SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/413
ze dne 11. března 2015
o usnadnění přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 91 odst. 1 písm. c) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zvýšení bezpečnosti silničního provozu je prvořadým cílem dopravní politiky Unie. Unie provádí politiku zvyšování bezpečnosti silničního provozu s cílem snižovat počet usmrcených a zraněných osob a škody na majetku. Významným prvkem této politiky je důsledné vymáhání sankcí za dopravní delikty spáchané v Unii, jež značně ohrožují bezpečnost silničního provozu.
(2)
Z důvodu nedostatku vhodných postupů a bez ohledu na stávající možnosti podle rozhodnutí Rady 2008/615/SVV (3) a rozhodnutí Rady 2008/616/SVV (4) (dále jen „prümská rozhodnutí“) však sankce v podobě pokut za určité dopravní delikty často nejsou vymáhány, pokud jsou spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo. Cílem této směrnice je zajistit, aby i v takovýchto případech byla zaručena účinnost vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
(3)
Komise ve svém sdělení ze dne 20. července 2010 nazvaném „Směrem k evropskému prostoru bezpečnosti silničního provozu: směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011-2020“ zdůraznila, že prosazování pravidel silničního provozu je klíčovým faktorem při vytváření podmínek, které by vedly k podstatnému snížení počtu usmrcených a zraněných osob. Rada ve svých závěrech ze dne 2. prosince 2010 o bezpečnosti silničního provozu vyzvala rovněž k tomu, aby se zvážilo, zda je třeba dalšího zpřísnění vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států a případně i na úrovni Unie. Vyzvala Komisi, aby posoudila možnosti harmonizace pravidel silničního provozu na úrovni Unie a přijetí dalších opatření, která by usnadnila přeshraniční vymáhání právních předpisů, pokud jde o dopravní delikty, a to zejména tehdy, jedná-li se o závažné dopravní nehody.
(4)
Komise dne 19. března 2008 přijala na základě čl. 71 odst. 1 písm. c) Smlouvy o založení Evropského společenství (nyní článek 91 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“)) návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o usnadnění přeshraničního vymáhání právních předpisů v oblasti bezpečnosti silničního provozu. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/82/EU (5) však byla přijata na základě čl. 87 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Rozsudkem Soudního dvora ze dne 6. května 2014 ve věci C-43/12 (6) byla zrušena směrnice 2011/82/EU z důvodu, že nemohla být platně přijata na základě čl. 87odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Rozsudek zachoval účinky směrnice 2011/82/EU až do dne, kdy v přiměřené lhůtě, která nepřesáhne dvanáct měsíců ode dne vyhlášení rozsudku, vstoupí v platnost nová směrnice přijatá na základě čl. 91 odst. 1 písm. c) Smlouvy o fungování EU. Proto by měla být nová směrnice přijata na základě uvedeného článku.
(5)
Podporovat je třeba větší sbližování kontrolních opatření mezi jednotlivými členskými státy a Komise by v tomto ohledu měla posoudit, zda je třeba vypracovat společné normy pro automatické vybavení k provádění kontrol bezpečnosti silničního provozu.
(6)
Je třeba zvyšovat povědomí občanů Unie o pravidlech bezpečnosti silničního provozu, která platí v různých členských státech, a o provádění této směrnice, a to zejména formou vhodných opatření, která by zajistila poskytování dostatečných informací o důsledcích nedodržování pravidel bezpečnosti silničního provozu při cestování v jiných členských státech, než je členský stát registrace.
(7)
Pro zvýšení bezpečnosti silničního provozu v celé Unii a zajištění rovného zacházení s řidiči, tedy tuzemskými i zahraničními pachateli, by vymáhání právních předpisů mělo být usnadněno bez ohledu na členský stát, v němž je vozidlo registrováno. Za tímto účelem by měl být v případě některých zjištěných dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, bez ohledu na jejich správní nebo trestní povahu podle právních předpisů dotčeného členského státu, používán systém přeshraniční výměny informací, jenž by udělil členskému státu deliktu přístup k údajům o registraci vozidla v členském státu registrace.
(8)
Účinnější přeshraniční výměna údajů o registraci vozidla, která by měla usnadnit určení totožnosti osob podezřelých ze spáchání dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, by mohla zvýšit odrazující účinek a vést k opatrnějšímu chování řidičů vozidel registrovaných v jiném členském státě, než je členský stát deliktu, a tím také předcházet obětem na životech v důsledku silničních dopravních nehod.
(9)
K dopravním deliktům v oblasti bezpečnosti silničního provozu, na které se vztahuje tato směrnice, se v členských státech nepřistupuje jednotným způsobem. Některé členské státy je podle vnitrostátního práva kvalifikují jako „správní“ delikty, jiné je kvalifikují jako „trestné“ činy. Tato směrnice by se měla použít bez ohledu na kvalifikaci těchto deliktů podle vnitrostátních právních předpisů.
(10)
Členské státy by si měly vzájemně poskytovat právo na přístup k údajům o registraci vozidla s cílem zlepšit výměnu informací a urychlit platné postupy. Za tímto účelem by do této směrnice měla být pokud možno začleněna ustanovení prümských rozhodnutí týkající se technických specifikací a dostupnosti automatizované výměny údajů.
(11)
Rozhodnutí 2008/616/SVV vymezuje bezpečnostní prvky pro existující softwarové aplikace a související technické požadavky pro výměnu údajů o registraci vozidel. Aniž je dotčena obecná použitelnost uvedeného rozhodnutí, tyto bezpečnostní prvky a technické požadavky by měly být z důvodu regulační i praktické účinnosti použity pro účely této směrnice.
(12)
Stávající softwarové aplikace by měly být základem pro výměnu údajů podle této směrnice a zároveň by měly členským státům usnadnit podávání zpráv Komisi. Tyto aplikace by měly zajišťovat rychlou, bezpečnou a důvěrnou výměnu konkrétních údajů o registraci vozidla mezi členskými státy. Mělo by se využít softwarové aplikace Evropský informační systém vozidel a řidičských oprávnění (Eucaris), jež je podle prümských rozhodnutí pro členské státy povinná, pokud jde o údaje o registraci vozidla. Komise by měla posoudit a předložit zprávu o fungování softwarových aplikací užívaných pro účely této směrnice.
(13)
Užití těchto softwarových aplikací by mělo být omezeno na procesy využívané při výměně informací mezi národními kontaktními místy v členských státech. Tyto aplikace nejsou určeny pro postupy a automatizované procesy, v nichž mají být informace použity.
(14)
Cílem strategie řízení informací pro vnitřní bezpečnost EU je nalézt co nejjednodušší, snadno sledovatelná a nákladově efektivní řešení pro výměnu údajů.
