PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1238/2013
ze dne 2. prosince 2013,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá uložené prozatímní clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní nařízení“) (1), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Evropská komise (dále jen „Komise“) uložila prostřednictvím nařízení (EU) č. 513/2013 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 25. července 2012 podala iniciativa EU ProSun (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení šetření.
2. Celní evidence
(3)
Jak je uvedeno v 3. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dne 1. března 2013 přijala Komise na základě podnětu žadatele podporovaného požadovanými důkazy nařízení (EU) č. 182/2013 (3), kterým se zavádí celní evidence dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, a to počínaje dnem 6. března 2013. V souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení ukončilo prozatímní nařízení celní evidenci dovozu pro účely antidumpingového šetření, jelikož prozatímní antidumpingové clo zajistilo ochranu před dumpingovým dovozem.
(4)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že rozhodnutí o celní evidenci dovozu bylo neodůvodněné, jelikož nebyly splněny podmínky stanovené v čl. 14 odst. 5 základního nařízení. Tato tvrzení však nebyla doložena ani se nezakládala na věcných důkazech. V době přijetí rozhodnutí o celní evidenci dovozu měla Komise dostatečné důkazyprima facie odůvodňující potřebu celní evidence dovozu, zejména prudký nárůst dovozu, a to jak v absolutních hodnotách, tak i co se týče podílu na trhu. Tvrzení v tomto ohledu bylo proto třeba zamítnout.
3. Přijetí závazku s ohledem na prozatímní clo
(5)
Rozhodnutím Komise 2013/423/EU (4) přijala Komise závazek, který nabídli čínští vyvážející výrobci společně s čínskou obchodní komorou pro dovoz a vývoz strojírenských a elektronických produktů (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, dále jen „CCCME“).
4. Následný postup
(6)
Po sdělení nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložily čínská vláda a několik zúčastněných stran písemné připomínky k prozatímním zjištěním. Všechny strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty. Aliance pro dostupnou solární energii (dále jen „AFASE“), zastupující dovozce, hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, a jeden dovozce požádali o slyšení v přítomnosti úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(7)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(8)
Mimoto se uskutečnily inspekce na místě v prostorách těchto společností:
i)
hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugalsko
-
Sunedison Spain Construction, Madrid, Španělsko
ii)
nezávislá konzultační společnost
-
Europressedienst, Bonn, Německo
(9)
AFASE zpochybnila právní základ pro inspekci na místě, která se uskutečnila v prostorách společnosti Europressedienst, jelikož ta nebyla zúčastněnou stranou v tomto šetření, a nespadá proto do oblasti působnosti článku 16 základního nařízení. Jak je uvedeno v 99. a 120. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, společnost Europressedienst poskytla informace o makroekonomických ukazatelích. Objasňuje se, že Komise provedla inspekci na místě v prostorách společnosti Europressedienst v zájmu zásady řádné správy s cílem ověřit spolehlivost a přesnost údajů, na nichž Komise založila svá zjištění.
(10)
Čínská vláda zopakovala tvrzení, že bylo porušeno její právo na obhajobu, pokud jde o přístup ke spisům, které byly zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, jelikož i) ve spisech, které neměly důvěrnou povahu, chyběly informace, aniž byl uveden „pádný důvod“ nebo poskytnuto dostatečně podrobné shrnutí či výjimečně důvody pro neposkytnutí shrnutí bez důvěrných údajů, ii) chyběla verze celé odpovědi na dotazník jednoho výrobce v Unii, která neobsahovala důvěrné údaje, a iii) verze odpovědí výrobců v Unii na dotazník, které neměly důvěrnou povahu, byly zúčastněným stranám poskytnuty s příliš velkou prodlevou.
(11)
i) Co se týká tvrzení, že ve veřejně dostupném spise chyběly informace, zúčastněná strana neupřesnila, kterých informací se to týká. ii) Její tvrzení, že nebyla zpřístupněna verze celé odpovědi na dotazník, která nemá důvěrnou povahu, není pravdivé. iii) Co se týká prodlev při zpřístupňování odpovědí výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazníky, které neobsahují důvěrné údaje, dotčené straně bylo vysvětleno, že dotazníky byly do spisu neobsahujícího důvěrné údaje zařazeny až poté, co byla ověřena jejich úplnost a přiměřenost shrnutí. Aby bylo zaručeno právo výrobců v Unii na anonymitu, bylo rovněž zajištěno, aby verze dotazníků bez důvěrných údajů neodhalily totožnost dotčeného výrobce v Unii. V některých případech proto musela strana, která odpovědi poskytla, verze neobsahující důvěrné údaje upravit, než mohly být zpřístupněny ostatním zúčastněným stranám.
(12)
Každopádně se mělo za to, že tímto nebylo nijak dotčeno právo zúčastněných stran na obhajobu. Komise všem zúčastněným stranám umožnila reagovat na informace obsažené ve spisu, který byl zpřístupněn pro kontrolu, takže jejich připomínky bylo možno vzít v úvahu, pokud byly doložené a opodstatněné, před vyvozením závěrů v rámci šetření. Zúčastněná strana měla možnost se vyjádřit k odpovědím výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazníky rovněž po poskytnutí prozatímních a konečných informací. Ačkoli se poskytnutí informací a přístup ke spisu, který je zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, zakládá na rozdílných právních ustanoveních, je třeba uvést, že zúčastněné strany měly mnoho příležitostí vyjádřit se ke všem informacím, které poskytla jakákoli strana, jíž se řízení týká. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(13)
Všechny dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly předložit své připomínky ke konečným informacím.
(14)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
5. Přijetí závazku s ohledem na konečné clo
(15)
Po poskytnutí konečných informací obdržela Komise od vyvážejících výrobců společně s CCCME pozměněnou nabídku závazku, který se vztahuje rovněž na souběžné antisubvenční řízení. Prováděcím rozhodnutím Komise 2013/707/EU (5) ze dne 4. prosince 2013, kterým se potvrzuje přijetí závazku nabídnutého v souvislosti s antidumpingovým a antisubvenčním řízením týkajícím se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po dobu uplatňování konečných opatření Komise potvrdila přijetí tohoto závazku.
6. Strany dotčené řízením
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(16)
Po uložení prozatímních opatření zopakovaly některé zúčastněné strany své tvrzení, že nadměrné uplatnění povinnosti týkající se zachování důvěrnosti údajů jim znemožnilo vyjádřit se k výběru vzorku výrobců v Unii, a tudíž řádně vykonat jejich právo na obhajobu. Komise se touto záležitostí zabývala již v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož v tomto ohledu nebyly předloženy žádné nové informace, potvrzují se závěry uvedené v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(17)
Čínská vláda zopakovala své tvrzení, že zachování důvěrnosti údajů o totožnosti žadatelů a výrobců v Unii zařazených do vzorku není odůvodněné. Jak je uvedeno již v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobci v Unii požádali, aby byly údaje o jejich totožnosti považovány za důvěrné, vzhledem k hrozícímu riziku odvety. Komise se domnívala, že tyto žádosti jsou dostatečně odůvodněné, aby jim bylo možno vyhovět. Informace, které byly Komisi poskytnuty k doložení hrozícího rizika odvety, nelze zpřístupnit třetím stranám, jelikož poskytnutí těchto informací by zmařilo účel žádosti o zachování důvěrnosti. Navíc v případě, kdy (jak uvedla čínská vláda) jeden výrobce v Unii přehodnotil svůj postoj a odhalil svou totožnost podáním žaloby na prozatímní nařízení u soudu, již neexistuje důvod pro poskytnutí informací, na jejichž základě byla zaručena anonymita, jelikož totožnost již byla odhalena.
(18)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že informace, na nichž se zakládal výběr vzorku, nebyly spolehlivé, aniž by však v tomto ohledu předložila nové důkazy. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(19)
Po poskytnutí konečných informací zopakovala CCCME své argumenty týkající se použitého způsobu výběru prozatímního vzorku výrobců v Unii. CCCME zejména tvrdila, že orgány nevzaly v úvahu 120 výrobců. Komise se touto otázkou zabývala již v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Orgány mimoto ověřily činnosti společností, které byly uvedeny na tomto seznamu. Ukázalo se, že seznam zahrnuje většinou montážní firmy, distributory, dovozce ve spojení a vyvážejícího výrobce v Číně, na Tchaj-wanu a v Indii. Tento seznam proto neprokazuje, že orgány přehlédly významný počet výrobců v Unii. CCCME mimoto nezpochybnila celkovou výrobu v Unii tím, že by poskytla jiné údaje, ani nepředložila důkazy, že reprezentativnost vzorku mohla být ovlivněna tím, že žádný z údajných dalších výrobců v Unii nebyl zařazen do vzorku, byli-li Komisi známi.
(20)
Po vyloučení destiček z definice dotčeného výrobku, a tudíž z tohoto šetření, jak je uvedeno níže v 32. bodě odůvodnění, sestával konečný vzorek z osmi výrobců v Unii. Jelikož s ohledem na výběr vzorku výrobců v Unii nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se zjištění uvedená v 7. až 10. bodě odůvodnění prozatímního nařízení s výše uvedenými změnami.
b) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(21)
Po uložení prozatímních opatření kontaktovala Komise (jak je uvedeno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) další dovozce, kteří při šetření spolupracovali již v počáteční fázi a poskytli základní údaje o svých činnostech souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, v období šetření v souladu s oznámením o zahájení řízení. Cílem bylo zjistit, zda by nebylo možné velikost vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, zvětšit. Přihlásilo se a ochotu dále spolupracovat při šetření projevilo šest společností, jež se považovaly za dovozce, kteří nejsou ve spojení a kteří obchodují s dotčeným výrobkem (tj. pořizují jej a dále prodávají). Z těchto šesti společností odpovědělo ve stanovené lhůtě pět společností. Z těchto pěti obdržených odpovědí byly pouze tři dostatečně úplné a umožňovaly smysluplné posouzení. Na tomto základě se vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, zvětšil a sestával ze čtyř dovozců modulů, kteří představovali přibližně 2 %-5 % celkového dovozu z dotčené země. Vzhledem ke struktuře dovozců, kteří nejsou ve spojení a kterými byly většinou malé a střední společnosti, nebylo možné mít vzorek zastupující větší podíl, a to s ohledem na omezené zdroje, které měly orgány k dispozici.
