NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 516/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se zřizuje Azylový, migrační a integrační fond, mění rozhodnutí Rady 2008/381/ES a zrušují rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 573/2007/ES a č. 575/2007/ES a rozhodnutí Rady 2007/435/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 78 odst. 2 a čl. 79 odst. 2 a 4 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cíl Unie, který spočívá ve vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva, by mělo být mimo jiné dosaženo prostřednictvím společných rámcových opatření azylové a přistěhovalecké politiky založené na solidaritě mezi členskými státy a spravedlivé vůči třetím zemím a jejich státním příslušníkům. Evropská rada dne 2. prosince 2009 uznala, že je v zájmu podpory vývoje politiky v oblasti azylu a migrace zapotřebí v rámci Unie zvýšit pružnost a soudržnost finančních zdrojů, a to jak z hlediska rozsahu, tak z hlediska použitelnosti.
(2)
S cílem přispět k rozvoji společné azylové a přistěhovalecké politiky Unie a k posílení prostoru svobody, bezpečnosti a práva s ohledem na uplatňování zásad solidarity a sdílené odpovědnosti mezi členskými státy, jakož i zásady spolupráce se třetími zeměmi by se měl tímto nařízením zřídit Azylový, migrační a integrační fond (dále jen „fond“).
(3)
Fond by měl odrážet potřebu zvýšené flexibility a zjednodušení při respektování požadavků ohledně předvídatelnosti a při zajištění spravedlivého a transparentního rozdělování zdrojů za účelem splnění obecných a specifických cílů stanovených v tomto nařízení.
(4)
Účinnost opatření a kvalita výdajů jsou hlavními zásadami při provádění fondu. Fond by měl být rovněž prováděn co nejefektivnějším a uživatelsky nejvstřícnějším způsobem.
(5)
Nová struktura o dvou pilířích by měla přispět ke zjednodušení, racionalizaci, konsolidaci a transparentnosti financování v oblasti vnitřních věcí. Mělo by se usilovat o součinnost, soudržnost a doplňkovost mezi různými fondy a programy, a to i s ohledem na přidělování finančních prostředků na společné cíle. Mělo by se však vyloučit jakékoli překrývání mezi různými nástroji financování.
(6)
Fond by měl vytvořit pružný rámec, který by členským státům umožňoval přijímat finanční prostředky v rámci jejich národních programů na podporu oblastí politik spadajících do působnosti tohoto fondu, a to podle konkrétní situace a potřeb a s ohledem na obecné i specifické cíle fondu, u nichž by byla finanční podpora vyhodnocena jako nejúčinnější a nejvhodnější.
(7)
Fond by měl být vyjádřením solidarity formou finanční pomoci členským státům. Měl by posílit účinné řízení migračních toků do Unie v oblastech s maximální přidanou hodnotou Unie, zejména sdílením odpovědnosti mezi členskými státy, sdílením odpovědnosti se třetími zeměmi a posílením spolupráce s nimi.
(8)
Za účelem přispění k dosažení obecného cíle fondu členské státy zajistí, aby jejich národní programy zahrnovaly akce zaměřené na specifické cíle tohoto nařízení a aby přidělování zdrojů cílům zajišťovalo, že tyto mohou být splněny. V mimořádném případě, kdy si určitý členský stát přeje odchýlit se od minimálních procentních podílů stanovených v tomto nařízení by měl dotyčný členský stát předložit podrobné odůvodnění v rámci svého národního programu.
(9)
V zájmu zajištění jednotné a vysoce kvalitní azylové politiky, jakož i v zájmu uplatňování vyšších standardů mezinárodní ochrany by měl fond přispívat k účinnému fungování společného evropského azylového systému, který zahrnuje opatření týkající se politiky, právních předpisů a budování kapacit ve spolupráci s jinými členskými státy, agenturami Unie a se třetími zeměmi.
(10)
Je vhodné podporovat a zvyšovat úsilí členských států o plné a řádné provádění acquis Unie v oblasti azylu, a to zejména s cílem poskytnout odpovídající podmínky přijímání vysídleným osobám, žadatelům o mezinárodní ochranu a osobám požívajícím mezinárodní ochrany a s cílem zajistit správné určení jejich postavení v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU (4), uplatňovat spravedlivé a účinné azylové řízení a prosazovat osvědčené postupy v oblasti azylu, tak aby byla chráněna práva osob, jež žádají o mezinárodní ochranu, a aby azylové systémy členských států mohly účinně fungovat.
(11)
Fond by měl poskytnout přiměřenou podporu společnému úsilí členských států při určování, sdílení a prosazování osvědčených postupů a při vytváření účinných struktur spolupráce s cílem zvýšit kvalitu rozhodování v rámci společného evropského azylového systému.
(12)
Fond by měl doplnit a podpořit činnost Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, jenž byl zřízen nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 (5) s cílem koordinovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu, poskytovat podporu členským státům, jejichž azylové systémy jsou vystaveny mimořádnému tlaku, a přispět k provádění společného evropského azylového systému. Komise může využít možnost poskytnutou nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) svěřit Evropskému podpůrnému úřadu pro otázky azylu provádění specifických úkolů a ad hoc úkolů, jako je koordinace akcí členských států souvisejících se znovuusídlením v souladu s nařízením (EU) č. 439/2010.
(13)
Fond by měl podporovat úsilí Unie a členských států spojené se zvyšováním kapacity členských států rozvíjet, monitorovat a hodnotit jejich azylové politiky s ohledem na jejich závazky vyplývající ze stávajících právních předpisů Unie.
(14)
Fond by měl podporovat členské státy v jejich úsilí poskytnout uprchlíkům a vysídleným osobám, které jsou Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) označeny za způsobilé ke znovuusídlení, mezinárodní ochranu a trvalé řešení na vlastním území, jako je například posouzení potřeb souvisejících se znovuusídlením a přesun příslušných osob na vlastní území s tím, že jim zaručí bezpečné právní postavení a podpoří jejich účinnou integraci.
(15)
Fond by měl poskytovat podporu novým postojům týkajícím se přístupu k azylovým řízením bezpečnějším způsobem, zejména zaměřením se na hlavní země tranzitu, jako jsou programy ochrany zacílené na specifické skupiny či určité postupy pro posuzování žádostí o azyl.
(16)
Fond se vyznačuje tím, že by měl mít možnost podporovat dobrovolné operace s rozdělením zátěže dohodnuté mezi členskými státy a spočívající v přesunu žadatelů o mezinárodní ochranu a osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého.
(17)
Partnerství a spolupráce se třetími zeměmi na zajištění odpovídajícího řízení přílivu žadatelů o azyl či jiný druh mezinárodní ochrany představují základní prvky azylové politiky Unie. V zájmu zajištění co nejrychlejšího přístupu k mezinárodní ochraně a trvalých řešení, mimo jiné v rámci regionálních programů ochrany, by měl fond zahrnovat silnou unijní složku věnovanou znovuusídlení.
(18)
V zájmu zlepšení a posílení procesu integrace do evropských společností by měl fond usnadňovat legální migraci do Unie v souladu s hospodářskými a sociálními potřebami členských států a zajišťovat přípravu procesu integrace již v zemi původu státních příslušníků třetích zemí, kteří přicházejí do Unie.
(19)
Při podpoře ucelených strategií konkrétně zaměřených na podporu integrace státních příslušníků třetích zemí na celostátní, případně místní nebo regionální úrovni by měl fond v zájmu účinnosti a dosažení co největší přidané hodnoty postupovat cílenějším způsobem. Tyto strategie by měly být prováděny především místními či regionálními orgány a nestátními subjekty, přičemž by neměly být vyloučeny orgány s celostátní působností, zejména pokud by tak vyžadovala konkrétní správní organizace daného členského státu nebo pokud by byly v daném státě akce v oblasti integrace prováděny ve sdílené pravomoci ústředních a decentralizovaných správních orgánů. Provádějící organizace by z řady dostupných opatření měly vybrat ta, která jsou nejvhodnější s ohledem na jejich konkrétní situaci.
(20)
Provádění fondu by mělo být v souladu se společnými základními principy Unie v oblasti integrace, které jsou uvedeny ve Společném programu pro integraci.
(21)
Oblast působnosti integračních opatření by v zájmu zajištění komplexního přístupu k integraci měla rovněž zahrnovat osoby požívající mezinárodní ochrany, přičemž je třeba zohlednit specifické rysy těchto cílových skupin. Pokud jsou integrační opatření kombinována s opatřeními při přijetí, měly by akce případně zahrnovat i žadatele o mezinárodní ochranu.
(22)
Pro zajištění soudržné reakce Unie na integraci státních příslušníků třetích zemí by akce financované z fondu měly být specifické ve vztahu k akcím financovaným v rámci Evropského sociálního fondu, s kterými by se měly vzájemně doplňovat. V této souvislosti by se mělo od orgánů členských států odpovědných za provádění tohoto fondu vyžadovat, aby zřídily mechanismy spolupráce a koordinace s orgány, které členské státy pověřily řízením intervencí Evropského sociálního fondu.
(23)
Z praktických důvodů se mohou některé akce týkat skupiny lidí, na niž se lze účinněji obrátit jako na celek bez rozlišování mezi jejími členy. Bylo by proto vhodné stanovit, aby měly členské státy, které si to přejí, možnost stanovit v jejich národních programech, že opatření pro integraci mohou zahrnovat nejbližší příbuzné státních příslušníků třetích zemí, je-li to nezbytné pro účinné provádění takových akcí. Za „nejbližší příbuzné“ by měli být považováni manželé(manželky)/partneři(partnerky), jakož i jakákoli osoba s přímými rodinnými vazbami v sestupné či vzestupné linii na státního příslušníka třetí země, na nějž jsou dané integrační akce zaměřeny, která by jinak nebyla do oblasti působnosti fondu zahrnuta.
(24)
Fond by měl podporovat členské státy při zavádění strategií zaměřených na organizování legální migrace, posílit jejich celkovou schopnost rozvíjet, zavádět, monitorovat a hodnotit veškeré strategie a politiky týkající se přistěhovalectví a integrace, jakož i politiky a opatření zaměřená na státní příslušníky třetích zemí, a to včetně právních nástrojů Unie. Měl by také podporovat výměnu informací a osvědčených postupů a spolupráci mezi různými správními útvary i s dalšími členskými státy.
(25)
Unie by měla pokračovat v provádění partnerství v oblasti mobility a rozšiřovat jejich využití coby hlavního strategického, komplexního a dlouhodobého rámce spolupráce se třetími zeměmi v oblasti řízení migrace. Z fondu by se měly podporovat činnosti v rámci partnerství v oblasti mobility, jež jsou prováděny buď na území Unie, nebo ve třetích zemích a jejichž cílem je sledovat potřeby a priority Unie, zvláště akce, které zajišťují kontinuitu financování zahrnujícího jak Unii, tak třetí země.
(26)
Je vhodné i nadále podporovat a podněcovat členské státy v jejich úsilí o zlepšování řízení v oblasti navracení státních příslušníků třetích zemí ve všech jeho aspektech, a to s ohledem na trvalé, spravedlivé a účinné provádění společných norem pro navracení osob, stanovených zejména ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES (7). Fond by měl podporovat jak rozvoj strategií pro navracení osob na vnitrostátní úrovni v rámci koncepce integrovaného řízení navracení, tak i opatření podporující jejich účinné provádění ve třetích zemích.
(27)
Pokud jde o dobrovolné návraty osob, včetně osob, které si návrat přejí, i když nejsou povinny území opustit, je třeba pro tyto osoby navrhnout pobídky, jako je například přednostní zacházení ve formě rozšířené pomoci při návratu. Tento druh dobrovolného návratu je z hlediska nákladové efektivnosti v zájmu vracejících se osob i v zájmu orgánů. Členské státy by měly být podněcovány k tomu, aby dávaly přednost dobrovolným návratům.
(28)
Z politického hlediska jsou ovšem dobrovolné a nucené návraty navzájem propojené a jejich účinky se navzájem posilují, a proto by členské státy měly být vybízeny k tomu, aby v rámci svého systému řízení navracení osob posílily doplňkovost obou těchto forem. Vyhoštění je nezbytné provádět v zájmu zachování integrity přistěhovalecké a azylové politiky Unie a přistěhovaleckých a azylových systémů členských států. Proto je možnost vyhoštění předpokladem, jenž zaručí, že nedojde k narušení této politiky a že budou prosazovány zásady právního státu, což je samo o sobě nezbytné pro vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Z fondu by tedy měly být podporovány akce členských států zaměřené na usnadnění vyhoštění, případně v souladu s normami stanovenými v právu Unie a při plném respektování základních práv a důstojnosti navracených osob.
(29)
Je zásadní, aby v zemi návratu fond podporoval specifická opatření určená vracejícím se osobám, jež jim zajistí opravdový návrat do jejich města či regionu původu za dobrých podmínek a jež podpoří jejich trvalé opětovné začlenění do jejich společenství.
(30)
Dohody Unie o zpětném přebírání osob jsou nedílnou součástí návratové politiky Unie a ústředním nástrojem účinného řízení migračních toků, neboť usnadňují rychlé navracení nelegálních migrantů. Tyto dohody představují důležitý prvek v rámci dialogu a spolupráce se třetími zeměmi původu a tranzitu nelegálních migrantů a v zájmu účinnosti strategií pro navracení osob na úrovni členských států i Unie by mělo být podporováno jejich provádění ve třetích zemích.
(31)
Fond by měl doplňovat a posilovat aktivity prováděné Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, která byla zřízena nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (8) a jejímž jedním z úkolů je poskytovat členským státům nezbytnou pomoc při organizaci společných návratových operací a určit osvědčené postupy v oblasti získávání cestovních dokladů a vyhošťování neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí na území členských států, jakož i napomáhat členským státům za okolností, které vyžadují zvýšenou technickou a operativní pomoc na vnějších hranicích s přihlédnutím k případům, které mohou představovat humanitární nouzi a vyžadovat záchranné operace na moři.
(32)
Vedle podporování návratu osob, jak je stanoveno v tomto nařízení, by měl fond podporovat rovněž jiná opatření pro boj proti nedovolenému přistěhovalectví nebo obcházení stávajících právních předpisů v oblasti migrace, čímž by zajišťoval integritu imigračních systémů členských států.
(33)
Při čerpání z fondu by měly být plně dodržovány práva a zásady, jež jsou zakotveny v Listině základních práv Evropské unie a základní práva zakotvená v příslušných mezinárodních nástrojích, včetně příslušné judikatury Evropského soudu pro lidská práva. Způsobilé akce by měly zohledňovat přístup k ochraně migrantů, uprchlíků a žadatelů o azyl založený na lidských právech a zejména by měly zajistit, že bude věnována zvláštní pozornost specifické situaci zranitelných osob, zejména žen, nezletilých osob bez doprovodu a jiných ohrožených nezletilých osob, na něž je třeba zaměřit cílená opatření.
(34)
Pojmy „zranitelné osoby“ a „rodinní příslušníci“ jsou v různých aktech příslušných pro toto nařízení vymezeny různě. Měly by proto být chápány ve smyslu příslušného aktu s ohledem na kontext, v němž jsou použity. V souvislosti se znovuusídlením by měly členské státy, které znovuusídlení provádějí, podrobně konzultovat UNHCR ohledně pojmu „rodinní příslušníci“ v souvislosti se svou praxí v oblasti znovuusídlení a faktickými postupy znovuusídlování.
(35)
Opatření, která se provádějí ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím a která dostávají podporu z fondu, by měla být přijímána v součinnosti a soudržnosti s ostatními akcemi, probíhajícími mimo Unii za podpory zeměpisně a tematicky zaměřených nástrojů v oblasti vnější pomoci Unie. Při provádění těchto akcí by se mělo usilovat především o plnou soudržnost se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti a zahraniční politiky Unie, které jsou vůči dotyčné zemi či oblasti uplatňovány. Tato opatření by se neměla zaměřovat na podporu činností, jež jsou přímo zaměřeny na rozvoj a měla by případně doplňovat finanční pomoc poskytovanou prostřednictvím nástrojů vnější pomoci. Zásada soudržnosti politik ve prospěch rozvoje, jak je stanovena v bodu 35 Evropského konsensu o rozvoji, by měla být respektována. Je rovněž důležité zajistit, aby provádění mimořádné pomoci bylo v souladu s humanitární politikou Unie a případně ji doplňovalo, při dodržování humanitárních zásad, které jsou stanoveny v Evropském konsensu o humanitární pomoci.
(36)
Velká část dostupných prostředků v rámci fondu by se měla přidělovat úměrně odpovědnosti, kterou každý členský stát při svém úsilí o řízení migračních toků nese, a to podle objektivních kritérií. Za tímto účelem by se měly používat nejnovější dostupné statistické údaje shromážděné Eurostatem podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 862/2007 (9) související s migračními toky, jako jsou počet prvních žádostí o azyl, počet kladných rozhodnutí přiznávajících postavení uprchlíka nebo status podpůrné ochrany, počet znovuusídlených uprchlíků, počet oprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, počet státních příslušníků třetích zemí, kteří obdrželi povolení k pobytu vydané členským státem, počet rozhodnutí o navrácení vydaných vnitrostátními orgány a počet uskutečněných návratů.
(37)
V tomto nařízení se stanoví přidělení základních částek jednotlivým členským státům. Základní částka je složena z minimální částky a částky vypočtené na základě průměrné hodnoty částek, které byly jednotlivým členským státům přiděleny v letech 2011, 2012 a 2013 z Evropského uprchlického fondu zřízeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 573/2007/ES (10), Evropského fondu pro integraci státních příslušníků třetích zemí zřízeného rozhodnutím Rady 2007/435/ES (11) a Evropského návratového fondu zřízeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 575/2007/ES (12). Výpočty přidělených částek byly provedeny v souladu s kritérii pro rozdělení stanovenými v rozhodnutí č. 573/2007/ES, rozhodnutí 2007/435/ES a rozhodnutí č. 575/2007/ES. S ohledem na závěry Evropské rady ze dnů 7. a 8. února 2013, které zdůraznily, že zvláštní důraz by měl být kladen na ostrovní společnosti, které čelí neúměrným migračním výzvám, je vhodné zvýšit minimální částky pro Kypr a Maltu.
(38)
Ačkoli je vhodné, aby se každému členskému státu přidělily prostředky ve výši vycházející z nejnovějších dostupných statistických údajů, část prostředků dostupných v rámci fondu by se měla přidělit také na provádění specifických akcí, jež od členských států vyžadují vzájemnou spolupráci a pro Unii vytvářejí významnou přidanou hodnotu, jakož i na provádění programů Unie pro znovuusídlení a na provádění přesunu osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého.
(39)
Za tímto účelem by mělo toto nařízení obsahovat seznam specifických akcí způsobilých k financování z fondu. Členským státům, jež se zavážou k provádění těchto akcí, by měly být přiděleny dodatečné finanční prostředky.
(40)
S ohledem na postupné zavádění programu Unie pro znovuusídlení by měl fond poskytovat cílenou pomoc ve formě finančních pobídek (jednorázové částky) pro každou znovuusídlenou osobu. Komise a Evropský podpůrný úřadu pro otázky azylu by měly ve vzájemné spolupráci a v souladu se svými příslušnými pravomocemi sledovat účinnost provádění operací spojených se znovuusídlením, které jsou z prostředků fondu podporovány.