(15)
Členské státy by měly mít možnost vyrozumět vlastníka nebo držitele vozidla či jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu, aby je mohly informovat o použitelných postupech a právních důsledcích vyplývajících z právních předpisů členského státu deliktu. Členské státy by přitom měly zvážit, zda zašlou informace týkající se dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu v jazyce dokladů o registraci vozidla nebo v jazyce, jemuž dotyčná osoba s největší pravděpodobností rozumí, aby zajistily, že dotyčná osoba správně porozumí sdělovaným informacím. Členské státy by měly použít vhodné postupy k zajištění toho, aby byla informována pouze dotyčná osoba, a nikoli třetí strana. K tomuto účelu by členské státy měly využít prováděcí postupy obdobné těm, které jsou již pro následné postupy u deliktů přijaty, a to včetně forem, jakými jsou v příslušných případech doporučené zásilky. Tím se této osobě umožní reagovat na informační dopis vhodným způsobem, zejména žádostí o další informace, uhrazením pokuty nebo tím, že uplatní své právo na obhajobu, a to zejména v případě, že došlo k omylu při zjišťování totožnosti. Na další postupy se použijí platné právní nástroje, včetně nástrojů o vzájemné právní pomoci a vzájemném uznávání, například rámcové rozhodnutí Rady 2005/214/SVV (7).
(16)
Členské státy by měly zajistit odpovídající překlad informačního dopisu zasílaného členským státem deliktu, jak to stanoví směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU (8).
(17)
S cílem uplatňovat politiku bezpečnosti silničního provozu zaměřenou na poskytnutí vysoké úrovně ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii a s ohledem na velmi rozdílné okolnosti přetrvávající v rámci Unie by členské státy měly postupovat tak, aby bylo zajištěno větší sbližování pravidel silničního provozu a jejich vymáhání mezi členskými státy, aniž jsou dotčeny přísnější politiky a právní předpisy. Komise by v rámci své zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice měla přezkoumat, zda je třeba vypracovat společné normy pro stanovení srovnatelných metod, postupů a minimálních norem na úrovni Unie, a to s ohledem na mezinárodní spolupráci a stávající dohody v oblasti bezpečnosti silničního provozu, zejména na Vídeňskou úmluvu o silničním provozu ze dne 8. listopadu 1968.
(18)
Komise by ve své zprávě určené Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice členskými státy měla přezkoumat, zda je v souladu s právními předpisy a postupy členských států třeba vypracovat společná kritéria pro následné postupy členských států v případě nezaplacení pokuty. V této zprávě by se měla Komise zaměřit zejména na postupy mezi příslušnými orgány členských států při předávání konečného rozhodnutí o uložení sankce nebo pokuty a rovněž na uznávání a vymáhání konečného rozhodnutí.
(19)
Při přípravě přezkumu této směrnice by měla Komise provádět konzultace s příslušnými zúčastněnými stranami, mimo jiné s orgány bezpečnosti silničního provozu a donucovacími orgány či příslušnými subjekty, sdruženími obětí dopravních nehod a jinými nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
(20)
Užší spolupráce mezi donucovacími orgány by měla být v souladu s respektováním základních práv, zejména práva na ochranu soukromí a osobních údajů, jež jsou zaručena zvláštní úpravou ochrany údajů. Tato úprava by měla být přizpůsobena zvláštní povaze přeshraničního přístupu on-line do databází. Je nezbytné, aby zaváděné softwarové aplikace umožňovaly provádět výměnu informací za bezpečných podmínek a zajišťovaly důvěrnost předávaných údajů. Údaje shromažďované podle této směrnice by se neměly používat pro jiné účely než pro účely této směrnice. Členské státy by měly dodržovat své závazky týkající se podmínek používání a dočasného uchovávání těchto údajů.
(21)
Zpracování osobních údajů stanovené touto směrnicí je přiměřené pro dosažení legitimních cílů, které tato směrnice sleduje v oblasti bezpečnosti silničního provozu a kterým konkrétně je zajištění vysoké úrovně ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, a tím i usnadněním vymáhání sankcí, a nejde nad rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(22)
Údaje týkající se určení totožnosti pachatele deliktu jsou osobními údaji. Na zpracovávání prováděné při uplatňování této směrnice by se měla vztahovat směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (9). Aniž jsou dotčeny procesní náležitosti odvolání a opravných prostředků dotyčného členského státu, měl by být subjektúdajů, jemuž je spáchání deliktu oznamováno, patřičně informován o právu na přístup ke svým osobním údajům, o právu na jejich opravu a výmaz a o nejdelší přípustné lhůtě pro uchovávání údajů. V tomto směru by měl mít právo na opravu nesprávných osobních údajů nebo na okamžitý výmaz všech neoprávněně zaznamenaných údajů.
(23)
Na zpracování údajů o registraci vozidla obsahujících osobní údaje se v rámci prümských rozhodnutí použijí zvláštní ustanovení o ochraně údajů uvedená v rozhodnutí 2008/615/SVV. V tomto ohledu mohou členské státy uplatňovat tato zvláštní ustanovení na osobní údaje, jež jsou také zpracovávány pro účely této směrnice, pokud zajistí, aby zpracování údajů v souvislosti se všemi delikty, na které se vztahuje tato směrnice, bylo v souladu s vnitrostátními předpisy provádějícími směrnici 95/46/ES.
(24)
Třetí země by měly mít možnost účastnit se výměny údajů o registraci vozidla za předpokladu, že za tímto účelem uzavřely s Unií dohodu. Taková dohoda by měla obsahovat nezbytná ustanovení o ochraně údajů.
(25)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie, včetně respektování soukromého a rodinného života, ochrany osobních údajů, práva na spravedlivý proces, presumpce neviny a práva na obhajobu.
(26)
Za účelem dosažení cíle spočívajícího ve výměně informací mezi členskými státy za využití interoperabilních prostředků by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o zohlednění příslušných změn prümských rozhodnutí, nebo v případě, že to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I. Je obzvláště důležité, aby Komise postupovala v souladu s obvyklou praxí a v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(27)
Komise by měla provést analýzu provádění této směrnice s cílem určit další účinná a účelná opatření na zvýšení bezpečnosti silničního provozu. Na této analýze by, v případě potřeby, a aniž by byly dotčeny povinnosti týkající se provedení této směrnice do vnitrostátního práva, měly s Komisí spolupracovat rovněž Dánsko, Irsko a Spojené království, aby bylo zajištěno, že tato zpráva bude předložena včas a ve své úplnosti.
(28)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zajištění vysoké úrovně ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, které byly spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu a účinků činnosti, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(29)
Vzhledem k tomu, že se na Dánsko, Irsko a Spojené království nevztahovala směrnice 2011/82/EU, a tyto členské státy ji proto neprovedly ve svém vnitrostátním právu, je vhodné poskytnout těmto členským státům pro provedení směrnice dostatečně dlouhou dodatečnou lhůtu.
