ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. října 2014,
kterým se podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES sestavuje na období 2015-2019 seznam odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku
(oznámeno pod číslem C(2014) 7809)
(Text s významem pro EHP)
(2014/746/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 10a odst. 13 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2003/87/ES stanoví, že základním způsobem přidělování povolenek na emise skleníkových plynů provozovatelům zařízení v systému Unie pro obchodování s emisemi (EU ETS) by počínaje rokem 2013 měla být dražba. Způsobilým provozovatelům se však v období 2013-2020 nadále přidělují bezplatné povolenky podle pravidel stanovených směrnicí 2003/87/ES a rozhodnutím Komise 2011/278/EU (2).
(2)
Skutečnost, že neexistuje ambiciózní mezinárodní dohoda o změně klimatu, jejímž cílem by bylo nastavit horní hranici globálního oteplení na 2 °C, by mohla ohrozit příznivé dopady opatření realizovaných Unií. Důsledkem absence mezinárodního závazku by mohl být nárůst emisí skleníkových plynů v třetích zemích, jejichž průmyslová odvětví nejsou vázána srovnatelnými uhlíkovými omezeními (tzv. „únik uhlíku“). V zájmu omezení rizika úniku uhlíku směrnice 2003/87/ES stanoví, že v závislosti na výsledcích mezinárodních jednání Komise sestaví seznam odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku (dále jen „seznam odvětví a pododvětví“). Těmto odvětvím a pododvětvím by měly být přiděleny bezplatné povolenky na 100 % množství určeného podle směrnice 2003/87/ES a rozhodnutí 2011/278/EU, s přihlédnutím k opravnému koeficientu platnému pro všechna odvětví a uvedenému v čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES a stanovenému v příloze II rozhodnutí Komise 2013/448/EU (3).
(3)
V této souvislosti Komise analyzovala, do jaké míry se třetí země, které mají rozhodující podíl na celosvětové produkci odvětví a pododvětví zařazených na seznam odvětví, u nichž se předpokládá únik uhlíku, pevně zavázaly snížit v příslušných odvětvích emise skleníkových plynů, a zda jsou jejich závazky srovnatelné se závazky Unie a plněny ve stejném časovém rámci. Kromě toho se také posuzovalo, do jaké míry je výkonnost zařízení v těchto zemích srovnatelná s výkonností zařízení v Unii. Komise dospěla k závěru, že závazky ke snížení emisí skleníkových plynů nejsou dostatečně srovnatelné, a srovnatelnost uhlíkové výkonnosti je tak irelevantní.
(4)
První seznam odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, byl sestaven v roce 2009 pro roky 2013 a 2014 v rámci rozhodnutí Komise 2010/2/EU (4).
(5)
Posouzení by se mělo zakládat na určitém počtu kvalitativních a kvantitativních kritérií a na údajích z posledních tří let. V tomto smyslu použila Komise údaje z let 2009, 2010 a 2011, neboť za rok 2012 byly k dispozici údaje jen k některým parametrům.
(6)
Při sestavování seznamu odvětví a pododvětví Komise posuzovala riziko úniku uhlíku v odvětvích a pododvětvích podle klasifikace NACE-4, statistické klasifikace ekonomických činností v rámci Evropské unie podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 (5). V rámci klasifikace NACE-4 jsou odvětví přesně definovaná a jsou k dispozici optimální údaje. Každému odvětví je přiřazen čtyřmístný číselný kód a každému pododvětví šestimístný kód CPA nebo osmimístný kód Prodcom, tedy kód podle klasifikace zboží používané pro statistické účely v odvětví průmyslové produkce v Unii, která vychází přímo z klasifikace NACE.
(7)
Jednotlivá odvětví byla nejdříve posouzena na základě kvantitativních kritérií uvedených v čl. 10a odst. 15 a 16 směrnice 2003/87/ES. Pro aplikaci těchto kvantitativních kritérií musela Komise určit součet přímých a nepřímých dodatečných nákladů spojených s uplatňováním směrnice 2003/87/ES.