(41)
S cílem zvýšit dopad úsilí Unie v oblasti znovuusídlení při poskytování ochrany osobám, které potřebují mezinárodní ochranu, a zajistit co největší strategický dopad znovuusídlení prostřednictvím cílenějšího zaměření na ty osoby, které znovuusídlení potřebují nejvíce, je zapotřebí na úrovni Unie stanovit společné priority pro oblast znovuusídlení. Tyto společné priority by se měly měnit pouze v řádně odůvodněných případech nebo v návaznosti na doporučení UNHCR, a to na základě obecných kategorií stanovených v tomto nařízení.
(42)
Některé kategorie osob, které potřebují mezinárodní ochranu, by vzhledem ke zvláštní zranitelnosti měly být do společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení zahrnuty stále.
(43)
S ohledem na potřeby v oblasti znovuusídlení stanovené ve společných prioritách Unie v této oblasti je rovněž nutné poskytovat dodatečné finanční pobídky na znovuusídlení osob v souvislosti s konkrétními zeměpisnými regiony a státními příslušníky určitých zemí i v souvislosti s konkrétními kategoriemi osob, které mají být znovuusídleny, je-li znovuusídlení označeno za nejvhodnější řešení jejich zvláštních potřeb.
(44)
V zájmu posílení solidarity a lepšího sdílení odpovědnosti mezi členskými státy, zejména vůči těm státům, které jsou azylovými toky zasaženy nejvíce, by měl být podobný mechanismus založený na finančních pobídkách zřízen i pro přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého. Tento mechanismus by měl snížit tlak na členské státy přijímající vysoké počty žadatelů o azyl a osob požívajících mezinárodní ochrany buď v absolutních, nebo v poměrných hodnotách.
(45)
Podpora poskytovaná z fondu bude efektivnější a bude mít vyšší přidanou hodnotu, pokud se v tomto nařízení stanoví omezený počet povinných cílů, jež mají být plněny v rámci programů, které jednotlivé členské státy s přihlédnutím ke svým specifickým podmínkám a potřebám vypracují.
(46)
Pro posilování solidarity je důležité, aby ve vhodných případech a v koordinaci a v součinnosti s humanitární pomocí, již řídí Komise, přicházela z fondu dodatečná podpora na mimořádnou pomoc při řešení mimořádných situací, k nimž v členských státech či třetích zemích dochází v důsledku velkých migračních tlaků či masového přílivu vysídlených osob, a to v souladu se směrnicí Rady 2001/55/ES (13). Mimořádná pomoc by měla rovněž zahrnovat podporu ad hoc humanitárním programům přijetí zaměřeným na poskytování dočasného pobytu na území určitého členského státu v případě naléhavé humanitární krize ve třetích zemích. Nicméně takovými jinými humanitárními programy přijetí není dotčen unijní program znovuusídlení, jenž je od začátku výslovně zaměřen na poskytování trvalého řešení pro osoby potřebující mezinárodní ochranu přesunuté do Unie ze třetích zemí. Za tímto účelem by členské státy neměly být oprávněny obdržet dodatečné jednorázové částky ohledně osob, jimž byl udělen dočasný pobyt na území určitého členského státu v rámci takových jiných humanitárních programů přijetí.
(47)
Toto nařízení by mělo stanovit finanční pomoc pro činnosti Evropské migrační sítě zřízené rozhodnutím Rady 2008/381/ES (14), a to v souladu s cíli a úkoly této sítě.
(48)
Rozhodnutí 2008/381/ES by proto mělo být změněno, aby byly sladěny postupy a usnadněno poskytování vhodné a včasné finanční podpory národním kontaktním místům podle uvedeného rozhodnutí.
(49)
S ohledem na účel finančních pobídek, jež jsou členským státům na znovuusídlení nebo přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého přidělovány ve formě jednorázových částek, a vzhledem k tomu, že tyto částky představují malou část skutečných nákladů, by toto nařízení mělo stanovit určité odchylky od pravidel pro způsobilost výdajů.
(50)
Za účelem doplnění či změny ustanovení tohoto nařízení, která se týkají jednorázových částek určených na znovuusídlení a přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého, a definic specifických akcí a společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla náležité konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány souběžné, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(51)
Při uplatňování tohoto nařízení, včetně vypracovávání aktů v přenesené pravomoci, by Komise měla konzultovat odborníky ze všech členských států.
(52)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (15).
(53)
Financování z rozpočtu Unie by se mělo zaměřovat na akce, u nichž může intervence Unie ve srovnání s akcemi prováděnými jednotlivými členskými státy samostatně přinést přidanou hodnotu. Vzhledem k tomu, že Unie může lépe než členské státy poskytnout rámec pro vyjádření solidarity Unie při řízení migračních toků, by finanční podpora poskytovaná podle tohoto nařízení měla především přispět k posílení kapacit v této oblasti na úrovni členských států i Unie.
(54)
Je nutné zajistit co největší dopad financování Unie tím, že budou uvolněny a shromážděny veřejné a soukromé finanční zdroje a bude docíleno jejich pákového účinku.
(55)
Komise by měla sledovat provádění fondu v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 (16) za pomoci společných ukazatelů pro vyhodnocení výsledků a dopadů. Uvedené ukazatele, včetně příslušných základních hodnot, by měly vytvořit minimální základ pro vyhodnocení toho, v jakém rozsahu bylo dosaženo cílů fondu.
(56)
Aby bylo možné výsledky dosažené fondem měřit, je třeba stanovit společné ukazatele pro každý společný cíl fondu. Společnými ukazateli by neměla být dotčena dobrovolná či závazná povaha provádění souvisejících akcí stanovených v tomto nařízení.
(57)
Pokud jde o řízení a provádění fondu, měl by být fond součástí celkového rámce, který tvoří toto nařízení a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 513/2014 (17). Pro účely fondu by partnerství uvedené v nařízení (EU) č. 514/2014 mělo zahrnovat příslušné mezinárodní organizace, nevládní organizace a sociální partnery. Každý členský stát by měl odpovídat za složení partnerství a měl by stanovit způsoby jeho provádění.
(58)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž přispívat k účinnému řízení migračních toků a provádět, posilovat a rozvíjet společnou azylovou politiku, politiku týkající se doplňkové a dočasné ochrany a společnou přistěhovaleckou politiku, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(59)
Podle článků 8 a 10 Smlouvy o fungování EU by tento fond měl zohledňovat prosazování zásady rovnosti žen a mužů a zásady nediskriminace.
(60)
Rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES by měla být zrušena za podmínek stanovených v přechodných ustanoveních tohoto nařízení.
(61)
V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, oznámil tyto členské státy své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(62)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(63)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (18). Toto nařízení by se tedy mělo použít ode dne 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Účel a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se zřizuje Azylový, migrační a integrační fond (dále jen „fond“) na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
2. Toto nařízení stanoví:
a)
cíle finanční podpory a způsobilé akce;
b)
obecný rámec k provádění způsobilých akcí;
c)
dostupné finanční zdroje a jejich přidělování;
d)
zásady a mechanismus pro stanovení společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení a
e)
finanční pomoc poskytovanou na akce prováděné Evropskou migrační sítí.
3. Tímto nařízením se stanoví, že se použijí pravidla stanovená v nařízení (EU) č. 514/2014, aniž je dotčen článek 4 tohoto nařízení.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„znovuusídlením“ proces, kdy jsou státní příslušníci třetích zemí na žádost Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) vycházející z individuální potřeby mezinárodní ochrany, přesunuti ze třetí země do členského státu, v němž se usadí a mohou zde pobývat jakožto osoby v některém z uvedených postavení:
i)
„postavení uprchlíka“ ve smyslu čl. 2 písm. e) směrnice 2011/95/EU,
ii)
status doplňkové ochrany ve smyslu čl. 2 písm. g) směrnice 2011/95/EU nebo
iii)
další statusy, s nimiž jsou spojena obdobná práva a výhody podle práva členských států a práva Unie jako se statusy uvedenými v bodech i) a ii);
b)
„jinými humanitárními programy přijímání“ určitý ad hoc postup, kterým členský stát přijímá určitý počet státních příslušníků třetí země k dočasnému pobytu na svém území, aby je chránil před naléhavými humanitárními krizemi způsobenými událostmi, jako jsou politický vývoj nebo konflikty;
c)
„mezinárodní ochranou“ postavení uprchlíka a status doplňkové ochrany ve smyslu směrnice 2011/95/EU;
d)
„navrácením“ proces navrácení státního příslušníka třetí země jako dobrovolné splnění povinnosti návratu nebo jako nucený návrat, jak je stanoveno v článku 3 směrnice 2008/115/ES;
e)
„státním příslušníkem třetí země“ osoba, která není občanem Unie ve smyslu čl. 20 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Odkaz na státní příslušníky třetích zemí musí být vykládán tak, že zahrnuje osoby bez státní příslušnosti a osoby s nevymezenou státní příslušností;
f)
„vyhoštěním“ výkon povinnosti návratu, totiž fyzické dopravení osoby mimo území dotyčného členského státu, jak je stanoveno v článku 3 směrnice 2008/115/ES;
g)
„dobrovolným opuštěním území“ splnění povinnosti návratu ve lhůtě stanovené za tímto účelem v rozhodnutí o navrácení, jak je vymezeno v článku 3 směrnice 2008/115/ES;
h)
„nezletilou osobou bez doprovodu“ státní příslušník třetí země mladší 18 let, jenž vstupuje či vstoupil na území členského státu bez doprovodu dospělé osoby, která za něj podle práva nebo vnitrostátních zvyklostí daného členského státu odpovídá, a to po dobu, po kterou se skutečně nenachází v péči takové osoby; tato definice zahrnuje i nezletilou osobu, jež je ponechána bez doprovodu po vstupu na území členského státu;
i)
„zranitelnou osobou“ státní příslušník třetí země, který odpovídá definici této kategorie osob podle práva Unie použitelného na akce v oblasti politiky podporované z fondu;
j)
„rodinným příslušníkem“ státní příslušník třetí země, který odpovídá definici této kategorie osob podle práva Unie použitelného na akce v oblasti politiky podporované z fondu;
k)
„mimořádnou situací“ situace, jež nastala v důsledku:
i)
velkých migračních tlaků v jednom či více členských státech, které se vyznačují nadměrným přílivem velkého počtu státních příslušníků třetích zemí a které kladou značné a naléhavé nároky na jejich přijímací zařízení, zařízení sloužící k zadržení osob, azylové systémy a azylová řízení,
ii)
provádění mechanismů dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES nebo
iii)
silných migračních tlaků ve třetích zemích, v nichž uprchlíci uvázli z důvodu např. politického vývoje nebo konfliktů.
Článek 3
Cíle
1. Obecným cílem fondu je přispívat k účinnému řízení migračních toků a provádění, posilování a rozvoji společné azylové politiky, politiky týkající se doplňkové a dočasné ochrany a společné přistěhovalecké politiky při plném dodržování práv a zásad zakotvených v Listině základních práv Evropské unie.
2. V rámci svého obecného cíle fond přispěje k plnění těchto společných specifických cílů:
a)
posílení a rozvoji všech aspektů společného evropského azylového systému včetně jeho vnějšího rozměru;
b)
podpoře legální migrace do členských států v souladu s jejich hospodářskými a sociálními potřebami, jako jsou potřeby trhu práce, při zajištění integrity imigračních systémů členských států a podpora účinné integrace státních příslušníků třetích zemí;
c)
podpoře spravedlivých a účinných strategií navracení osob prováděných v členských státech, jež podporují boj proti nedovolenému přistěhovalectví, s důrazem na udržitelnost návratů a efektivnost zpětného přebírání osob v zemích původu a tranzitu;
d)
posilování solidarity a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy, zejména s těmi členskými státy, které jsou migračním a azylovým tokům vystaveny nejvíce, a to i prostřednictvím praktické spolupráce.
Plnění specifických cílů fondu se vyhodnocuje v souladu s čl. 55 odst. 2 nařízení (EU) č. 514/2014 prostřednictvím společných ukazatelů stanovených v příloze IV tohoto nařízení a ukazatelů pro specifické programy zahrnutých v národních programech.
3. Opatření přijatá v zájmu splnění cílů uvedených v odstavcích 1 a 2 jsou v plném souladu s opatřeními podporovanými nástroji vnější finanční pomoci Unie a se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti Unie.
4. Cíle uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku jsou plněny v řádném souladu s cíli a zásadami humanitární politiky Unie. Soudržnost ve vztahu k opatřením financovaným z vnějších finančních nástrojů Unie je zajištěna v souladu s článkem 24.
Článek 4
Partnerství
Pro účely fondu zahrnuje partnerství uvedené v článku 12 nařízení (EU) č. 514/2014 příslušné mezinárodní organizace, nevládní organizace a sociální partnery.
KAPITOLA II
SPOLEČNÝ EVROPSKÝ AZYLOVÝ SYSTÉM
Článek 5
Přijímací a azylové systémy
1. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů uvedenými v článku 19 tohoto nařízení fond podpoří akce zaměřené na jednu nebo více z uvedených kategorií státních příslušníků třetích zemí:
a)
osoby v postavení uprchlíka nebo se statusem doplňkové ochrany ve smyslu směrnice 2011/95/EU;
b)
osoby, které podaly žádost o jednu z forem mezinárodní ochrany uvedených v písmeni a) a dosud neobdržely konečné rozhodnutí;
c)
osoby, které požívají dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES;
d)
osoby, které jsou znovuusídlovány či byly znovuusídleny v rámci členského státu nebo jsou z tohoto členského státu přesunovány či z něj byly přesunuty.
Pokud jde o podmínky přijetí a azylová řízení, fond podpoří zejména tyto akce zaměřené na kategorie osob uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce:
a)
poskytování materiální pomoci, včetně pomoci na hranicích, vzdělávání, odborné přípravy, podpůrných služeb, lékařské a psychologické péče;
b)
poskytování podpůrných služeb, jako je překlad a tlumočení, vzdělávání a odborná příprava, včetně výuky jazyků, a další iniciativy, které jsou v souladu se statusem dotčené osoby;
c)
zřízení a zlepšení správních struktur, systémů a odborné přípravy pracovníků a příslušných orgánů s cílem zajistit účinný a snadný přístup k azylovým řízením pro žadatele o azyl, jakož i účinná a vysoce kvalitní azylová řízení, zejména za účelem podpory při případných změnách unijního acquis;
d)
poskytování sociální pomoci, informací nebo pomoci s administrativními nebo soudními postupy a poskytování informací nebo poradenství ohledně možného výsledku azylového řízení, včetně otázek, jako je řízení o navracení;
e)
poskytování právní pomoci a zastoupení;
f)
určení zranitelných skupin a stanovení specifické pomoci pro zranitelné osoby, zejména v souladu s písmeny a) až e);
g)
zavádění, rozvoj a zlepšování alternativních opatření k zajištění osob.
Pokud je to považováno za vhodné a stanoví tak národní programy členských států, může fond rovněž podpořit opatření související s integrací, jako jsou opatření uvedená v čl. 9 odst. 1 týkající se přijímání osob uvedených v prvním pododstavci tohoto odstavce.
2. Pokud jde o ubytovací infrastrukturu a přijímající systémy, fond v souladu se zvláštním cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 podpoří zejména tyto akce:
a)
zlepšování a udržování stávající ubytovací infrastruktury a ubytovacích služeb;
b)
posilování a zlepšování administrativních struktur a systémů;
c)
informování místních společenství;
d)
odbornou přípravu pracovníků orgánů, včetně místních orgán, jež budou jednat s osobami uvedenými v odstavci 1 v souvislosti s jejich přijímáním;
e)
vybudování, provoz a rozvoj nové ubytovací infrastruktury a služeb, jakož i administrativních struktur a systémů, zejména za účelem řešení případných strukturálních potřeb členských států;
3. V souladu se specifickými cíli uvedenými v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a d) a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 fond rovněž podpoří obdobné akce, jako jsou akce uvedené v odstavci 1 tohoto článku, jestliže tyto akce souvisejí s osobami, které se dočasně nacházejí:
-
v centrech pro tranzit a evidenci uprchlíků, zejména s cílem podpořit operace spojené se znovuusídlením ve spolupráci s UNHCR, nebo
-
na území určitého členského státu v rámci jiných humanitárních programů přijímání.
Článek 6
Schopnost členských států rozvíjet, monitorovat a hodnotit své azylové politiky a azylová řízení
V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu, podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení, pokud jde o akce týkající se posílení schopnosti členských států rozvíjet, monitorovat a hodnotit jejich azylové politiky a azylová řízení, fond podpoří zejména tyto akce:
a)
akce posilující schopnost členských států - i pokud jde o mechanismus včasného varování, připravenosti a řešení krizí zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 (19) -shromažďovat, analyzovat a šířit kvalitativní a kvantitativní údaje a statistiky o azylových řízeních, přijímací kapacitě a opatřeních týkajících se znovuusídlení a přesunu žadatelů o mezinárodní ochranu nebo osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého;
b)
akce posilující schopnost členských států shromažďovat, analyzovat a šířit informace o zemi původu;
c)
akce přímo přispívající k hodnocení azylové politiky, jako je posuzování dopadu na vnitrostátní úrovni, průzkumy mezi různými cílovými skupinami a dalšími relevantními zúčastněnými stranami, rozvoj ukazatelů a srovnávací analýzy.
Článek 7
Znovuusídlení, přesun žadatelů o mezinárodní ochranu a osob požívajících mezinárodní ochrany a jiná humanitární přijímání ad hoc
1. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a d) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond podpoří zejména následující akce spojené se znovuusídlením státního příslušníka třetí země, který je znovuusídlován nebo byl znovuusídlen v určitém členském státě, a jiné humanitární programy přijímání:
a)
vytvoření a rozvoj národních programů a strategií zaměřených na znovuusídlení a jiných humanitárních programů přijímání, včetně analýz potřeb, zlepšení ukazatelů a hodnocení;
b)
vytvoření infrastruktury a služeb vhodných k zajištění hladkého a účinného provádění akcí v oblasti znovuusídlení a akcí týkajících se jiných humanitárních programů přijímání, včetně jazykové pomoci;
c)
vytvoření struktur, systémů a organizování odborné přípravy pracovníků zaměřené na vysílání na služební cesty do třetích zemí nebo jiných členských států, provádění pohovorů, lékařských prohlídek a bezpečnostních prověrek;
d)
posuzování možných případů znovuusídlení a případů jiných humanitárních přijímání příslušnými orgány členských států, jako je vysílání na služební cesty do třetích zemí, provádění pohovorů, lékařských prohlídek a bezpečnostních prověrek;
e)
lékařské vyšetření a lékařská péče před odjezdem, zabezpečení materiálních potřeb před odjezdem, poskytnutí informací před odjezdem, integrační opatření a opatření týkající se cesty prováděná před odjezdem, včetně zajištění služeb lékařského doprovodu;
f)
poskytování informací a pomoci při příjezdu nebo krátce po něm, včetně tlumočnických služeb;
g)
akce zaměřené na sloučení rodiny v případě osob znovuusídlených v členském státě;
h)
posilování infrastruktury a služeb příslušných pro migraci a azyl v zemích určených k provádění regionálních programů ochrany;
i)
vytváření podmínek pro dlouhodobou integraci, autonomii a posilování sebedůvěry znovuusídlených uprchlíků.
2. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. d) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond rovněž podpoří obdobné akce, jako jsou akce uvedené v odstavci 1 tohoto článku, jestliže jsou považovány za vhodné s ohledem na změny příslušné politiky, ke kterým dojde v průběhu prováděcího období fondu, nebo jestliže národní program členského státu stanoví takové akce, v souvislosti s přesunem žadatelů o mezinárodních ochranu nebo osob požívajících mezinárodní ochrany. Takové operace se provádějí za jejich souhlasu z členského státu, který jim poskytl mezinárodní ochranu, nebo odpovídá za posouzení jejich žádosti, do jiného zainteresovaného členského státu, kde jim bude poskytnuta rovnocenná ochrana nebo kde bude jejich žádost o mezinárodní ochranu posouzena.