(22)
Jelikož s ohledem na výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 11. a 12. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výše uvedenou změnou.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(23)
Po poskytnutí prozatímních informací podala připomínky řada společností nezařazených do vzorku, které uvedly, že se jejich situace liší od situace společností zařazených do vzorku. Tyto společnosti tvrdily, že by se na ně proto měla vztahovat individuální celní sazba podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení. Kvůli vysokému počtu spolupracujících společností (často skupin společností) však nebylo možné prověřit jednotlivě všechny společnosti. V souladu s čl. 9 odst. 6 se proto na tyto společnosti vztahuje vážené průměrné clo pro společnosti zařazené do vzorku.
(24)
Jelikož s ohledem na výběr vzorku vyvážejících výrobců nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 13. a 14. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. Období šetření a posuzované období
(25)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření o dumpingu a újmě se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání vývojových tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Úvod
(26)
Jak je uvedeno ve 20. až 49. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem jsou podle prozatímní definice krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články a destičky typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházející nebo odesílané z Čínské lidové republiky. Tloušťka článků a destiček nepřesahuje 400 mikrometrů. Tento výrobek v současnosti spadá pod kódy KN ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (dále jen „dotčený výrobek“).
(27)
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články).
2. Tvrzení týkající se definice výrobku
2.1. Vyloučení destiček
(28)
Po poskytnutí prozatímních informací zúčastněné strany tvrdily, že by destičky měly být z definice výrobku vyňaty, jelikož nemají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako články a moduly. Kromě tvrzení předložených v prozatímní fázi byly po poskytnutí prozatímních informací v této souvislosti předloženy další dva argumenty.
(29)
Zúčastněné strany za prvé tvrdily, že destičky lze použít i k jiným účelům než k výrobě článků, především k výrobě integrovaných obvodů a jiných mikropřístrojů. V této souvislosti se podotýká, že v definici výrobku v rámci tohoto šetření nejsou zahrnuty všechny destičky, jelikož šetření je omezeno na „destičky typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech“ a destičky, jejichž„tloušťka nepřesahuje 400 mikrometrů“. Ačkoli destičky jistě existují i v jiných aplikacích, šetření se nikdy nevztahovalo na destičky, které se používají při výrobě jiných výrobků, jako jsou integrované obvody. Mimoto se nepřihlásili žádní výrobci, dovozci nebo uživatelé, kteří jsou účastníky trhu s těmito jinými typy destiček a kteří by tvrdili, že se na jejich destičky vztahuje celní evidence nebo prozatímní antidumpingové clo. Potvrzuje se proto, že tyto jiné typy destiček nejsou zahrnuty do definice výrobku v rámci tohoto šetření. Současně to prokazuje, že destičky nemají nutně stejné konečné použití jako články a moduly.
(30)
Zúčastněné strany za druhé uvedly, že nezpracované destičky nemají základní elektrické vlastnosti, které odlišují solární články a moduly od ostatních výrobků. Destičky nemají zejména schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla, což je hlavní funkce krystalických fotovoltaických článků a modulů.
(31)
Toto tvrzení lze uznat. Po dalším ověření a v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 36. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to že „moduly, články a destičky mají stejné konečné použití, přeměňovat sluneční světlo na elektřinu“, se skutečně ukázalo že teprve přeměnou destičky na článek vzniká její schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla.
(32)
Vzhledem k rozdílným základním fyzikálním a technickým vlastnostem stanoveným během šetření, mimo jiné co se týká schopnosti vyrábět elektřinu ze slunečního světla, se vyvozuje závěr, že by destičky měly být z definice dotčeného výrobku vyloučeny, a šetření by se na ně tudíž nemělo vztahovat.
2.2. Samostatná šetření týkající se článků a modulů
(33)
Zúčastněné strany zopakovaly, že články a moduly nepředstavují jediný výrobek, a měly by být proto posouzeny samostatně, a zopakovaly především tvrzení, jimiž se již zabýval 27. až 39. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Na rozdíl od destiček však mají články a moduly stejnou základní vlastnost, tj. schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(34)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že články samy o sobě nemohou vyrábět elektřinu. Musí být údajně integrovány do modulů, aby to bylo možné. Každý článek však má sám o sobě schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla, obvykle okolo 4 W. Ačkoli tento výkon nemusí u většiny použití, která vyžadují sestavení více článků do modulů, postačovat, neznamená to, že článek není sám o sobě schopen vyrábět elektřinu.
(35)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že nemožnost stanovit běžnou hodnotu pro moduly na základě běžné hodnoty pro články, jak je popsáno níže ve 100. bodě odůvodnění, prokazuje, že by se moduly a články neměly považovat za jediný výrobek.
(36)
V této souvislosti se uvádí, že ve většině antidumpingových řízení, včetně tohoto šetření, se srovnání mezi běžnými hodnotami a vývozními cenami provádí na základě jednotlivých typů výrobků. Důvodem je skutečnost, že často má velmi široká škála různých typů výrobků stejné základní fyzikální, technické a/nebo chemické vlastnosti, což často vede k situaci, kdy do definice „dotčeného výrobku“ spadají typy výrobků s podstatně rozdílnými náklady a cenami. Samotná skutečnost, že pro určitý typ výrobku nelze stanovit běžnou hodnotu na základě běžné hodnoty jiného typu výrobku, sama o sobě neznamená, že tyto typy výrobků nelze považovat za jediný výrobek. Jak je popsáno výše v 32. bodě odůvodnění, články i moduly mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti, mimo jiné schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla.
(37)
Dále se uvádělo, že pokud by články a moduly tvořily jediný výrobek s menšími rozdíly, nebylo by obtížné upravit ceny článků s cílem zjistit cenu modulů. V této souvislosti se podotýká, že neexistuje požadavek, aby mezi jednotlivými typy dotčeného výrobku existovaly pouze menší rozdíly. Naopak postačuje, aby různé typy dotčeného výrobku měly stejné základní fyzikální, technické a/nebo chemické vlastnosti. V daném případě to pro moduly a články platí, jelikož mají mimo jiné schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla.
(38)
Tatáž strana dále tvrdila, že články nepředstavují pouze jiný typ modulu, nýbrž zcela odlišný výrobek. Články představují ve skutečnosti hlavní část modulu. Jako hlavní část není článek zcela jistě „zcela odlišným výrobkem“, jelikož moduly a články mají stejnou základní vlastnost, kterou je výroba elektřiny ze slunečního světla, jak je uvedeno výše v 32. bodě odůvodnění.
(39)
Tatáž strana mimoto uvedla, že při výběru vzorků výrobců v Unii a čínských vývozců byl zohledněn rozdíl mezi články a moduly. Proto měly být pro moduly a články stanoveny rozdílné sazby cla. V tomto ohledu se potvrzuje, že při výběru vzorku výrobců v Unii a vzorku čínských vývozců se skutečně bral v úvahu rozdíl mezi moduly a články, jak je uvedeno v 10. a 14. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. To však mělo pouze zajistit, aby byl vzorek reprezentativní, a neznamená to, že by se články a moduly neměly považovat za jediný dotčený výrobek, nebo že by pro články a moduly měly být stanoveny zvláštní sazby cla. Aby bylo zajištěno, že vzorek je reprezentativní s ohledem na všechny typy výrobků, bylo důležité rozlišovat při výběru vzorku mezi články a moduly. Jelikož ohledně otázky, zda se články a moduly mají považovat za jeden výrobek, nebo za dva samostatné výrobky, panovala určitá nejistota, bylo nutné zajistit reprezentativnost pro oba možné výsledky.
(40)
Mimoto se uvádělo, že 100. bod odůvodnění níže, v němž se tvrdí, že náklady na zpracování modulů jsou značné, je v rozporu s 32. bodem odůvodnění prozatímního nařízení, který uvádí, že přidaná hodnota není soustředěna v jedné konkrétní fázi výrobního procesu. V tomto ohledu se připomíná, že ve 100. bodě odůvodnění je rovněž objasněno, že rozdíly v nákladech mezi články a moduly činí 34 %, což znamená, že 66 % hodnoty modulu vyplývá z článku. Vyvozuje se proto závěr, že přidaná hodnota není soustředěna v jedné konkrétní fázi výrobního procesu.
(41)
Vyvážející výrobci uvedli, že skutečnost, že závazek ukládá pro články a moduly rozdílné minimální dovozní ceny a objemy, údajně potvrzuje, že moduly a články představují rozdílné výrobky, které vyžadují dvě samostatná šetření. Rozdílné minimální dovozní ceny však pouze naznačují, že články a moduly představují různé skupiny typů výrobků, které jsou prodávány za různé ceny. Je proto třeba stanovit rozdílné ceny, aby byly minimální dovozní ceny smysluplné.
(42)
Skutečnost, že články a moduly představují rozdílné skupiny typů výrobků, nemá pro definici dotčeného výrobku až takový význam. Pro definici dotčeného výrobku postačuje, aby měly výrobky stejné základní vlastnosti a konečné použití, což v případě modulů a článků platí, jak je popsáno v 32. resp. 48. bodě odůvodnění.
(43)
Čínská vláda tvrdila, že se posuzování, zda články a moduly představují jediný dotčený výrobek, nezabývá řadou kritérií stanovených odvolacím orgánem ve věci ES - Azbest (6). Tato kritéria se však používají pro definici „obdobného výrobku“, a nikoli dotčeného výrobku. Jinými slovy, tato kritéria je nutno použít při definování obdobného výrobku, například obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie, jenž je poté porovnán s dotčeným výrobkem, který vyvážejí čínští vyvážející výrobci. Tato kritéria nejsou vhodná k definování dotčeného výrobku. Orgány každopádně podotýkají, že by uplatnění kritérií použitých ve věci ES - Azbest na definici dotčeného výrobku v daném případě nevedlo k jinému výsledku. První a druhé kritérium (vlastnosti, povaha a jakost respektive konečná použití) jsou totožná jako kritéria týkající se fyzikálních, chemických a technických vlastností a konečného použití, jež byla použita v předchozích bodech odůvodnění. Třetí kritérium (vkus a zvyky spotřebitele) není v daném případě použitelné, jelikož články jsou hlavní částí modulů; pokud jde o čtvrté kritérium, sazební zařazení, podotýká se, že články i moduly mohou být deklarovány pod podpoložkou 8541 40 90, zatímco položky v čísle 8501 jsou určeny pro elektrické generátory obecně, a nikoli pro solární produkty.
