NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 692/2014
ze dne 23. června 2014
o omezeních dovozu zboží pocházejího z Krymu nebo ze Sevastopolu do Unie v reakci na jejich protiprávní anexi
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 215 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/386/SZBP (1) o omezeních týkajících se zboží pocházejícího z Krymu nebo ze Sevastopolu v reakci na jejich protiprávní anexi,
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada na svém zasedání ve dnech 20.-21. března 2014 důrazně odsoudila anexi Autonomní republiky Krym (dále jen „Krym“) a města Sevastopol dále jen „Sevastopol“) k Ruské federaci a zdůraznila, že tuto anexi neuzná. Evropská rada vyzvala Komisi, aby posoudila právní dopady uvedené anexea navrhla k rychlému provedení hospodářská, obchodní a finanční omezující opatření související s Krymem.
(2)
Valné shromáždění OSN ve své rezoluci ze dne 27. března 2014 potvrdilo svůj závazek týkající se svrchovanosti Ukrajiny, politické nezávislosti, jednoty a územní celistvost Ukrajiny v rámci jejích mezinárodně uznaných hranic, čímž poukázalo na neplatnost referenda konaného dne 16. března na Krymu, a vyzvalo státy, aby změny ve statusu Krymu a Sevastopolu neuznaly.
(3)
Rada dne 23. června 2014 přijala rozhodnutí 2014/386/SZBP o omezeních týkajících se zboží pocházejícího z Krymu nebo ze Sevastopolu a o přímém či nepřímém financování nebo poskytování finanční pomoci, jakož i pojištění a zajištění souvisejících s dovozem tohoto zboží v reakci na protiprávní anexi Krymu a Sevastopolu. Aby se minimalizoval účinek těchto omezujících opatření na hospodářské subjekty, je třeba stanovit výjimky a přechodná období, pokud jde o obchod se zbožím a související služby, v jejichž případě jsou operace vyžadovány obchodními nebo doplňkovými smlouvami, a to za podmínky oznámení předem.
(4)
Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy o fungování Evropské unie, a proto je, zejména z důvodu zajištění jejich jednotného uplatňování ve všech členských státech, k jejich provádění nezbytné regulační opatření na úrovni Unie.
(5)
Aby se zajistilo, že opatření stanovená v tomto nařízení jsou účinná, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost prvním dnem po jeho vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se se rozumí:
a)
„nárokem“ jakýkoli nárok, uplatňovaný právní cestou či nikoli, jenž vznikl před 25. červnem 2014 nebo po tomto dni, na základě smlouvy nebo operace nebo v souvislosti s nimi, a zejména:
i)
nárok na plnění závazku vyplývajícího ze smlouvy nebo operace nebo s nimi spojeného,
ii)
nárok na prodloužení doby platnosti nebo na vyplacení dluhopisů, finančních záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě,
iii)
nárok na náhradu škody související se smlouvou nebo operací,
iv)
protinárok,
v)
nárok na uznání nebo vykonání rozsudku či rozhodčího nálezu nebo jiného rovnocenného rozhodnutí bez ohledu na místo jeho vydání či vynesení, včetně využití doložky vykonatelnosti;
b)
„smlouvou nebo operací“ jakákoli operace bez ohledu na její formu, rozhodné právo a bez ohledu na to, zda zahrnuje jednu nebo více smluv nebo podobných závazků uzavřených mezi týmiž nebo různými stranami; v tomto smyslu se „smlouvou“ rozumějí zejména finanční záruky a protizáruky nebo úvěry, ať už jsou právně nezávislé či nikoli, a jakékoli související ujednání vyplývající z dané obchodní operace nebo s ní související;
c)
„zbožím pocházejícím z Krymu nebo Sevastopolu“ zboží, které je zcela získáno na Krymu nebo v Sevastopolu nebo které zde podstoupilo poslední významné úpravy ve smyslu článků 23 a 24 nařízení (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (2);
d)
„územím Unie“ území členských států, na něž se vztahuje Smlouva za podmínek v ní stanovených, včetně jejich vzdušného prostoru;
e)
„příslušnými orgány“ příslušné orgány členských států uvedené na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze.
