých standardů. Aby mohly režimy dohledu a regulace třetí země dosáhnout stejných obecných cílů jako režimy dohledu a regulace Unie, měly by splňovat řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie, jež platí pro příslušné kategorie finančních institucí. Komise posoudila režimy dohledu a regulace některých třetích zemí vztahující se na úvěrové instituce, investiční podniky a burzy, přičemž vzala v úvahu nezávislé hodnocení mezinárodních organizací, například Basilejského výboru pro bankovní dohled, Mezinárodního měnového fondu a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry. Díky této analýze mohla Komise vyhodnotit rovnocennost režimů třetích zemí pro účely zacházení s příslušnými kategoriemi expozic uvedenými v článcích 107, 114, 115, 116 a 142 nařízení (EU) č. 575/2013.
(7)
Pro účely článků 114, 115 a 116 nařízení (EU) č. 575/2013 by měla rovnocennost být určena na základě režimů dohledu a regulace vztahujících se na úvěrové instituce, jelikož tyto režimy obvykle stanoví rizikovou váhu pro výpočet kapitálových požadavků k úvěrovému riziku.
(8)
Pro účely čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 se posouzení rovnocennosti omezuje na režimy dohledu a regulace vztahující se na podniky třetí země, jejichž hlavní činnost je srovnatelná s činností úvěrové instituce nebo investičního podniku v souladu s definicí uvedenou v čl. 4 odst. 1 bodem 27 uvedeného nařízení.
(9)
Na základě posouzení se zdá, že režimy dohledu a regulace, jež splňují řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie vztahujícím se na úvěrové instituce, jsou zavedeny v těchto zemích: Austrálie, Brazílie, Kanada, Čína, Guernsey, Hongkong, Indie, ostrov Man, Japonsko, Jersey, Mexiko, Monako, Saúdská Arábie, Singapur, Jihoafrická republika, Švýcarsko a USA. Z toho důvodu je vhodné považovat režimy dohledu a regulace vztahující se na úvěrové instituce se sídlem v těchto třetích zemích a územích za přinejmenším rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii pro účely čl. 107 odst. 4 a čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013.
(10)
Na základě posouzení se zdá, že režimy dohledu a regulace, jež splňují řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie vztahujícím se na investiční podniky, jsou zavedeny v těchto zemích: Austrálie, Brazílie, Kanada, Čína, Mexiko, Saúdská Arábie, Singapur, Jihoafrická republika a USA. Z toho důvodu je vhodné považovat režimy dohledu a regulace vztahující se na investiční podniky se sídlem v těchto třetích zemích za přinejmenším rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii pro účely čl. 107 odst. 4 a čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b).
(11)
Na základě posouzení se zdá, že režimy dohledu a regulace, jež splňují řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie vztahujícím se na burzy, jsou zavedeny v těchto zemích: Brazílie, Kanada, Čína, Indie, Japonsko, Mexiko, Saúdská Arábie, Singapur, Jihoafrická republika a USA. Z toho důvodu je vhodné považovat režimy dohledu a regulace těchto třetích zemí vztahující se na burzy, pokud jde o expozice vůči burzám sídlícím v těchto třetích zemích, za přinejmenším rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013.
(12)
Jediným účelem tohoto rozhodnutí je stanovit rovnocennost pro účely přidělování rizikových vah podle článků 107, 114, 115, 116 a 142 nařízení (EU) č. 575/2013.
(13)
Seznam třetích zemí a území, jejichž režimy jsou považovány za rovnocenné pro účely tohoto rozhodnutí, není konečný. Komise bude s pomocí Evropského orgánu pro bankovnictví nadále pravidelně sledovat vývoj režimů dohledu a regulace třetích zemí a území, aby bylo možné seznam třetích zemí a území uvedený v tomto rozhodnutí podle potřeby a alespoň jednou za pět let aktualizovat, a to zejména s ohledem na neustálý vývoj režimů dohledu a regulace v Unii i v globálním měřítku, přičemž se zohlední nové dostupné zdroje relevantních informací.
(14)
Pravidelným přezkumem požadavků v oblasti obezřetnostního dohledu a regulace, které jsou použitelné ve třetích zemích a územích uvedených na seznamech v přílohách, by neměla být dotčena možnost Komise provádět zvláštní přezkum týkající se konkrétní třetí země nebo území kdykoli jindy mimo období obecného přezkumu, pokud Komise musí z důvodu určitého vývoje přezkoumat uznání udělené tímto rozhodnutím. Takové přezkoumání může vést k odebrání uznání rovnocennosti.