(44)
Jiné zúčastněné strany tvrdily, že objektivní použití kritérií, která vypracoval Soudní dvůr v předchozích věcech (7), údajně vede k závěru, že moduly a články jsou rozdílné výrobky. V této souvislosti se uvádí, že soud pouze uvedl řadu kritérií, která lze vzít v úvahu, neexistuje však povinnost použít ve všech případech všechna kritéria, jelikož ne všechna mohou být relevantní. Tato kritéria byla posouzena ve 27. až 39. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v nichž se konstatovalo, že v daném případě není řada kritérií relevantních. V rozsudku ve věci Brosmann bylo posouzení, zda do „dotčeného výrobku“ patří různé typy obuvi, rovněž provedeno na základě pouze tří kritérií, která se pokládala za důležitá. Jelikož zúčastněné strany neuvedly žádný důvod, proč objektivní použití kritérií vede k závěru, že moduly a články představují rozdílné výrobky, nelze toto tvrzení uznat.
(45)
Mimoto se připomíná, že články a moduly mají stejné základní konečné použití, tj. jsou prodávány za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Výkon modulů bezprostředně souvisí s výkonem článků, jak je uvedeno v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(46)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že po vyloučení destiček z definice výrobku je vzhledem k významnému zpracování při výrobě modulů z článků vyvraceno rovněž tvrzení, že články a moduly mají stejné konečné použití. Tato strana taktéž tvrdila, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na předpokladu, že destičky, moduly a články mají stejný výrobní proces.
(47)
Za prvé je mylný závěr, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na výrobním procesu. Ačkoli jsou obě tvrzení uvedena v témže 36. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, neznamená to, že jeden závěr je založen na druhém předpokladu. Slovo „mimoto“ uvedené ve druhém tvrzení objasňuje, že toto druhé tvrzení není založeno na prvním tvrzení. Obě tvrzení se navíc zabývají rozdílnými záležitostmi v části týkající se „konečného použití a vzájemné zaměnitelnosti“. První tvrzení týkající se výrobního procesu se zabývá vzájemnou zaměnitelností, zatímco druhé konečným použitím. Základní předpoklad, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na předpokladu, že destičky, moduly a články mají stejný výrobní proces, proto není správný.
(48)
Co se týká skutečného konečného použití článků a modulů, zúčastněné strany nezpochybnily, že moduly a články jsou prodávány za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Potvrzuje se proto závěr, že moduly a články mají stejné konečné použití.
2.3. Monokrystalické a polykrystalické články
(49)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že se v Unii monokrystalické články nevyrábějí a že její vývoz monokrystalických článků nesoutěží s výrobním odvětvím Unie. Šetření však prokázalo, že v Unii se ve skutečnosti monokrystalické články vyrábějí. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto. Tribunál každopádně ve věci Brosmann rozhodl, že skutečnost, že se ve Společenství určitý typ výrobku nevyrábí, není určující.
2.4. Doložka „odesílaný z“
(50)
Zúčastněné strany tvrdily, že nebylo odůvodněno rozšíření šetření na výrobky „odesílané z“ ČLR, jelikož původně bylo šetření zahájeno pouze s ohledem na výrobky pocházející z ČLR.
(51)
Výrobky odesílané z ČLR však byly zahrnuty již v počáteční fázi. V bodě 5 oznámení o zahájení řízení (8) je uvedeno, že „se společnosti, které dovážejí výrobek, který je předmětem šetření, z Čínské lidové republiky, avšak domnívají se, že část tohoto dovozu nebo dokonce celý tento dovoz nemá pro celní účely původ v Čínské lidové republice, vyzývají, aby se v rámci šetření přihlásily a poskytly všechny podstatné informace“. Je proto zřejmé, že možnost spolupracovat při tomto šetření měly všechny společnosti odesílající výrobky z ČLR. Jelikož výrobek, který je předmětem šetření, často obsahuje komponenty a části z různých zemí, bylo v bodě 5 oznámení o zahájení řízení rovněž oznámeno, že „mohou být přijata zvláštní ustanovení“ zabývající se touto záležitostí.
(52)
Usuzuje se proto, že všechny dotčené hospodářské subjekty byly náležitě informovány o možnosti, že s ohledem na výrobky odesílané z Číny mohou být případně přijata zvláštní ustanovení, a byly vyzvány, aby při šetření spolupracovaly. Šetření proto nebylo rozšířeno na výrobky „odesílané z Číny“, jelikož tyto výrobky byly zahrnuty od samého počátku.
(53)
Po poskytnutí informací zúčastněné strany tvrdily, že bez ohledu na ustanovení v oznámení o zahájení řízení uvedená výše v 51. bodě odůvodnění bylo šetření omezeno na výrobky pocházející z ČLR a neposuzovalo dopad výrobků odesílaných z ČLR.
(54)
V této souvislosti se uvádí, že byly podniknuty níže uvedené kroky, aby bylo zajištěno, že při šetření jsou posouzeny všechny výrobky odesílané z ČLR, a nikoli pouze výrobky pocházející z ČLR:
-
Všechny společnosti, které dovážejí dotčený výrobek z ČLR, byly vyzvány, aby se v rámci šetření přihlásily bez ohledu na původ zboží.
-
V příloze A oznámení o zahájení řízení byli výrobci požádáni, aby uvedli informace pro všechny výrobky, které společnost vyrábí. Tyto informace nebyly omezeny na výrobky pocházející z ČLR.
-
Na základě těchto informací, které obsahovaly veškerý vývoz do EU bez ohledu na původ zboží, byl vybrán reprezentativní vzorek.
-
Výrobci zařazení do vzorku obdrželi dotazník pro „výrobce vyvážející do Evropské unie“ a ČLR byla uvedena jako „dotčená země“, nikoli jako země původu. Bylo proto zřejmé, že byly prověřeny všechny výrobky bez ohledu na jejich původ.
(55)
Na tomto základě byl vyvozen závěr, že se šetření vztahovalo na veškeré výrobky pocházející nebo odesílané z ČLR a že se zjištění v rámci šetření, včetně ohledně dumpingu a újmy, vztahují na veškeré výrobky pocházející nebo odesílané z ČLR.
(56)
Po poskytnutí konečných informací zúčastněné strany uvedly, že podnět obsahoval důkazy prima facie, které se týkaly pouze dovozu solárních panelů pocházejících z ČLR, a nikoli výrobků odesílaných z ČLR. V tomto ohledu je třeba objasnit, že se podnět skutečně vztahoval na výrobky „z ČLR“, což je patrné z úvodní stránky, kterou poskytl žadatel a která je opatřena razítkem. Před touto stránkou se ve spisu nachází jiná stránka, která skutečně používá znění „pocházející z Čínské lidové republiky“. Tato stránka však nebyla součástí dokumentu předloženého žadatelem, nýbrž byla přidána jako titulní stránka útvary Komise s uvedením názvu šetření místo zopakování názvu žadatele. Usuzuje se proto, že se podnět vztahoval na veškeré výrobky z ČLR, ať už pocházely z ČLR, či nikoli.
(57)
Čínští vyvážející výrobci dále tvrdili, že nelze přiměřeně očekávat, že vyvážejícím výrobcům ve třetích zemích je známo, že by se šetření mohlo zaměřovat rovněž na jejich výrobky. V této souvislosti se podotýká, že se opatření nevztahují na výrobky v tranzitu ve smyslu článku V dohody GATT. Na vyvážející výrobce, kteří nevykonávají činnost v ČLR, se proto opatření nevztahují. Žádní vyvážející výrobci ve třetích zemích se mimoto nepřihlásili a neuvedli, že výrobky, které vyvážejí, podléhají antidumpingovému clu.
(58)
Titíž vyvážející výrobci uvedli, že vyvážející výrobci ve třetích zemích nebyli požádáni, aby se přihlásili, a neměli ani možnost prokázat, že jejich výrobky nejsou dumpingové. Orgány se domnívají, že na vyvážející výrobce, kteří nevykonávají činnost v ČLR, se opatření nevztahují, jelikož se jejich výrobky v případě, že jsou odesílány z ČLR, považují za výrobky v tranzitu. Všichni ostatní vyvážející výrobci byli prostřednictvím oznámení o zahájení řízení informováni, že jejich činnosti jsou předmětem šetření.
(59)
Čínská vláda uvedla, že ačkoli čl. 1 odst. 3 základního nařízení umožňuje odchýlit se od zásady, že vyvážející země je zemí původu, nelze tento článek v daném případě použít. K doložení svého tvrzení čínská vláda uvedla, že nebyla provedena úplná analýza, zda vyvážející země nemůže být zemí jednající jako prostředník. Orgány s tímto výkladem čl. 1 odst. 3 základního nařízení nesouhlasí. Žádná strana nezpochybnila, že v ČLR existuje značná výroba. To, zda je ČLR zemí původu hotových výrobků, závisí na řadě faktorů. Analýza dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie, kterou orgány provedly, se vztahuje na tuto výrobu, bez ohledu na to, zda mají hotové vyvážené výrobky pro celní účely původ v ČLR. Jelikož existovaly jasné náznaky, že ne u všech výrobků, které byly alespoň částečně vyrobeny v ČLR, se bude mít za to, že mají pro celní účely původ v ČLR, orgány rozhodly, že je nezbytné zahrnout rovněž výrobky, u nichž je ČLR pouze zemi jednající jako prostředník.