KAPITOLA III
INTEGRACE STÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÍKŮ TŘETÍCH ZEMÍ A LEGÁLNÍ MIGRACE
Článek 8
Přistěhovalectví a opatření před odjezdem
V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond rovněž podpoří akce prováděné ve třetí zemi a zaměřené na státní příslušníky této třetí země, kteří splňují požadavky specifických akcí prováděných před odjezdem nebo podmínky stanovené ve vnitrostátním právu a případně v souladu s právem Unie, včetně podmínek týkajících se schopnosti integrace do společnosti daného členského státu. V této souvislosti fond podpoří zejména tyto akce:
a)
přípravu informačních balíčků a kampaní zaměřených na zvyšování povědomí a podporu mezikulturního dialogu, mimo jiné prostřednictvím uživatelsky přístupných informačních a komunikačních technologií a internetových stránek;
b)
posuzování dovedností a kvalifikací, jakož i posilování transparentnosti a slučitelnosti dovedností a kvalifikací ve třetí zemi s dovednostmi a kvalifikacemi členského státu;
c)
odbornou přípravu zaměřenou na posílení možnosti pracovního uplatnění v členském státě;
d)
komplexní kurzy zaměřené na občanskou orientaci a výuku jazyků;
e)
pomoc v souvislosti se žádostmi o sloučení rodiny ve smyslu směrnice Rady 2003/86/ES (20).
Článek 9
Integrační opatření
1. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond podpoří akce, jež se uskutečňují v rámci soudržných strategií, při zohlednění integračních potřeb státních příslušníků třetích zemí na místní a regionální úrovni. V této souvislosti fond podpoří zejména následující akce zaměřené na státní příslušníky třetích zemí, kteří oprávněně pobývají v členském státě nebo s nimiž bylo případně zahájeno řízení za účelem získání povolení k pobytu v členském státě:
a)
vytváření a rozvoj těchto integračních strategií za účasti místních nebo regionálních subjektů, je-li to vhodné včetně analýzy potřeb, vylepšování ukazatelů integrace a hodnocení, včetně participativních hodnocení, s cílem nalézt osvědčené postupy;
b)
poskytování poradenství a pomoci v oblastech, jako je ubytování, prostředky na živobytí, administrativní a právní poradenství, zdravotní, psychologická a sociální péče a péče o dítě a sloučení rodiny;
c)
akce týkající se uvádění státních příslušníků třetích zemí do přijímající společnosti a akce, které jim umožní se přizpůsobit, akce zaměřené na informování těchto osob o jejich právech a povinnostech, na jejich začlenění do občanského a kulturního života a sdílení hodnot zakotvených v Listině základních práv Evropské unie;
d)
akce zaměřené na vzdělávání a odbornou přípravu, včetně výuky jazyků, a přípravné akce na usnadnění přístupu na trh práce;
e)
akce na podporu soběstačnosti a schopnosti státních příslušníků třetích zemí samostatně zabezpečit své potřeby;
f)
akce na podporu účelných kontaktů a konstruktivního dialogu mezi státními příslušníky třetích zemí a přijímající společností a akce na podporu přijetí ze strany přijímající společnosti, mimo jiné s využitím sdělovacích prostředků;
g)
akce na podporu rovného přístupu a rovnocenných výsledků, pokud jde o jednání státních příslušníků třetích zemí s veřejnými a soukromými službami, včetně úpravy těchto služeb pro jednání se státními příslušníky třetích zemí;
h)
budování kapacit příjemců vymezených v čl. 2 písm. g) nařízení (EU) č. 514/2014 a to i prostřednictvím výměny zkušeností a osvědčených postupů a navazování vzájemných kontaktů.
2. Akce uvedené v odstavci 1 zohlední vždy, kdy je to nutné, specifické potřeby jednotlivých kategorií státních příslušníků třetích zemí, včetně osob požívajících mezinárodní ochrany, znovuusídlených nebo přesunutých osob a zejména zranitelných osob.
3. Národní programy mohou umožnit začlenění přímých příbuzných osob, jež náležejí do cílové skupiny uvedené ve výše uvedeném odstavci, do akcí podle odstavce 1 v té míře, v níž je to nezbytné pro účinné provádění takových akcí.
4. Za účelem programování a provádění akcí uvedených v odstavci 1 tohoto článku zahrnuje partnerství uvedené v článku 12 nařízení (EU) č. 514/2014 orgány určené členskými státy pro účely řízení intervencí Evropského sociálního fondu.
Článek 10
Praktická spolupráce a opatření na budování kapacit
V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond podpoří akce zaměřené na jednu nebo více z těchto oblastí:
a)
vytváření strategií na podporu legální migrace s cílem usnadnit rozvoj a provádění pružných postupů pro přijímání;
b)
spolupráci mezi pracovními agenturami třetích zemí, úřady práce a imigračními úřady členských států, jakož i podporu členských států při provádění právních předpisů Unie týkajících se migrace, konzultace se zúčastněnými subjekty a odborné poradenství či výměnu informací o přístupech, které se s ohledem na potřeby trhu práce zaměřují na osoby konkrétní státní příslušnosti či kategorie státních příslušníků třetích zemí;
c)
posílení schopnosti členských států rozvíjet, provádět, monitorovat a vyhodnocovat své strategie, politiky a opatření týkající se přistěhovalectví napříč různými úrovněmi a útvary úřadů, především pak posilování jejich kapacit shromažďovat, analyzovat a šířit podrobné a systematické údaje a statistiky o migračních řízeních a migračních tocích, povoleních k pobytu a rozvíjení monitorovacích nástrojů, programů hodnocení, ukazatelů a stanovování referenčních hodnot pro účely měření úspěšnosti těchto strategií;
d)
odbornou přípravu příjemců vymezených v čl. 2 písm. g) nařízení (EU) č. 514/2014 a pracovníků poskytujících veřejné a soukromé služby, včetně vzdělávacích institucí, podpora výměny zkušeností a osvědčených postupů, spolupráce a navazování vzájemných kontaktů a mezikulturních schopností, jakož i zvyšování kvality poskytovaných služeb;
e)
budování udržitelných organizačních struktur pro integraci a řízení rozmanitosti, především prostřednictvím spolupráce mezi různými zúčastněnými subjekty, což úředníkům na různých úrovních státní správy umožní rychle získat informace o zkušenostech a osvědčených postupech uplatňovaných jinde a případně sdílet zdroje s jinými příslušnými orgány, jakož i mezi vládními a nevládními subjekty v zájmu efektivnějšího poskytování služeb státním příslušníkům třetích zemí, mimo jiné prostřednictvím jednoho kontaktního místa (například koordinovaná střediska poskytující podporu při integraci);
f)
obousměrný dynamický proces vzájemné interakce, který je základem integračních strategií na místní a regionální úrovni, rozvíjením platforem pro konzultaci státních příslušníků třetích zemí, výměnu informací mezi zúčastněnými subjekty a platforem pro mezikulturní a náboženský dialog mezi společenstvími státních příslušníků třetích zemí navzájem nebo mezi nimi a orgány, které se podílejí na vytváření politiky a přijímají rozhodnutí;
g)
akce na podporu a posílení praktické spolupráce mezi příslušnými orgány členských států, zaměřené mimo jiné na výměnu informací, osvědčených postupů a strategií a na vytváření a provádění společných akcí, a to i s ohledem na zajištění integrity imigračních systémů členských států.
KAPITOLA IV
NAVRACENÍ OSOB
Článek 11
Doprovodná opatření při řízeních o navracení osob
V souladu se zvláštním cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení, pokud jde o opatření doprovázející řízení o navracení osob, zaměří se fond na jednu nebo více z těchto kategorií státních příslušníků třetích zemí:
a)
státní příslušníky třetích zemí, jejichž žádost o povolení k pobytu, jejich oprávněný pobyt nebo mezinárodní ochranu v členském státě dosud nebyla pravomocně zamítnuta a které se mohou rozhodnout využít možnosti dobrovolného návratu;
b)
státní příslušníky třetích zemí, kteří mají v členském státě právo k pobytu, oprávněný pobyt nebo požívají mezinárodní ochrany ve smyslu směrnice 2011/95/EU nebo dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES a kteří se rozhodnou využít možnosti dobrovolného návratu;
c)
státní příslušníky třetích zemí, kteří se nacházejí v členském státě a nesplňují nebo již nesplňují podmínky pro vstup nebo pobyt na území členského státu, včetně těch státních příslušníků třetích zemí, jejichž vyhoštění bylo odloženo v souladu s článkem 9 a čl. 14 odst. 1 směrnice 2008/115/ES.
V této souvislosti fond podpoří zejména následující akce zaměřené na kategorie osob uvedené v prvním pododstavci:
a)
zavádění, rozvoj a zlepšování alternativních opatření k zajištění osob;
b)
poskytování sociální pomoci, informací nebo pomoci se správními nebo soudními postupy a poskytování informací nebo poradenství;
c)
poskytování právní a jazykové pomoci;
d)
specifická pomoc zranitelným osobám;
e)
zavádění a zlepšování nezávislých a účinných systémů pro sledování nuceného navracení stanovených v čl. 8 odst. 6 směrnice 2008/115/ES;
f)
zřizování, provoz a zlepšování ubytování, infrastruktury v oblasti přijímání a zadržování, služeb a podmínek;
g)
vytváření administrativních struktur a systémů, včetně nástrojů informačních technologií,
h)
odborná příprava pracovníků v zájmu zajištění bezproblémových a účinných řízení o navracení osob, včetně jejich řízení a provádění.
Článek 12
Opatření při navracení
V souladu se zvláštním cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení, pokud jde o akce při navracení, podpoří fond akce zaměřené na osoby uvedené v článku 11 tohoto nařízení. V této souvislosti fond podpoří zejména tyto akce:
a)
opatření nezbytná k přípravě operací souvisejících s návratem, jako jsou opatření vedoucí ke zjištění totožnosti státních příslušníků třetích zemí, vydání cestovních dokladů a vyhledání rodinných příslušníků;
b)
spolupráce s konzulárními a imigračními úřady třetích zemí za účelem získání cestovních dokladů, usnadnění repatriace a zajištění zpětného převzetí;
c)
opatření asistovaného dobrovolného návratu, včetně lékařských prohlídek a lékařské pomoci, cestovních opatření, finančních příspěvků, pomoci a poradenství před návratem a po něm;
d)
operace vyhoštění, včetně souvisejících opatření, v souladu se standardy stanovenými v právu Unie, s výjimkou donucovacího vybavení;
e)
opatření k zahájení opětovného začlenění vracející se osoby do společnosti vzhledem k jejímu osobnímu rozvoji, jako jsou peněžní pobídky, odborná příprava, pomoc při hledání zaměstnání a ucházení se o ně a podpora zahájení výdělečné činnosti;
f)
zařízení a služby ve třetích zemích sloužící k zajištění vhodného dočasného ubytování a přijetí po příjezdu;
g)
specifická pomoc zranitelným osobám.
Článek 13
Praktická spolupráce a opatření na budování kapacit
V souladu se zvláštním cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení, pokud jde o praktickou spolupráci a opatření na budování kapacit, podpoří fond zejména tyto akce:
a)
akce na podporu, rozvoj a posílení operativní spolupráce a výměny informací mezi útvary členských států zodpovědnými za navracení osob a dalšími orgány členských států zapojenými do procesu navracení, včetně spolupráce s konzulárními úřady a imigračními úřady třetích zemí a společných návratových operací;
b)
akce na podporu spolupráce mezi třetími zeměmi a útvary členských států zodpovědnými za navracení osob, včetně opatření zaměřených na posilování kapacit třetích zemí při zpětném přebírání osob a jejich opětovném začleňování do společnosti, zejména v rámci dohod o zpětném přebírání osob;
c)
akce na posílení schopnosti rozvíjet účinné a udržitelné návratové politiky především prostřednictvím výměny informací o situaci v zemích návratu a osvědčených postupů, sdílení zkušeností a sdružování zdrojů mezi členskými státy;
d)
akce na posílení schopnosti shromažďovat, analyzovat a šířit podrobné a systematické údaje a statistiky o řízeních a opatřeních týkajících se navracení osob, kapacitách v oblasti přijímání a zadržování, o nucených a dobrovolných návratech, jakož i o monitorování a opětovném začleňování;
e)
akce, které přímo přispívají k hodnocení politik v oblasti navracení, jako je posuzování dopadu na vnitrostátní úrovni, průzkumy mezi cílovými skupinami, vypracovávání ukazatelů a stanovování referenčních hodnot;
f)
opatření zaměřená na informování a informační kampaně ve třetích zemích, jejichž cílem je zvyšování povědomí o vhodných dovolených způsobech přistěhovalectví a rizicích nedovoleného přistěhovalectví.
KAPITOLA V
FINANČNÍ A PROVÁDĚCÍ RÁMEC
Článek 14
Celkové zdroje a provádění
1. Celkové zdroje přidělené na provádění tohoto nařízení činí 3 137 milionů EUR v běžných cenách.
2. Roční rozpočtové prostředky fondu schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
3. Celkové zdroje jsou vynakládány prostřednictvím těchto nástrojů:
a)
národních programů podle článku 19;
b)
akcí Unie podle článku 20;
c)
mimořádné pomoci podle článku 21;
d)
Evropské migrační sítě podle článku 22;
e)
technické pomoci podle článku 23.
4. Rozpočet přidělený podle tohoto nařízení na akce Unie, uvedené v článku 20 tohoto nařízení, na mimořádnou pomoc uvedenou v článku 21 tohoto nařízení, Evropskou migrační síť uvedenou v článku 22 tohoto nařízení, a na technickou pomoc uvedenou v článku 23 tohoto nařízení, se plní v rámci přímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a případně v rámci nepřímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. c) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Rozpočet přidělený národním programům uvedeným v článku 19 tohoto nařízení se provádí v rámci sdíleného řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. b) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
5. V souladu s článkem 317 Smlouvy o fungování EU za plnění rozpočtu Unie odpovídá i nadále Komise, která informuje Evropský parlament a Radu o operacích prováděných jinými subjekty než členskými státy.
6. Finanční krytí, jež představuje hlavní referenční hodnotu, se, aniž jsou dotčeny pravomoci Evropského parlamentu a Rady, orientačně použije takto:
a)
2 752 milionů EUR na národní programy členských států;
b)
385 milionů EUR na akce Unie, mimořádnou pomoc, Evropskou migrační síť a technickou pomoc Komise, z nichž alespoň 30 % se použije na akce Unie a Evropskou migrační síť.
Článek 15
Zdroje na způsobilé akce v členských státech
1. Částka ve výši 2 752 milionů EUR se mezi členské státy rozdělí orientačně takto:
a)
2 392 milionů EUR se rozdělí v souladu s přílohou I. Členské státy přidělí nejméně 20 % těchto zdrojů na specifický cíl uvedený v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a alespoň 20 % na zvláštní cíl uvedený v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b). Členské státy se mohou od těchto minimálních podílů odchýlit pouze tehdy, pokud bude národní program obsahovat podrobné vysvětlení ohledně skutečnosti, proč přidělení zdrojů pod touto úrovní neohrožuje dosažení daného cíle. Pokud jde o specifický cíl uvedený v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a), ty členské státy, které čelí strukturálním nedostatkům v oblasti ubytování, infrastruktury a služeb, by se neměly dostat pod minimální podíl stanovený v tomto nařízení;
b)
360 milionů EUR se rozdělí na základě přerozdělovacího mechanismu určeného pro specifické akce uvedené v článku 16, pro program Unie pro znovuusídlení uvedený v článku 17 a pro přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého podle článku 18.
2. Částka uvedená v odst. 1 písm. b) podpoří:
a)
specifické akce uvedené v příloze II;
b)
program Unie pro znovuusídlení podle článku 17 nebo přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého podle článku 18.
3. V případě, že určitá částka zůstává k dispozici v rámci odst. 1 písm. b) tohoto článku, nebo je k dispozici jiná částka, bude přidělena v rámci přezkumu v polovině období stanoveného v článku 15 nařízení (EU) č. 514/2014 poměrně k základním částkám pro národní programy stanoveným v příloze I tohoto nařízení.
Článek 16
Zdroje určené na specifické akce
1. Členským státům mohou být přiděleny dodatečné prostředky uvedené v čl. 15 odst. 2 písm. a), pokud jsou takové prostředky v programu vyčleněny, a použijí se na provádění specifických akcí. Tyto specifické akce jsou uvedeny v příloze II.
2. Za účelem zohlednění nového vývoje dané politiky je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26 tohoto nařízení s cílem revidovat přílohu II v rámci přezkumu v polovině období uvedeného v článku 15 nařízení (EU) č. 514/2014. Na základě revidovaného seznamu specifických akcí a v závislosti na dostupných zdrojích mohou členské státy obdržet dodatečné finanční prostředky, jak je stanoveno v odstavci 1 tohoto článku.
3. Dodatečné finanční prostředky uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku se členským státům přidělí na základě zvláštního rozhodnutí o financování, kterým se v rámci přezkumu v polovině období schvaluje či reviduje jejich národní program v souladu s postupem stanoveným v článcích 14 a 15 nařízení (EU) č. 514/2014. Tyto finanční prostředky se použijí výhradně na provádění specifických akcí uvedených v příloze II tohoto nařízení.
Článek 17
Zdroje na program Unie pro znovuusídlení
1. Členské státy kromě přídělu vypočteného podle čl. 15 odst. 1 písm. a) obdrží každé dva roky dodatečné finanční prostředky v souladu s čl. 15 odst. 2 písm. b) stanovené na základě jednorázové částky ve výši 6 000 EUR připadající na každou znovuusídlenou osobu.
2. Jednorázová částka uvedená v odstavci 1 bude navýšena na 10 000 EUR na každou osobu znovuusídlenou podle společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení stanovených podle odstavce 3 a uvedených v příloze III a pro každou zranitelnou osobu podle odstavce 5.
3. Společné priority Unie v oblasti znovuusídlení jsou stanoveny na základě těchto obecných kategorií osob:
a)
osob ze země či regionu určených k provádění regionálního programu ochrany;
b)
osob ze země či regionu označených v prognóze týkající se znovuusídlení vypracované podle UNHCR, v nichž by společná akce Unie měla významný dopad na řešení potřeb v oblasti ochrany;
c)
osob, jež patří do zvláštní kategorie, na něž se vztahují kritéria znovuusídlení podle UNHCR.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26 za účelem změny přílohy III na základě obecných kategorií osob uvedených v odstavci 3 tohoto článku, existuje-li pro to řádné odůvodnění nebo s ohledem na doporučení UNHCR.
5. Tyto zranitelné skupiny osob mají rovněž nárok na jednorázovou částku stanovenou v odstavci 2:
a)
ohrožené ženy a děti;
b)
nezletilé osoby bez doprovodu;
c)
osoby, jejichž potřeby související se zdravotním stavem mohou být vyřešeny pouze prostřednictvím znovuusídlení;
d)
osoby, které musí být znovuusídleny z mimořádných nebo naléhavých důvodů za účelem právní či fyzické ochrany, mimo jiné oběti násilí nebo mučení.
6. V případě, že členský stát znovuusídlí osobu, která patří do více než jedné z kategorií osob uvedených v odstavcích 1 a 2, obdrží výše stanovenou částku na tuto osobu pouze jednou.