(8)
Přímé dodatečné náklady spojené s množstvím povolenek, které by dané odvětví muselo koupit, kdyby nebylo považované za odvětví se značným rizikem úniku uhlíku, byly vypočteny na základě údajů o přímých emisích CO2 za jednotlivá odvětví. Tyto údaje pro výpočet přímých nákladů jednotlivých odvětví byly převzaty z protokolu transakcí Evropské unie (EUTL), jenž se považuje za nejpřesnější a nejtransparentnější zdroj dat o emisích CO2 na úrovni zařízení. V databázi EUTL však nejsou k dispozici data pro odvětví a skleníkové plyny, na něž se systém EU ETS vztahuje až od 1. ledna 2013. Komise proto v daných případech použila údaje o přímých emisích CO2, které poskytly členské státy v rámci vnitrostátních prováděcích opatření podle rozhodnutí 2011/278/EU.
(9)
Pro účely stanovení nepřímých dodatečných nákladů Komise shromáždila data o spotřebě elektrické energie podle odvětví poskytnutá členskými státy a ujistila se, že spotřeba elektřiny nebyla pod různými kódy NACE započítaná dvakrát. K určení objemu emisí spojených s výrobou elektřiny spotřebované v různých odvětvích Komise pro účely seznamu odvětví a pododvětví v rozhodnutí 2010/2/EU použila faktor průměrných emisí odvozený z celkové skladby pohonných hmot pro výrobu elektřiny, který, jak usoudila, vycházel z nejpřesnějších údajů. Tentýž faktor průměrných emisí byl použit i v posudcích, na nichž se zakládá toto rozhodnutí.
(10)
Kromě toho, aby Komise mohla určit přímé a nepřímé dodatečné náklady, musela provést odhad průměrné ceny uhlíku. Při posuzování pro účely sestavení seznamu odvětví a pododvětví byla použita předpokládaná cena uhlíku 30 EUR za tunu ekvivalentu CO2. V době platnosti rozhodnutí 2010/2/EU se předpokládaná cena uhlíku použitá v posudcích značně lišila od ceny skutečné, která byla výrazně nižší. Komise ovšem ve svém sdělení nazvaném „Rámec politiky v oblasti klimatu a energetiky na období 2020-2030“ (6) navrhla bezpodmínečně snížit emise skleníkových plynů do roku 2030 o 40 % oproti stavu v roce 1990 a nastavit tomu odpovídající cíl pro energii z obnovitelných zdrojů. Navrhla také vytvořit v systému EU ETS rezervu pro zachování stability trhu. Vzhledem k těmto okolnostem se proto předpokládá, že cena uhlíku se bude v budoucnu více řídit snižováním emisí ve střednědobém a dlouhodobém horizontu. Používat při posuzování pro účely tohoto rozhodnutí i nadále předpokládanou cenu uhlíku na úrovni 30 EUR za ekvivalent tuny CO2 se proto jeví jako odůvodněné.
(11)
Přímé a nepřímé dodatečné náklady by se měly počítat jako podíl hrubé přidané hodnoty. K odhadu hrubé přidané hodnoty u jednotlivých odvětví byla použita data ze strukturální statistiky podnikání Eurostatu.
(12)
Dále Komise posoudila intenzitu obchodu jednotlivých odvětví a pododvětví na základě dat získaných z databáze Eurostatu Comext.
(13)
Celkem posoudila Komise 245 průmyslových odvětví a 24 pododvětví zařazených do oddílů „Těžba a dobývání“ a „Zpracovatelský průmysl“ klasifikace NACE. Odvětví a pododvětví uvedená v bodě 1 přílohy tohoto rozhodnutí splňují kritéria podle čl. 10a odst. 15 a 16 směrnice 2003/87/ES a měla by být považována za odvětví a pododvětví, jimž hrozí značné riziko úniku uhlíku.
(14)
Řada odvětví, u nichž se na základě kvantitativních kritérií stanovených v čl. 10a odst. 15 a 16 nemělo za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, byla posouzena z hlediska kvalitativních kritérií podle čl. 10a odst. 17 směrnice 2003/87/ES. Z kvalitativního hlediska byla posouzena odvětví, jež splňovala kvalitativní kritéria při sestavování předchozího seznamu, odvětví považovaná za mezní případy a odvětví, u nichž si posouzení vyžádali zástupci průmyslových podniků.
(15)
V případě odvětví „Konečná úprava textilií“ (kód NACE 1330), „Výroba pálených zdicích materiálů, tašek, dlaždic a podobných výrobků“ (kód NACE 2332), „Výroba sádrových výrobků pro stavební účely“ (kód NACE 2362), „Odlévání železa“ (kód NACE 2451) a „Odlévání lehkých kovů“ (kód NACE 2453) byla aktualizována kvalitativní posouzení provedená v rámci sestavování předchozího seznamu odvětví a pododvětví platného pro roky 2013 a 2014. Bylo přitom zjištěno, že skutečnosti, které byly důvodem pro zařazení těchto odvětví na seznam odvětví a pododvětví, stále platí. Proto by tato odvětví a pododvětví měla být považována za odvětví a pododvětví, u nichž hrozí značné riziko úniku uhlíku, i v období 2015-2019.