(60)
Čínská vláda rovněž uvedla, že jelikož žádnému čínskému vývozci nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, neexistuje v ČLR srovnatelná cena pro solární panely, a proto nelze ČLR použít jako zemi jednající jako prostředník. V této souvislosti se však uvádí, že tři podmínky v čl. 1 odst. 3 základního nařízení jsou uvedeny pouze jako příklady, a ne všechny podmínky musí být relevantní ve všech případech. V daném případě bylo vzhledem k tomu, že žádnému čínskému vývozci nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, nutno srovnatelnou cenu zjistit ve srovnatelné zemi - a tato srovnatelná cena je stejná bez ohledu na to, zda se ČLR považuje za zemi původu nebo za zemi jednající jako prostředník. Otázka, zda „v této zemi“ existuje srovnatelná cena, proto není podstatná, jelikož v daném případě není srovnatelná cena stanovena „v této zemi“, nýbrž ve srovnatelné zemi.
2.5. Solární nabíječky
(61)
Po poskytnutí prozatímních informací zúčastněné strany tvrdily, že definice „solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků“ je příliš úzká a měla by se rozšířit na výrobky s podobnou funkcí, na něž se tato definice nevztahuje, jako jsou výrobky podobné velikosti, které využívají větší počet menších článků.
(62)
Zúčastněné strany dále uvedly, že definice „křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů“, je příliš úzká, jelikož vylučuje pouze kompletní elektrické spotřebiče, přičemž nejsou nutně vyloučeny solární komponenty určené k zabudování do elektrických spotřebičů.
(63)
Analýza výše uvedených tvrzení ukázala, že je vhodnější připojit k vyloučení těchto výrobků kritérium založené na technické normě. Bylo zjištěno, že definice v níže uvedené normě vhodněji vymezují výrobky, které by měly být vyloučeny z oblasti působnosti opatření: mezinárodní norma IEC 61730-1, Aplikační třídy, třída C: aplikace se sníženým napětím (s. 13) (9).
(64)
Po poskytnutí konečných informací byly obdrženy připomínky týkající se vyloučení na základě výše uvedené mezinárodní normy. Uvádělo se, že místo odkazu na tuto normu by bylo vhodnější stanovit vyloučení na základě výstupního napětí a výkonu jako „moduly nebo panely s výstupním stejnoměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon“. Toto tvrzení bylo možno uznat a vyloučení je s konečnou platností stanoveno podle této definice.
2.6. Střešní solární moduly
(65)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měly být vyloučeny střešní solární moduly, jelikož tyto moduly spojují funkci solárního modulu s funkcí střešní tašky nebo krytiny. Nejsou proto přímo zaměnitelné s běžným solárním modulem.
(66)
Šetřením však bylo prokázáno, že běžné moduly i střešní solární moduly musí splňovat stejné elektrické normy. Ačkoli střešní solární modul nemůže být jednoduše nahrazen běžným modulem, může být nahrazen běžným modulem a střešními taškami nebo krytinami. Tyto výrobky proto mají stejnou základní technickou vlastnost, kterou je výroba elektřiny ze slunečního záření. Přidaná funkce (kterou jinak plní střešní materiál) se nepovažuje za podstatnou a neodůvodňuje vyloučení střešních solárních modulů z definice výrobku.
(67)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana tvrdila, že neexistence vzájemné zaměnitelnosti mezi střešními solárními moduly a běžnými solárními moduly naznačuje, že by střešní solární moduly měly být z oblasti působnosti opatření vyloučeny, a to s odkazem na věc týkající se obuvi (10) obecně, a konkrétně sportovní obuvi vyráběné speciální technologií („STAF“). Důvodů pro vyloučení obuvi STAF však byla celá řada a neexistenci vzájemné zaměnitelnosti nepovažoval Tribunál v rozsudku ve věci Brosmann (11) samu o sobě za dostatečný důvod a potvrdil, že i velmi rozdílné výrobky, jako je městská obuv a procházková obuv, mohou být skutečně považovány za dotčený výrobek v jednom antidumpingovém šetření navzdory svým rozdílům.
(68)
Zúčastněná strana mimoto uvedla, že neexistence výroby v Unii a skutečnost, že zúčastněná strana je držitelem práv k duševnímu vlastnictví, údajně potvrzuje, že střešní solární moduly jsou inovativní výrobky, které se liší od ostatních výrobků. Co se týče věci obuv zmíněné zúčastněnou stranou, Tribunál ve věci Brosmann rozhodl, že „skutečnost, že se ve Společenství tento typ obuvi nevyrábí, a existence patentu nejsou určující“ (12). V uvedeném případě se proto obuv vyráběná patentovanou technologií považovala za dotčený výrobek.
(69)
Zúčastněná strana rovněž uvedla, že by střešní solární moduly měly být z definice dotčeného výrobku vyloučeny, jelikož jsou prodávány za podstatně vyšší ceny než běžné moduly. Ve výše zmíněné věci týkající se obuvi byla obuv STAF nad určitou cenu vyloučena z definice dotčeného výrobku. V tomto ohledu se uvádí, že střešní solární modul spojuje funkci solárního modulu s funkcí střešní tašky nebo krytiny, jak bylo uvedeno výše v 66. bodě odůvodnění. Přímé srovnání cen není proto smysluplné, jelikož přidaná funkce vede přirozeně k vyšším cenám.
(70)
V reakci na toto tvrzení zúčastněná strana uvedla, že na základě této argumentace by nebylo vůbec možné uplatnit cenové rozdíly jako dodatečný ukazatel, který odůvodňuje vyloučení z definice výrobku. Tento výklad je však příliš dalekosáhlý. V předchozím bodě odůvodnění se pouze uvádí, že v daném případě, kdy střešní moduly spojují funkci dotčeného výrobku a dalšího výrobku (v tomto případě střešní tašky nebo krytiny), není cena přirozeně smysluplným ukazatelem. To neznamená, že v jiných případech nemůže být cenový rozdíl užitečným ukazatelem při zjišťování, zda by měl být určitý výrobek vyloučen z definice dotčeného výrobku.
(71)
Zúčastněná strana rovněž uvedla, že by jejímu dodavateli střešních solárních modulů měl být umožněn přístup k závazku týkajícímu se minimální ceny. Zdá se však, že dotyčný čínský výrobce při šetření nespolupracoval a jako nespolupracující strana se nemůže závazku účastnit. Tato žádost nebyla proto přijata.
3. Závěr
(72)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je dotčený výrobek s konečnou platností definován jako krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházející nebo odesílané z ČLR, ledaže by byly v tranzitu ve smyslu článku V GATT. Tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů. Tento výrobek v současnosti spadá pod kódy KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90.
(73)
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články),
-
moduly nebo panely s výstupním stejnoměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon.
(74)
Po vyloučení destiček byla analýza revidována a byly vyloučeny údaje a analýza týkající se destiček, není-li uvedeno jinak. Jelikož destičky představovaly během období šetření jen malý procentní podíl dovozu dotčeného výrobku do Unie (přibližně 2 % hodnoty), má se za to, že vyloučení destiček má na zjištění jen zanedbatelný dopad, pokud vůbec nějaký. Všechny připomínky zúčastněných stran byly posouzeny a případné odkazy na destičky (pokud byly uvedeny) byly vyloučeny. V důsledku toho jsou všechny odkazy a související údaje týkající se destiček, které byly uvedeny v bodech odůvodnění prozatímního nařízení, nepoužitelné, a to i v případě, jsou-li příslušné body odůvodnění tímto nařízením potvrzeny.
(75)
Prozatímní závěry se změnami, jak je uvedeno výše ve 26. až 74. bodě odůvodnění, byly proto s konečnou platností potvrzeny. Pro účely tohoto řízení se proto v souladu s obvyklou praxí má za to, že by se všechny výše popsané typy dotčeného výrobku měly považovat za jediný výrobek.
C. DUMPING
1. ČLR
1.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(76)
Po poskytnutí prozatímních informací zúčastněné strany uvedly, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo přijato pozdě, tj. po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a proto by šetření mělo být neprodleně ukončeno.
(77)
V této souvislosti strany tvrdily, že změna základního nařízení (13) údajně prodlužující lhůtu pro přijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství na osm měsíců vstoupila v platnost až po uplynutí dříve použitelné tříměsíční lhůty. Změna se má vztahovat jen na budoucí šetření a na probíhající šetření, u nichž dosud neuplynula lhůta pro rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství.
(78)
V článku 2 nařízení, kterým se mění základní nařízení, se však jednoznačně uvádí, že „toto nařízení se použije na všechna nová a probíhající šetření ode dne 15. prosince 2012“. Tento článek (ani celé nařízení) neobsahuje žádný odkaz na omezení „pokud dosud neuplynula lhůta pro přijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství“, jak tvrdily zúčastněné strany. Toto tvrzení nelze proto uznat.
(79)
Po poskytnutí konečných informací několik zúčastněných stran zopakovalo své tvrzení, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo přijato pozdě, aniž by byla zpochybněna skutečnost, že se změna základního nařízení uvedená výše v 78. bodě odůvodnění vztahuje na „všechna probíhající šetření“, což zahrnuje rovněž toto šetření. Vyvozuje se proto s konečnou platností závěr, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství nebylo přijato pozdě.
(80)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že přiznání zacházení jako v tržním hospodářství nemělo být zamítnuto z toho důvodu, že tři společnosti, které v roce 2011 ukončily činnost, nevedly jednoznačné a jasné účetnictví. Byl vznesen konkrétně dotaz, podle kterého účetního standardu by společnost, která ukončila činnost, měla přesto vést takovéto účetnictví.
(81)
V této souvislosti se podotýká, že účetní standardy neurčují, které společnosti musí vyhotovit finanční výkazy, nýbrž stanoví, jak mají být tyto výkazy sestaveny. V případě ČLR to je „Účetní standard pro obchodní podniky: základní standard“, který v článku 4 uvádí, že „podnik vyhotoví finanční zprávy“. Jedná se o závaznou povinnost, a pro společnosti, které ukončily činnost, neexistuje žádná výjimka.
(82)
Ačkoli tyto společnosti ukončily činnost, dosud vlastnily majetek (včetně pozemků, budov, strojů a zásob), měly závazky a existovaly jako právní subjekty přinejmenším do počátku roku 2013. Usuzovalo se proto, že tyto společnosti měly povinnost zveřejnit účetnictví za rok 2011, a neexistence účetnictví představuje porušení druhého kritéria.