Článek 2
Zakazuje se:
a)
dovážet do Evropské unie zboží pocházející z Krymu nebo Sevastopolu;
b)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc, jakož i pojištění a zajištění v souvislosti s dovozem zboží uvedeného v písmenu a).
Článek 3
Zákazy v článku 2 se nepoužijí:
a)
do 26. září 2014 na plnění obchodních smluv uzavřených před 25. červnem 2014 nebo doplňkových smluv nezbytných pro plnění těchto smluv, za předpokladu, že fyzické či právnické osoby, subjekt či orgán, které hodlají plnit příslušnou smlouvu, oznámily danou činnost nebo operaci příslušnému orgánu členského státu usazení alespoň 10 pracovních dnů předem;
b)
na zboží pocházející z Krymu nebo Sevastopolu, které bylo dáno k dispozici ukrajinským orgánům ke zkoumání, u něhož bylo ověřeno splnění podmínek nároku na preferenční původ v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 978/2012 a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 374/2014 (3) nebo v souladu s dohodou o přidružení EU-Ukrajina.
Článek 4
Zakazuje se vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo následkem je obcházení zákazů stanovených v článku 2.
Článek 5
Jednání fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů pro ně nezakládá žádnou odpovědnost, pokud nevěděly a neměly žádný důvod se domnívat, že svým jednáním porušují opatření stanovená v tomto nařízení.
Článek 6
1. Nebude uspokojen žádný nárok vyplývající ze smlouvy nebo operace, jejichž plnění nebo uskutečnění bylo přímo nebo nepřímo, zcela nebo částečně dotčeno opatřeními uloženými tímto nařízením, a to včetně náhrady škody nebo jiných nároků tohoto druhu, jako je nárok na náhradu nebo nárok vyplývající ze záruky, zejména nárok na prodloužení doby platnosti nebo vyplacení dluhopisů, záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě, zejména finančních záruk nebo příslibů finančního odškodnění, je-li vznesen:
a)
určenými fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány uvedenými v příloze I nařízení Rady (EU) č. 269/2014;
b)
jakýmikoli fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány jednajícími prostřednictvím nebo jménem osob, subjektů či orgánů uvedených v písmenu a);
c)
jakýmikoli fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány, bylo-li arbitrážním, soudním nebo správním rozhodnutí shledáno, že porušují zákazy stanovené v tomto rozhodnutí;
d)
jakýmikoli fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány, pokud se nárok vztahuje na zboží, jehož dovoz je zakázán podle článku 2.
2. Ve všech řízeních k uspokojení nároku nese důkazní břemeno ohledně toho, že uspokojení nároku není zakázáno odstavcem 1, fyzická nebo právnická osoba, subjekt či orgán usilující o uspokojení tohoto nároku.
3. Tímto článkem není dotčeno právo fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů uvedených v odstavci 1 na soudní přezkoumání legálnosti neplnění smluvních závazků s ohledem na toto nařízení.
Článek 7
1. Komise a členské státy se navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a sdílejí všechny další důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o jeho porušování, o problémech s jeho vymáháním a o rozhodnutích vydaných vnitrostátními soudy.
2. Členské státy neprodleně předají ostatním členským státům a Komisi veškeré další důležité informace, které mají k dispozici a které by mohly ovlivnit účinné provádění tohoto nařízení.
Článek 8
1. Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy oznámí Komisi pravidla uvedená v odstavci 1 neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí rovněž jakékoli pozdější změny.
Článek 9
1. Členské státy určí příslušné orgány pro účely tohoto nařízení a údaje o nich zveřejní na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze. Členské státy oznámí Komisi veškeré změny adres svých internetových stránek, jejichž seznam je v příloze.