7. Na jednorázovou částku mohou mít případně nárok i členské státy pro rodinné příslušníky osob uvedených v odstavcích 1, 3 a 5 za podmínky, že tito rodinní příslušníci byli znovuusídleni v souladu s tímto nařízením.
8. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví časový harmonogram a další prováděcí podmínky spojené s mechanismem přidělování finančních zdrojů na program Unie pro znovuusídlení. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 27 odst. 2.
9. Dodatečné finanční prostředky uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku se členským státům přidělí každé dva roky, poprvé na základě samostatných rozhodnutí o financování, kterými se schvaluje jejich národní program v souladu s postupem stanoveným v článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014, a následně na základě rozhodnutí o financování připojených k rozhodnutím, kterými se schvaluje jejich národní program. Tyto finanční prostředky se v rámci národního programu nepřevádějí na jiné akce.
10. Za účelem účinného plnění cílů programu Unie pro znovuusídlení a v rámci dostupných zdrojů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26, kterými se upravují jednorázové částky uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku, pokud je to považováno za vhodné, zejména s ohledem na aktuální míru inflace, relevantní vývoj v oblasti znovuusídlení, jakož i s ohledem faktory, které mohou optimalizovat využití finančních pobídek obdržených ve formě jednorázových částek.
Článek 18
Zdroje určené na přesun osob požívajících mezinárodní ochrany
1. S ohledem na provádění zásady solidarity a spravedlivé sdílení odpovědnosti a s ohledem na vývoj politiky Unie v průběhu prováděcího období fondu členské státy kromě přídělu vypočteného podle čl. 15 odst. 1 písm. a) obdrží dodatečné finanční prostředky podle čl. 15 odst. 2 písm. b) na základě jednorázové částky ve výši 6 000 EUR připadající na každou osobu požívající mezinárodní ochrany přesunutou z jiného členského státu.
2. Na jednorázovou částku mohou mít případně nárok i členské státy pro rodinné příslušníky osob uvedených v odstavci 1 za podmínky, že tito rodinní příslušníci byli přesunuti v souladu s tímto nařízením.
3. Dodatečné finanční prostředky uvedené v odstavci 1 tohoto článku se členským státům poprvé přidělí na základě samostatných rozhodnutí o financování, kterými se schvaluje jejich národní program v souladu s postupem stanoveným v článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014, a následně na základě rozhodnutí o financování připojených k rozhodnutí, kterým se schvaluje jejich národní program. Tyto finanční prostředky se v rámci národního programu nepřevádějí na jiné akce.
4. Za účelem účinného plnění cílů solidarity a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy uvedených v článku 80 Smlouvy o fungování EU a v rámci dostupných zdrojů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26 tohoto nařízení pro účely úpravy jednorázové částky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, zejména s ohledem na aktuální míru inflace, relevantní vývoj v oblasti přesunu osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého, jakož i s ohledem faktory, které mohou optimalizovat využití finančních pobídek obdržených ve formě jednorázových částek
Článek 19
Národní programy
1. V rámci národních programů, které mají být přezkoumány a schváleny v souladu s článkem 14 nařízení (EU) č. 514/2014, členské státy v rámci cílů stanovených v článku 3 tohoto nařízení a se zohledněním výsledku politického dialogu uvedeného v článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014 sledují především tyto cíle:
a)
zesílenou podporu při zřizování společného evropského azylového systému zajištěním účinného a jednotného uplatňování acquis Unie v oblasti azylu a podpora řádného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013. Tyto akce mohou zahrnovat rovněž vytvoření a rozvoj programu Unie pro znovuusídlení;
b)
vytvoření a rozvoj integračních strategií zahrnujících různé aspekty obousměrného dynamického procesu, které budou podle potřeby prováděny na celostátní, místní nebo regionální úrovni, budou zohledňovat potřeby státních příslušníků třetích zemí v oblasti integrace na místní a regionální úrovni, řešit specifické potřeby různých kategorií migrantů a rozvíjet účinná partnerství mezi klíčovými zúčastněnými stranami;
c)
rozvoj návratového programu, který zahrnuje složku týkající se asistovaného dobrovolného návratu a případně složku věnovanou opětovnému začleňování.
2. Členské státy zajistí, aby veškeré akce podporované v rámci fondu byly prováděny v plném souladu se základními právy a s ohledem na lidskou důstojnost. Zejména by měly takové akce plně dodržovat práva a zásady, jež jsou zakotveny v Listině základních práv Evropské unie.
3. V souladu s požadavkem sledovat výše uvedené cíle a při zohlednění konkrétních okolností se členské státy zaměří na spravedlivé a transparentní rozdělování zdrojů mezi specifické cíle stanovené v čl. 3 odst. 2.
Článek 20
Akce Unie
1. Z podnětu Komise lze fond využít k financování nadnárodních akcí nebo akcí, na nichž má Unie zvláštní zájem (dále jen „akce Unie“) v souvislosti s obecnými a specifickými cíli uvedenými v článku 3.
2. Způsobilé akce Unie jsou akce, které podporují zejména:
a)
rozšiřování spolupráce Unie při provádění práva Unie a při sdílení osvědčených postupů v oblasti azylu, zejména ohledně znovuusídlování a přesunu žadatelů o mezinárodní ochranu nebo osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého i prostřednictvím navazování kontaktů a výměny informací, legální migrace, integrace státních příslušníků třetích zemí, včetně pomoci při příjezdu a koordinačních činností na podporu znovuusídlení s místními společenstvími, jež mají přijmout znovuusídlené uprchlíky, a navracení osob;
b)
zřizování nadnárodních sítí spolupráce a pilotních projektů, včetně inovačních projektů, založených na nadnárodních partnerstvích mezi subjekty sídlícími ve dvou či více členských státech za účelem stimulování inovací a usnadnění výměny zkušeností a osvědčených postupů;
c)
studie a výzkum zaměřené na možné nové formy spolupráce Unie v oblasti azylu, přistěhovalectví, začleňování, navracení osob a příslušného práva Unie, šíření a výměnu informací týkající se osvědčených postupů a všech dalších aspektů azylu, přistěhovalectví, integrace a návratové politiky, včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie;
d)
vývoj společných statistických nástrojů, metod a ukazatelů hodnocení vývoje politik v oblasti azylu, legální migrace, začleňování a navracení osob a jejich používání členskými státy;
e)
přípravu, monitorování, administrativní a technickou podporu a rozvoj mechanismu hodnocení, jež jsou nezbytné k provádění politiky v oblasti azylu a přistěhovalectví;
f)
spolupráci s třetími zeměmi na základě globálního přístupu Unie k migraci a mobilitě, především v rámci provádění dohod o zpětném přebírání osob, partnerství v oblasti mobility a regionálních programů ochrany;
g)
opatření zaměřená na informování a informační kampaně ve třetích zemích určené na zvyšování povědomí o vhodných dovolených způsobech přistěhovalectví a rizicích nedovoleného přistěhovalectví.
3. Akce Unie se provedou v souladu s článkem 6 nařízení (EU) č. 514/2014.
4. Komise zajistí spravedlivé a transparentní rozdělování zdrojů mezi cíle uvedené v čl. 3 odst. 2.
Článek 21
Mimořádná pomoc
1. Nástroj poskytuje finanční pomoc na řešení naléhavých a zvláštních potřeb v případě mimořádné situace, jak ji vymezuje čl. 2 písm. k). Opatření prováděná ve třetích zemích v souladu s tímto článkem musí být v souladu s humanitární politikou Unie a případně ji doplňují a zároveň musí dodržovat humanitární zásady stanovené v konsensu o humanitární pomoci.
2. Mimořádná pomoc se provádí v souladu s články 6 a 7 nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 22
Evropská migrační síť
1. Z fondu se podporuje Evropská migrační síť a poskytuje se finanční pomoc nezbytná pro její činnost a budoucí rozvoj.
2. Částku vyhrazenou na Evropskou migrační síť v rámci ročních rozpočtových prostředků fondu i pracovní program stanovující priority jejích činností přijímá Komise po schválení řídícím výborem v souladu s postupem uvedeným v čl. 4 odst. 5 písm. a) rozhodnutí 2008/381/ES. Rozhodnutí Komise o této částce je finančním rozhodnutím ve smyslu článku 84 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Finanční pomoc určená na činnost Evropské migrační sítě má formu grantů udělovaných národním kontaktním místům podle článku 3 rozhodnutí 2008/381/ES a případně veřejných smluv v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012. Tato pomoc zajistí národním kontaktním místům odpovídající a včasnou finanční podporu. Náklady vzniklé v souvislosti s prováděním akcí národních kontaktních míst podpořených prostřednictvím grantů přidělených v roce 2014 mohou být způsobilé ode dne 1. ledna 2014.
4. Rozhodnutí 2008/381/ES se mění takto:
a)
v čl. 4 odst. 5 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
připravuje a schvaluje návrh pracovního programu činností, zejména pokud jde o cíle a tematické priority a stanovení orientační výše rozpočtu jednotlivých národních kontaktních míst, která je nezbytná k zajištění řádného fungování Evropské migrační sítě, a to na základě návrhu předloženého předsedou.“;
b)
článek 6 se mění takto:
i)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Komise sleduje provádění programu činností a podává řídícímu výboru pravidelně zprávy o provádění programu a o rozvoji Evropské migrační sítě.“,
ii)
odstavce 5 až 8 se zrušují;
c)
článek 11 se zrušuje;
d)
článek 12 se zrušuje.
Článek 23
Technická pomoc
1. Z podnětu nebo jménem Komise se na technickou pomoc ročně z fondu vynaloží až 2,5 milionu EUR v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. Z podnětu členského státu je možné z fondu financovat činnosti v oblasti technické pomoci v souladu s článkem 20 nařízení (EU) č. 514/2014. Částka vyčleněná na technickou pomoc v období 2014-2020 nepřesáhne 5,5 % celkové částky přidělené členskému státu navýšenou o 1 000 000 EUR.
Článek 24
Koordinace
Komise a členské státy, případně spolu s Evropskou službou pro vnější činnost, zajistí, aby akce ve třetích zemích a ve vztahu k nim byla přijímána v součinnosti a soudržnosti s jinými opatřeními mimo Unii podporovanými prostřednictvím nástrojů Unie. Zejména zajistí, aby uvedené akce:
a)
byly soudržné s vnější politikou Unie, dodržovaly zásadu soudržnosti politik v oblasti rozvoje a aby byly soudržné se strategickými programovými dokumenty pro danou oblast či zemi;
b)
byly zaměřeny na opatření, která nejsou orientována na rozvoj;
c)
sloužily zájmům vnitřních politik Unie a byly v souladu s činnostmi vyvíjenými uvnitř Unie.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
Zvláštní ustanovení týkající se jednorázových částek určených na znovuusídlení a přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého
Odchylně od pravidel způsobilosti výdajů stanovených v článku 18 nařízení (EU) č. 514/2014, zvláště pokud jde o jednorázové částky a paušální sazby, jsou jednorázové částky přidělované podle tohoto nařízení členským státům na znovuusídlení nebo přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého:
a)
osvobozeny od povinnosti, podle níž musí být podloženy statistickými údaji či údaji z minulosti a
b)
vyplaceny za podmínky, že osoba, na kterou je jednorázová částka přidělena, byla skutečně znovuusídlena nebo přesunuta v souladu s tímto nařízením.
Článek 26
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 16 odst. 2, čl. 17 odst. 4 a 10 a čl. 18 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu sedmi let ode dne 21. května 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto sedmiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o období tří let, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem tohoto sedmiletého období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 16 odst. 2, čl. 17 odst. 4 a 10 a čl. 18 odst. 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 16 odst. 2, čl. 17 odst. 4 a 10 a čl. 18 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 27
Postup projednávání ve výborech
1. Komisi je nápomocen Výbor pro Azylový, migrační a integrační fond a Fond pro vnitřní bezpečnost, zřízený čl. 59 odst. 1 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 28
Přezkum
Evropský parlament a Rada přezkoumají toto nařízení na základě návrhu Komise do 30. června 2020.
Článek 29
Použitelnost nařízení (EU) č. 514/2014
Na tento fond se použijí ustanovení nařízení (EU) č. 514/2014, aniž je dotčen článek 4 tohoto nařízení.
Článek 30
Zrušení
Rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES se zrušují s účinkem ode dne 1. ledna 2014
Článek 31
Přechodná ustanovení
1. Tímto nařízením není dotčeno pokračování nebo změna, včetně celkového nebo částečného zrušení, dotyčných projektů a ročních programů až do jejich uzavření nebo finanční pomoci schválené Komisí na základě rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES ani žádného jiného právního předpisu, který se na tuto pomoc vztahuje k 31. prosinci 2013. Tímto nařízením není dotčeno pokračování nebo změna, včetně úplného nebo částečného zrušení, finanční podpory schválené Komisí na základě rozhodnutí 2008/381/ES ani žádného jiného právního předpisu, který se na tuto pomoc vztahuje k 31. prosinci 2013.
2. Při rozhodování o spolufinancování v rámci tohoto nařízení Komise přihlíží k opatřením, která mají finanční dopady v období tohoto spolufinancování a která byla přijata na základě rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES, 2007/435/ES a 2008/381/ES před 20. květnem 2014.
3. Částky přidělené na závazky pro spolufinancování schválené Komisí mezi 1. lednem 2011 a 31. prosincem 2014, k nimž nejsou doklady požadované pro uzavření akce zaslány Komisi ve lhůtě pro předložení závěrečné zprávy, Komise automaticky uvolní ze závazku do 31. prosince 2017, přičemž vzniká povinnost neoprávněně vyplacené částky vrátit.
4. K částkám na akce, které byly pozastaveny z důvodů soudních řízení nebo správních řízení o opravném prostředku s odkladným účinkem, se při výpočtu výše částky, která se automaticky uvolňuje ze závazku, nepřihlíží.
5. Členské státy předloží Komisi do 30. června 2015 hodnotící zprávy týkající se výsledků a dopadů akcí spolufinancovaných v rámci rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES v období 2011 až 2013.
6. Komise předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů do 31. prosince 2015 následné hodnotící zprávy podle rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES za období 2011 až 2013.
Článek 32
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Štrasburku dne 16. dubna 2014.
UREDBA (EU) br. 516/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 16. travnja 2014.
o uspostavi Fonda za azil, migracije i integraciju, o izmjeni Odluke Vijeća 2008/381/EZ i o stavljanju izvan snage odluka br. 573/2007/EZ i br. 575/2007/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te Odluke Vijeća 2007/435/EZ
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 78. stavak 2. te članak 79. stavke 2. i 4.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (1),
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Cilj Unije da stvori područje slobode, sigurnosti i pravde trebao bi biti ostvaren, između ostalog, putem zajedničkih mjera za oblikovanje politike o azilu i useljavanju koja se temelji na solidarnosti među državama članicama i koja je pravedna prema trećim zemljama i njihovim državljanima. Europsko vijeće je 2. prosinca 2009. prepoznalo potrebu da bi financijska sredstva u Uniji trebala postati sve fleksibilnija i koherentnija, kako u smislu područja primjene tako i u smislu primjenjivosti, da bi se time podržalo razvijanje politike u području azila i migracija.
(2)
Kako bi se doprinijelo razvoju zajedničke politike Unije o azilu i useljavanju i jačanju područja slobode, sigurnosti i pravde s obzirom na primjenu načela solidarnosti i dijeljenja odgovornosti između država članica te suradnje s trećim zemljama, ovom Uredbom trebalo bi uspostaviti Fond za azil, migracije i integraciju („Fond”).
(3)
Fond bi trebao odražavati potrebu za povećanom fleksibilnošću i pojednostavljenjem, istodobno poštujući zahtjeve u pogledu predvidljivosti te istodobno osiguravati pravednu i transparentnu raspodjelu sredstava kako bi se postigli opći i posebni ciljevi utvrđeni u ovoj Uredbi.
(4)
Djelotvornost mjera i kvaliteta potrošnje vodeća su načela pri provedbi Fonda. Nadalje, Fond bi također trebao biti proveden na najdjelotvorniji mogući način i na način koji je najprihvatljiviji za korisnike.
(5)
Nova struktura financiranja u području unutarnjih poslova koja se sastoji od dva stupa, trebala bi doprinijeti pojednostavljenju, racionalizaciji, učvršćivanju i transparentnosti financiranja u tom području. Trebalo bi težiti sinergijama, usklađenosti i komplementarnosti među različitim fondovima i programima, uključujući s ciljem dodjele financijskih sredstava zajedničkim ciljevima. Svako preklapanje različitih instrumenata za financiranje trebalo bi, međutim, izbjegavati.
(6)
Fondom bi se trebao stvoriti fleksibilan okvir koji državama članicama omogućava primanje financijskih sredstava u okviru njihovih nacionalnih programa kako bi se poduprla područja politike u okviru ovog Fonda u skladu s njihovom specifičnom situacijom i potrebama te u svjetlu općih i posebnih ciljeva Fonda, a za koje bi financijska potpora bila najdjelotvornija i najprikladnija.
(7)
Fond bi trebao izražavati solidarnost putem financijske pomoći državama članicama. To bi trebalo ojačati djelotvorno upravljanje migracijskim tokovima u Uniji u područjima u kojima Unija pruža najveću dodanu vrijednost, posebno podjelom odgovornosti između država članica te podjelom odgovornosti i jačanjem suradnje s trećim zemljama.
(8)
Kako bi doprinijele ostvarivanju općeg cilja ovog Fonda, države članice trebale bi osigurati da njihovi nacionalni programi obuhvaćaju djelovanja koja su usmjerena na ostvarivanje posebnih ciljeva ove Uredbe te da raspodjela sredstava prema ciljevima bude takva da osigurava da je ciljeve moguće ostvariti. Ako država članica iznimno želi odstupiti od minimalnih postotaka utvrđenih u ovoj Uredbi, ta država članica trebala bi u okviru svog nacionalnog programa navesti detaljno obrazloženje.
(9)
Kako bi se osigurala ujednačena i visokokvalitetna politika azila i primijenili viši standardi međunarodne zaštite, Fond bi trebao doprinijeti djelotvornom funkcioniranju Zajedničkog europskog sustava azila koji obuhvaća mjere u vezi s politikom, zakonodavstvom i izgradnjom sposobnosti uz djelovanje u suradnji s drugim državama članicama, agencijama Unije i trećim zemljama.
(10)
Primjereno je poduprijeti i poboljšati napore država članica da bi se potpuno i propisno primijenila pravna stečevina Unije u području azila, posebno da bi se osigurali odgovarajući uvjeti za prihvat raseljenih osoba, podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu i korisnika međunarodne zaštite, kako bi se osiguralo ispravno određivanje statusa, u skladu s Direktivom 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća (4), kako bi se primjenjivali pravedni i djelotvorni postupci azila te promicala dobra praksa u području azila u svrhu zaštite prava osoba kojima je potrebna međunarodna zaštita te kako bi se omogućilo da sustavi azila u državama članicama djelotvorno funkcioniraju.
(11)
Fond bi također trebao pružiti odgovarajuću potporu zajedničkim naporima država članica pri utvrđivanju, razmjeni i promicanju najbolje prakse te uspostavi djelotvornih struktura suradnje kako bi se unaprijedila kvaliteta donošenja odluka u okviru Zajedničkog europskog sustava azila.