(30)
V souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (10) byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který dne 3. října 2014 vydal stanovisko,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Cíl
Cílem této směrnice je zajistit vysokou úroveň ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, a tím i usnadněním vymáhání sankcí, pokud byly tyto delikty spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo.
Článek 2
Oblast působnosti
Tato směrnice se vztahuje na tyto dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu:
a)
překročení nejvyšší dovolené rychlosti;
b)
nepoužití bezpečnostních pásů;
c)
nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení;
d)
řízení vozidla pod vlivem alkoholu;
e)
řízení vozidla pod vlivem drog;
f)
nepoužití ochranné přilby;
g)
použití zakázaného pruhu;
h)
nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„vozidlem“ jakékoli motorové vozidlo, včetně motocyklů, běžně používané pro přepravu osob nebo zboží po silnici;
b)
„členským státem deliktu“ členský stát, v němž byl delikt spáchán;
c)
„členským státem registrace“ členský stát, v němž je registrováno vozidlo, s nímž byl delikt spáchán;
d)
„překročením nejvyšší dovolené rychlosti“ překročení rychlostních limitů platných v členském státě deliktu pro dotyčnou pozemní komunikaci nebo dotyčný druh vozidla;
e)
„nepoužitím bezpečnostních pásů“ nedodržení požadavku připoutat se bezpečnostním pásem nebo použít dětský zádržný systém podle směrnice Rady 91/671/EHS (11) a právních předpisů členského státu deliktu;
f)
„nezastavením na červený signál světelného signalizačního zařízení“ nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení nebo na jiný příslušný signál k zastavení, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
g)
„řízením vozidla pod vlivem alkoholu“ řízení vozidla pod vlivem alkoholu, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
h)
„řízením vozidla pod vlivem drog“ řízení vozidla pod vlivem drog nebo jiných látek s obdobným účinkem, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
i)
„nepoužitím ochranné přilby“ nepoužití ochranné přilby, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
j)
„použitím zakázaného pruhu“ nedovolené použití části pozemní komunikace, například odstavného pruhu, jízdního pruhu vyhrazeného pro hromadnou dopravu nebo dočasně uzavřeného pruhu z důvodu přetížení dopravy nebo prací na silnici, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
k)
„nedovoleným použitím mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy“ nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
l)
„národním kontaktním místem“ příslušný orgán určený pro výměnu údajů o registraci vozidla;
m)
„automatizovaným vyhledáváním“ on-line přístup za účelem nahlédnutí do databází jednoho, více než jednoho nebo všech členských států či zúčastněných zemí;
n)
„držitelem vozidla“ osoba, na jejíž jméno je vozidlo registrováno, jak vymezují právní předpisy členského státu registrace.
Článek 4
Postup pro výměnu informací mezi členskými státy
1. Pro vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedených v článku 2 umožní členské státy národním kontaktním místům ostatních členských států, uvedeným v odstavci 2 tohoto článku, přístup k následujícím vnitrostátním údajům o registraci vozidla s oprávněním provádět automatizované vyhledávání:
a)
údajů o vozidlech a
b)
údajů o vlastníkovi nebo držiteli vozidla.
Údaje uvedené v písmenech a) a b), jichž je zapotřebí k provedení vyhledávání, odpovídají příloze I.
2. Pro účely výměny údajů podle odstavce 1 určí každý členský stát své národní kontaktní místo. Pravomoci národních kontaktních míst se řídí platnými právními předpisy dotyčného členského státu.
3. Při vyhledávání formou odchozích žádostí používá národní kontaktní místo členského státu deliktu úplné registrační číslo.
Vyhledávání je prováděno v souladu s postupy popsanými v kapitole 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, s výjimkou kapitoly 3 bodu 1 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, pro který se použije příloha I této směrnice.
Na základě této směrnice použije členský stát deliktu získané údaje pro zjištění toho, kdo je osobně zodpovědný za dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedené v článku 2 této směrnice.
4. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby se výměna informací prováděla interoperabilními elektronickými prostředky a nezahrnovala výměnu údajů z dalších databází, jež nejsou používány pro účely této směrnice. Členské státy zajistí, aby tato výměna probíhala nákladově efektivním a bezpečným způsobem. Členské státy zajistí, aby byla zajištěna bezpečnost a ochrana předávaných údajů, a to pokud možno za použití existujících softwarových aplikací, jako je aplikace uvedená v článku 15 rozhodnutí 2008/616/SVV, a aktualizovaných verzí těchto aplikací v souladu s přílohou I této směrnice a kapitolou 3 body 2 a 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV. Aktualizované verze softwarových aplikací umožní režim výměny informací on-line v reálném čase a dávkový režim výměny informací, který umožňuje výměnu většího počtu žádostí či odpovědí v rámci jedné zprávy.
5. Každý členský stát nese své vlastní náklady, které vyplývají ze správy, používání a údržby softwarových aplikací uvedených v odstavci 4.
Článek 5
Informační dopis o dopravním deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu
1. Členský stát deliktu rozhodne, zda v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 zahájí následné řízení či nikoliv.
Rozhodne-li se členský stát deliktu takové řízení zahájit, informuje o tom v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy vlastníka či držitele vozidla nebo jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
V této informaci jsou podle vnitrostátních právních předpisů uvedeny právní důsledky, které má tento delikt na území členského státu deliktu podle jeho právních předpisů.
2. Členský stát deliktu sdělí v informačním dopise vlastníku nebo držiteli vozidla či jinak zjištěné osobě podezřelé ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu v souladu se svými právními předpisy veškeré významné informace, zejména povahu dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu, místo, den a čas spáchání deliktu, název porušeného vnitrostátního právního předpisu a sankci, a případně i údaje o zařízení, jehož bylo ke zjištění deliktu použito. Členský stát deliktu může k tomuto účelu použít vzor uvedený v příloze II.
3. Pokud se členský stát deliktu rozhodne zahájit v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 následné řízení, zašle s ohledem na zajištění dodržování základních práv informační dopis v jazyce dokladů o registraci vozidla, jsou-li k dispozici, nebo v jednom z úředních jazyků členského státu registrace.
Článek 6
Podávání zpráv členskými státy Komisi
Do 6. května 2016 a poté každé dva roky zašle každý členský stát Komisi souhrnnou zprávu.
V souhrnné zprávě se uvede počet automatizovaných vyhledávání provedených členským státem deliktu a směřovaných na národní kontaktní místo členského státu registrace v návaznosti na delikty spáchané na jeho území, spolu s druhem deliktů, kterých se žádosti týkaly, a počtem nevyřízených žádostí.
Souhrnná zpráva rovněž obsahuje popis situace na vnitrostátní úrovni, pokud jde o vyřizování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, založený na podílu těchto deliktů, které byly vyřizovány prostřednictvím informačních dopisů.
Článek 7
Ochrana údajů
1. Na osobní údaje zpracovávané podle této směrnice se vztahují ustanovení o ochraně osobních údajů stanovená ve směrnici 95/46/ES.