(16)
Bylo provedeno kvalitativní posouzení odvětví „Výroba sladu“ (kód NACE 1106), neboť představuje mezní případ ve vztahu k čl. 10a odst. 16 písm. b) směrnice 2003/87/ES. S ohledem na zvýšené náklady plynoucí z provádění směrnice 2003/87/ES prokázalo posouzení vysokou intenzitu obchodu a významný propad ziskovosti tohoto odvětví v Unii. Nízké ziskové marže omezují investiční možnosti zařízení a jejich schopnost snižovat emise. Na základě kombinovaného dopadu těchto faktorů by mělo být odvětví považováno za odvětví, u nějž se má za to, že mu hrozí značné riziko úniku uhlíku.
(17)
Odvětví uvedená v bodě 2 přílohy by měla být považována za odvětví, u nichž na základě kvalitativních kritérií hrozí značné riziko úniku uhlíku.
(18)
Jelikož seznam odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, který má tvořit přílohu tohoto rozhodnutí, má platit pro období 2015-2019, mělo by se toto rozhodnutí použít od 1. ledna 2015.
(19)
Z důvodu právní jistoty a přehlednosti by rozhodnutí 2010/2/EU mělo být s účinností od 1. ledna 2015 zrušeno.
(20)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Má se za to, že odvětvím a pododvětvím uvedeným v příloze hrozí značné riziko úniku uhlíku.
Článek 2
Rozhodnutí 2010/2/EU se s účinností od 1. ledna 2015 zrušuje.
Článek 3
Toto rozhodnutí se použije od 1. ledna 2015.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 27. října 2014.
ODLUKA KOMISIJE
оd 27. listopada 2014.
o utvrđivanju, u skladu s Direktivom 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, popisa sektora i podsektora koji se smatraju izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika, za razdoblje od 2015. do 2019.
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 7809)
(Tekst značajan za EGP)
(2014/746/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (1), a posebno njezin članak 10.a stavak 13.,
budući da:
(1)
Direktivom 2003/87/EZ propisuje se da bi dražba trebala biti osnovno načelo za raspodjelu emisijskih jedinica stakleničkih plinova operaterima postrojenja u okviru područja primjene sustava Unije za trgovanje emisijama (dalje u tekstu: „EU ETS”) od 2013. godine nadalje. Međutim, operateri koji ispunjavaju uvjete nastavit će dobivati besplatne emisijske jedinice od 2013. do 2020. u skladu s pravilima navedenima u Direktivi 2003/87/EZ i Odluci Komisije 2011/278/EU (2).
(2)
Činjenica da ne postoji ambiciozan međunarodni sporazum o klimatskim promjenama s ciljem ograničavanja globalnog povećanja temperature na 2 °C mogla bi ugroziti korisne učinke aktivnosti Unije. Budući da ne postoje obvezujuće mjere na međunarodnoj razini, moglo bi doći do povećanja emisija stakleničkih plinova u trećim zemljama u kojima industrija ne podliježe sličnim ograničenja za ugljik (dalje u tekstu: „istjecanje ugljika”). Kako bi se smanjio taj rizik od istjecanja ugljika, Direktivom 2003/87/EZ propisuje se da, ovisno o ishodu međunarodnih pregovora, Komisija treba odrediti popis sektora i podsektora koji se smatraju izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika (dalje u tekstu: „popis sektora i podsektora”). Ti sektori i podsektori trebali bi dobivati besplatne emisijske jedinice u vrijednosti od 100 % količine utvrđene na temelju Direktive 2003/87/EZ i Odluke 2011/278/EU, ovisno o međusektorskom faktoru korekcije iz članka 10.a stavka 5. Direktive 2003/87/EZ i iz Priloga II. Odluci Komisije 2013/448/EU (3).