(83)
Po poskytnutí konečných informací vývozci rovněž uvedli, že výhody režimu (režimů) preferenčního daňového zacházení a grantů nepředstavují významnou část jejich obratu, což údajně potvrzuje souběžné antisubvenční řízení.
(84)
V této souvislosti se připomíná, že se tímto tvrzením zabýval již 65. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Bylo zdůrazněno, že vzhledem k povaze tohoto zvýhodnění je absolutní výše výhody získaná v období šetření pro posouzení, zda se jedná o „podstatné“ zkreslení, irelevantní. Toto tvrzení je proto zamítnuto.
(85)
Jelikož s ohledem na zacházení jako v tržním hospodářství nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 50. až 69. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.2. Individuální zjišťování
(86)
Jak je uvedeno v 70. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení předložilo osmnáct spolupracujících vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku. V daném případě již vzorek sestával ze sedmi skupin společností, které jsou obvykle tvořeny řadou vyvážejících výrobců, obchodníků ve spojení a dovozců ve spojení v Unii a třetích zemích. Individuální zjišťování týkající se osmnácti dalších vyvážejících výrobců (jejich skupin) navíc k sedmi skupinám vyvážejících výrobců, které byly zařazeny do vzorku, by představovalo nadměrnou zátěž a bránilo by dokončení šetření v rozumné době.
(87)
Jelikož s ohledem na individuální zjišťování nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 70. a 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.3. Srovnatelná země
(88)
Zúčastněné strany uvedly, že Indie není vhodnou srovnatelnou zemí vzhledem k požadavkům na místní obsah v případě projektů „národní solární mise Jawaharlal Nehru“ (Jawaharlal Nehru National Solar Mission, dále jen „JNNSM“). Jedna strana tvrdila, že existuje požadavek na 75 % místního obsahu, zatímco jiná strana uvedla, že indičtí výrobci mohou u 100 % modulů vyrobených v tuzemsku účtovat vyšší ceny. Tyto strany dále tvrdily, že tyto požadavky značně zvyšují ceny místních výrobků. K doložení tohoto tvrzení byl předložen článek zveřejněný v indickém tisku (14). Tento článek však byl zveřejněn téměř rok po skončení období šetření a nebyl poskytnut žádný důkaz o jeho dopadu během období šetření.
(89)
V témže tiskovém článku se však uvádělo, že indické odvětví solární energie čelí „silné konkurenci ze strany západních a čínských výrobců“. To dokládá trvalý růst dovozu do Indie, jak je uvedeno v 92. bodě odůvodnění. Ačkoli požadavky na místní obsah mohou mít skutečně určitý dopad na indický výrobní trh, lze nicméně vyvodit jednoznačný závěr, že indický trh je konkurenčním trhem, na němž soutěží řada indických a zahraničních společností.
(90)
Podle informací, které zveřejnilo Společné výzkumné středisko (15), bude většina projektů v rámci JNNSM uvedena do provozu od roku 2015. Cíl pro fotovoltaické systémy připojené do sítě v rámci JNNSM pro rok 2012 činil pouze 50 MW v porovnání s celkovou kapacitou připojenou do sítě v Indii, která již v červnu 2012 překračovala 1 GW. To prokazuje, že během období šetření byl význam JNNSM z hlediska celkových solárních zařízení v Indii nižší než 5 %, a proto dopad JNNSM a souvisejících požadavků na místní obsah (pokud by již v období šetření existoval, což je skutečnost, kterou zúčastněné strany neprokázaly) by byl nanejvýš velmi omezený. Většina zařízení se v období šetření nacházela ve státě Gudžarát (přibližně 65 %), a na to základě politiky v oblasti státních podpor.
(91)
Zúčastněné strany tvrdily, že indický trh byl v době šetření fakticky chráněn před dovozem z různých zdrojů, včetně ČLR, jelikož se od počátku roku 2012 rýsovalo zahájení antidumpingového šetření. Indie zahájila antidumpingové šetření týkající se dovozu solárních článků a modulů z ČLR, Malajsie, Tchaj-wanu a USA dne 23. listopadu 2012 (tj. téměř pět měsíců po skončení období šetření).
(92)
Toto tvrzení však nedokládá vývoj dovozu solárních článků a modulů podle indických obchodních statistik (16):
Hodnoty v milionech USD
Duben 2010- březen 2011
Duben 2011- březen 2012
Duben 2012- březen 2013
ČLR
77,33
577,24
371,72
Index
100
746
481
Celkem
252,63
1 348,48
827,07
Index
100
534
327
(93)
Z výše uvedené tabulky vyplývá, že dovoz solárních článků a modulů v případě ČLR výrazně vzrostl o více než 600 % a mezi roky 2010/2011 a 2011/2012 celkově o více než 400 %. Poté se hodnota dovozu poněkud snížila, stejně tak však klesly i ceny solárních článků a modulů. Pokles hodnoty dovozu mezi roky 2011/2012 a 2012/2013 je v souladu s poklesem ceny, kterou v témže období udávaly specializované poradenské společnosti jako pvXchange, což vede k závěru, že objem dovozu byl mezi roky 2011/2012 a 2012/2013 poměrně stálý. Vyvozuje se proto závěr, že indický trh nebyl v období šetření fakticky chráněn před dovozem z různých zdrojů, včetně ČLR.
(94)
Po poskytnutí konečných informací čínská vláda uvedla, že USA dne 6. února 2013 požádaly na základě postupů řešení sporů v rámci WTO o konzultace s Indií ohledně požadavků na místní obsah v případě JNNSM. Účinek těchto pravidel týkajících se místního obsahu ve spojení s antidumpingovým šetřením uvedeným výše v 91. bodě odůvodnění údajně vedl v období od dubna 2012 do března 2013 k snížení hodnoty v porovnání s předchozím rokem o 38 % na rozdíl od růstu v předchozích letech.
(95)
V tomto ohledu se uvádí, že snížení hodnoty je zapříčiněno spíše poklesem cen než snížením objemů dovozu. Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana předložila informace o vývoji objemu dovozu solárních článků a modulů na indický trh v období od roku 2010 do března 2013. Tyto údaje prokazují trvalý růst objemu dovozu solárních modulů a článků na indický trh. Vyvozuje se proto závěr, že indický trh nebyl fakticky chráněn kvůli rýsujícímu se antidumpingovému šetření a údajný (nikoli však prokázaný), každopádně však nanejvýš malý dopad požadavků na místní obsah v rámci JNNSM (jak bylo uvedeno výše v 90. bodě odůvodnění) nebránil trvalému růstu objemu dovozu.
(96)
Mimoto se uvádí, že období od dubna 2012 do března 2013 prokazující údajné účinky JNNSM na dovoz do Indie spadá z převážné části do doby po skončení období šetření. Případný dopad údajného poklesu v období šetření může být proto pouze nevýznamný.
(97)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že společnost Tata Power Solar (dále jen „Tata“) vstoupila na trh teprve nedávno, a není proto vhodným výrobcem ve srovnatelné zemi. V této souvislosti se podotýká, že společnost (dříve „Tata BP Solar“) vyrábí solární moduly od roku 1989, a nelze proto mít za to, že vstoupila na trh teprve nedávno. Podle informací, které poskytla jiná zúčastněná strana, vstoupila společnost Tata na trh podstatně dříve než pět největších čínských vývozců zařazených do vzorku.
(98)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že by Tchaj-wan byl vhodnější srovnatelnou zemí než Indie, jelikož velikost tchajwanských společností je srovnatelnější s velikostí čínských vývozců, a tchajwanští výrobci rovněž spolupracují. Také jiné zúčastněné strany zpochybnily to, zda je Indie vhodnou srovnatelnou zemí vzhledem k relativně malé velikosti společnosti Tata, aniž by však navrhly vhodnější alternativu.
(99)
Tchajwanské společnosti skutečně spolupracovaly. Jedna společnost spolupracovala plně, zatímco jiná spolupracovala pouze částečně. Plně spolupracující tchajwanská společnost je však menší než společnost Tata, zejména pokud jde o prodej a výrobu modulů, na něž připadá přibližně 90 % prodeje dotčeného výrobku, přičemž společnost Tata prodává podstatně více než tchajwanská společnost, která má v tomto ohledu pouze nevýznamný prodej, jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po poskytnutí konečných informací se jeden vývozce dotázal, zda byla částečně spolupracující tchajwanská společnost kontaktována, aby poskytla chybějící informace. V tomto ohledu se odkazuje na 76. bod odůvodnění prozatímního nařízení, který objasňuje, že Tchaj-wan nebylo možno použít jako srovnatelnou zemi, jelikož spolupracující tchajwanské společnosti vyráběly téměř výlučně články, zatímco čínský vývoz se uskutečňuje převážně ve formě modulů. To platí rovněž pro částečně spolupracujícího tchajwanského výrobce. Jelikož se zmíněný výrobce považoval z tohoto důvodu za nevhodného, nepokládalo se za nutné vyžádat si od této společnosti další informace.
(100)
Tatáž zúčastněná strana uvedla, že takřka žádný prodej modulů sám o sobě nevylučuje Tchaj-wan jako srovnatelnou zemi, jelikož náklady na zpracování článků na moduly lze snadno zjistit. To však nedokládají skutečnosti, jež byly zjištěny během šetření. Výroba modulu z článků vyžaduje několik fází výroby, během nichž je vytvořena podstatná část přidané hodnoty modulu. Jak je uvedeno ve 137. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v období šetření činil rozdíl mezi průměrnou cenou článků a modulů 555,92 EUR, tj. 54 %, zatímco rozdíl v průměrných nákladech činil 377,99 EUR, tj. 34 %. To by znamenalo, že by se významná část případné tchajwanské běžné hodnoty pro moduly musela zakládat na úpravách nákladů na zpracování, což nelze pokládat za přiměřenější než zemi, pro niž může být u většiny dotčeného výrobku běžná hodnota založena na prodejních cenách na domácím trhu. Má se tudíž za to, že s přihlédnutím k dostupným spolehlivým informacím byla Indie přiměřeně zvolena jako srovnatelná země.