(15)
Ustanovení v tomto rozhodnutí spolu úzce souvisí, jelikož se týkají rovnocennosti požadavků na dohled a regulaci v některých třetích zemích a územích pro účely zacházení s expozicemi podle nařízení (EU) č. 575/2013. Aby se zajistil soulad mezi uvedenými ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a aby se institucím, na něž se tyto povinnosti vztahují, usnadnil komplexní pohled a ucelený přístup, je žádoucí zařadit určité prováděcí akty, jež vyžaduje nařízení (EU) č. 575/2013, do jediného rozhodnutí.
(16)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Evropského bankovního výboru.
(17)
Aby se zabránilo tomu, že kapitálové požadavky na úvěrové instituce a investiční podniky v Unii náhle vzrostou, má toto rozhodnutí vstoupit v platnost dne 1. ledna 2015,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na úvěrové instituce pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze I tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež na úvěrové instituce uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 2
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na investiční podniky pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze II tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež na investiční podniky uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 3
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na burzy pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze III tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež na burzy uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 4
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na expozice vůči ústředním vládám, centrálním bankám, regionálním vládám, místním orgánům a subjektům veřejného sektoru pro účely článků 114, 115 a 116 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 114 odst. 7, čl. 115 odst. 4 a čl. 116 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze IV tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 5
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na úvěrové instituce a investiční podniky pro účely článku 142 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 142 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze V tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2015.
V Bruselu dne 12. prosince 2014.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
оd 12. prosinca 2014.
o istovjetnosti nadzornih i regulatornih zahtjeva određenih trećih zemalja i državnih područja za potrebe tretmana izloženosti u skladu s Uredbom (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
(Tekst značajan za EGP)
(2014/908/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (1), a posebno njezin članak 107. stavak 4., članak 114. stavak 7., članak 115. stavak 4., članak 116. stavak 5. i članak 142. stavak 2.,
budući da:
(1)
Institucije trebaju ispuniti kapitalne zahtjeve koji primjereno odražavaju rizike koje te institucije preuzimaju, uključujući kreditni rizik, uzimajući u obzir različita zemljopisna područja u kojima djeluju. Kreditni rizik koji nastane za institucije i koji je povezan s izloženostima prema subjektima koji se nalaze izvan Unije utvrđuje se, ako su svi drugi čimbenici jednaki, kvalitetom relevantnog regulatornog okvira i nadzora koji se primjenjuje u relevantnoj trećoj zemlji.
(2)
Člankom 107. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 575/2013 omogućuje se institucijama da tretiraju izloženosti prema investicijskim društvima, kreditnim institucijama i burzama iz trećih zemalja samo ako se u trećoj zemlji na predmetni subjekt primjenjuju bonitetni i nadzorni zahtjevi koji su barem istovjetni onima koji se primjenjuju u Uniji.
(3)
Člankom 114. stavkom 7., člankom 115. stavkom 4. i člankom 116. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 575/2013 utvrđuju se posebni ponderi rizika koji se primjenjuju na izloženosti prema središnjim državama, središnjim bankama, područnoj (regionalnoj) samoupravi, lokalnoj samoupravi i subjektima javnog sektora koji se nalaze u trećim zemljama u kojima se primjenjuje nadzorni i pravni okvir koji je barem istovjetan onome koji se primjenjuje u Uniji.
(4)
Člankom 153. Uredbe (EU) br. 575/2013 utvrđuje se formula za izračun iznosa izloženosti ponderiranih rizikom za izloženosti prema trgovačkim društvima, institucijama, središnjim državama i središnjim bankama u okviru pristupa zasnovanog na internim rejting-sustavima (IRB) i pojedinosti parametara koji će se upotrebljavati u izračunu, uključujući koeficijent korelacije. Člankom 153. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 575/2013 utvrđuje se koeficijent korelacije koji se primjenjuje na izloženosti prema velikim subjektima financijskog sektora. Kako bi se kvalificirao za definiciju „velikog subjekta financijskog sektora” u skladu s člankom 142. stavkom 1. točkom 4. podtočkom (b) te Uredbe, na subjekt financijskog sektora ili jedno od njegovih društava kćeri moraju se primjenjivati zahtjevi bonitetnog nadzora barem istovjetni onima koji se primjenjuju u Uniji.
(5)
U cilju utvrđivanja odgovarajućih izloženosti ponderiranih rizikom za izračun kapitalnih zahtjeva za kreditni rizik povezan s izloženosti određenih kategorija subjekata koji se nalaze u trećim zemljama, Komisija je procijenila istovjetnost nadzornog i regulatornog okvira trećih zemalja koji odgovara nadzornom i regulatornom okviru u Uniji.