2. Členské státy zejména zajistí, aby osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly v souladu s články 6 a 12 směrnice 95/46/ES v přiměřené lhůtě opraveny, jsou-li nesprávné, nebo vymazány či blokovány, nejsou-li již zapotřebí, a aby v souladu s článkem 6 uvedené směrnice byla stanovena lhůta pro uchovávání údajů.
Členské státy zajistí, aby veškeré osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly používány pouze pro účely cíle stanoveného v článku 1 této směrnice a aby subjekty údajů měly stejné právo na informace, na přístup, na opravu, výmaz a blokování, na náhradu škody a na soudní nápravu, jako je tomu podle jejich vnitrostátního práva při provádění příslušných ustanovení směrnice 95/46/ES.
3. Každá dotčená osoba má právo obdržet informace o tom, jaké osobní údaje zaznamenané v členském státě registrace byly předány členskému státu deliktu, včetně informací o datu žádosti a o příslušném orgánu členského státu deliktu.
Článek 8
Informování účastníků silničního provozu v Unii
1. Komise na svých internetových stránkách zpřístupní ve všech úředních jazycích orgánů Unie souhrnné informace o pravidlech platných v členských státech v oblasti působnosti této směrnice. Členské státy poskytnou Komisi informace o těchto pravidlech.
2. Členské státy poskytnou účastníkům silničního provozu nezbytné informace o pravidlech platných na jejich území a opatřeních k provedení této směrnice, a to ve spolupráci, vedle jiných organizací, s orgány pro bezpečnost silničního provozu, nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu a automobilovými kluby.
Článek 9
Akty v přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 10, kterými se aktualizuje příloha I s ohledem na technický pokrok, aby se zohlednily příslušné změny prümských rozhodnutí, nebo v případech, kdy to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I.
Článek 10
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 9 je svěřena Komisi na dobu pěti let ode dne 13. března 2015. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 9 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Je zvláště důležité, aby Komise postupovala v souladu s obvyklou praxí a před přijetím těchto aktů v přenesené pravomoci vedla konzultace s odborníky, včetně odborníků členských států. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 9 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 11
Revize směrnice
Aniž je dotčen čl. 12 odst. 1 druhý pododstavec, předloží Komise do 7. listopadu 2016 Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice členskými státy. Komise se ve své zprávě zaměří zejména na následující aspekty a případně připojí návrhy, které se těchto aspektů týkají:
-
posouzení toho, zda by do oblasti působnosti této směrnice měly být zařazeny další dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu,
-
posouzení účinnosti této směrnice, pokud jde o snižování počtu úmrtí v důsledku silničních nehod v Unii,
-
posouzení potřeby vypracovat společné normy pro automatické kontroly bezpečnosti silničního provozu a příslušné postupy. Komise by v této souvislosti měla vypracovat na unijní úrovni pokyny pro bezpečnost silničního provozu v rámci společné dopravní politiky, aby byla zajištěna větší harmonizace vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států pomocí srovnatelných metod a postupů. Tyto pokyny se mohou týkat alespoň deliktů uvedených v čl. 2 písm. a) až d),
-
posouzení potřeby zpřísnit vymáhání sankcí za přestupky v oblasti bezpečnosti silničního provozu a navrhnout společná kritéria týkající se následných postupů v případě nezaplacení pokuty, a to v rámci všech příslušných politik Unie, včetně společné dopravní politiky,
-
případné možnosti harmonizace pravidel silničního provozu,
-
posouzení softwarových aplikací uvedených v čl. 4 odst. 4 za účelem zajištění řádného provádění této směrnice a zaručení účinné, rychlé, bezpečné a důvěrné výměny konkrétních údajů o registraci vozidla.
Článek 12
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 6. května 2015. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Dánské království, Irsko a Spojené království Velké Británie a Severního Irska mohou odchylně od prvního pododstavce lhůtu v něm uvedenou prodloužit do 6. května 2017.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 13
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost čtvrtým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 11. března 2015.
DIREKTIVA (EU) 2015/413 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 11. ožujka 2015.
o olakšavanju prekogranične razmjene informacija o prometnim prekršajima protiv sigurnosti prometa na cestama
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 91. stavak 1. točku (c),
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Unapređenje sigurnosti prometa na cestama glavni je cilj prometne politike Unije. Unija provodi politiku unapređenja sigurnosti prometa na cestama s ciljem smanjenja broja poginulih, ozlijeđenih i materijalne štete. Važan element te politike jest dosljedno izvršenje sankcija za prometne prekršaje počinjene u Uniji koji značajno ugrožavaju sigurnost prometa na cestama.
(2)
Međutim, zbog nepostojanja odgovarajućih postupaka i neovisno o postojećim mogućnostima u skladu s Odlukom Vijeća 2008/615/PUP (3) i Odlukom Vijeća 2008/616/PUP (4) („prümske odluke”), sankcije u obliku novčanih kazni za određene prometne prekršaje često se ne izvršavaju ako su ti prekršaji počinjeni vozilom koje je registrirano u drugoj državi članici, a ne u onoj u kojoj je počinjen prekršaj. Ovom se Direktivom nastoji, čak i u takvim slučajevima, osigurati učinkovitu istragu prometnih prekršaja protiv sigurnosti prometa na cestama.
(3)
Komisija je u svojoj Komunikaciji od 20. srpnja 2010. pod naslovom „Prema europskom području sigurnosti prometa na cestama: smjernice politike sigurnosti prometa na cestama 2011.-2020.” naglasila da je provedba pravila o cestovnom prometu i dalje ključni čimbenik za stvaranje uvjeta za značajnije smanjenje broja poginulih i ozlijeđenih osoba. U svojim zaključcima o sigurnosti prometa na cestama od 2. prosinca 2010. Vijeće je zatražilo da se ispita potreba za daljnjim jačanjem provedbe pravila o cestovnom prometu u državama članicama i, prema potrebi, na razini Unije. Vijeće je pozvalo Komisiju da ispita mogućnosti usklađivanja prometnih pravila na razini Unije tamo gdje je to potrebno i usvajanja daljnjih mjera za olakšavanje prekogranične provedbe kad je riječ o prekršajima u cestovnom prometu, a posebno onima koji su povezani s teškim prometnim nesrećama.
(4)
Komisija je 19. ožujka 2008. donijela prijedlog Direktive Europskog parlamenta i Vijeća o olakšavanju prekogranične provedbe u području sigurnosti prometa na cestama na temelju članka 71. stavka 1. točke (c) Ugovora o osnivanju Europske zajednice (sada članka 91. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU)). Direktiva 2011/82/EU Europskog parlamenta i Vijeća (5) bila je, međutim, donesena na temelju članka 87. stavka 2. UFEU-a. Presudom Suda od 6. svibnja 2014. u predmetu C-43/12 (6) poništena je Direktiva 2011/82/EU na temelju toga što ta Direktiva nije mogla biti valjano donesena na temelju članka 87. stavka 2. UFEU-a. Presudom su održani na snazi pravni učinci Direktive 2011/82/EU do stupanja na snagu, u razumnom roku koji ne može premašiti dvanaest mjeseci od dana objave presude, nove direktive koja će se temeljiti na članku 91. stavku 1. točki (c) UFEU-a. Stoga bi trebalo donijeti novu direktivu na temelju tog članka.