(101)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že nebyly uvedeny žádné důvody pro to, proč se za vhodnou srovnatelnou zemi nepovažují USA. V tomto ohledu se odkazuje na 74. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž je jednoznačně uvedeno že „USA nejsou vhodnou srovnatelnou zemí, zejména vzhledem k tomu, že trh USA je po část období šetření před čínským dovozem chráněn antidumpingovými a antisubvenčními opatřeními“. Jelikož nebyly obdrženy žádné připomínky týkající se ochrany trhu USA, stanovisko v tomto ohledu se nemění.
(102)
Zúčastněné strany uvedly, že výsledek výpočtu dumpingu je zkreslen kvůli rozdílům v úsporách z rozsahu mezi čínskými výrobci a indickým výrobcem. Bylo proto ověřeno, zda skutečně existuje souvislost mezi objemem výroby společnosti a jejím dumpingovým rozpětím.
(103)
Ze sedmi skupin společností zařazených do vzorku jsou dvě skupiny společností středně velké (Jinzhou Yangguang a Delsolar) a pět jich je velkých (JingAo, LDK, Suntech, Trina a Yingli). Ze středně velkých společností má Jinzhou Yangguang nejnižší rozpětí, zatímco Delsolar má nejvyšší rozpětí. Pět větších společností se nachází mezi těmito dvěma hodnotami. To jednoznačně prokazuje neexistenci jakékoli souvislosti mezi úsporami z rozsahu a dumpingovým rozpětím. Usuzuje se proto, že výpočet dumpingu nebyl zkreslen kvůli rozdílům v úsporách z rozsahu mezi čínskými výrobci a indickým výrobcem.
(104)
Po poskytnutí konečných informací zúčastněné strany uvedly, že neexistence souvislosti mezi úsporami z rozsahu a dumpingovým rozpětím neprokazuje, že úspory z rozsahu a srovnatelnost cen nemají žádný dopad. V situaci, kdy dumpingové rozpětí vychází z totožné běžné hodnoty pro všechny vývozce jako v daném případě, je dumpingové rozpětí ovlivněno především vývozními cenami. Neexistence souvislosti mezi úsporami z rozsahu a dumpingovým rozpětím proto prokazuje rovněž neexistenci souvislosti mezi úsporami z rozsahu a prodejními cenami. Vyvozuje se proto závěr, že v daném případě neovlivňují rozdíly v úsporách z rozsahu srovnatelnost cen.
(105)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že výrobce ve srovnatelné zemi má mimořádně vysoké prodejní ceny na domácím trhu, které jsou údajně podstatně vyšší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie, jelikož dumpingové rozpětí značně převyšuje rozpětí cenového podbízení. Toto tvrzení bylo předloženo po porovnání indických běžných hodnot s prodejními cenami výrobního odvětví Unie. Toto srovnání je však chybné, jelikož indická běžná hodnota je založena pouze na ziskovém prodeji. Zejména v situaci, kdy je výrobní odvětví Unie ztrátové, nepřekvapuje, že ziskové ceny v Indii jsou vyšší než průměrná cena výrobního odvětví Unie. Skutečnost, že indická běžná hodnota převyšuje průměrné ceny výrobního odvětví Unie, neprokazuje, že volba Indie jako srovnatelné země není přiměřená.
(106)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že ceny společnosti Tata jsou zkreslené, jelikož je ve spojení se společností Tata Power, podnikem veřejných služeb. To údajně společnosti Tata umožňuje účtovat v oblastech, v nichž poskytuje služby společnost Tata Power, vyšší ceny. Nebyly však předloženy žádné podpůrné důkazy, ani nebylo poskytnuto vyčíslení tohoto údajného účinku. Toto tvrzení nebylo proto možno přijmout.
(107)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že Tata je nekonkurenceschopná společnost s vysokými výrobními náklady a prodejními cenami, což byl údajně jeden z důvodů, proč společnost BP Solar v prosinci 2011 odstoupila od společného podniku. Na podporu tohoto tvrzení byl citován tiskový článek, v němž se uvádělo, že „odchod společnosti BP z odvětví solární energie po přibližně čtyřech desetiletích ukazuje, jak konkurenční a přeplněný trh se solární energií je“. Tento článek však nespecifikuje společnost Tata jako nekonkurenceschopnou společnost, nýbrž se zabývá situací na trhu se solárními panely obecně, a hovoří o „ostré konkurenci, kterou se odvětví vyznačuje“, a o tom, že „mnoho společností po celém světě zavřelo své výrobní závody, propustilo stovky pracovníků a vyhlásilo úpadek“. Tento tiskový článek proto neprokazuje, že Tata je nekonkurenceschopná společnost s vysokými výrobními náklady a prodejními cenami.
(108)
Po poskytnutí informací jeden vývozce uvedl, že v probíhajícím indickém antidumpingovém šetření, které bylo zmíněno výše v 91. bodě odůvodnění, nebyla společnost Tata do indického výrobního odvětví zahrnuta, a to kvůli významnému dovozu článků. Ačkoli se potvrzuje, že v probíhajícím indickém antidumpingovém šetření není společnost Tata skutečně zahrnuta do indického výrobního odvětví, neznamená to automaticky, že společnost Tata není vhodným výrobcem ve srovnatelné zemi. Běžná hodnota byla založena výhradně na článcích a modulech, které společnost Tata vyrábí v Indii, a nikoli na dovážených výrobcích. Skutečnost, že se při výrobě některých výrobků používají dovážené části, neznamená, že výsledná běžná hodnota není pro Indii reprezentativní, a to zejména kvůli tomu, že je založena především na prodejních cenách, a nikoli na nákladech.
(109)
Čínská vláda uvedla, že prodej modulů uskutečněný společností Tata představuje pouze 0,3 % čínského vývozu do EU a nelze ho považovat za reprezentativní, přičemž poukázala na rozsudek Soudu ve věci Detlef Nölle (17). V tomto případě se Soud domníval, že pokud celková výroba v určité zemi představuje pouze 1,25 % objemu vývozu do EU, naznačuje to, že zvažovaný trh není velmi reprezentativní. V daném případě nesrovnala čínská vláda celkovou výrobu v Indii s celkovým čínským vývozem, nýbrž pouze výrobu jedné indické společnosti s celkovým vývozem všech čínských vývozců. Toto srovnání je však chybné, jelikož na konkurenčním trhu s mnoha účastníky nenaznačuje množství související pouze s jedním výrobcem reprezentativnost celého trhu. Nejedná se ani o srovnání, které bylo provedeno ve věci Detlef Nölle, kde byla celková výroba v dotyčné zemi porovnána s celkovým vývozem. Podle informací, které poskytla CCCME, měla výroba v Indii podle odhadů do konce roku 2012, tj. krátce po skončení období šetření, překročit 2 GW. Tato výroba by odpovídala 14 % čínského vývozu do EU, což značně převyšuje 5 % orientační prahovou hodnotu, která byla uvedena v rozsudku ve věci Detlef Nölle.
(110)
Po poskytnutí informací poukázala jedna zúčastněná strana na skutečnost, že společnosti Tata chybí integrace na počátku výrobního řetězce a že musí pořizovat destičky od třetích stran. Neexistující vertikální integrace na počátku výrobního řetězce údajně vede k vyšším nákladům v porovnání s vertikálně integrovanými čínskými výrobci. Toto tvrzení však nebylo doloženo. Celkové náklady společnosti Tata by byly vyšší pouze v případě, pokud by pořizovací cena destiček překročila náklady na výrobu destičky, což není jisté, jelikož mnoho společností v odvětví solární energie bylo v období šetření ztrátových. I velcí vertikálně integrovaní čínští výrobci často pořizovali významné množství destiček od nezávislých dodavatelů, což podporuje závěr, že neexistující vertikální integrace s ohledem na destičky neznamená nutně vyšší náklady na moduly a články.
(111)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že srovnatelná země není konkurenceschopná. Toto tvrzení bylo doloženo skutečností, že výroba solárních článků v Indii byla v roce 2013 na pětiletém minimu. Zpráva, kterou tato zúčastněná strana citovala, však prokazovala, že během období šetření byla výroba článků v Indii dosud na vysoké úrovni blížící se udávané nejvyšší hodnotě. K významnému poklesu výroby došlo po období šetření, ten proto neměl na výsledky šetření žádný dopad.
(112)
Jiný argument, který byl předložen na podporu tvrzení, že srovnatelná země není konkurenceschopná, se týkal antidumpingového šetření, které bylo zmíněno výše v 91. bodě odůvodnění. Orgány podotýkají, že toto šetření dosud probíhá, a proto z něj nelze vyvodit žádné závěry. Antidumpingová šetření nejsou obecně signálem nedostatečné konkurenceschopnosti, nýbrž známkou toho, že se domácí výrobní odvětví domnívá, že je dotčeno nekalými obchodními praktikami konkurentů ze třetích zemí.
(113)
Komise se proto domnívá, že volba Indie jako srovnatelné země není nepřiměřená.
(114)
Jelikož s ohledem na srovnatelnou zemi nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 72. až 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.4. Běžná hodnota
(115)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana uvedla, že indické společnosti prodávají především moduly, které nejsou určeny pro připojení do sítě a které mají vyšší ceny a náklady než moduly připojené do sítě, jež prodávají čínští vývozci. Dále bylo uvedeno, že moduly, které nejsou určeny pro připojení do sítě, mají obvykle nižší výkon než moduly připojené do sítě.
(116)
V této souvislosti se podotýká, že pro moduly „standardní velikosti“ s více než 36 články, které jsou obvykle připojeny do sítě, a menší moduly s méně než 36 články, které se obvykle používají mimo síť, byly stanoveny různé běžné hodnoty. Usuzuje se proto, že pro všechny typy výrobků, včetně modulů neurčených pro připojení do sítě a modulů připojených do sítě, byla stanovena náležitá běžná hodnota.