(6)
Istovjetnost je utvrđena analizom temeljenom na rezultatima nadzornog i regulatornog okvira treće zemlje kojom se ispituje njihova sposobnost da postignu iste opće ciljeve kao i nadzorni i regulatorni okvir Unije. Ciljevi se posebno odnose na stabilnost i integritet domaćeg i svjetskog financijskog sustava u cijelosti; učinkovitost i prikladnost zaštite ulagača i ostalih korisnika financijskih usluga; suradnju između različitih sudionika financijskog sustava, uključujući regulatorna i nadzorna tijela; neovisnost i učinkovitost nadzora; učinkovitu primjenu i provedbu relevantnih međunarodno dogovorenih standarda. U cilju postizanja istih općih ciljeva kao u nadzornom i regulatornom okviru Unije, nadzorni i regulatorni okvir treće zemlje trebao bi biti u skladu s nizom operativnih, organizacijskih i nadzornih standarda koji odražavaju ključne elemente Unijinih nadzornih i regulatornih zahtjeva koji se primjenjuju na relevantne kategorije financijskih institucija. Uzimajući u obzir neovisne procjene međunarodnih organizacija, npr. one Bazelskog odbora za nadzor banaka, Međunarodnog monetarnog fonda i Međunarodne organizacije nadzornih tijela za vrijednosne papire, Komisija je ocijenila nadzorni i regulatorni okvir koji se primjenjuje na kreditne institucije, investicijska društva i burze u određenim trećim zemljama. Analiza je Komisiji omogućila ocjenu istovjetnosti okvira trećih zemalja za potrebe utvrđivanja tretmana relevantnih kategorija izloženosti iz članaka 107., 114., 115., 116. i 142. Uredbe (EU) br. 575/2013.
(7)
Za potrebe članaka 114., 115. i 116. Uredbe (EU) br. 575/2013 istovjetnost bi trebalo utvrditi upućivanjem na nadzorni i regulatorni okvir koji se primjenjuje na kreditne institucije jer se tim okvirom obično utvrđuju ponderi rizika za izračun kapitalnih zahtjeva za kreditni rizik.
(8)
Za potrebe članka 142. stavka 1. točke 4. podtočke (b) Uredbe (EU) br. 575/2013 procjena istovjetnosti ograničena je na nadzorni i regulatorni okvir koji se primjenjuje na poduzetnike iz treće zemlje kojima je glavna djelatnost usporediva s onom kreditne institucije ili investicijskog društva, u skladu s definicijom iz članka 4. stavka 1. točke 27. te Uredbe.
(9)
Nakon procjene čini se da Australija, Brazil, Kanada, Kina, Guernsey, Hong Kong, Indija, Otok Man, Japan, Jersey, Meksiko, Monako, Saudijska Arabija, Singapur, Južna Afrika, Švicarska i SAD imaju uspostavljen nadzorni i regulatorni okvir koji je u skladu s nizom operativnih, organizacijskih i nadzornih standarda kojima se odražavaju ključni elementi u Unijinu nadzornom i regulatornom okviru koji se primjenjuje na kreditne institucije. Stoga je primjereno nadzorne i regulatorne zahtjeve za kreditne institucije koje se nalaze u trećim zemljama i državnim područjima smatrati barem istovjetnima onima koji se primjenjuju u Uniji za potrebe članka 107. stavka 4. i članka 142. stavka 1. točke 4. podtočke (b) Uredbe (EU) br. 575/2013.
(10)
Nakon procjene čini se da Australija, Brazil, Kanada, Kina, Meksiko, Saudijska Arabija, Singapur, Južna Afrika i SAD imaju uspostavljen nadzorni i regulatorni okvir koji je u skladu s nizom operativnih, organizacijskih i nadzornih standarda kojima se odražavaju bitni elementi u Unijinu nadzornom i regulatornom okviru koji se primjenjuje na investicijska društva. Stoga je primjereno nadzorne i regulatorne zahtjeve za investicijska društva koja se nalaze u tim trećim zemljama smatrati barem istovjetnima onima koji se primjenjuju u Uniji za potrebe članka 107. stavka 4. i članka 142. stavka 1. točke 4. podtočke (b) Uredbe (EU) br. 575/2013.
(11)
Nakon procjene čini se da Brazil, Kanada, Kina, Indija, Japan, Meksiko, Saudijska Arabija, Singapur, Južna Afrika i SAD imaju uspostavljen nadzorni i regulatorni okvir koji je u skladu s nizom operativnih standarda kojima se odražavaju bitni elementi u Unijinu nadzornom i regulatornom okviru koji se primjenjuje na burze. Stoga je primjereno nadzorne i regulatorne zahtjeve tih trećih zemalja koji se primjenjuju na burze smatrati barem istovjetnima onima koji se primjenjuju u Uniji za potrebe članka 107. stavka 4. Uredbe (EU) br. 575/2013, s ograničenjem na izloženosti prema burzama koje se nalaze u tim trećim zemljama.
(12)
Jedina svrha ove Odluke jest utvrditi istovjetnost za potrebe raspoređivanja pondera rizika u skladu s člancima 107., 114., 115., 116. i 142. Uredbe (EU) br. 575/2013.