(12)
Ovaj Fond trebao bi dopuniti i ojačati aktivnosti Europskog potpornog ureda za azil (EASO) uspostavljenog Uredbom (EU) br. 439/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (5) s ciljem koordiniranja praktične suradnje između država članica u području azilom, podržavajući države članice čiji su sustavi azila pod posebnim pritiskom i doprinoseći provedbi Zajedničkog europskog sustava azila. Komisija može iskoristiti mogućnost koju nudi Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (6) kako bi EASO-u povjerila provedbu posebnih i ad hoc zadaća, poput koordinacije djelovanja država članica u vezi s preseljenjem u skladu s Uredbom o EASO-u (EU) br. 439/2010.
(13)
Fond bi trebao podupirati napore Unije i država članica koji se odnose na jačanje kapaciteta država članica za razvoj, praćenje i provedbu evaluacije politika o azilu s obzirom na njihove obveze prema postojećem pravu Unije.
(14)
Fond bi trebao podupirati nastojanja država članica da se na njihovu državnom području osigura međunarodna zaštita i trajno rješenje za izbjeglice i raseljene osobe koje prema odluci Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice (UNHCR) ostvaruju pravo na preseljenje, kao što su mjere za procjenu potrebe za preseljenjem i premještajem dotičnih osoba na njihova državna područja kako bi im se osigurao siguran pravni status i promicala njihova djelotvorna integracija.
(15)
Fond bi trebao pružati potporu novim konceptima za pristup postupcima azila, na sigurniji način, a posebno usmjeravanjem na glavne tranzitne zemlje, poput programa zaštite određenih skupina ili određenih postupaka provjere zahtjeva za azil.
(16)
Fondom bi se u skladu s njegovom prirodom trebala moći pružiti potpora dobrovoljnim aktivnostima podjele opterećenja o kojima su se države članice usuglasile, a koje obuhvaćaju premještaj korisnika međunarodne zaštite i podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu iz jedne države članice u drugu.
(17)
Partnerstva i suradnja s trećim zemljama za osiguravanje prikladnog upravljanja priljevom osoba koje podnose zahtjev za azil ili drugi oblik međunarodne zaštite ključan su dio politike azila Unije. S ciljem omogućavanja pristupa međunarodnoj zaštiti i trajnim rješenjima u najranijoj mogućoj fazi, uključujući i u okviru regionalnih programa zaštite, Fond bi trebao obuhvaćati snažnu komponentu programa Unije za preseljenje.
(18)
Kako bi se u europskim društvima poboljšao i ojačao proces integracije, Fond bi trebao olakšati zakonite migracije u Uniju u skladu s gospodarskim i socijalnim potrebama država članica te već u zemlji porijekla državljana trećih zemalja koji dolaze u Uniju predvidjeti pripremu procesa integracije.
(19)
Kako bi bio učinkovit i ostvario najveću dodanu vrijednost, Fond bi trebao primjenjivati usmjereniji pristup kojim se podržavaju dosljedne strategije posebno osmišljene za promicanje integracije državljana trećih zemalja na nacionalnoj, lokalnoj i/ili regionalnoj razini, ovisno o slučaju. Te strategije trebala bi u prvom redu provesti lokalna ili regionalna tijela i nedržavni akteri, ne isključujući nacionalna tijela, posebno ako bi određena administrativna organizacija države članice to zahtijevala ili ako se u određenoj državi članici djelovanja u području integracije nalaze u zajedničkoj nadležnosti države i decentralizirane uprave. Provedbene organizacije trebale bi iz niza dostupnih mjera odabrati one koje su najprimjerenije njihovoj specifičnoj situaciji.
(20)
Provedba Fonda trebala bi biti u skladu sa zajedničkim temeljnim načelima Unije za integraciju, kako je određeno u Zajedničkom programu za integraciju.
(21)
Mjere integracije trebale bi također uključivati korisnike međunarodne zaštite kako bi se osigurao sveobuhvatan pristup integraciji, uzimajući u obzir posebnosti tih ciljnih skupina. Ako su mjere integracije povezane s mjerama prihvata, djelovanja bi, prema potrebi, trebala dopustiti uključivanje podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu.
(22)
Kako bi se osigurala dosljednost Unije na integraciju državljana trećih zemalja, djelovanja koja se financiraju u okviru ovog Fonda trebala bi biti specifična i dopunjavati djelovanja koja se financiraju iz Europskog socijalnog fonda. U tom smislu, od tijela država članica odgovornih za provedbu ovog Fonda trebalo bi tražiti da uspostave mehanizme suradnje i koordinacije s tijelima koja su države članice odredile za upravljanje intervencijama iz Europskog socijalnog fonda.
(23)
Iz praktičnih razloga neka djelovanja mogu se odnositi na skupinu osoba čije se pitanje može učinkovitije rješavati ako im se pristupi kao cjelini, ne razlikujući među članovima skupine. Stoga bi za države članice koje bi tako željele bilo potrebno predvidjeti mogućnost da u svojim nacionalnim programima predvide da u djelovanja u vezi s integracijom mogu biti uključeni najbliži srodnici državljana trećih zemalja u mjeri u kojoj je to potrebno za djelotvornu provedbu takvih djelovanja. Izraz „najbliži srodnik” podrazumijevao bi supružnike, partnere i bilo koju osobu koja ima izravne obiteljske veze, bez obzira radi li se o potomcima ili precima, s državljaninom treće zemlje na kojeg su usmjerena djelovanja u vezi s integracijom, a koja u protivnom ne bi bile obuhvaćena Fondom.
(24)
Fond bi trebao podupirati države članice u uspostavi strategija kojima se organiziraju zakonite migracije, ojačavajući njihove mogućnosti za razvoj, provedbu, praćenje i evaluaciju svih integracijskih strategija i strategija useljavanja, politika i mjera za državljane trećih zemalja, uključujući pravne instrumente Unije. Fond bi trebao podupirati i razmjenu informacija, najbolje prakse i suradnju između različitih službi svojih uprava, kao i s drugim državama članicama.
(25)
Unija bi trebala nastaviti i proširiti korištenje partnerstava za mobilnost kao osnovnog strateškog, sveobuhvatnog i dugoročnog okvira suradnje za upravljanje migracijama s trećim zemljama. Fond bi trebao podupirati djelovanja u okviru partnerstava za mobilnost koja se odvijaju u Uniji ili u trećim zemljama i koja ciljaju na ostvarivanje potreba i prioriteta Unije, posebno djelovanja kojima se osigurava kontinuitet financiranja i Unije i trećih zemalja.
(26)
Primjereno je da države članice nastave podržavati i poticati poboljšanje upravljanja povratkom državljana trećih zemalja u svim njegovim aspektima, s ciljem neprestane, pravedne i djelotvorne provedbe zajedničkih standarda o povratku, posebno kako je određeno u Direktivi 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (7). Fondom bi se trebao promicati razvoj strategija povratka na nacionalnoj razini u okviru koncepta upravljanja integriranim povratkom te mjera kojima se podupire njihova djelotvorna provedba u trećim zemljama.
(27)
Što se tiče dobrovoljnog povratka osoba, uključujući osobe koje se žele vratiti iako nisu obvezne napustiti državno područje, za takve povratnike bi trebalo predvidjeti poticaje poput povlaštenog tretmana u obliku povećane pomoći za povratak. Ta je vrsta dobrovoljnog povratka u interesu kako povratnika tako i tijela vlasti u smislu njezine troškovne djelotvornosti. Države članice trebalo bi poticati da daju prednost dobrovoljnom povratku.
(28)
Međutim, sa stajališta politike, dobrovoljan i prisilan povratak usko su povezani i proizvode učinke koji se uzajamno pojačavaju te bi države članice stoga trebalo poticati da u svom upravljanju povratkom jačaju komplementarnost tih dvaju oblika. Postoji potreba za provođenjem postupka udaljavanja kako bi se zaštitio integritet imigracijske politike i politike azila Unije te sustavi useljavanja i azila država članica. Stoga je mogućnost udaljavanja preduvjet za sprječavanje narušavanja te politike i provedbu vladavine prava, što je samo po sebi bitno za stvaranje područja slobode, sigurnosti i pravde. Fondom bi se stoga trebala podupirati djelovanja država članica kako bi se olakšala udaljavanja u skladu s normama utvrđenima u pravu Unije, kada je to primjenjivo, i uz puno poštovanje temeljnih prava i dostojanstva povratnika.
(29)
Od ključne je važnosti da se Fondom podupiru posebne mjere za povratnike u zemlji povratka da bi se osiguralo njihovo djelotvorno vraćanje u njihov grad ili regiju porijekla u dobrim uvjetima te da bi se povećala njihova trajna ponovna integracija u njihovu zajednicu.
(30)
Sporazumi Unije o ponovnom prihvatu sastavni su element Unijine politike povratka i glavno sredstvo za učinkovito upravljanje migracijskim tokovima jer olakšavaju brzi povratak nezakonitih migranata. Ti sporazumi su važan element u okviru dijaloga i suradnje s trećim zemljama porijekla i tranzitom nezakonitih migranata te je potrebno poduprijeti njihovu provedbu u trećim zemljama u interesu djelotvornih strategija povratka na nacionalnoj razini i na razini Unije.
(31)
Fond bi trebao nadopunjavati i ojačavati aktivnosti Europske agencije za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije uspostavljene Uredbom Vijeća (EZ) br. 2007/2004 (8), čiji je jedan dio zadaća pružiti državama članicama potrebnu potporu pri organiziranju zajedničkih operacija povratka te utvrditi najbolju praksu za pribavljanje putnih isprava te za udaljavanje državljana trećih zemalja koji nezakonito borave na državnom području država članica, te pomoći državama članicama u okolnostima koje zahtijevaju povećanu tehničku i operativnu pomoć na vanjskim granicama, uzimajući u obzir da neke situacije mogu zahtijevati pružanje hitne humanitarne pomoći i spašavanje na moru.
(32)
Uz pružanje potpore povratku osoba kako je predviđeno u ovoj Uredbi, Fondom bi se također trebale podržati druge mjere za suzbijanje nezakonitog useljavanja ili zaobilaženja postojećih pravila o zakonitoj migraciji, na taj način štiteći integritet imigracijskih sustava država članica.
(33)
Fond bi trebao biti proveden uz puno poštovanje prava i načela sadržanih u Povelji o temeljnim pravima Europske unije te temeljnih načela utvrđenih u relevantnim međunarodnim instrumentima, uključujući odgovarajuću sudsku praksu Europskog suda za ljudska prava. Prihvatljivim djelovanjima trebao bi se uzeti u obzir pristup koji se temelji na ljudskim pravima pri zaštiti migranata, izbjeglica i tražitelja azila te bi se osobito trebalo osigurati da se posebna pažnja pridaje te da se predvide posebne mjere za specifičnu situaciju ranjivih osoba, posebno žena, maloljetnika bez pratnje i drugih ugroženih maloljetnika.
(34)
Pojmovi „ranjive osobe” i „članovi obitelji” različito su definirani u različitim aktima koji su mjerodavni za ovu Uredbu. Stoga bi ih trebalo tumačiti u smislu odgovarajućeg akta, uzimajući u obzir kontekst u kojem se koriste. U kontekstu preseljenja, države članice koje obavljaju preseljenje trebale bi se pri provođenju svojih praksi preseljenja i stvarnih postupaka preseljenja savjetovati s UNHCR-om u vezi s pojmom „članovi obitelji”.
(35)
Mjere u trećim zemljama i u vezi s trećim zemljama koje se podupiru putem Fonda trebalo bi donositi u sinergiji i u sukladnosti s drugim djelovanjima izvan Unije koje se podupiru putem instrumenata vanjske pomoći Unije, geografskih i tematskih. U provođenju tih djelovanja osobito bi trebalo težiti potpunoj usklađenosti s načelima i općim ciljevima vanjskog djelovanja i vanjske politike Unije u vezi s dotičnom zemljom ili regijom. Te mjere ne bi trebale biti potpora djelovanjima koja su neposredno usmjerena prema razvoju i, kada je to prikladno, trebala bi nadopunjavati financijsku pomoć koja se pruža putem instrumenata vanjske pomoći. Trebalo bi poštovati načelo usklađenosti politike za razvoj kako je određeno u stavku 35. Europskog konsenzusa o razvoju. Također je važno osigurati dosljednu provedbu hitne pomoći, i ako je to mjerodavno, njenu komplementarnost humanitarnoj politici Unije te poštovanje humanitarnih načela kako su određena Europskim konsenzusom o humanitarnoj pomoći.
(36)
Velik dio dostupnih sredstava u okviru Fonda trebao bi se dodijeliti razmjerno odgovornosti koju ima svaka država članica u svojim naporima koje ulaže u upravljanje migracijskim tokovima na temelju objektivnih kriterija. U tu bi svrhu trebalo koristiti najnovije dostupne statističke podatke koje prikuplja Eurostat prema Uredbi (EZ) br. 862/2007 Europskog parlamenta i Vijeća (9) u vezi s migracijskim tokovima, poput broja prvih zahtjeva za azil, broja pozitivnih odluka kojima se odobrava status izbjeglice ili supsidijarna zaštita, broja preseljenih izbjeglica, broja državljana trećih zemalja koji zakonito borave u državama članicama, broja državljana trećih zemalja kojima je država članica izdala dozvolu za boravak, broja odluka o povratku koje su izdala nacionalna tijela te broja izvršenih povrataka.
(37)
Ovom Uredbom utvrđena je dodjela osnovnih iznosa državama članicama. Osnovni iznos sastoji se od minimalnog iznosa i iznosa izračunatog na temelju prosjeka dodijeljenih sredstava za svaku državu članicu u okviru Europskog fonda za izbjeglice uspostavljenog Odlukom br. 573/2007/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10), Europskog fonda za integraciju državljana trećih zemalja uspostavljenog Odlukom Vijeća 2007/435/EZ (11) i Europskog fonda za povratak uspostavljenog Odlukom Vijeća br. 575/2007/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (12). u 2011., 2012. i 2013. Izračuni dodijeljenih sredstava izrađeni su u skladu s mjerilima za raspodjelu utvrđenima u Odluci br. 573/2007/EZ, Odluci 2007/435/EZ i Odluci br. 575/2007/EZ. S obzirom na zaključke Europskog vijeća od 7. veljače 2013. i 8. veljače 2013., u kojima je naglašeno da bi „osobitu pozornost trebalo pridati otočnim društvima koja su suočena s nerazmjerno velikim izazovima migracija”, prikladno je povećati minimalne iznose za Cipar i Maltu.
(38)
Iako je primjereno svakoj državi članici dodijeliti određeni iznos na temelju najnovijih dostupnih statističkih podataka, dio raspoloživih sredstava u okviru Fonda trebao bi se raspodijeliti i za provedbu posebnih djelovanja koja zahtijevaju suradnju između država članica i stvaraju značajnu dodanu vrijednost za Uniju kao i za provedbu Programa Unije za preseljenje i premještanje korisnika međunarodne zaštite iz jedne države članice u drugu.
(39)
U tu svrhu ovom bi Uredbom trebao uspostaviti popis posebnih djelovanja prihvatljivih za dodjelu sredstava iz Fonda. Dodatni iznosi trebali bi se dodijeliti onim državama članicama koje se obvežu da će provesti takva djelovanja.
(40)
S obzirom na postupnu uspostavu Programa Unije za preseljenje, Fond bi trebao pružiti ciljanu pomoć u obliku financijskih poticaja (paušalnih iznosa) za svaku preseljenu osobu. Komisija bi, u suradnji s EASO-m i u skladu s njihovim nadležnostima, trebala pratiti učinkovitu provedbu aktivnosti preseljenja koje se podupiru u okviru Fonda.
(41)
S namjerom da se pojača utjecaj napora koje Unija ulaže u preseljenje pružanjem zaštite osobama kojima je potrebna međunarodna zaštita i maksimalnim pojačavanjem strateškog utjecaja preseljenja kroz bolju usmjerenost na one osobe kojima je preseljenje najpotrebnije, na razini Unije trebalo bi odrediti zajedničke prioritete u vezi s preseljenjem. Te zajedničke prioritete trebalo bi izmijeniti samo ako postoji jasno opravdanje za njihovu izmjenu ili kako bi se u obzir uzele preporuke UNHCR-a na temelju općih kategorija određenih u ovoj Uredbi.
(42)
S obzirom na njihovu posebnu ranjivost, neke bi kategorije osoba kojima je potrebna međunarodna zaštita uvijek trebale biti uključene u zajedničke prioritete preseljenja Unije.
(43)
Uzimajući u obzir potrebe za preseljenjem utvrđene u zajedničkim prioritetima preseljenja Unije, potrebno je osigurati dodatne financijske poticaje za preseljenje osoba s obzirom na određene zemljopisne regije i nacionalnosti, kao i s obzirom na određene kategorije osoba koje se trebaju preseliti, ako utvrđeno da je preseljenje najprikladniji odgovor na njihove posebne potrebe.
(44)
Da bi se ojačala solidarnost i bolje podijelila odgovornost između država članica, posebno u odnosu na one koje su najviše pogođene tokovima azilanata, trebalo bi uspostaviti sličan mehanizam za premještanje korisnika međunarodne zaštite iz jedne države članice u drugu, koji se temelji na financijskim poticajima. Tim bi se mehanizmom trebao smanjiti pritisak na države članice koje primaju veći broj tražitelja azila i korisnika međunarodne zaštite, u apsolutnom ili proporcionalnom smislu.
(45)
Potpora osigurana iz Fonda bit će učinkovitija i ostvarit će veću dodanu vrijednost ako se u ovoj Uredbi utvrdi ograničen broj obveznih ciljeva koji se trebaju ostvariti u programima koje izrađuje svaka država članica i uzimajući u obzir njezinu specifičnu situaciju i potrebe.
(46)
Za jaču solidarnost važno je da Fond, u suradnji i u sinergiji s humanitarnom pomoći kojom upravlja Komisija, prema potrebi pruži dodatnu potporu rješavanju hitnih situacija nastalih snažnim pritiskom migracija u državama članicama ili trećim zemljama ili u slučaju masovnog priljeva raseljenih osoba na temelju Direktive Vijeća 2001/55/EZ (13), putem hitne pomoći. Hitna pomoć također bi trebala obuhvaćati potporu ad hoc programima humanitarnog prihvata koji su usmjereni na odobravanje privremenog boravka na državnom području države članice u slučaju hitne humanitarne krize u trećim zemljama. Međutim, takvi drugi programi humanitarnog prihvata ne dovode u pitanje i ne bi trebali narušavati Unijin program preseljenja koji je od samog početka izričito usmjeren na pružanje trajnog rješenja osobama kojima je potrebna međunarodna zaštita, a koje su premještene u Uniju iz trećih zemalja. Stoga države članice ne bi trebale imati pravo na primanje dodatnih paušalnih iznosa u vezi s osobama kojima je odobren privremeni boravak na državnom području države članice u okviru takvih drugih programa humanitarnog prihvata.
(47)
Ovom Uredbom trebala bi se osigurati financijska pomoć za aktivnosti Europske migracijske mreže uspostavljene Odlukom Vijeća 2008/381/EZ (14) u skladu s njezinim ciljevima i zadaćama.
(48)
Odluku 2008/381/EZ trebalo bi stoga izmijeniti kako bi se uskladili postupci i olakšalo pružanje odgovarajuće i pravodobne financijske potpore nacionalnim kontaktnim točkama koje su navedene u toj Odluci.
(49)
S obzirom na svrhu financijskih poticaja dodijeljenih državama članicama za preseljenje i/ili premještanje korisnika međunarodne zaštite iz jedne države članice u drugu u obliku paušalnih iznosa i jer predstavljaju samo mali dio stvarnih troškova, ova bi Uredba trebala omogućiti određena odstupanja od pravila o prihvatljivosti rashoda.