2. Členské státy oznámí Komisi své příslušné orgány včetně jejich kontaktních údajů neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí rovněž jakékoli pozdější změny.
3. Pokud se v tomto nařízení ukládá povinnost oznámit určité skutečnosti Komisi, informovat ji nebo s ní jinak komunikovat, použije se pro tyto účely adresa a další kontaktní údaje uvedené v příloze.
Článek 10
Toto nařízení se použije:
a)
na území Unie, včetně jejího vzdušného prostoru;
b)
na palubě jakéhokoli letadla nebo plavidla v jurisdikci některého z členských států;
c)
na každou osobu nacházející se na území Unie nebo mimo něj, která je státním příslušníkem některého členského státu;
d)
na všechny právnické osoby, subjekty či orgány zapsané nebo zřízené podle práva některého členského státu, ať se nacházejí na území Unie nebo mimo něj;
e)
na každou právnickou osobu, subjekt nebo orgán v souvislosti s jakoukoli podnikatelskou činností vykonávanou zcela nebo částečně v rámci Unie.
Článek 11
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 23. června 2014.
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 692/2014
od 23. lipnja 2014.
o ograničenjima uvoza u Uniju robe podrijetlom s Krima ili iz Sevastopolja, kao odgovor na nezakonito pripojenje Krima i Sevastopolja
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno članak 215.,
uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2014/386/ZVSP (1) o ograničenjima u vezi s robom podrijetlom s Krima ili iz Sevastopolja, kao odgovor na nezakonito pripojenje Krima i Sevastopolja,
uzimajući u obzir zajednički prijedlog visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije,
budući da:
(1)
Europsko vijeće je na svojem sastanku 20. i 21. ožujka 2014. snažno osudilo pripojenje Autonomne Republike Krima („Krim”) i grada Sevastopolja („Sevastopolj”) Ruskoj Federaciji te je naglasilo da neće priznati pripojenje. Europsko vijeće pozvalo je Komisiju da ocijeni pravne posljedice tog pripojenja i da predloži gospodarska, trgovinska i financijska ograničenja u pogledu Krima za brzu provedbu.
(2)
Opća skupština Ujedinjenih naroda u svojoj je rezoluciji od 27. ožujka 2014. potvrdila predanost suverenitetu, političkoj neovisnosti, jedinstvu i teritorijalnoj cjelovitosti Ukrajine unutar njezinih međunarodno priznatih granica, ističući nevaženje referenduma održanoga na Krimu 16. ožujka te je pozvala sve države da ne priznaju nikakve promjene statusa Krima i Sevastopolja.
(3)
Vijeće je 23. lipnja 2014. donijelo Odluku 2014/386/ZVSP o ograničenjima u vezi s robom podrijetlom s Krima ili iz Sevastopolja te ograničenjima izravnog ili neizravnog pružanja financiranja ili financijske pomoći, kao i osiguranja i reosiguranja, u vezi s uvozom takve robe, kao odgovor na nezakonito pripojenje Krima i Sevastopolja. Kako bi se učinak takvih mjera ograničavanja na gospodarske subjekte sveo na najmanju moguću mjeru, trebalo bi predvidjeti iznimke i prijelazna razdoblja u odnosu na trgovinu robom i povezane usluge za koje se trgovinskim ugovorom ili pomoćnim ugovorom zahtijevaju transakcije, podložno postupku prijave.
(4)
Te mjere obuhvaćene su područjem primjene Ugovora o funkcioniranju Europske unije i stoga je za njihovu provedbu, posebno kako bi se osigurala njihova jedinstvena primjena u svim državama članicama, potrebno regulatorno djelovanje na razini Unije.