(13)
Popis trećih zemalja i državnih područja koji se smatraju istovjetnima za potrebe ove Odluke nije konačan. Komisija će uz pomoć Europskog nadzornog tijela za bankarstvo i dalje redovito pratiti razvoj nadzornog i regulatornog okvira trećih zemalja i državnih područja u cilju ažuriranja, prema potrebi i barem svakih pet godina, popisa trećih zemalja i državnih područja utvrđenih u ovoj Odluci, posebno u svjetlu stalnog razvoja nadzornog i regulatornog okvira u Uniji i na svjetskoj razini te uzimajući u obzir nove dostupne izvore relevantnih informacija.
(14)
Redovito preispitivanje bonitetnih i nadzornih zahtjeva koji se primjenjuju u trećim zemljama i državnim područjima navedenima u prilozima ne bi smjelo dovesti u pitanje mogućnost Komisije da provede posebno preispitivanje u pogledu pojedine treće zemlje ili državnog područja, bilo kada izvan razdoblja općeg preispitivanja, u slučaju da Komisija zbog relevantnih događaja bude trebala ponovno procijeniti priznanje dodijeljeno ovom Odlukom. Posljedica tog ponovnog preispitivanja može biti povlačenje priznanja istovjetnosti.
(15)
Odredbe ove Odluke blisko su povezane, s obzirom na to da se odnose na istovjetnost nadzornih i regulatornih zahtjeva određenih trećih zemalja i državnih područja za potrebe tretmana izloženosti u skladu s Uredbom (EU) br. 575/2013. Kako bi se osigurala dosljednost među tim odredbama, koje bi trebale stupiti na snagu u isto vrijeme, te kako bi se institucijama koje podliježu tim obvezama omogućila široka preglednost i jednostavan pristup tim odredbama, poželjno je jednom odlukom obuhvatiti određene provedbene akte predviđene Uredbom (EU) br. 575/2013.
(16)
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Europskog odbora za bankarstvo.
(17)
Kako bi se izbjeglo naglo povećanje kapitalnih zahtjeva za kreditne institucije i investicijska društva u Uniji, ova Odluka trebala bi stupiti na snagu 1. siječnja 2015.,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Istovjetnost zahtjeva koji se primjenjuju na kreditne institucije za potrebe članka 107. stavka 4. Uredbe (EU) br. 575/2013
Za potrebe članka 107. stavka 4. Uredbe (EU) br. 575/2013 smatra se da se na kreditne institucije u trećim zemljama i državnim područjima navedenima u Prilogu I. ovoj Odluci primjenjuje nadzorni i regulatorni okvir koji je istovjetan onome koji se primjenjuje u Uniji.
Članak 2.
Istovjetnost zahtjeva koji se primjenjuju na investicijska društva za potrebe članka 107. stavka 4. Uredbe (EU) br. 575/2013
Za potrebe članka 107. stavka 4. Uredbe (EU) br. 575/2013 smatra se da se na investicijska društva u trećim zemljama navedenima u Prilogu II. ovoj Odluci primjenjuje nadzorni i regulatorni okvir koji je istovjetan onome koji se primjenjuje u Uniji.
Članak 3.
Istovjetnost zahtjeva koji se primjenjuju na burze za potrebe članka 107. stavka 4. Uredbe (EU) br. 575/2013
Za potrebe članka 107. stavka 4. Uredbe (EU) br. 575/2013 smatra se da se na burze u trećim zemljama navedenima u Prilogu III. ovoj Odluci primjenjuje nadzorni i regulatorni okvir koji je istovjetan onome koji se primjenjuje u Uniji.
Članak 4.
Istovrijednost zahtjeva koji se primjenjuju na izloženosti prema središnjim državama, središnjim bankama, područnoj (regionalnoj) samoupravi, lokalnoj samoupravi i subjektima javnog sektora za potrebe članaka 114., 115. i 116. Uredbe (EU) br. 575/2013
Za potrebe članka 114. stavka 7., članka 115. stavka 4. i članka 116. stavka 5. Uredbe (EU) br. 575/2013, smatra se da se u trećim zemljama i državnim područjima navedenima u Prilogu IV. ovoj Odluci primjenjuje nadzorni i regulatorni okvir koji je istovjetan onome koji se primjenjuje na kreditne institucije u Uniji.
Članak 5.
Istovrijednost zahtjeva za kreditne institucije i investicijska društva za potrebe članka 142. Uredbe (EU) br. 575/2013
Za potrebe članka 142. stavka 2. Uredbe (EU) br. 575/2013 smatra se da se u trećim zemljama i državnim područjima navedenima u Prilogu V. ovoj Odluci primjenjuje nadzorni i regulatorni okvir koji je istovjetan onome koji se primjenjuje u Uniji.
Članak 6.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu 1. siječnja 2015.
Sastavljeno u Bruxellesu 12. prosinca 2014.