(50)
Kako bi se dopunile ili izmijenile odredbe ove Uredbe o paušalnim iznosima za preseljenje i premještanju korisnika međunarodne zaštite iz jedne države članice u drugu i o definiciji posebnih djelovanja i zajedničkih prioriteta preseljenja Unije, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU). Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na razini stručnjaka. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.
(51)
Pri primjeni ove Uredbe, uključujući pri pripremi delegiranih akata, Komisija bi se trebala savjetovati sa stručnjacima iz svih država članica.
(52)
Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te bi se ovlasti trebale izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (15).
(53)
Financiranje iz proračuna Unije trebalo bi se usredotočiti na aktivnosti kod kojih intervencija Unije može donijeti dodatnu vrijednost umjesto da države članice djeluju same. Budući da je Europska unija u boljem položaju za pružanje okvira za izražavanje solidarnosti Unije u upravljanju migracijskim tokovima nego države članice, financijska pomoć predviđena ovom Uredbom trebala bi osobito doprinijeti jačanju nacionalnih mogućnosti i mogućnosti Unije na ovom području.
(54)
Postoji potreba da se do najveće mjere poveća učinak financiranja Unije mobiliziranjem, udruživanjem i poticanjem javnih i privatnih financijskih sredstava.
(55)
Komisija bi trebala pratiti provedbu Fonda u skladu s Uredbe (EU) br. 514/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (16) uz pomoć zajedničkih pokazatelja za evaluaciju rezultata i učinaka. Ti pokazatelji, uključujući relevantne polazne vrijednosti, trebali bi predstavljati minimalnu osnovu za evaluaciju opsega u kojem su ostvareni ciljevi Fonda.
(56)
Kako bi se izmjerila ostvarenja ovog Fonda, trebalo bi uspostaviti zajedničke pokazatelje u odnosu na svaki njegov poseban cilj. Zajednički pokazatelji ne bi trebali utjecati na neobveznu ili obveznu narav provedbe povezanih djelovanja kako je utvrđeno u ovoj Uredbi.
(57)
Za potrebe upravljanja i provedbe Fonda, on bi trebao biti dio usklađenog okvira koji se sastoji od ove Uredbe i Uredbe (EU) br. 513/2014Europskog parlamenta i Vijeća (17). Za potrebe Fonda, partnerstvo predviđeno Uredbom (EU) br. 514/2014 trebalo bi obuhvaćati mjerodavne međunarodne organizacije, nevladine organizacije i socijalne partnere. Svaka država članica trebala bi biti odgovorna za određivanje sastava partnerstva i praktične modalitete u vezi njegove provedbe.
(58)
S obzirom na to da cilj ove Uredbe, to jest doprinošenje učinkovitom upravljanju migracijskim tokovima te provedbi, jačanju i razvoju zajedničke politike azila, supsidijarne zaštite i privremene zaštite i zajedničke politike useljavanja, ne mogu dostatno ostvariti države članice nego se on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji (UEU). U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(59)
Na temelju članaka 8. i 10. UFEU-a, Fond bi trebao uzeti u obzir ostvarivanje ravnopravnosti žena i muškaraca i načelâ nediskriminacije.
(60)
Odluke br. 573/2007/EZ, br. 572/2007/EZ i 2007/435/EZ trebalo bi staviti izvan snage, podložno prijelaznim odredbama koje su određene u ovoj Uredbi.
(61)
U skladu s člankom 3. Protokola br. 21. o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske u vezi s područjem slobode, sigurnosti i pravde, koji je priložen UEU-u i UFEU-u i ne dovodeći u pitanje članak 4. tog Protokola, te su države članice priopćile svoju želju da sudjeluje u donošenju i primjeni ove Uredbe.
(62)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22. o stajalištu Danske, koji je priložen UEU-u i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe koja za nju nije obvezujuća niti se u odnosu na nju primjenjuje.
(63)
Razdoblje primjene ove Uredbe potrebno je uskladiti s onim Uredbe Vijeća (EU, Euratom) br. 1311/2013 (18). Ova bi se Uredba stoga trebala primjenjivati od 1. siječnja 2014.,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Svrha i područje primjene
1. Ovom se Uredbom osniva Fond za azil, migracije i integraciju („Fond”) za razdoblje od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020.
2. Ovom se Uredbom utvrđuju:
(a)
ciljevi financijske potpore i prihvatljiva djelovanja;
(b)
opći okvir za provedbu prihvatljivih djelovanja;
(c)
raspoloživa financijska sredstva i njihova raspodjela;
(d)
načela i mehanizam za uspostavu Unijinih zajedničkih prioriteta preseljenja;
(e)
financijska pomoć za aktivnosti Europske migracijske mreže.
3. Ovom Uredbom predviđa se primjena pravila određenih u Uredbi (EU) br. 514/2014, ne dovodeći u pitanje članak 4. ove Uredbe.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„preseljenje” znači postupak kojim se, na zahtjev visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice (UNHCR) do kojeg je došlo zbog potrebe pojedinca za međunarodnom zaštitom, državljani trećih zemalja premještaju iz treće zemlje u državu članicu u kojoj smiju boraviti u jednom od sljedećih statusa:
i.
„statusa izbjeglice” u smislu članka 2. točke (e) Direktive 2011/95/EU;
ii.
„supsidijarnog statusa zaštite” u smislu članka 2. točke (g) Direktive 2011/95/EU; ili
iii.
bilo kojeg drugog statusa kojim se prema nacionalnom pravu i pravu Unije pružaju slična prava i pogodnosti kao i onima iz točaka i. i ii.;
(b)
„drugi programi humanitarnog prihvata” znači ad hoc postupak kojim država članica prima određeni broj državljana trećih zemalja da privremeno borave na njezinom državnom području kako bi ih zaštitila u slučaju hitnih humanitarnih kriza zbog događaja poput političkih događanja ili sukoba;
(c)
„međunarodna zaštita” znači status izbjeglice i supsidijarni status zaštite u smislu Direktive 2011/95/EU;
(d)
„povratak” znači postupak povratka državljana treće zemlje - bilo uz dobrovoljno ili prisilno ispunjavanje obveze povratka - kako je definirano u članku 3. Direktive 2008/115/EZ;
(e)
„državljanin treće zemlje” znači svaka osoba koja nije građanin Unije u smislu članka 20. stavka 1. UFEU-a. Upućivanje na državljane trećih zemalja uključuje osobe bez državljanstva i osobe neutvrđene nacionalnosti;
(f)
„udaljavanje” znači izvršenje obveze povratka, a točnije fizički prijevoz iz države članice - kako je definirano u članku 3. Direktive 2008/115/EZ;
(g)
„dobrovoljni odlazak” znači ispunjavanje obveze vraćanja u roku koji je u tu svrhu određen u odluci o povratku - kako je definirano u članku 3. Direktive 2008/115/EZ;
(h)
„maloljetnik bez pratnje” znači državljanin treće zemlje mlađi od 18 godina koji je ušao u državno područje država članica bez pratnje odrasle osobe koja je za njega/nju odgovorna na temelju zakona ili običaja države članice o kojoj je riječ te tako dugo dok takva osoba ne počne doista skrbiti o njemu/njoj; taj pojam uključuje maloljetnika koji je ostao bez pratnje nakon što je ušao/ušla u državno područje država članica;
(i)
„ranjiva osoba” znači državljanin treće zemlje koji ispunjava definiciju prema pravu Unije koje je mjerodavno za područje politike koje se podupire u okviru Fonda;
(j)
„član obitelji” znači državljanin treće zemlje koji ispunjava definiciju prema pravu Unije mjerodavnom za područje politike koje se podupire u okviru Fonda;
(k)
„hitna situacija” je situacija koja je nastala zbog:
i.
snažnog pritiska migracija u jednoj ili više država članica koju odlikuje velik i nerazmjeran priljev državljana trećih zemalja što postavlja znatne i hitne izazove za njihove kapacitete prihvata, zadržavanja, sustav azila i postupke;
ii.
provedbe mehanizama privremene zaštite u smislu Direktive 2001/55/EZ; ili
iii.
snažnog pritiska migracija u trećim zemljama u kojima su izbjeglice ostale zbog političkih razvoja događanja ili sukoba.
Članak 3.
Ciljevi
1. Opći cilj Fonda jest doprinijeti učinkovitom upravljanju migracijskim tokovima te provedbi, jačanju i razvoju zajedničke politike o azilu, supsidijarnoj zaštiti i privremenoj zaštiti te zajedničkoj imigracijskoj politici, istodobno poštujući prava i načela zapisana u Povelji Europske unije o temeljnim pravima.
2. Unutar svog općeg cilja, Fond doprinosi sljedećim zajedničkim posebnim ciljevima:
(a)
jačanju i razvoju svih aspekata Zajedničkog europskog sustava azila, uključujući njegove vanjske dimenzije;
(b)
podupiranju zakonite migracije u države članice u skladu s njihovim gospodarskim i socijalnim potrebama, poput potreba tržišta rada, uz zaštitu integriteta imigracijskih sustava država članica i promicanju djelotvorne integracije državljana trećih zemalja;
(c)
jačanju pravednih i djelotvornih strategija povratka u državama članicama koje doprinose suzbijanju nezakonitog useljavanja, s naglaskom na održivosti povratka i djelotvorni ponovni primitak u zemlje porijekla i tranzita;
(d)
jačanju solidarnosti i dijeljenja odgovornosti između država članica, posebno u odnosu na one koje su najviše pogođene tokovima migracija i azilanata, uključujući putem praktične suradnje.
Ostvarivanje posebnih ciljeva ovog Fonda evaluira se u skladu s člankom 55. stavkom 2. Uredbe(EU) br. 514/2014 korištenjem zajedničkih pokazatelja kako je određeno u Prilogu IV. ovoj Uredbi i pokazatelja specifičnih za pojedini program koji su uključeni u nacionalne programe.
3. Mjere poduzete u svrhu ostvarivanja ciljeva iz stavaka 1. i 2. u potpunosti su usklađene s mjerama koje se podupiru putem instrumenata vanjskog financiranja Unije te s načelima i općim ciljevima vanjskog djelovanja Unije.
4. Ciljevi iz stavaka 1. i 2. ovog članka ostvaruju se uzimajući u obzir načela i ciljeve humanitarne politike Unije. Usklađenost s mjerama koje se financiraju putem vanjskih instrumenata financiranja Unije jamči se u skladu s člankom 24.
Članak 4.
Partnerstvo
Za potrebe Fonda, partnerstvo iz članka 12. Uredbe (EU) br. 514/2014 obuhvaća relevantne međunarodne organizacije, nevladine organizacije i socijalne partnere.
POGLAVLJE II.
ZAJEDNIČKI EUROPSKI SUSTAV AZILA
Članak 5.
Sustavi prihvaćanja i azila
1. U okviru posebnog cilja utvrđenog u članku 3. stavku 2. prvom podstavku točki (a) ove Uredbe, s obzirom na ishod dijaloga o politikama kako je predviđeno u članku 13. Uredbe (EU) br. 514/2014, te u skladu s ciljevima nacionalnih programa utvrđenima u članku 19. ove Uredbe, Fondom se podupiru djelovanja usmjerena na jednu ili više sljedećih kategorija državljana trećih zemalja:
(a)
one koji imaju status izbjeglice ili supsidijarni status zaštite u smislu Direktive 2011/95/EU;
(b)
one koji su podnijeli zahtjev za jedan od oblika međunarodne zaštite iz točke (a) te još nisu primili konačnu odluku;
(c)
one koji uživaju privremenu zaštitu u smislu Direktive 2001/55/EZ;
(d)
one koji su u postupku preseljenja ili premještanja ili koji su preseljeni ili premješteni iz države članice.
Što se tiče uvjeta prihvata i postupaka azila, Fondom se posebno podupiru sljedeća djelovanja usmjerena na kategorije osoba iz prvog podstavka ovog stavka:
(a)
pružanje materijalne pomoći, uključujući pomoći na granicama,obrazovanja, osposobljavanja, usluga podrške, zdravstvene i psihološke skrbi;
(b)
pružanje usluga podrške poput prijevoda i usmenog prevođenja, obrazovanja, osposobljavanja, uključujući učenja jezika i druge inicijative koje su usklađene sa statusom osobe o kojoj je riječ;
(c)
uspostavljanje i poboljšavanje upravnih struktura, sustava i osposobljavanja za osoblje i relevantna tijela kako bi se osigurao učinkovit i jednostavan pristup postupcima azila tražiteljima azila te djelotvorni i visokokvalitetni postupci azila, posebno, prema potrebi, kako bi se podržao razvoj pravne stečevine Unije;
(d)
pružanje socijalne pomoći, informacija ili pomoći kod upravnih i/ili sudskih formalnosti i osiguravanje informacija ili savjetovanje o mogućim ishodima postupka azila, uključujući aspekte kao što su postupci povratka;
(e)
pružanje pravne pomoći i zastupanja;
(f)
utvrđivanje ranjivih skupina i posebna pomoć za ranjive osobe, posebno u skladu s točkama od (a) do (e);
(g)
uspostavljanje, razvijanje i poboljšavanje alternativnih mjera zadržavanja.
Ako je to prikladno i predviđeno nacionalnim programom države članice, Fondom se također mogu podupirati mjere u vezi s integracijom, poput onih iz članka 9. stavka 1. u vezi s prihvatom osoba iz prvog podstavka ovog stavka.
2. U okviru posebnog cilja određenog u članku 3. stavku 2. prvom podstavku točki (a) i u skladu s ciljevima nacionalnih programa određenima u članku 19., Fondom se, s obzirom na smještajnu infrastrukturu i sustave prihvata, osobito podupiru sljedeća djelovanja:
(a)
poboljšavanje i održavanje postojeće smještajne infrastrukture i usluga smještaja;
(b)
jačanje i poboljšavanje upravnih struktura i sustava;
(c)
informiranje lokalnih zajednica;
(d)
osposobljavanje osoblja tijela, uključujući lokalna tijela, koja će komunicirati s osobama iz stavka 1. u kontekstu njihova prihvata;
(e)
uspostavljanje, funkcioniranje i razvoj nove smještajne infrastrukture i usluga smještaja, kao i upravnih struktura i sustava, a posebno da bi se, prema potrebi, pristupilo rješavanju strukturnih potreba država članica.
3. U okviru posebnih ciljeva utvrđenih u članku 3. stavku 2. prvom podstavku točkama (a) i (d) te u skladu s ciljevima nacionalnih programa određenih u članku 19., Fondom se također podupiru djelovanja koja su slična djelovanjima navedenim u stavku 1. ovog članka ako su takva djelovanja povezana s osobama koje privremeno borave:
-
u centrima za tranzit i obradu podataka za izbjeglice, posebno u svrhu potpore aktivnostima preseljenja u suradnji s UNHCR-om, ili
-
na državnom području države članice u kontekstu drugih programa humanitarnog prihvata.
Članak 6.
Kapacitet država članica za razvoj, praćenje i provedbu evaluacije njihovih politika i postupaka azila
U okviru posebnog cilja utvrđenog u članku 3. stavku 2. prvom podstavku točki (a) ove Uredbe, s obzirom na ishod dijaloga o politikama kako je predviđeno u članku 13. Uredbe (EU) br. 514/2014 te u skladu s ciljevima nacionalnih programa određenima u članku 19. ove Uredbe, a s obzirom na djelovanja koja se odnose na poboljšanje kapaciteta država članica za razvoj, praćenje i provedbu evaluacije njihovih politika i postupaka azila, Fondom se također posebno podupiru sljedeća djelovanja:
(a)
djelovanja kojima se jača kapacitet država članica - uključujući u vezi s mehanizmom za rano upozoravanje, pripravnost i upravljanje kriznim situacijama uspostavljenim u Uredbi (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (19) - u svrhu prikupljanja, analiziranja i širenja kvalitativnih i kvantitativnih podataka i statističkih podataka o postupcima azila, kapacitetima prihvata, preseljenju i premještanju podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu i/ili korisnika međunarodne zaštite iz jedne države članice u drugu;
(b)
djelovanja kojima se jača kapacitet država članica za prikupljanje, analiziranje i širenje informacija o zemlji porijekla;
(c)
djelovanja koja izravno doprinose provedbi evaluacije politika azila, kao što su nacionalne procjene utjecaja, ispitivanja među ciljnim skupinama i drugim relevantnim zainteresiranim stranama i razvoju pokazatelja i utvrđivanju mjerila.
Članak 7.
Preseljenje, premještanje podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu i korisnika međunarodne zaštite i drugi oblici ad hoc humanitarnog prihvata
1. U okviru posebnog cilja utvrđenog u članku 3. stavku 2. prvom podstavku točkama (a) i (d) ove Uredbe,s obzirom na ishod dijaloga o politikama kako je predviđeno u članku 13. Uredbe (EU) br. 514/2014 te u skladu s ciljevima nacionalnih programa određenih u članku 19. ove Uredbe, Fondom se posebno podupiru sljedeća djelovanja povezana s preseljenjem državljana trećih zemalja koji su u postupku preseljenja ili su preseljeni u državu članicu i drugim programima humanitarnog prihvata:
(a)
uspostavljanje i razvoj nacionalnih programa preseljenja i strategije te drugih programa humanitarnog prihvata, uključujući analizu potreba, poboljšanje pokazatelja i evaluacije;
(b)
uspostavljanje odgovarajuće infrastrukture i usluga kako bi se osigurala nesmetana i djelotvorna provedba aktivnosti preseljenja i djelovanja u vezi s drugim programima humanitarnog prihvata, uključujući jezičnu pomoć;
(c)
uspostavljanje struktura, sustava i osposobljavanja osoblja za vođenje misija u treće zemlje i/ili druge države članice, za obavljanje razgovora te provođenje zdravstvenih i sigurnosnih provjerava;
(d)
procjena mogućih slučajeva preseljenja i/ili slučajeva drugih oblika humanitarnog prihvata od strane nadležnih tijela država članica, kao što su provođenje misija u trećim zemljama, obavljanje razgovora te provođenje zdravstvenih i sigurnosnih provjerava;
(e)
procjena zdravstvenog stanja prije odlaska i liječenje, pribavljanje materijala prije odlaska, mjere osiguravanja informacija prije odlaska i mjere integracije te organizacija putovanja, uključujući osiguravanje usluga liječničke pratnje;
(f)
informacije i pomoć pri dolasku i neposredno nakon dolaska, uključujući usluge prevođenja;
(g)
djelovanja u svrhu okupljanja obitelji za osobe koje su preseljene u državi članici;
(h)
jačanje infrastrukture i usluga relevantnih za migracije i azil u zemljama određenima za provedbu regionalnih programa zaštite;
(i)
stvaranje uvjeta koji pogoduju dugoročnoj integraciji, autonomnosti i samostalnosti preseljenih izbjeglica.
2. U okviru posebnog cilja utvrđenog u članku 3. stavku 2. prvom podstavku točki (d) ove Uredbe, s obzirom na ishod dijaloga o politikama kako je predviđeno u članku 13. Uredbe (EU) br. 514/2014 te u skladu s ciljevima nacionalnih programa određenima u članku 19. ove Uredbe, Fondom se također podupiru djelovanja slična onima navedenima u stavku 1. ovog članka ako je to potrebno s obzirom na razvoj politika u razdoblju provedbe Fonda ili ako je to predviđeno nacionalnim programima države članice, u vezi s premještanjem podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu i/ili korisnika međunarodne zaštite. Takve operacije provode se uz suglasnost države članice koja im je dodijelila međunarodnu zaštitu ili je odgovorna za provjeru njihovog zahtjeva drugoj zainteresiranoj državi članici u kojoj će im biti dodijeljena istovjetna zaštita ili u kojoj će biti provjeren njihov zahtjev za međunarodnu zaštitu.