(5)
Trebalo bi poticati veće približavanje kontrolnih mjera između država članica, a Komisija bi u tom smislu trebala ispitati potrebu za razvojem zajedničkih normi za automatiziranu opremu za kontrolu sigurnosti prometa na cestama.
(6)
Trebalo bi povećati svijest građana Unije u pogledu pravila o sigurnosti prometa na cestama koja su na snazi u različitim državama članicama i u pogledu provedbe ove Direktive, posebno odgovarajućim mjerama kojima se jamči pružanje dovoljne količine informacija o posljedicama kršenja pravila o sigurnosti prometa na cestama za vrijeme putovanja u državi članici koja nije država članica registracije.
(7)
S ciljem unapređenja sigurnosti prometa na cestama u cijeloj Uniji i kako bi se osiguralo jednako postupanje prema vozačima, bili oni rezidentni ili nerezidentni prekršitelji, trebalo bi olakšati provedbu bez obzira na to koja je država članica registracije vozila. S tim ciljem trebalo bi koristiti sustav prekogranične razmjene informacija za određene utvrđene prometne prekršaje protiv sigurnosti prometa na cestama, bez obzira na to jesu li upravne ili kaznene prirode prema pravu dotične države članice, kojim će se državi članici prekršaja omogućiti pristup podacima iz registra vozila (PRV) države članice registracije.
(8)
Učinkovitija prekogranična razmjena PRV-a, koja bi trebala olakšati identifikaciju osoba koje se sumnjiči da su počinile prometni prekršaj protiv sigurnosti prometa na cestama, mogla bi imati odvraćajući učinak i potaknuti na opreznije ponašanje vozače vozila koja su registrirana u državi članici koja nije država članica prekršaja, čime će se spriječiti stradanja uzrokovana prometnim nesrećama.
(9)
Prometni prekršaji protiv sigurnosti prometa na cestama obuhvaćeni ovom Direktivom nemaju ujednačeni tretman u svim državama članicama. Neke države članice takve prekršaje u nacionalnom pravu klasificiraju kao prekršaje, dok ih druge klasificiraju kao kaznena djela. Ova bi se Direktiva trebala primjenjivati bez obzira na način na koji su ti prekršaji klasificirani u nacionalnom pravu.
(10)
Države članice trebale bi jedna drugoj dati pravo pristupa svojem PRV-u s ciljem bolje razmjene informacija i ubrzanja važećih postupaka. U tu svrhu, odredbe koje se odnose na tehničke specifikacije i raspoloživost automatizirane razmjene podataka navedene u prümskim odlukama trebale bi, u što većoj mogućoj mjeri, biti uključene u ovu Direktivu.
(11)
U Odluci 2008/616/PUP utvrđuju se sigurnosne karakteristike za postojeće softverske aplikacije i povezani tehnički zahtjevi za razmjenu podataka o registraciji vozila. Ne dovodeći u pitanje opću primjenjivost te Odluke, te bi se sigurnosne karakteristike i tehnički zahtjevi, zbog regulatorne i praktične učinkovitosti, trebali koristiti za potrebe ove Direktive.
(12)
Postojeće softverske aplikacije trebale bi činiti osnovu za razmjenu podataka u skladu s ovom Direktivom te bi istodobno trebale olakšati državama članicama izvješćivanje Komisije. Te bi aplikacije trebale omogućiti brzu, sigurnu i povjerljivu razmjenu specifičnog PRV-a između država članica. Trebalo bi iskoristiti prednost softverske aplikacije Europskog informacijskog sustava o vozilima i vozačkim dozvolama (Eucaris) koja je, u odnosu na PRV, obvezna za države članice prema prümskim odlukama. Komisija bi trebala ocijeniti i izvijestiti o funkcioniranju softverskih aplikacija koje se koriste u svrhe ove Direktive.
(13)
Područje primjene navedenih softverskih aplikacija trebalo bi se ograničiti na procese upotrijebljene u razmjeni informacija između nacionalnih kontaktnih točaka u državama članicama. Postupci i automatizirani procesi u kojima će se informacije koristiti izvan su područja primjene tih aplikacija.
(14)
Strategija za upravljanje informacijama za unutarnju sigurnost EU-a ima za cilj pronaći najjednostavnija i najisplativija rješenja za razmjenu podataka koja je najlakše pratiti.
(15)
Države članice trebale bi moći kontaktirati vlasnika, korisnika vozila ili osobu utvrđenu na drugi način koju se sumnjiči da je počinila prometni prekršaj protiv sigurnosti prometa na cestama kako bi dotičnu osobu obavijestile o primjenjivim postupcima i pravnim posljedicama prema pravu države članice prekršaja. Pritom bi države članice trebale razmotriti da informacije o prometnim prekršajima protiv sigurnosti prometa na cestama pošalju na jeziku dokumenata za registraciju ili na jeziku za koji je najvjerojatnije da će ga dotična osoba razumjeti, kako bi se osiguralo da ta osoba jasno razumije informacije koje su joj priopćene. Države članice trebale bi primijeniti odgovarajuće postupke kako bi osigurale da je obaviještena samo dotična osoba, a ne treća strana. S tim ciljem, države članice trebale bi koristiti detaljne načine postupanja slične onima koji se primjenjuju nakon počinjenja prekršaja, uključujući, prema potrebi, preporučene pošiljke. Na taj će način toj osobi biti omogućeno da na odgovarajući način reagira na tu pisanu obavijest, posebno tako da zatraži više informacija, plati kaznu ili ostvari svoje pravo na obranu, osobito u slučaju pogrešno identificirane osobe. Daljnji postupci obuhvaćeni su primjenjivim pravnim instrumentima, uključujući instrumente o uzajamnoj pomoći i o uzajamnom priznavanju, na primjer Okvirnom odlukom Vijeća 2005/214/PUP (7).
(16)
Države članice trebale bi osigurati odgovarajući prijevod pisane obavijesti koju šalje država članica prekršaja, kako je predviđeno u Direktivi 2010/64/EU Europskog parlamenta i Vijeća (8).