(3)
U vezi s tim Komisija je analizirala u kojoj se mjeri treće zemlje koje predstavljaju ključan udio globalne proizvodnje proizvoda u sektorima i podsektorima koji su uvršteni u popis jer se smatraju izloženima riziku od istjecanja ugljika čvrsto obvezuju smanjiti emisije stakleničkih plinova u odgovarajućim sektorima te jesu li njihove obveze usporedive s onima Unije i provode li se u istom vremenskom okviru. Ispitivalo se i u kojoj je mjeri učinkovitost postrojenja u tim zemljama usporediva s postrojenjima u Uniji. Komisija je zaključila da se ne može utvrditi dovoljna usporedivost obvezivanja na smanjenje emisija stakleničkih plinova te stoga usporedivost učinkovitosti u pogledu emisija ugljika nije relevantna.
(4)
Prvi popis sektora i podsektora koji se smatraju izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika utvrđen je 2009. godine Odlukom Komisije 2010/2/EU (4) za 2013. i 2014.
(5)
Procjena bi se trebala temeljiti na nizu kvantitativnih i kvalitativnih kriterija te na podacima iz posljednjih triju godina. Komisija je stoga koristila podatke iz 2009., 2010. i 2011., budući da su podaci iz 2012. bili dostupni samo za neke parametre.
(6)
Kako bi utvrdila popis sektora i podsektora, Komisija je procijenila rizik od istjecanja ugljika u sektorima i podsektorima razine NACE 4 statističke klasifikacije ekonomskih djelatnosti u Uniji u skladu s Uredbom (EZ) br. 1893/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (5). Razina NACE 4 razina je s optimalnom dostupnošću podataka i točnim definiranjem sektora. Sektor se označava na četveroznamenkastoj razini klasifikacije NACE, a podsektor na šesteroznamenkastoj razini klasifikacije CPA ili osmeroznamenkastoj razini klasifikacije Prodcom, to jest, klasifikacije robe za statistiku o industrijskoj proizvodnji u Uniji, koja je nastala izravno iz klasifikacije NACE.
(7)
Sektori su prvi put procijenjeni na temelju kvantitativnih kriterija iz članka 10.a stavaka 15. i 16. Direktive 2003/87/EZ. Za primjenu navedenih kvantitativnih kriterija Komisija je morala odrediti ukupni iznos izravnih i neizravnih dodatnih troškova nastalih provedbom Direktive 2003/87/EZ.
(8)
Izravni dodatni troškovi, nastali zbog količine emisijskih jedinica koju bi sektor morao kupiti ako se ne smatra izloženim značajnom riziku od istjecanja ugljika, izračunati su na temelju podataka o izravnim emisijama CO2 na sektorskoj razini. Dnevnik transakcija Europske unije (dalje u tekstu: „EUTL”) smatra se najpreciznijim i najtransparentnijim izvorom podataka o emisijama CO2 na razini postrojenja i stoga se podaci iz EUTL-a koriste za izračunavanje izravnih troškova za sektore. Za sektore i stakleničke plinove koji su obuhvaćeni EU ETS-om tek od 1. siječnja 2013. nema dostupnih podataka o emisijama u EUTL-u. Stoga je u tim slučajevima Komisija koristila podatke o izravnim emisijama CO2 koje su države članice navele u nacionalnim provedbenim mjerama na temelju Odluke 2011/278/EU.
(9)
Kako bi odredila neizravne dodatne troškove, Komisija je od država članica prikupljala podatke o potrošnji električne energije na sektorskoj razini, osiguravajući da se potrošena električna energija ne računa dvostruko pod različitim oznakama NACE-a. Za određivanje emisija povezanih s proizvodnjom električne energije potrošene u različitim sektorima s popisa sektora i podsektora u Odluci 2010/2/EU Komisija je koristila prosječni faktor emisije dobiven iz ukupne mješavine goriva za proizvodnju električne energije, jer je procijenjeno da se taj faktor temelji na najpreciznijim podacima. Isti prosječni faktor emisije upotrijebljen je i za procjene na kojima se temelji ova Odluka.