(117)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že společnost Tata působí rovněž jako společnost připravující projekty, a prodej této společnosti není proto srovnatelný s prodejem modulů uskutečňovaným čínskými vyvážejícími výrobci. V tomto ohledu se uvádí, že srovnání mezi cenami na indickém domácím trhu a čínskými vývozními cenami bylo provedeno výhradně pro prodej modulů a prodej kompletních projektů nebo integrovaných řešení nebyl ke stanovení běžné hodnoty použit, jelikož se mělo za to, že tyto prodeje nejsou srovnatelné.
(118)
Jelikož s ohledem na běžnou hodnotu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 78. až 86. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.5. Vývozní cena
(119)
Po poskytnutí prozatímních informací někteří vývozci zařazení do vzorku podali připomínky k méně podstatným záležitostem týkajícím se vývozní ceny použité ke stanovení dumpingového rozpětí. V odůvodněných případech byly tyto připomínky vzaty v úvahu a vedly k mírné revizi dumpingového rozpětí u dotčených společností.
(120)
Jelikož s ohledem na vývozní cenu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 87. až 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.6. Srovnání
(121)
Po poskytnutí prozatímních informací se někteří vývozci zařazení do vzorku vyjádřili k některým méně podstatným záležitostem týkajícím se úprav, které byly použity za účelem srovnání vývozních cen. V odůvodněných případech byly tyto připomínky vzaty v úvahu a vedly k mírné revizi dumpingového rozpětí u dotčených společností.
(122)
Po poskytnutí prozatímních informací byla zjištěna administrativní chyba, která měla za následek nesprávnou úpravu běžné hodnoty o domácí přepravu. Tato chyba byla napravena a vedla k mírnému snížení dumpingových rozpětí.
(123)
Po poskytnutí informací jedna zúčastněná strana uvedla, že může být opodstatněná úprava o rozdíly v obchodních úrovních, jelikož strana neprodává přímo montážním firmám, nýbrž dalším prodejcům a distributorům. Strana požádala o podrobné informace o prodejních kanálech výrobce ve srovnatelné zemi, jež nebylo možno poskytnout z důvodu ochrany důvěrných údajů. Alternativně byla zákaznická základna výrobce ve srovnatelné zemi rozdělena do různých kategorií podle objemu prodeje, což prokázalo, že úprava o rozdíly v obchodních úrovních není opodstatněná.
(124)
V reakci na tuto analýzu zúčastněná strana připustila, že rozdíl v objemu prodeje by vedl k cenovým rozdílům, trvala však na svém tvrzení, že montážním firmám údajně účtuje vyšší ceny než distributorům/dalším prodejcům, a to i v případě, že montážní firma pořizuje podobné množství jako distributor/další prodejce. Toto tvrzení však nebylo doloženo, a nemohlo být proto zohledněno.
(125)
Jelikož s ohledem na vývozní cenu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 90. až 92. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.7. Dumpingová rozpětí
(126)
Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku požádal o úplné zpřístupnění výpočtu dumpingu v jeho případě a uvedl, že se v opačném případě nemůže vyjádřit k jeho správnosti. Jelikož této společnosti nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, byla její běžná hodnota založena na údajích z Indie jako srovnatelné země. Jelikož při šetření plně spolupracoval pouze jeden výrobce ve srovnatelné zemi, nelze informace ze srovnatelné země zveřejnit na úrovni jednotlivých typů výrobků z důvodu ochrany důvěrných údajů. Tato žádost musí být proto zamítnuta.
(127)
U společností zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku stanovená pro srovnatelnou zemi srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(128)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo proto stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(129)
Na tomto základě bylo konečné dumpingové rozpětí pro spolupracující společnosti, které nebyly zařazeny do vzorku, stanoveno na 88,1 %.
(130)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v ČLR, dumpingová rozpětí byla stanovena na základě dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie s celkovým objemem čínského vývozu, jak je uvedeno ve 167. bodě odůvodnění.
(131)
Vzhledem k tomu, že se spolupráce prokázala u více než 80 % celkového čínského vývozu do Unie, lze její míru považovat za vysokou. Jelikož nebyl žádný důvod se domnívat, že by se některý vyvážející výrobce spolupráce neúčastnil, bylo zbývající dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni společnosti zařazené do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím. Vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici žádné indicie, které by nasvědčovaly, že se dumping společností, které nespolupracovaly, pohybuje na nižší úrovni, a rovněž tak v zájmu zajištění účinnosti jakýchkoli opatření, bylo takové stanovení rozpětí považováno za odpovídající.
(132)
Na tomto základě konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
90,3 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
111,5 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
91,9 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
97,5 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
53,8 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
73,2 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
93,3 %
Jiné spolupracující společnosti (příloha I, příloha II)
88,1 %
Všechny ostatní společnosti
111,5 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(133)
Obdobný výrobek vyrábělo přibližně 215 výrobců v Unii. Orgány ověřily tvrzení zúčastněných stran, že existuje vyšší počet; toto ověření odhalilo, že údajnými dalšími výrobci byli ve skutečnosti většinou vyvážející výrobci, dovozci, kteří jsou s nimi ve spojení, distributoři a montážní firmy.
(134)
Po poskytnutí prozatímních informací napadla řada stran skutečnost, že údaje, které poskytla společnost Europressedienst, nezávislá konzultační společnost (dále jen „konzultant“), byly použity mimo jiné ke stanovení výroby v Unii, výrobní kapacity v Unii a jiných makroekonomických ukazatelů újmy týkajících se výrobního odvětví Unie a údajů o dovozu. Tyto strany zpochybnily nezávislost konzultanta a tvrdily, že je ve spojení se žadatelem. Požádaly rovněž o objasnění toho, na jakém základě Komise konzultanta vybrala, a zpochybnily jeho odborné znalosti při sběru ekonomických údajů týkajících se odvětví fotovoltaiky. V tomto ohledu se uvádělo, že by Komise měla ve svých zjištěních vycházet pouze z údajů z jiných dostupných zdrojů, zejména známých výzkumných institutů. AFASE odkázala rovněž na Osvědčené postupy pro předkládání hospodářských důkazů a shromažďování údajů ve věcech týkajících se uplatňování článků 101 a 102 Smlouvy o fungování Evropské unie a spojování podniků, aby zpochybnila spolehlivost údajů, které poskytl konzultant.
(135)
Co se týká údajných vazeb mezi konzultantem a žadatelem, příslušné zúčastněné strany nepředložily žádné důkazy prokazující existenci těchto vazeb. Stejně tak nebyly při šetření zjištěny žádné důkazy o vztahu, který by neměl čistě obchodní charakter. Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana uvedla, že existují náznaky, že důkazy prima facie, které poskytlo žádající výrobní odvětví Unie v podnětu, vycházely z údajů, které poskytl stejný konzultant. Ačkoli se uznává, že zjištění byla u některých ukazatelů skutečně podobná důkazům, které byly uvedeny v podnětu, neznamená to nutně, že byly zjištěny pouze na základě jednoho zdroje. V tomto ohledu uvádí podnět různé použité zdroje.
(136)
Jak je objasněno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise považovala za vhodné využít při tomto šetření poradenství kvůli nedostupnosti jiných veřejných zdrojů potřebných makroekonomických údajů týkajících se celého trhu Unie a rovněž údajů o dovozu. Před výběrem společnosti Europressedienst posoudila Komise metodiku, kterou konzultant používá při sběru příslušných údajů, a rovněž jeho schopnost poskytnout potřebné údaje zvlášť pro všechny typy výrobků a za celé posuzované období.
(137)
Během šetření byly mimoto údaje poskytnuté konzultantem pokud možno porovnány s jinými dostupnými zdroji a byly potvrzeny. V tomto ohledu se podotýká, že na trhu existuje řada výzkumných společností, které se specializují na sběr statistických údajů o fotovoltaice, a nahlášené údaje nejsou téměř nikdy totožné. Důvodem je skutečnost, že pro jakýkoli výzkumný institut je obtížné odvodit přesné údaje, a proto jsou nahlášené ukazatele pro fotovoltaický trh téměř vždy založeny na odhadech bez ohledu na poskytovatele těchto údajů. V této souvislosti spočívala křížová kontrola, kterou Komise provedla, v porovnání tendencí v údajích, které byly získány od konzultanta, s tendencemi u týchž údajů, které ke stejnému tématu zveřejnily jiné výzkumné společnosti, Společné výzkumné středisko Komise a Evropská asociace fotovoltaického průmyslu (dále jen „EPIA“), pokud byly k dispozici. Po provedení křížové kontroly nebyly zaznamenány významné rozdíly, jelikož tendence u ukazatelů, pro něž byla provedena křížová kontrola, byly podobné. Prozatímní zjištění proto nebyla založena výhradně na údajích, které poskytl konzultant, nýbrž rovněž na vlastní analýze Komise a posouzení těchto údajů. Jak bylo uvedeno výše v 9. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření se v prostorách konzultanta uskutečnila inspekce na místě. Komise provedla inspekci na místě v prostorách konzultanta s cílem ověřit spolehlivost metodiky a poskytnutých údajů. Inspekce na místě byla provedena v návaznosti na křížovou kontrolu údajů ze strany Komise a za účelem získání další jistoty, pokud jde o spolehlivost a kvalitu údajů a související metodiky.
Inspekce na místě se považovala za vhodnou s ohledem na uplatnění zásady řádné správy, ačkoli údaje neposkytla zúčastněná strana, nýbrž konzultant. Komise se proto ujistila o spolehlivosti údajů, které konzultant poskytl.
(138)
Jedna strana tvrdila, že metodika porovnání, kterou Komise použila, nebyla vysvětlena dostatečně podrobně, a požádala, aby byly zveřejněny jiné zdroje použité při porovnání. Tato strana rovněž tvrdila, že použitá metodika byla každopádně neplatná, jelikož byly porovnány pouze tendence u různých zdrojů, a nikoli absolutní hodnoty.
(139)
Co se týká jiných zdrojů, které byly použity k porovnání údajů poskytnutých konzultantem, těmito zdroji byly zprávy zveřejněné Společným výzkumným střediskem a EPIA, které se týkaly stejného tématu. Pokud jde o srovnání údajů s jinými zdroji, podotýká se, že byly prokázány nejen podobné tendence, nýbrž rovněž podobný rozsah. Vyvozuje se proto závěr, že použitá metodika je vhodná, a tvrzení v tomto ohledu byla zamítnuta.