(17)
S ciljem provedbe politike sigurnosti prometa na cestama kojom se nastoji postići visoka razina zaštite svih sudionika u prometu na cestama u Uniji i uzimajući u obzir vrlo različite okolnosti u Uniji, države članice trebale bi, ne dovodeći u pitanje restriktivnije politike i zakone, djelovati u svrhu osiguravanja većeg približavanja pravila o cestovnom prometu i njihove provedbe između država članica. U svojem izvješću Europskom parlamentu i Vijeću o primjeni ove Direktive, Komisija bi trebala ispitati potrebu razvoja zajedničkih normi s ciljem uspostave usporedivih metoda, praksi i minimalnih normi na razini Unije, uzimajući u obzir međunarodnu suradnju i postojeće sporazume u području sigurnosti prometa na cestama, posebno Bečku konvenciju o cestovnom prometu od 8. studenoga 1968.
(18)
U svojem izvješću Europskom parlamentu i Vijeću o primjeni ove Direktive u državama članicama, Komisija bi trebala ispitati potrebu za zajedničkim kriterijima za daljnja postupanja država članica u slučaju neplaćanja novčane kazne, u skladu sa zakonima i postupcima u državama članicama. Komisija bi se u tom izvješću trebala baviti pitanjima kao što su postupci između nadležnih tijela država članica za prosljeđivanje konačne odluke o izricanju sankcije i/ili novčane kazne te za priznanje i izvršenje konačne odluke.
(19)
Pripremajući preispitivanje ove Direktive, Komisija bi se trebala savjetovati s relevantnim dionicima kao što su tijela za sigurnost prometa na cestama i tijela kaznenog progona ili nadležna tijela, udruženja žrtava i druge nevladine organizacije koje djeluju u području sigurnosti prometa na cestama.
(20)
Bliskija suradnja između tijela kaznenog progona trebala bi ići ruku pod ruku s poštovanjem temeljnih prava, posebno prava na poštovanje privatnosti i zaštitu osobnih podataka, koja su zajamčena posebnim aranžmanima za zaštitu podataka. Ti bi aranžmani posebno trebali uzeti u obzir specifičnu prirodu prekograničnog internetskog pristupa bazama podataka. Potrebno je da softverske aplikacije, koje treba stvoriti, omoguće razmjenu informacija u sigurnim uvjetima i osiguraju povjerljivost prenesenih podataka. Podaci prikupljeni u skladu s ovom Direktivom ne bi se smjeli koristiti u druge svrhe osim onih iz ove Direktive. Države članice trebale bi poštovati obveze u pogledu uvjeta uporabe i privremene pohrane podataka.
(21)
Obrada osobnih podataka predviđena ovom Direktivom primjerena je za ostvarivanje legitimnih ciljeva koji se nastoje postići ovom Direktivom u području sigurnosti prometa na cestama, to jest osiguravanje visoke razine zaštite svih sudionika u prometu u Uniji olakšavajući prekograničnu razmjenu informacija o prometnim prekršajima protiv sigurnosti prometa na cestama, a time i izvršenje sankcija, te se njome ne prelazi ono što je primjereno i potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(22)
Podaci koji se odnose na identifikaciju prekršitelja osobni su podaci. Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (9) trebala bi se primjenjivati na aktivnosti obrade podataka koje se provode primjenom ove Direktive. Ne dovodeći u pitanje postupovne zahtjeve za prigovore i mehanizme pravnog lijeka u dotičnoj državi članici, ispitanik bi, u trenutku kada je obaviješten o prekršaju, trebao biti na odgovarajući način obaviješten o pravu na pristup te pravu na ispravljanje i brisanje osobnih podataka, kao i o najduljem zakonskom razdoblju pohrane podataka. U tom kontekstu, ispitanik bi također trebao imati pravo na ispravak netočnih osobnih podataka ili neposredno brisanje svih podataka koji su nezakonito evidentirani.
(23)
U okviru prümskih odluka, obrada PRV-a koji sadrži osobne podatke podliježe posebnim odredbama o zaštiti podataka navedenima u Odluci 2008/615/PUP. U tom smislu, države članice imaju mogućnost primjenjivati te posebne odredbe na osobne podatke koji se također obrađuju za potrebe ove Direktive, pod uvjetom da osiguraju da obrada podataka povezanih sa svim prekršajima koji su obuhvaćeni ovom Direktivom bude u skladu s nacionalnim odredbama o provedbi Direktive 95/46/EZ.
(24)
Trećim bi zemljama trebalo biti omogućeno sudjelovanje u razmjeni PRV-a pod uvjetom da su s Unijom u tu svrhu sklopile sporazum. Taj bi sporazum trebao uključivati potrebne odredbe o zaštiti podataka.
(25)
Ovom se Direktivom poštuju temeljna prava i načela priznata Poveljom Europske unije o temeljnim pravima, uključujući poštovanje privatnog i obiteljskog života, zaštitu osobnih podataka, pravo na pošteno suđenje, pretpostavku nedužnosti i pravo na obranu.
(26)
Radi ostvarenja cilja razmjene informacija između država članica putem interoperabilnih sredstava, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u pogledu uzimanja u obzir relevantnih izmjena prümskih odluka ili kada se to zahtijeva pravnim aktima Unije koji su izravno relevantni za ažuriranje Priloga I. Posebno je važno da Komisija postupa u skladu sa svojom uobičajenom praksom i provede odgovarajuća savjetovanja tijekom svojeg pripremnog rada, uključujući i ona na razini stručnjaka. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.
(27)
Komisija bi trebala analizirati primjenu ove Direktive s ciljem utvrđivanja daljnjih djelotvornih i učinkovitih mjera za unapređenje sigurnosti prometa na cestama. Ne dovodeći u pitanje obveze prenošenja ove Direktive, Danska, Irska i Ujedinjena Kraljevina trebale bi, prema potrebi, također surađivati s Komisijom u tom radu, kako bi se osiguralo pravovremeno i potpuno izvješćivanje o tom pitanju.
(28)
S obzirom na to da cilj ove Direktive, to jest osiguravanje visoke razine zaštite svih sudionika u prometu u Uniji olakšavanjem prekogranične razmjene informacija o prometnim prekršajima protiv sigurnosti prometa na cestama kada su počinjeni vozilom koje je registrirano u državi članici koja nije ona u kojoj je počinjen prekršaj, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog opsega i učinaka djelovanja oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(29)
S obzirom na to da se Direktiva 2011/82/EU nije primjenjivala na Dansku, Irsku i Ujedinjenu Kraljevinu te je stoga one nisu prenijele u nacionalno zakonodavstvo, primjereno je tim državama članicama dati dovoljno dodatnog vremena da to učine.
(30)
Provedeno je savjetovanje s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka u skladu s člankom 28. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (10) te je on dao mišljenje 3. listopada 2014.,
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Cilj
Cilj je ove Direktive osigurati visoku razinu zaštite svih sudionika u prometu na cestama u Uniji olakšavanjem prekogranične razmjene informacija o prometnim prekršajima protiv sigurnosti prometa na cestama, a time i olakšavanjem izvršenja sankcija, kada su ti prekršaji počinjeni vozilom koje je registrirano u državi članici koja nije država članica u kojoj je počinjen prekršaj.