(10)
Nadalje, radi utvrđivanja izravnih i neizravnih dodatnih troškova, Komisija je morala procijeniti prosječnu cijenu ugljika. Kako bi sastavila prvi popis sektora i podsektora, za procjene se koristila pretpostavljenom cijenom ugljika od 30 EUR po toni ekvivalenta CO2. U razdoblju primjene Odluke 2010/2/EU pretpostavljena cijena ugljika korištena pri procjenama i stvarna cijena ugljika znatno su se razlikovale, tj. stvarna je cijena bila znatno niža. Međutim, Komisija je u svojoj Komunikaciji pod nazivom „Okvir za klimatsku i energetsku politiku u razdoblju 2020.-2030.” (6) predložila cilj bezuvjetnog smanjenja emisija stakleničkih plinova do 2030. godine za 40 % u usporedbi s 1990. i odgovarajući cilj za obnovljive izvore energije. Komisija je predložila i uspostavu pričuve za stabilnost tržišta u EU ETS-u. U tim okolnostima, očekuje se da će na cijenu ugljika u budućnosti u većoj mjeri utjecati srednjoročna i dugoročna smanjenja emisija. Stoga se smatra opravdanim i dalje se koristiti pretpostavkom cijene od 30 EUR po toni ekvivalenta CO2 za procjene na kojima se temelji ova Odluka.
(11)
Izravne i neizravne dodatne troškove treba izračunavati kao dio bruto dodane vrijednosti. Za procjenu bruto dodane vrijednosti na razini sektora korišteni su podaci iz strukturne poslovne statistike Eurostata.
(12)
Nadalje, Komisija je procijenila intenzitet trgovine za svaki sektor i podsektor na temelju podataka iz Eurostatove baze podataka Comext.
(13)
Ukupno je Komisija procijenila 245 industrijskih sektora i 24 podsektora razvrstana u područja klasifikacije NACE „Rudarstvo i vađenje” i „Prerađivačka industrija”. Sektori i podsektori navedeni u točki 1. Priloga ovoj Odluci udovoljavaju kriterijima utvrđenima člankom 10.a stavcima 15. i 16. Direktive 2003/87/EZ i treba ih smatrati izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika.
(14)
Procjene na temelju kvalitativnih kriterija iz članka 10.a stavka 17. Direktive 2003/87/EZ provedene su u brojnim sektorima koji se nisu smatrali izloženima riziku od istjecanja ugljika prema kvantitativnim kriterijima iz članka 10.a stavaka 15. i 16. Kvalitativne procjene provodile su se u slučajevima koji su udovoljavali kvalitativnim kriterijima u kontekstu određivanja prethodnog popisa, u sektorima koji se smatraju graničnim slučajevima i na zahtjev predstavnika industrije.
(15)
U slučaju sektora „Dovršavanje tekstila” (oznaka NACE 1330), „Proizvodnja opeke, crijepa i ostalih proizvoda od pečene gline za građevinarstvo” (oznaka NACE 2332), „Proizvodnja proizvoda od gipsa za građevinarstvo” (oznaka NACE 2362), „Lijevanje željeza” (oznaka NACE 2451) i „Lijevanje lakih metala” (oznaka NACE 2453), kvalitativne procjene provedene u kontekstu određivanja prethodnog popisa sektora i podsektora, valjane za 2013. i 2014., ažurirane su. Zaključeno je da još uvijek prevladavaju okolnosti koje opravdavaju uvrštavanje tih sektora u popis sektora i podsektora. Prema tome, te sektore treba smatrati izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika i za razdoblje 2015.-2019.
(16)
Kvalitativna procjena provedena je za sektor „Proizvodnja slada” (oznaka NACE 1106) jer je taj sektor obuhvaćao graničan slučaj s obzirom na članak 10.a stavak 16. točku (b) Direktive 2003/87/EZ. Uzimajući u obzir povećane troškove proizašle iz provedbe Direktive 2003/87/EZ, procjena je pokazala velik intenzitet trgovine i značajan pad profitabilnosti tog sektora u Uniji. Niske profitne marže ograničavaju kapacitet postrojenja za ulaganje i smanjenje emisija. Na temelju zajedničkog učinka tih čimbenika, taj sektor treba smatrati izloženim značajnom riziku od istjecanja ugljika.
(17)
Sektore navedene u točki 2. Priloga treba smatrati izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika na temelju kvalitativnih kriterija.
(18)
Budući da će popis sektora i podsektora koji se smatraju izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika, određen u Prilogu, vrijediti za razdoblje od 2015. do 2019., ova se Odluka treba primjenjivati od 1. siječnja 2015.
(19)
Radi pravne sigurnosti i jasnoće, Odluku 2010/2/EU treba staviti izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2015.
(20)
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora za klimatske promjene,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Sektori i podsektori navedeni u Prilogu smatraju se izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika.
Članak 2.
Odluka 2010/2/EU stavlja se izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2015.
Članak 3.
Ova se Odluka primjenjuje od 1. siječnja 2015.
Članak 4.
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 27. listopada 2014.