(5)
Kako bi se osigurala učinkovitost mjera predviđenih ovom Uredbom, ova bi Uredba trebala stupiti na snagu sljedećeg dana od dana objave,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„zahtjev” znači svaki zahtjev, neovisno o tome potvrđuje li se pravnim postupkom ili ne, koji je uložen prije ili poslije 25. lipnja 2014. proizlazi iz ugovora ili transakcije ili je povezan s ugovorom ili transakcijom te osobito uključuje:
i.
zahtjev za izvršavanje bilo koje obveze koja proizlazi iz ugovora ili transakcije ili je povezana s ugovorom ili transakcijom;
ii.
zahtjev za produljenje dospijeća ili plaćanja obveznice, financijskog jamstva ili odštete u bilo kakvom obliku;
iii.
zahtjev za naknadu štete povezanu s ugovorom ili transakcijom;
iv.
protupotraživanje;
v.
zahtjev za priznanje ili izvršenje, uključujući postupak egzekvature, presude, arbitražne odluke ili ekvivalentne odluke, neovisno o tome gdje je donesena ili izdana;
(b)
„ugovor ili transakcija” znači sve vrste transakcija neovisno o obliku i mjerodavnom pravu, bilo da sadržavaju jedan ili više ugovora ili slične obveze među istim ili različitim strankama; za ove potrebe „ugovor” uključuje obveznicu, jamstvo ili odštetu, posebno financijsko jamstvo ili odštetu, i kredite, bilo da su pravno neovisni ili ne, te odgovarajuće odredbe koje proizlaze iz transakcije ili su s njom povezane;
(c)
„roba podrijetlom s Krima ili iz Sevastopolja” znači roba koja je u cijelosti dobivena na Krimu ili u Sevastopolju ili na kojoj je ondje obavljena posljednja bitna promjena, u skladu s, mutatis mutandis, člancima 23. i 24. Uredbe (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (2);
(d)
„područje Unije” znači državna područja država članica na koje se primjenjuje Ugovor, u skladu s uvjetima utvrđenima Ugovorom, uključujući i njihov zračni prostor;
(e)
„nadležna tijela” znači nadležna tijela država članica kako su navedena na internetskim stranicama iz Priloga.
Članak 2.
Zabranjeno je:
(a)
uvoziti u Europsku uniju robu podrijetlom s Krima ili iz Sevastopolja;
(b)
pružati, izravno ili neizravno, financiranje ili financijsku pomoć, kao i osiguranje i reosiguranje, u vezi s uvozom robe iz točke (a).
Članak 3.
Zabrane iz članka 2. ne primjenjuju se na:
(a)
izvršavanje do 26. rujna 2014. trgovinskih ugovora sklopljenih prije 25. lipnja 2014. ili pomoćnih ugovora potrebnih za izvršavanje takvih ugovora, pod uvjetom da su fizičke ili pravne osobe, subjekt ili tijelo koji ugovor žele izvršiti prijavili, najmanje 10 radnih dana unaprijed, aktivnost ili transakciju nadležnom tijelu države članice u kojoj imaju poslovni nastan;
(b)
robu podrijetlom s Krima ili iz Sevastopolja koja je dostupna ukrajinskim tijelima za pregled, za koju je potvrđeno ispunjavanje uvjeta za dodjelu prava na povlašteno podrijetlo u skladu s Uredbom (EU) br. 978/2012 Europskog parlamenta i Vijeća i Uredbom (EU) br. 374/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (3) ili u skladu sa Sporazumom o pridruživanju između EU-a i Ukrajine.
Članak 4.
Zabranjuje se svjesno i namjerno sudjelovanje u aktivnostima čiji je cilj ili učinak zaobilaženje zabrana utvrđenih u članku 2.
Članak 5.
Fizičke ili pravne osobe, subjekti ili tijela ne mogu za svoje postupke snositi bilo kakvu odgovornost ako nisu znali ili nisu imali opravdan razlog smatrati da svojim postupcima krše mjere iz ove Uredbe.
Članak 6.