Članak 2.
Područje primjene
Ova se Direktiva primjenjuje na sljedeće prometne prekršaje protiv sigurnosti prometa na cestama:
(a)
prekoračenje ograničenja brzine;
(b)
vožnja bez korištenja sigurnosnog pojasa;
(c)
prolazak kroz crveno svjetlo;
(d)
vožnja pod utjecajem alkohola;
(e)
vožnja pod utjecajem opojnih droga;
(f)
vožnja bez zaštitne kacige;
(g)
vožnja prometnom trakom u kojoj je zabranjena vožnja;
(h)
nezakonita uporaba mobilnog telefona ili drugog komunikacijskog uređaja u vožnji.
Članak 3.
Definicije
Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„vozilo” znači bilo koje motorno vozilo, uključujući motocikle, koje se uobičajeno koristi za cestovni prijevoz osoba ili robe;
(b)
„država članica prekršaja” znači država članica u kojoj je počinjen prekršaj;
(c)
„država članica registracije” znači država članica u kojoj je registrirano vozilo kojim je počinjen prekršaj;
(d)
„prekoračenje ograničenja brzine” znači vožnja iznad ograničenja brzine koje je na snazi u državi članici prekršaja u odnosu na dotičnu prometnicu ili vrstu vozila;
(e)
„vožnja bez korištenja sigurnosnog pojasa” znači nepoštovanje zahtjeva za korištenjem sigurnosnog pojasa ili sustava za sigurnosno vezivanje djece (sigurnosne sjedalice) u skladu s Direktivom Vijeća 91/671/EEZ (11) i pravom države članice prekršaja;
(f)
„prolazak kroz crveno svjetlo” znači vožnja kroz crveno svjetlo ili neki drugi znak obveze zaustavljanja, kako je utvrđeno u pravu države članice prekršaja;
(g)
„vožnja pod utjecajem alkohola” znači vožnja u alkoholiziranom stanju, kako je utvrđeno u pravu države članice prekršaja;
(h)
„vožnja pod utjecajem opojnih droga” znači vožnja pod utjecajem opojnih droga ili drugih tvari koje imaju sličan učinak, kako je utvrđeno u pravu države članice prekršaja;
(i)
„vožnja bez zaštitne kacige” znači nenošenje zaštitne kacige, kako je utvrđeno u pravu države članice prekršaja;
(j)
„vožnja prometnom trakom u kojoj je zabranjena vožnja” znači nezakonito korištenje prometne trake, kao što je prometna traka za zaustavljanje, prometna traka za javni prijevoz ili privremeno zatvorena prometna traka radi zastoja ili radova na cesti, kako je utvrđeno u pravu države članice prekršaja;
(k)
„nezakonita uporaba mobilnog telefona ili drugog komunikacijskog uređaja u vožnji” znači nezakonita uporaba mobilnog telefona ili nekog drugog komunikacijskog uređaja u vožnji, kako je utvrđeno u pravu države članice prekršaja;
(l)
„nacionalna kontaktna točka” znači nadležno tijelo određeno za razmjenu PRV-a;
(m)
„automatizirana pretraga” znači postupak internetskog pristupa za pretraživanje baza podataka jedne, nekoliko ili svih država članica ili zemalja sudionica;
(n)
„korisnik vozila” znači osoba u čije ime je vozilo registrirano, kako je utvrđeno u pravu države članice registracije.
Članak 4.
Postupak razmjene informacija između država članica
1. U svrhu istraživanja prometnih prekršaja protiv sigurnosti prometa na cestama iz članka 2., države članice daju nacionalnim kontaktnim točkama drugih država članica, navedenima u stavku 2. ovog članka, pristup sljedećim nacionalnim PRV-ima s ovlastima obavljanja automatizirane pretrage u odnosu na njih:
(a)
podacima koji se odnose na vozila; i
(b)
podacima koji se odnose na vlasnike ili korisnike vozila.
Elementi podataka iz točaka (a) i (b), koji su potrebni za obavljanje pretrage, moraju biti u skladu s Prilogom I.
2. U svrhu razmjene podataka kako je navedeno u stavku 1., svaka država članica određuje nacionalnu kontaktnu točku. Ovlasti nacionalnih kontaktnih točaka uređuje primjenjivo pravo dotične države članice.
3. Prilikom obavljanja pretrage u obliku zahtjeva prema drugim tijelima, nacionalna kontaktna točka države članice prekršaja upotrebljava cjeloviti registracijski broj vozila.
Te se pretrage obavljaju u skladu s postupcima opisanima u poglavlju 3. Priloga Odluci 2008/616/PUP, osim u slučaju poglavlja 3. točke 1. Priloga Odluci 2008/616/PUP na koju se primjenjuje Prilog I. ovoj Direktivi.
Država članica prekršaja, u skladu s ovom Direktivom, koristi pribavljene podatke za utvrđivanje osobne odgovornosti za prometne prekršaje protiv sigurnosti prometa na cestama navedene u članku 2. ove Direktive.
4. Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale da se razmjena informacija provodi interoperabilnim elektronskim sredstvima bez razmjene podataka koji uključuju druge baze podataka koje se ne koriste za potrebe ove Direktive. Države članice osiguravaju da se ta razmjena informacija provodi na isplativ i siguran način. Države članice osiguravaju sigurnost i zaštitu podataka koji se prenose, u mjeri u kojoj je to moguće na temelju postojećih softverskih aplikacija, kao što je ona iz članka 15. Odluke 2008/616/PUP, i izmijenjenih verzija tih softverskih aplikacija, u skladu s Prilogom I. ovoj Direktivi i poglavljem 3. točkama 2. i 3. Priloga Direktivi 2008/616/PUP. Izmijenjene verzije softverskih aplikacija osiguravaju internetski modul razmjene u stvarnom vremenu i modul razmjene u serijama, pri čemu potonji omogućuje razmjenu višestrukih zahtjeva ili odgovora u jednoj poruci.
5. Svaka država članica snosi vlastite troškove upravljanja, korištenja i održavanja softverskih aplikacija iz stavka 4.
Članak 5.
Pisana obavijest o prometnim prekršajima protiv sigurnosti prometa na cestama
1. Država članica prekršaja odlučuje hoće li pokrenuti daljnja postupanja u pogledu prometnih prekršaja protiv sigurnosti prometa na cestama navedenih u članku 2.
Ako država članica prekršaja odluči pokrenuti takav postupak, ta država članica, u skladu sa svojim nacionalnim pravom, obavješćuje vlasnika, korisnika vozila ili osobu utvrđenu na drugi način, koju se sumnjiči da je počinila prometni prekršaj protiv sigurnosti prometa na cestama.
Ta obavijest, u mjeri u kojoj je to predviđeno nacionalnim pravom, uključuje pravne posljedice prekršaja na državnom području države članice prekršaja u skladu s pravom te države članice.