POGLAVLJE III.
INTEGRACIJA DRŽAVLJANA TREĆIH ZEMALJA I ZAKONITA MIGRACIJA
Članak 8.
Useljavanje i mjere prije odlaska
U okviru posebnog cilja utvrđenog u članku 3. stavku 2. prvom podstavku točki (b) ove Uredbe, s obzirom na ishod dijaloga o politikama kako je predviđeno u članku 13. Uredbe (EU) br. 514/2014 te u skladu s ciljevima nacionalnih programa određenih u članku 19. ove Uredbe, Fondom se podupiru djelovanja koja se provode u trećim zemljama, a koja su usmjerena na državljane trećih zemalja koji ispunjavaju posebne mjere i/ili uvjete prije odlaska određene u nacionalnom pravu te u skladu s pravom Unije, kada je to primjenjivo, uključujući one u vezi s mogućnošću integracije u društvo države članice. U tom kontekstu Fondom se posebno podupiru sljedeća djelovanja:
(a)
brošure s informacijama i kampanje za jačanje svijesti i promicanje međukulturnog dijaloga, uključujući putem komunikacijske i informacijske tehnologije i internetskih mjesta koji su najprihvatljiviji za korisnike;
(b)
procjena vještina i kvalifikacija kao i poboljšanje transparentnosti i usklađenosti vještina i kvalifikacija u trećoj zemlji s onima u državi članici;
(c)
osposobljavanje čija je svrha poboljšanje zapošljivosti u državi članici;
(d)
sveobuhvatni tečajevi za građansku orijentaciju i učenje jezika;
(e)
pomoć u kontekstu zahtjeva za okupljanje obitelji u smislu Direktive Vijeća 2003/86/EZ (20).
Članak 9.
Mjere integracije
1. U okviru posebnog cilja utvrđenog u članku 3. stavku 2. prvom podstavku točki (b) ove Uredbe, s obzirom na ishod dijaloga o politikama kako je predviđeno u članku 13. Uredbe (EU) br. 514/2014 te u skladu s ciljevima nacionalnih programa određenih u članku 19. ove Uredbe, Fondom se podupiru djelovanja koja se provode u okviru usklađenih strategija, uzimajući u obzir potrebe za integracijom državljana trećih zemalja na lokalnoj i/ili regionalnoj razini. U tom kontekstu Fondom se posebno podupiru sljedeća djelovanja usmjerena na državljane trećih zemalja koji zakonito borave u državi članici ili, prema potrebi, koji su postupku ishođenja zakonitog boravka u državi članici:
(a)
uspostavljanje i razvoj takvih strategija za integraciju uz sudjelovanje lokalnih ili regionalnih aktera, prema potrebi, uključujući analizu potreba, poboljšanje pokazatelja integracije te evaluacije, uključujući procjene sudjelovanja, u svrhu utvrđivanja najbolje prakse;
(b)
pružanje savjeta i pomoći u područjima kao što su stanovanje, osiguravanje osnovnih sredstava za život, administrativne i pravne smjernice, zdravstvena, psihološka i socijalna pomoć, skrb o djeci i okupljanje obitelji;
(c)
djelovanja kojima se državljani trećih zemalja uvode u društvo koje ih prima i djelovanja koja tim osobama omogućuju da se prilagode tom društvu, da se informiraju o svojim pravima i obvezama, da sudjeluju u civilnom i kulturnom životu i da dijele vrijednosti sadržane u Povelji o temeljnim pravima Europske unije;
(d)
djelovanja usmjerena na obrazovanje i osposobljavanje, uključujući učenje jezika i pripremna djelovanja za olakšavanje pristupa tržištu rada;
(e)
djelovanja namijenjena promicanju samostalnosti i omogućavanju državljanima trećih zemalja da se skrbe sami za sebe;
(f)
djelovanja kojima se promiče smislen kontakt i konstruktivan dijalog između državljana trećih zemalja i društva koje ih prima te djelovanja kojima se promiče prihvaćanje u društvo koje ih prima, uključujući putem uključivanja medija;
(g)
djelovanja kojima se promiče ravnopravnost u pristupu i ravnopravnost u rezultatima u odnosu na poslove državljana trećih zemalja kada je riječ o javnim i privatnim uslugama, uključujući prilagođavanje tih usluga obavljanju poslova s državljanima trećih zemalja;
(h)
izgradnja kapaciteta korisnika, kako je definirano u članku 2. točki (g) Uredbe (EU) br. 514/2014 uključujući putem razmjene iskustva i najbolje prakse te umrežavanjem.
2. Djelovanja iz stavka 1. kad god je to potrebno uzimaju u obzir posebne potrebe različitih kategorija državljana trećih zemalja, uključujući korisnika međunarodne zaštite, preseljenih ili premještenih osoba te posebno ranjivih osoba.
3. U nacionalnim programima može biti predviđeno da se u djelovanja iz stavka 1. uključe najbliži srodnici osoba koje spadaju u ciljnu skupinu iz tog stavka u mjeri u kojoj je to potrebno za djelotvornu provedbu takvih djelovanja.
4. Za potrebe programiranja i provedbe djelovanja iz stavka 1. ovog članka, partnerstvo iz članka 12. Uredbe (EU) br. 514/2014 uključuje tijela koja su zemlje članice imenovale za upravljanje intervencijama Europskog socijalnog fonda.
Članak 10.
Mjere za praktičnu suradnju i izgradnju kapaciteta
U okviru posebnog cilja utvrđenog u članku 3. stavku 2. prvom podstavku točki (b) ove Uredbe, s obzirom na ishod dijaloga o politikama kako je predviđeno u članku 13. Uredbe (EU) br. 514/2014 te u skladu s ciljevima nacionalnih programa određenih u članku 19. ove Uredbe, Fondom se podupiru djelovanja usmjerena na jedno ili više od onog što je navedenog u nastavku:
(a)
uspostavljanje strategija kojima se promiče zakonita migracija s ciljem olakšavanja razvoja i provedbe fleksibilnih postupaka prihvata;
(b)
podupiranje suradnje između trećih zemalja i agencija za zapošljavanje, službi za zapošljavanje i službi za useljavanje u državama članicama, kao i podupiranje država članica u provedbi prava Unije u području migracija, postupcima savjetovanja s relevantnim zainteresiranim stranama i savjeti stručnjaka ili razmjenom informacija o pristupima usmjerenima na određena državljanstva ili kategorije državljana trećih zemalja s obzirom na potrebe tržišta rada;
(c)
jačanje kapaciteta država članica za razvoj, provedbu, praćenje i provedbu evaluacije njihovih imigracijskih strategija, politika i mjera na različitim razinama i u različitim ustrojstvenim jedinicama uprave, posebno jačanje njihovog kapaciteta za prikupljanje, analizu i širenje detaljnih i sustavnih podataka i statistika o migracijskim postupcima i tokovima te boravišnim dozvolama i razvoj alata za praćenje, programe evaluacije, pokazatelje i utvrđivanje mjerila za mjerenje ostvarenje tih strategija;
(d)
osposobljavanje korisnika kako je definirano u članku 2. točki (g) Uredbe (EU) br. 514/2014 i osoblja koje pruža javne i privatne usluge, uključujući obrazovne ustanove, promicanje razmjene iskustava i najbolje prakse, suradnje, umrežavanja i međukulturnih kapaciteta, kao i poboljšanje kvalitete pruženih usluga;
(e)
izgradnju održive organizacijske strukture za upravljanje integracijom i raznolikošću, posebno kroz suradnju između različitih zainteresiranih strana što omogućuje službenicima na različitim razinama nacionalnih administracija brzo pribavljanje informacija o iskustvima i najboljoj praksi drugdje i, kada je to moguće, ujedinjavanje resursa između odgovarajućih tijela, kao i između vladinih i nevladinih tijela kako bi usluge državljanima trećih zemalja pružile djelotvornije, između ostalog, putem mjesta sa svim uslugama na jednom mjestu (to jest, centara za potporu koordiniranoj integraciji);
(f)
doprinos dinamičnom dvosmjernom procesu uzajamne interakcije, na kojem se temelje integracijske strategije na lokalnoj i regionalnoj razini, razvijanjem platformi za savjetovanje s državljanima trećih zemalja, razmjenom informacija među zainteresiranim stranama te platformama međukulturnih i religijskih dijaloga između zajednica državljana trećih zemalja i/ili između tih zajednica i društva koje ih prima i/ili između tih zajednica i tijela nadležnih za donošenje odluka;
(g)
djelovanja kojima se promiče i jača praktična suradnja između odgovarajućih tijela država članica, s naglaskom, između ostalog, na razmjeni informacija, najbolje prakse i strategija te na razvoju i provedbi zajedničkih djelovanja, uključujući s ciljem očuvanja integriteta imigracijskih sustava država članica.
POGLAVLJE IV.
POVRATAK
Članak 11.
Mjere koje prate postupke povratka
U okviru posebnog cilja utvrđenog u članku 3. stavku 2. prvom podstavku točki (c) ove Uredbe, s obzirom na ishod dijaloga o politikama kako je predviđeno u članku 13. Uredbe (EU) br. 514/2014 te u skladu s ciljevima nacionalnih programa određenih u članku 19. ove Uredbe, u pogledu mjera koje prate postupke povratka, Fond se usmjerava na jednu ili više sljedećih kategorija državljana trećih zemalja:
(a)
državljane trećih zemalja koji još koji još nisu primili konačnu negativnu odluku u vezi s njihovim zahtjevom za boravak, zakoniti boravak i/ili međunarodnu zaštitu u državi članici i koji se mogu odlučiti za mogućnost dobrovoljnog povratka;
(b)
državljane trećih zemalja koji uživaju pravo boravka, zakonitog boravka i/ili pravo na međunarodnu zaštitu u smislu Direktive 2011/95/EU ili privremenu zaštitu u smislu Direktive 2001/55/EZ u državi članici i koji su se odlučili za mogućnost dobrovoljnog povratka;
(c)
državljane trećih zemalja koji su prisutni u državi članici i ne ispunjavaju ili više ne ispunjavaju uvjete za ulazak i/ili boravak u državi članici, uključujući one državljane trećih zemalja čije je udaljenje odgođeno u skladu s člankom 9. i člankom 14. stavkom 1. Direktive 2008/115/EZ.
U tom kontekstu, Fondom se posebno podupiru sljedeća djelovanja usmjerena na kategorije osoba iz prvog podstavka:
(a)
uvođenje, razvoj i poboljšanje alternativnih mjera zadržavanja;
(b)
pružanje socijalne pomoći, informacija ili pomoći kod upravnih i/ili sudskih formalnosti te osiguravanje informacija ili savjetovanje;
(c)
pružanje pravne i jezične pomoći;
(d)
pružanje posebne pomoći ranjivim osobama;
(e)
uvođenje i poboljšanje neovisnih i učinkovitih sustava za praćenje prisilnog vraćanja, kako je utvrđeno u članku 8. stavku 6. Direktive 2008/115/EZ;
(f)
uspostavljanje, održavanje i unapređenje infrastrukture, usluga i uvjeta za smještaj, prihvat ili zadržavanje;
(g)
uspostavljanje administrativnih struktura i sustava, uključujući IT alate;
(h)
osposobljavanje osoblja kako bi se osigurali neometani i učinkoviti postupci povratka, uključujući upravljanje tim postupcima i njihovu provedbu.
Članak 12.
Mjere povratka
U okviru posebnog cilja utvrđenog u članku 3. stavku 2. prvom podstavku točki (c) ove Uredbe, s obzirom na ishod dijaloga o politikama kako je predviđeno u članku 13. Uredbe (EU) br. 514/2014 te u skladu s ciljevima nacionalnih programa određenih u članku 19. ove Uredbe u pogledu mjera povratka Fond podupire djelovanja koja su usmjerena na osobe iz članka 11. ove Uredbe. U tom kontekstu, Fondom se posebno podupiru sljedeća djelovanja:
(a)
mjere potrebne za pripremu operacija povratka, kao što su one koje dovode do identifikacije državljana trećih zemalja, izdavanja putnih dokumenata i traženja obitelji;
(b)
suradnja s konzularnim tijelima i službama useljavanja trećih zemalja radi pribavljanja putnih isprava, olakšavanja vraćanja državljana trećih zemalja i osiguravanja ponovnog prihvata;
(c)
mjere za potpomognuti dobrovoljni povratak, uključujući liječničke preglede i pomoć, organizaciju putovanja, financijske doprinose te savjetovanje i pomoć prije i nakon povratka;
(d)
operacije udaljavanja, uključujući povezane mjere, u skladu s normama utvrđenima u pravu Unije, osim sredstava za prisilu;
(e)
mjere za pokretanje napretka reintegracije za osobni razvoj povratnika, poput novčanih poticaja, osposobljavanja, pomoći pri smještaju i zapošljavanju i podršci pri pokretanju ekonomskih aktivnosti;
(f)
objekti i usluge u trećim zemljama za osiguravanje primjerenog privremenog smještaja i prihvata nakon dolaska;
(g)
posebna pomoć ranjivim osobama.
Članak 13.
Mjere za praktičnu suradnju i izgradnju kapaciteta
U okviru posebnog cilja određenog u članku 3. stavku 2. prvom podstavku točki (c) ove Uredbe, s obzirom na ishod dijaloga o politikama kako je predviđeno u članku 13. Uredbe (EU) br. 514/2014 te u skladu s ciljevima nacionalnih programa određenih u članku 19. ove Uredbe, u pogledu mjera za praktičnu suradnju i izgradnju kapaciteta Fond podupire posebno sljedeća djelovanja:
(a)
djelovanja za promicanje, razvoj i jačanje operativne suradnje i razmjene informacija između službi za vraćanje i drugih tijela država članica uključenih u povratak, uključujući ona koje se tiču suradnje s konzularnim tijelima i službama useljavanja trećih zemalja te zajedničke operacije povratka;
(b)
djelovanja kojima se podupire suradnja između trećih zemalja i službi za vraćanje država članica, uključujući mjere usmjerene na jačanje kapaciteta trećih zemalja za obavljanje aktivnosti ponovnog prihvata i ponovne integracije, posebno u okviru sporazumâ o ponovnom primitku;
(c)
djelovanja koja jačaju kapacitete za razvoj djelotvornih i održivih politika povratka, posebno razmjenom informacija o situacijama u zemljama povratka, najbolje prakse, dijeljenjem iskustva i ujedinjavanjem resursa između država članica;
(d)
djelovanja za povećanje kapaciteta za prikupljanje, analizu i širenje detaljnih i sustavnih podataka i statistika o postupcima i mjerama povratka, kapacitetima za prihvat i zadržavanje, prisilni i dobrovoljni povratak, praćenje i ponovnu integraciju;
(e)
djelovanja koja izravno doprinose evaluaciji politika povratka, kao što su nacionalne procjene utjecaja, ispitivanja među ciljnim skupinama, razvoj pokazatelja i utvrđivanje mjerila;
(f)
mjere informiranja i kampanje u trećim zemljama za povećanje osviještenosti o prikladnim pravnim kanalima za useljavanje i rizicima nezakonitog useljavanja.
POGLAVLJE V.
FINANCIJSKI I PROVEDBENI OKVIR
Članak 14.
Ukupna sredstva i provedba
1. Ukupna sredstva za provedbu ove Uredbe iznose 3 137 milijuna EUR u važećim cijenama.
2. Godišnja odobrena sredstva za Fond odobravaju Europski parlament i Vijeće u granicama višegodišnjeg financijskog okvira.
3. Ukupna sredstva provode se na sljedeći način:
(a)
nacionalnim programima, u skladu s člankom 19.;
(b)
djelovanjima Unije, u skladu s člankom 20.;
(c)
hitna pomoć, u skladu s člankom 21.;
(d)
Europskom migracijskom mrežom, u skladu s člankom 22.;
(e)
tehničkom pomoći, u skladu s člankom 23.
4. Proračun dodijeljen u okviru ove Uredbe djelovanjima Unije iz članka 20. ove Uredbe, hitnoj pomoći iz članka 21. ove Uredbe, Europskoj migracijskoj mreži iz članka 22. ove Uredbe i tehničkoj pomoći iz članka 23. ove Uredbe provodi se u okviru izravnog upravljanja u skladu s člankom 58. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 i, prema potrebi, u okviru neizravnog upravljanja u skladu s člankom 58. stavkom 1. točkom (c) Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Proračun dodijeljen nacionalnim programima iz članka 19. ove Uredbe provodi se u okviru zajedničkog upravljanja u skladu s člankom 58. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
5. Komisija ostaje odgovorna za provedbu proračuna Unije u skladu s člankom 317. UFEU-a i izvješćuje Europski parlament i Vijeće o operacijama koje provode subjekti koji nisu države članice.
6. Ne dovodeći u pitanje ovlasti Europskog parlamenta i Vijeća, primarna referentna financijska omotnica okvirno se koristi kako slijedi:
(a)
2 752 milijuna EUR za nacionalne programe država članica;
(b)
385 milijuna EUR za djelovanja Unije, hitnu pomoć, Europsku migracijsku mrežu i tehničku pomoć Komisije, od čega se najmanje 30 % koristi za djelovanja Unije i Europsku migracijsku mrežu.
Članak 15.
Sredstva za prihvatljiva djelovanja u državama članicama
1. Iznos od 2 752 milijuna EUR okvirno se dodjeljuje državama članicama na sljedeći način:
(a)
2 392 milijuna EUR dodjeljuje se kako je navedeno u Prilogu I. Države članice najmanje 20 % tih sredstava dodjeljuju posebnom cilju iz članka 3. stavka 2. prvog podstavka točke (a) i najmanje 20 % posebnom cilju iz članka 3. stavka 2. prvog podstavka točke (b). Države članice mogu odstupiti od tih minimalnih postotaka samo kada nacionalni program sadrži detaljno objašnjenje zašto dodjela sredstava ispod te razine ne ugrožava ostvarivanje cilja. U odnosu na posebni cilj iz članka 3. stavka 2. prvog podstavka točke (a), države članice suočene sa strukturnim nedostacima u području smještaja, infrastrukture i usluga ne padaju ispod minimalnog postotka utvrđenog u ovoj Uredbi;
(b)
360 milijuna EUR dodjeljuje se na temelju mehanizma raspodjele za posebna djelovanja kako je navedeno u članku 16., za Program Unije za preseljenje kako je navedeno u članku 17. i za premještanje korisnika s međunarodnom zaštitom iz jedne države članice u drugu kako je navedeno u članku 18.
2. Iznosom iz stavka 1. točke (b) podupiru se:
(a)
posebna djelovanja navedena u Prilogu II.;
(b)
Program Unije za preseljenje u skladu s člankom 17. i/ili premještaji korisnika međunarodne zaštite iz jedne države članice u drugu u skladu s člankom 18.
3. U slučaju da određeni iznos i dalje ostaje na raspolaganju u skladu sa stavkom 1. točkom (b) ovog članka ili da je taj drugi iznos na raspolaganju, dodijelit će se u okviru preispitivanja u sredini razdoblja utvrđenog u članku 15. Uredbe(EU) br. 514/2014 na proporcionalnoj osnovi u odnosu na osnovne iznose za nacionalne programe utvrđene u Prilogu I. ovoj Uredbi.
Članak 16.
Sredstva za posebna djelovanja
1. Dodatni iznos kao što je navedeno u članku 15. stavku 2. točki (a) može se dodijeliti državama članicama pod uvjetom da je u programu određen kao takav i da se koristi za provedbu posebnih djelovanja navedenih u Prilogu II.