1. U vezi s ugovorima ili drugim transakcijama na čije su izvršenje izravno ili neizravno, u cijelosti ili djelomično utjecale mjere uvedene ovom Uredbom, ne udovoljava se ni jednom zahtjevu, uključujući zahtjeve za odštetu ili druge zahtjeve te vrste, primjerice zahtjev za naknadu štete ili zahtjev na temelju jamstva, posebno zahtjev za produljenje ili plaćanje obveznice, jamstva ili odštete, ponajprije financijskog jamstva ili financijske odštete, u bilo kojem obliku, ako ga zahtijevaju:
(a)
imenovane fizičke ili pravne osobe, subjekti ili tijela uvršteni na popis iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EU) br. 269/2014;
(b)
bilo koja fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo koji djeluju putem ili u ime jedne od osoba, subjekata ili tijela iz točke (a);
(c)
bilo koja fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo za koje je arbitražnom, sudskom ili administrativnom odlukom utvrđeno da su prekršili zabrane iz ove Uredbe;
(d)
bilo koja fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo, ako se zahtjev odnosi na robu čiji je uvoz zabranjen na temelju članka 2.
2. U svim postupcima za izvršenje zahtjeva teret dokazivanja da ispunjenje zahtjeva nije zabranjeno stavkom 1. snosi fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo koji traže izvršenje tog zahtjeva.
3. Ovim se člankom ne dovodi u pitanje pravo fizičkih ili pravnih osoba, subjekata ili tijela iz stavka 1. na preispitivanje zakonitosti neizvršenja ugovornih obveza u skladu s ovom Uredbom.
Članak 7.
1. Komisija i države članice obavješćuju se uzajamno o mjerama poduzetima u skladu s ovom Uredbom te razmjenjuju sve druge bitne informacije koje su im na raspolaganju u vezi s ovom Uredbom, a osobito informacije o poteškoćama u vezi s kršenjem i izvršenjem te o presudama koje su donijeli nacionalni sudovi.
2. Države članice odmah obavješćuju jedna drugu te Komisiju o svim drugim bitnim informacijama koje su im na raspolaganju, koje bi mogle utjecati na učinkovitu provedbu ove Uredbe.
Članak 8.
1. Države članice utvrđuju pravila o sankcijama koje se primjenjuju na povrede odredaba ove Uredbe i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu provedbu. Predviđene sankcije moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.
2. Države članice nakon stupanja na snagu ove Uredbe odmah obavješćuju Komisiju o pravilima iz stavka 1. te je obavješćuju o svim naknadnim izmjenama.
Članak 9.
1. Države članice imenuju nadležna tijela navedena u ovoj Uredbi i navode ih na internetskim stranicama navedenima u Prilogu. Države članice obavješćuju Komisiju o svakoj promjeni adrese svojih internetskih stranica navedenih u Prilogu.
2. Države članice nakon stupanja na snagu ove Uredbe odmah obavješćuju Komisiju o svojim nadležnim tijelima, uključujući podatke za kontakt navedenih nadležnih tijela, te ju obavješćuju o svim naknadnim izmjenama.
3. Kada se ovom Uredbom određuje obveza priopćivanja Komisiji, njezina obavješćivanja ili drugog načina komuniciranja s njome, za tu se komunikaciju upotrebljavaju adresa i drugi podatci za kontakt navedeni u Prilogu.
Članak 10.
Ova se Uredba primjenjuje:
(a)
na području Unije, uključujući njezin zračni prostor;
(b)
u svim zrakoplovima i na svim plovilima koji su u nadležnosti države članice;
(c)
na sve osobe na području ili izvan područja Unije koje su državljani neke od država članica;
(d)
na sve pravne osobe, subjekte ili tijela, na području ili izvan područja Unije, koji su registrirani ili osnovani u skladu sa zakonodavstvom neke države članice;
(e)
na sve pravne osobe, subjekte ili tijela u vezi s bilo kojim poslom koji se u cijelosti ili djelomično odvija u Uniji.
Članak 11.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Luxembourgu 23. lipnja 2014.