2. Prilikom slanja pisane obavijesti vlasniku, korisniku vozila ili osobi utvrđenoj na drugi način, koju se sumnjiči da je počinila prometni prekršaj protiv sigurnosti prometa na cestama, država članica prekršaja uključuje, u skladu sa svojim pravom, sve važne informacije, a posebno prirodu tog prometnog prekršaja protiv sigurnosti prometa na cestama, mjesto, datum i vrijeme počinjenja prekršaja, naziv prekršenih propisa nacionalnog prava i sankciju te, prema potrebi, podatke o uređaju kojim je utvrđen prekršaj. U tu svrhu, država članica prekršaja može koristiti obrazac iz Priloga II.
3. Ako država članica prekršaja odluči pokrenuti daljnja postupanja u pogledu prekršaja protiv sigurnosti prometa na cestama navedenih u članku 2., kako bi osigurala poštovanje temeljnih prava, država članica prekršaja šalje pisanu obavijest na jeziku dokumenta za registraciju vozila, ako je dostupan, ili na jednom od službenih jezika države članice registracije.
Članak 6.
Izvješćivanje Komisije od strane država članica
Svaka država članica šalje sveobuhvatno izvješće Komisiji do 6. svibnja 2016. i svake dvije godine nakon toga.
U tom sveobuhvatnom izvješću navodi se broj automatiziranih pretraga koje je obavila država članica prekršaja i koje je uputila nacionalnoj kontaktnoj točki države članice registracije nakon počinjenja prekršaja na njezinom državnom području, kao i vrsta prekršaja za koje su poslani zahtjevi te broj neuspjelih zahtjeva.
Sveobuhvatno izvješće uključuje i opis situacije na nacionalnoj razini u odnosu na daljnja postupanja u pogledu prekršaja protiv sigurnosti prometa na cestama, na temelju udjela takvih prekršaja nakon kojih je poslana pisana obavijest.
Članak 7.
Zaštita podataka
1. Odredbe o zaštiti podataka iz Direktive 95/46/EZ primjenjuju se na osobne podatke koji se obrađuju u okviru ove Direktive.
2. Svaka država članica posebno osigurava da se osobni podaci koji se obrađuju u okviru ove Direktive u odgovarajućem razdoblju isprave ako su neispravni ili izbrišu ili blokiraju kada više nisu potrebni, u skladu s člancima 6. i 12. Direktive 95/46/EZ, te da se odredi rok za pohranu podataka u skladu s člankom 6. te Direktive.
Države članice osiguravaju da se svi osobni podaci koji se obrađuju u okviru ove Direktive koriste samo za cilj naveden u članku 1. ove Direktive i da ispitanici imaju prava obavješćivanja, pristupa, ispravka, brisanja i blokiranja te prava na naknadu i sudsku zaštitu jednaka onima iz nacionalnog prava kojima se provode relevantne odredbe Direktive 95/46/EZ.
3. Svaka osoba koje se to tiče ima pravo dobiti informaciju o tome koji su osobni podaci koji su evidentirani u državi članici registracije preneseni u državu članicu prekršaja, uključujući datum zahtjeva i nadležno tijelo države članice prekršaja.
Članak 8.
Informacije za sudionike u prometu u Uniji
1. Komisija na svojim internetskim stranicama stavlja na raspolaganje sažetak pravila koja su na snazi u državama članicama u području na koje se odnosi ova Direktiva na svim službenim jezicima institucija Unije. Države članice dostavljaju Komisiji informacije o tim pravilima.
2. Države članice daju sudionicima u prometu potrebne informacije o pravilima koja se primjenjuju na njihovom državnom području i mjerama za provedbu ove Direktive, u suradnji s, između ostalih organizacija, tijelima za sigurnost prometa na cestama, nevladinim organizacijama koje djeluju u području sigurnosti prometa na cestama i autoklubovima.
Članak 9.
Delegirani akti
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte, u skladu s člankom 10., kojima se ažurira Prilog I. s obzirom na tehnički napredak kako bi se uzele u obzir relevantne promjene u prümskim odlukama ili kada se to zahtijeva pravnim aktima Unije koji su izravno relevantni za ažuriranje Priloga I.
Članak 10.
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlasti za donošenje delegiranih akata iz članka 9. dodjeljuju se Komisiji na razdoblje od pet godina počevši od 13. ožujka 2015. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije kraja razdoblja od pet godina. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 9. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Posebno je važno da Komisija postupa u skladu sa svojom uobičajenom praksom i da provede savjetovanja sa stručnjacima, uključujući sa stručnjacima država članica, prije donošenja navedenih delegiranih akata. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 9. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 11.
Revizija Direktive
Ne dovodeći u pitanje odredbe utvrđene u članku 12. stavku 1. drugom podstavku, Komisija do 7. studenoga 2016. Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o primjeni ove Direktive od strane država članica. U svom izvješću Komisija se posebno usredotočuje na sljedeće aspekte i, prema potrebi, priprema prijedloge za njihovu obradu:
-
procjenu trebaju li se u područje primjene ove Direktive dodati i drugi prometni prekršaji protiv sigurnosti prometa na cestama,
-
procjenu učinkovitosti ove Direktive u pogledu smanjenja broja poginulih na cestama Unije,
-
procjenu potrebe razvoja zajedničkih normi za automatiziranu opremu za kontrolu i za postupke. U tom kontekstu, Komisiju se poziva da u okviru zajedničke prometne politike na razini Unije oblikuje smjernice za sigurnost prometa na cestama kako bi se usporedivim metodama i praksama osiguralo veće približavanje u vezi s provedbom pravila o cestovnom prometu od strane država članica. Te smjernice mogu obuhvaćati barem prekršaje navedene u članku 2. točkama (a) do (d),
-
procjenu potrebe da se u okviru relevantnih politika Unije, uključujući zajedničku prometnu politiku, ojača izvršenje sankcija u vezi s prometnim prekršajima protiv sigurnosti prometa na cestama i predlože zajednički kriteriji u vezi s daljnjim postupanjima u slučaju neplaćanja novčanih kazni,
-
mogućnosti za usklađivanje prometnih pravila, prema potrebi,
-
procjenu softverskih aplikacija iz članka 4. stavka 4. s ciljem da se osigura pravilna provedba ove Direktive te zajamči učinkovita, brza, sigurna i povjerljiva razmjena specifičnog PRV-a.
Članak 12.
Prenošenje
1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 6. svibnja 2015. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
Kada države članice donose te odredbe, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Države članice određuju načine tog upućivanja.
Odstupajući od prvog podstavka, Kraljevina Danska, Irska i Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske mogu odgoditi rok iz prvog podstavka do 6. svibnja 2017.
2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 13.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na snagu četvrtog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 14.
Adresati
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 11. ožujka 2015.