2. Kako bi se uzeo u obzir novi razvoj politike, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 26. ove Uredbe u svrhu revidiranja Priloga II. u kontekstu preispitivanja u sredini razdoblja iz članka 15. Uredbe (EU) br. 514/2014. Na temelju revidiranog popisa posebnih djelovanja države članice mogu primiti dodatan iznos kako je utvrđeno u stavku 1. ovog članka, ovisno o dostupnim sredstvima.
3. Dodatni iznosi iz stavaka 1. i 2. ovog članka dodjeljuju se državama članicama na temelju pojedinačnih odluka o financiranju kojima se odobravaju ili revidiraju njihovi nacionalni programi u kontekstu preispitivanja u sredini razdoblja u skladu s postupkom utvrđenim u člancima 14. i 15. Uredbe (EU) br. /2014. Ti se iznosi koriste samo za provedbu posebnih djelovanja navedenih u Prilogu II. ovoj Uredbi.
Članak 17.
Sredstva za Program Unije za preseljenje
1. Države članice uz njima dodijeljeni iznos izračunan skladu s člankom 15. stavkom 1. točkom (a) svake dvije godine primaju dodatni iznos kako je određeno u članku 15. stavku 2. točki (b) koji se temelji na paušalnom iznosu od 6 000 EUR za svaku preseljenu osobu.
2. Paušalni iznos naveden u stavku 1. povećava se na 10 000 EUR za svaku preseljenu osobu u skladu sa zajedničkim prioritetima preseljenja Unije utvrđenima u skladu sa stavkom 3. i navedenima u Prilogu III. te za svaku ranjivu osobu kako je utvrđeno u stavku 5.
3. Zajednički prioriteti preseljenja Unije temelje se na sljedećim općim kategorijama osoba:
(a)
osobe iz zemlje ili regije koja je određena za provedba Regionalnog programa zaštite;
(b)
osobe iz zemlje ili regije koja je navedena u UNHCR-ovim predviđanjima u vezi s preseljenjem i gdje bi zajednička djelovanja Unije imala značajan utjecaj na rješavanje potreba za zaštitom;
(c)
osobe koje pripadaju određenoj kategoriji obuhvaćenoj UNHCR-ovim kriterijima za preseljenje.
4. Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 26. radi izmjene Priloga III., na temelju općih kategorija određenih u stavku 3. ovog članka, ako postoji jasno opravdanje da se tako postupi ili s obzirom na bilo kakve preporuke UNHCR-a.
5. Sljedeće ranjive skupine osoba također imaju pravo na paušalni iznos iz stavka 2.:
(a)
ugrožene žene i djeca;
(b)
maloljetne osobe bez pratnje;
(c)
osobe sa zdravstvenim potrebama za čije je zadovoljavanje nužno preseljenje;
(d)
osobe kojima je potrebno hitno preseljenje ili hitno preseljenje zbog potrebe pravne ili fizičke zaštite, uključujući žrtve nasilja i mučenja.
6. Ako država članica preseli osobu koja pripada u više od jedne od kategorija iz stavaka 1. i 2., za nju samo jedanput prima paušalni iznos.
7. Ovisno o slučaju, države članice također mogu ispunjavati uvjete za paušalni iznos za članove obitelji osoba iz stavaka 1., 3. i 5., pod uvjetom da su ti članovi obitelji bili preseljeni u skladu s ovom Uredbom.
8. Komisija putem provedbenih akata utvrđuje raspored i druge uvjete provedbe vezane uz mehanizam dodjele sredstava za Program Unije za preseljenje. Ti se provedbeni akti donose u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 27. stavka 2.
9. Dodatni iznosi iz stavaka 1. i 2. ovog članka dodjeljuju se državama članicama svake dvije godine, prvi put pojedinačnim odlukama o financiranju kojima se odobrava njihov nacionalni program u skladu s postupkom utvrđenim u članku 14. Uredbe (EU) br. 514/2014, a kasnije na temelju odluke o financiranju koja se treba priložiti odlukama o odobravanju njihovog nacionalnog programa. Ti se iznosi ne prenose na druga djelovanja u okviru nacionalnog programa.
10. Da bi se djelotvorno proveli ciljevi Programa Unije za preseljenje i unutar granica raspoloživih sredstava, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 26. radi prilagođavanja, ako se to smatra prikladnim, paušalnih iznosa iz stavaka 1. i 2. ovog članka, posebno uzimajući u obzir trenutačne stope inflacije, odgovarajuća kretanja u području preseljenja, kao i čimbenike koji mogu optimizirati upotrebu financijskog poticaja u obliku paušalnog iznosa.
Članak 18.
Sredstva za premještanje korisnika s međunarodnom zaštitom
1. S ciljem provedbe načela solidarnosti i pravedne podjele odgovornosti i s obzirom na razvoj politike Unije unutar provedbenog razdoblja Fonda, države članice uz dodijeljeni iznos izračunan u skladu s člankom 15. stavkom 1. točkom (a) primaju dodatni iznos kako je određeno u članku 15. stavku 2. točki (b) koji se temelji na paušalnom iznosu od 6 000 EUR za svakog korisnika međunarodne zaštite preseljenog iz druge države članice.
2. Države članice također mogu ispunjavati uvjete za paušalni iznos za članove obitelji osoba iz stavka 1., prema potrebi, pod uvjetom da su ti članovi obitelji bili preseljeni u skladu s ovom Uredbom.
3. Dodatni iznosi iz stavka 1. ovog članka dodjeljuju se državama članicama prvi put na temelju pojedinačnih odluka o financiranju kojima se odobrava njihov nacionalni program u skladu s postupkom utvrđenim u članku 14. Uredbe (EU) br. 514/2014, a kasnije na temelju odluke o financiranju koja se prilaže odluci o odobravanju njihovog nacionalnog programa. Ti se iznosi ne prenose na druga djelovanja u okviru nacionalnog programa.
4. Da bi se djelotvorno proveli ciljevi solidarnosti i podjele odgovornosti između država članica iz članka 80. UFEU-a i unutar granica raspoloživih sredstava, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 26. ove Uredbe radi prilagođavanja paušalnog iznosa iz stavka 1. ovog članka, posebno uzimajući u obzir trenutačne stope inflacije, relevantna kretanja u području transfera korisnika pod međunarodnom zaštitom iz jedne države članice u drugu kao i čimbenike koji mogu optimizirati upotrebu financijskog poticaja u obliku paušalnog iznosa.
Članak 19.
Nacionalni programi
1. U okviru nacionalnih programa koje treba ispitati i odobriti u skladu s člankom 14. Uredbe (EU) br. 514/2014 države članice u okviru ciljeva utvrđenih u članku 3. te Uredbe i uzimajući u obzir ishod dijaloga o politikama iz članka 13. Uredbe (EU) br. 514/2014 posebno nastoje ostvariti sljedeće ciljeve:
(a)
jačanje uspostave Zajedničkog europskog sustava azila osiguravanjem učinkovite i jednoobrazne primjene pravne stečevine Unije u području azila i pravilnog funkcioniranja Uredbe (EU) br. 604/2013. Takva djelovanja također mogu uključivati uspostavu i razvoj Programa Unije za preseljenje;
(b)
utvrđivanje i razvoj integracijskih strategija koje obuhvaćaju različite aspekte dvostranog dinamičkog postupka, koje se, prema potrebi, provode na nacionalnoj/lokalnoj/regionalnoj razini, uzimajući u obzir potrebe za integracijom državljana trećih zemalja na lokalnoj/regionalnoj razini, ispunjavajući posebne potrebe različitih kategorija migranata i razvijajući djelotvorno partnerstvo između odgovarajućih zainteresiranih strana;
(c)
razvoj programa za povratak, koji obuhvaća komponentu za potpomognuti dobrovoljni povratak te, prema potrebi, za ponovnu integraciju.
2. Države članice osiguravaju da se sva djelovanja koja Fond podupire u potpunosti provode u skladu s temeljnim pravima i poštovanjem ljudskog dostojanstva. Posebno ta djelovanja u potpunosti poštuju prava i načela sadržana u Povelji Europske unije o temeljnim pravima.
3. Podložno zahtjevima za ispunjavanje gore navedenih ciljeva i uzimajući u obzir njihove pojedinačne okolnosti, države članice nastoje ostvariti pravednu i transparentnu raspodjelu sredstava između posebnih ciljeva određenih u članku 3. stavku 2.
Članak 20.
Djelovanja Unije
1. Na inicijativu Komisije Fond se može koristiti za financiranje transnacionalnih djelovanja ili djelovanja od posebnog interesa za Uniju („djelovanja Unije”) u vezi s općim i posebnim ciljevima iz članka 3.
2. Da bi bila prihvatljiva za financiranje, djelovanja Unije posebno podupiru:
(a)
poboljšanje suradnje u Uniji u provedbi prava Unije i širenju najbolje prakse u području azila, posebno preseljenja i premještanja podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu i/ili korisnika te zaštite iz jedne države članice u drugu uključujući preko umrežavanja i razmjene informacija, zakonite migracije, integracije državljana trećih zemalja, uključujući potporu pri dolasku i koordinacijske aktivnosti za promicanje preseljenja s lokalnim zajednicama koje će dočekati preseljene izbjeglice, i povratka;
(b)
uspostavljanje transnacionalnih mreža suradnje i pilot-projekata, uključujući i inovativne projekte, koji su utemeljeni na transnacionalnim partnerstvima između tijela smještenih u dvije države članice ili u više država članica, a koja su osmišljena kako bi poticala inovacije i olakšavala razmjenu iskustava i najbolje prakse;
(c)
studije i istraživanja o mogućim novim oblicima suradnje u Uniji u području azila, useljavanja, integracije i povratka te relevantnog prava Unije, širenju i razmjeni informacija o najboljoj praksi i o svim drugim aspektima politika azila, useljavanja, integracije i povratka, uključujući i korporativnu komunikaciju o političkim prioritetima Unije;
(d)
razvoj i primjenu, od strane država članica, zajedničkih statističkih alata, metoda i pokazatelja za mjerenje razvoja u području politike azila, zakonitih migracija, integracije i povratka;
(e)
podršku za pripreme i praćenje, administrativnu i tehničku podršku te razvoj mehanizma evaluacije koji je potreban za provedbu politika o azilu i useljavanju;
(f)
suradnju s trećim zemljama na temelju globalnog pristupa Unije migracijama i mobilnosti, posebno u okviru provedbe sporazumâ o ponovnom prihvatu, partnerstava za mobilnost i regionalnih programa zaštite;
(g)
mjere informiranja i kampanje u trećim zemljama za povećanje osviještenosti o prikladnim pravnim kanalima za useljavanje i rizicima nezakonitog useljavanja.
3. Djelovanja Unije se provode u skladu s člankom 6. Uredbe (EU) br. 514/2014.
4. Komisija osigurava pravednu i transparentnu raspodjelu sredstava između posebnih ciljeva iz članka 3. stavka 2.
Članak 21.
Hitna pomoć
1. Fond pruža financijsku pomoć za rješavanje hitnih i posebnih potreba u slučaju hitne situacije kako je definirana u članku 2. točki (k). Mjere koje se provode u trećim zemljama u skladu s ovim člankom trebaju biti dosljedne, i ako je to mjerodavno, komplementarne humanitarnoj politici Unije te poštovati humanitarna načela kako su određena Konsenzusom o humanitarnoj pomoći.
2. Hitna pomoć provodi se u skladu s člancima 6. i 7. Uredbe (EU) br. 514/2014.
Članak 22.
Europska migracijska mreža
1. Fond podupire Europsku migracijsku mrežu i osigurava financijsku pomoć potrebnu za njezine aktivnosti i budući razvoj.
2. Iznos koji se stavlja na raspolaganje Europskoj migracijskoj mreži u okviru godišnjih odobrenih sredstava Fonda i program rada kojim se utvrđuju prioriteti njezinih aktivnosti donosi Komisija nakon odobrenja od strane Odbora za usmjeravanje, u skladu s postupkom iz članka 4. stavka 5. točke (a) Odluke 2008/381/EZ. Odluka Komisije predstavlja odluku o financiranju na temelju članka 84. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
3. Financijska pomoć predviđena za aktivnosti Europske migracijske mreže ima oblik bespovratnih sredstava za nacionalne kontaktne točke iz članka 3. Odluke 2008/381/EZ i ugovore o javnoj nabavi prema potrebi, ovisno o slučaju, u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012. Kroz pomoć se osigurava odgovarajuća i pravovremena financijska potpora nacionalnim kontaktnim točkama. Troškovi koji su nastali provedbom djelovanja nacionalnih kontaktnih točaka kojima se pruža potpora bespovratnim sredstvima dodijeljenima u 2014. mogu biti prihvatljivi nakon 1. siječnja 2014.
4. Odluka 2008/381/EZ mijenja se kako slijedi:
(a)
članak 4. stavak 5. točka (a) zamjenjuje se sljedećim:
„(a)
priprema i odobrava nacrt radnog programa aktivnosti, posebno u vezi s ciljevima, tematskim prioritetima i indikativnim iznosima proračuna za svaku nacionalnu kontaktnu točku kako bi se osiguralo ispravno funkcioniranje EMN-a na temelju nacrta koji podnosi predsjedatelj.”;
(b)
članak 6. mijenja se kako slijedi:
i.
stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:
„4. Komisija nadzire provođenje radnog programa aktivnosti i redovito izvješćuje Odbor za usmjeravanje o njegovom izvršenju i razvoju EMM-a.”;
ii.
brišu se stavci od 5. do 8.;
(c)
briše se članak 11.;
(d)
briše se članak 12.
Članak 23.
Tehnička pomoć
1. Na inicijativu i/ili u ime Komisije, godišnje se do 2,5 milijuna EUR iz Fonda koristi za tehničku pomoć u skladu s člankom 9. Uredbe (EU) br. 514/2014.
2. Na inicijativu države članice, Fond može financirati aktivnosti tehničke pomoći u skladu s člankom 20. Uredbe (EU) br. 514/2014. Iznos izdvojen za tehničku pomoć za razdoblje 2014.-2020. ne smije biti veći od 5,5 % ukupnog iznosa dodijeljenog državi članici plus 1 000 000 EUR.
Članak 24.
Koordinacija
Komisija i države članice, prema potrebi zajedno s Europskom službom za vanjsko djelovanje, osiguravaju da se djelovanja u trećim zemljama i u odnosu na treće zemlje poduzimaju u sinergiji i usklađeno s drugim djelovanjima izvan Unije koja se podupiru kroz instrumente Unije. Posebno osiguravaju da su ta djelovanja:
(a)
usklađena s vanjskom politikom Unije, poštuju načelo usklađenosti politike za razvoj i dosljedna strateškim programskim dokumentima za dotičnu regiju ili zemlju;
(b)
usmjerena na mjere koje nisu usmjerene na razvoj;
(c)
služe interesima unutarnjih politika Unije i dosljedna su aktivnostima koje se poduzimaju unutar Unije.
POGLAVLJE VI.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 25.
Posebne odredbe o paušalnim iznosima za preseljenje i premještanje korisnika s međunarodnom zaštitom iz jedne države članice u drugu
Odstupanjem od pravila o prihvatljivosti rashoda iz članka 18. Uredbe (EU) br. 514/2014, posebno u pogledu paušalnih iznosa i jednokratnih iznosa, paušalni iznosi dodijeljeni državama članicama za preseljenje i/ili premještanje korisnika s međunarodnom zaštitom iz jedne države članice u drugu su na temelju ove Uredbe:
(a)
izuzeti od obveze da se moraju temeljiti na statističkim podacima ili podacima za prethodna razdoblja; i
(b)
dodijeljeni pod uvjetom da je osoba za koju se dodjeljuje paušalni iznos stvarno preseljena i/ili premještena u skladu s ovom Uredbom.
Članak 26.
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuju se Komisiji podložno uvjetima utvrđenim u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 16. stavka 2., članka 17. stavaka 4. i 10. te članka 18. stavka 4. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od sedam godina počevši od 21. svibnja 2014. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije kraja sedmogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblje od tri godine, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja sedmogodišnjeg razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće mogu u svakom trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz članka 16. stavka 2., članka 17. stavaka 4. i 10. te članka 18. stavka 4.. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 16. stavka 2., članka 17. stavaka 4. i 10. te članka 18. stavka 4. ove Uredbe stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog razdoblja i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 27.
Postupak odbora
1. Komisiji pomaže Odbor za Fond za azil, migracije i integraciju te unutarnju sigurnost koji je osnovan člankom 59. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 514/2014.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 28.
Preispitivanje
Europski parlament i Vijeće, na temelju prijedloga Komisije, preispituju ovu Uredbu do 30. lipnja 2020.
Članak 29.
Primjenjivost Uredbe (EU) br. 514/2014
Odredbe Uredbe (EU) br. 514/2014 primjenjuju se na Fond ne dovodeći u pitanje članak 4. ove Uredbe.
Članak 30.
Stavljanje izvan snage
Odluke br. 573/2007/EZ, br. 575/2007/EZ i 2007/435/EZ stavljaju se izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2014.
Članak 31.
Prijelazne odredbe
1. Ova Uredba ne utječe na nastavak ili izmjenu, uključujući potpuno ili djelomično ukidanje, projekata i godišnjih programa o kojima je riječ sve do njihova zaključenja ili financijskoj pomoći koju je odobrila Komisija na temelju Odluka br. 573/2007/EZ, br. 575/2007/EZ i 2007/435/EZ ili bilo kojeg drugog propisa koji se primjenjuje na tu pomoć na dan 31. prosinca 2013. Ova Uredba ne utječe na nastavak ili izmjenu financijske potpore, uključujući njezino cjelokupno ili djelomično ukidanje, koju je odobrila Komisija na temelju Odluke 2008/381/EZ ili bilo kojeg drugog propisa koji se primjenjuje na tu pomoć na dan 31. prosinca 2013.
2. Pri donošenju odluka o sufinanciranju u okviru ove Uredbe, Komisija uzima u obzir mjere donesene na temelju odluka br. 573/2007/EZ, br. 575/2007/EZ, 2007/435/EZ i 2008/381/EZ prije 20. svibnja 2014. koje imaju financijske posljedice tijekom razdoblja obuhvaćenog navedenim sufinanciranjem.
3. Iznose namijenjene za sufinanciranje koje je u razdoblju od 1. siječnja 2011. do 31. prosinca 2014. odobrila Komisija, a za koje traženi dokumenti za zaključenje djelovanja nisu poslani Komisiji u roku za podnošenje završnog izvješća, Komisija automatski oslobađa do 31. prosinca 2017. što dovodi do povrata neopravdano isplaćenih iznosa.
4. Iznosi koji se odnose na djelovanja koja su bila suspendirana zbog sudskih postupaka ili upravnih postupaka po žalbi koji imaju suspenzivnim učinak ne uzimaju se u obzir pri izračunavanju iznosa koji se automatski vraćaju.
5. Do 30. lipnja 2015. države članice Komisiji podnose izvješće o evaluaciji rezultata i učinaka djelovanja koja se sufinanciraju prema odlukama br. 573/2007/EZ, br. 575/2007/EZ i 2007/435/EZ za razdoblje 2011.-2013.
6. Do 31. prosinca 2015. Komisija Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija podnosi izvješća o ex post evaluaciji prema odlukama br. 573/2007/EZ, br. 575/2007/EZ i 2007/435/EZ za razdoblje 2011.-2013.
Članak 32.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 16. travnja 2014.