(140)
Co se týká odborných znalostí konzultanta, podotýká se, že jeho hlavní činností je sběr údajů týkajících se odvětví fotovoltaiky a vývoj aktuální databáze společností, které působí na fotovoltaickém trhu. Tyto údaje jsou zveřejňovány ve specializovaných fotovoltaických časopisech a rovněž používány jednotlivými společnostmi, pro které konzultant provádí zvláštní výzkum. Databáze vyvinutá společností Europressedienst je pravidelně aktualizována a znovu zveřejňována. Konzultant má několikaleté zkušenosti s tímto odvětvím. Metodikou konzultanta je konkrétně sběr, křížová kontrola a agregace informací s využitím různých zdrojů, které jsou dostupné na trhu. Za tímto účelem shromažďuje konzultant údaje prostřednictvím standardních dotazníků, které jsou zasílány společnostem uvedeným v databázi, nebo telefonicky, především v případě výrobců v Unii, či během specializovaných veletrhů, zejména pokud jde o výrobce ve třetích zemích. Pokud nelze informace získat prostřednictvím zmíněných kanálů, ověřuje společnost Europressedienst finanční zprávy společností v odvětví fotovoltaiky nebo volně spolupracuje s jinými výzkumnými instituty za účelem získání údajů nebo křížové kontroly údajů. Bylo ověřeno a potvrzeno, že konzultant používá tyto zdroje při své každodenní činnosti. Na základě výše uvedených skutečností se považovalo za vhodné využít služeb společnosti Europressedienst v tomto šetření, a tvrzení stran v tomto ohledu byla proto zamítnuta.
(141)
Co se týká osvědčených postupů pro předkládání hospodářských důkazů, které vydal příslušný útvar Komise (dále jen „osvědčené postupy“), je třeba uvést následující poznámky. Především se jedná o dokument, který nemůže Komisi zavazovat, jelikož nebyl přijat kolegiem, nýbrž zveřejněn příslušným útvarem za účelem vydání doporučení stranám, pokud jde o předkládání hospodářských důkazů. Za druhé, osvědčené postupy se týkají předkládání ekonomické analýzy a údajů, které se používají v některých šetřeních v oblasti hospodářské soutěže podle článků 101 a 102 Smlouvy a ve věcech spojování podniků. Použitelná pravidla, důkazní požadavky a vyšetřovací pravomoci Komise v těchto případech v oblasti hospodářské soutěže nelze porovnat s šetřením týkajícím se ochrany obchodu, pro něž platí zcela jiný soubor pravidel.
(142)
Po poskytnutí prozatímních informací zpochybnila řada stran metodiku, kterou konzultant použil, a tyto strany tvrdily, že neodpovídá uznávaným vědeckým normám. Jak však bylo uvedeno ve 137. bodě odůvodnění, metodika byla posouzena a výsledné údaje byly porovnány a ověřeny a na základě toho se usuzovalo, že jsou v souladu s jinými zveřejněnými údaji, a jsou tudíž přiměřeně spolehlivé. Konkrétní záležitosti, které uvedly zúčastněné strany, především AFASE, byly objasněny a zpřístupněny ve spise, do něhož mohly zúčastněné strany nahlédnout.
(143)
CCCME tvrdila, že nebyla objasněna metodika agregace údajů. Toto tvrzení bylo zamítnuto, jelikož příslušné informace byly všem zúčastněným stranám zpřístupněny ve spise, do něhož mohly zúčastněné strany nahlédnout.
(144)
Po poskytnutí konečných informací několik stran zopakovalo své obavy ohledně volby konzultanta ze strany Komise a ohledně kvality poskytnutých údajů. V této souvislosti se uvádělo, že údaje konzultanta lze objednat a pořídit ad hoc s cílem vyhovět konkrétně stanoveným požadavkům potenciálních klientů, a nemusí být proto objektivní. CCCME mimoto zpochybnila skutečnost, že údaje shromážděné konzultantem lze považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jelikož se tyto údaje do značné míry zakládaly na předpokladech a odhadech. Uvádělo se rovněž, že poskytnuté údaje nejsou ve spise dostatečně doloženy důkazy a že nejsou přesvědčivé, objektivní a ověřitelné.
(145)
S ohledem na tato tvrzení se odkazuje na 136. a 137. bod odůvodnění výše, v nichž byly poskytnuty doplňkové informace ohledně výběru konzultanta. Mimoto se podotýká, že Komise najala konzultanta na základě nejlepších dostupných informací v té době a zcela v souladu s finančním nařízením Komise, které se vztahuje na řízení. Připomíná se rovněž, že velký význam měla schopnost konzultanta poskytnout včas veškeré potřebné údaje, jelikož Komise je vázána zákonnými lhůtami pro zveřejnění prozatímních zjištění v rámci probíhajícího šetření.
(146)
Co se týká kvality poskytnutých údajů a toho, zda je lze považovat za skutečné důkazy v souladu s čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jak bylo uvedeno výše ve 137. bodě odůvodnění, metodika konzultanta týkající se sběru údajů byla ověřena a usuzovalo se, že je uspokojivé kvality. Jak bylo uvedeno v témže bodě odůvodnění, údaje poskytnuté konzultantem byly pokud možno porovnány s jinými zdroji a bylo zjištěno, že jsou přiměřeně přesné. Taktéž se podotýká, že konzultant má databázi, která je pravidelně aktualizována, a to nezávisle na potřebách a požadavcích klientů. Stejná databáze se používá k agregaci a poskytování statistických údajů o odvětví fotovoltaiky různým klientům, a proto tvrzení, že údaje nejsou objektivní, bylo nutno zamítnout.
(147)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že Komise nezveřejnila zdroje, použitou metodiku a společnosti, s nimiž konzultant spolupracoval při sestavování poskytnutých makroekonomických údajů. Jiná zúčastněná strana zopakovala, že metodika, kterou konzultant použil, naznačuje nepřesné výsledky. Řada zúčastněných stran požádala o další informace týkající se metodiky, kterou konzultant použil, jako jsou průměrné míry odpovědí v rámci dotazníků/pohovorů, procentní podíl údajů získaných prostřednictvím jednotlivých kanálů, to, jak byly tyto údaje ověřeny, odhady/předpoklady použité k vytvoření údajů, počet společností, pro něž byly provedeny odhady, a alespoň rozmezí počtu zaměstnanců konzultanta.
(148)
S ohledem na tato tvrzení se uvádí, že po uložení prozatímních opatření poskytla Komise zúčastněným stranám metodiku a zdroje, které konzultant použil při agregaci údajů, a po poskytnutí prozatímních informací se zabývala konkrétními dotazy zúčastněných stran v tomto ohledu. Má se za to, že další žádosti o informace podané dotčenými zúčastněnými stranami po poskytnutí konečných informací pokrývají informace, které byly zpřístupněny po uložení prozatímního cla, nakolik to umožňovala omezení související s ochranou důvěrných údajů. Mimoto se zdůrazňuje, že Komise ověřila na místě způsob, jakým konzultant údaje shromáždil a agregoval, a příslušné předpoklady, na nichž byla agregace údajů založena. Výsledky ověření byly uspokojivé a Komise se ujistila o přiměřenosti základních předpokladů a kvalitě údajů, které konzultant poskytl. Strany navíc údaje jako takové nezpochybnily.
(149)
Po poskytnutí konečných informací požádala jiná strana o vysvětlení ohledně počtu výrobců v Unii, které vzal konzultant v úvahu při sběru údajů, a případném překrývání mezi nimi a přibližně 215 výrobci v Unii, kteří byli Komisi známi. V tomto ohledu se objasňuje, že výrobci v Unii, které konzultant vzal v úvahu, jsou do značné míry stejní jako výrobci, o nichž bylo známo, že v tomto šetření představují výrobní odvětví Unie, jak bylo uvedeno výše ve 133. bodě odůvodnění.
(150)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že Komise provedla analýzu újmy nekonzistentně, jelikož byla provedena zvlášť pro moduly a články, zatímco výpočty újmy a dumpingu byly stanoveny jako vážený průměr pro moduly a články společně. V této souvislosti se uvádí, že ačkoli byly ukazatele uvedeny zvlášť pro každý typ výrobku, závěry vyvozené ohledně každého ukazatele se vztahují na celý výrobek, který je předmětem šetření. Připomíná se rovněž, že moduly a články představují jediný výrobek, a proto byla dumpingová rozpětí a úroveň pro odstranění újmy stanovena na tomto základě. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(151)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že výpočet hodnot makroekonomických ukazatelů v období šetření byl založen nesprávně na prostém průměru za roky 2011 a 2012, jelikož tato metodika není objektivní a nevede k výsledkům, které odrážejí skutečnost během období šetření. Objasňuje se, že prostý průměr údajů se použil pouze v případě, jestliže v dotčených obdobích existovaly podobné tendence. Pokud se tendence lišily, byla metodika odpovídajícím způsobem upravena, aby se zohlednila tržní realita. Dotčená strana blíže neuvedla, nakolik výsledky použité metodiky neodrážejí tržní realitu. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(152)
Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k tomu, že v této souvislosti nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, se potvrzují zjištění uvedená v 98. až 101. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Určení příslušného trhu Unie
(153)
Řada stran uvedla, že újmu je nutno posoudit zvlášť pro výrobu určenou k využití pro vlastní spotřebu a pro volný trh. Jedna strana tvrdila, že by údaje týkající se článků určených k využití pro vlastní spotřebu měly být vyloučeny z posouzení újmy z toho důvodu, že nejsou dumpingovým dovozem ovlivněny.
(154)
Jak je uvedeno ve 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, spotřeba, objem prodeje, výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, růst, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, peněžní tok, návratnost investic, schopnost získat kapitál a rozsah dumpingových rozpětí by měly být zkoumány s ohledem na veškerou činnost výrobního odvětví Unie, tj. včetně využití pro vlastní spotřebu, jelikož výroba určená k využití pro vlastní spotřebu je ve stejné míře ovlivněna konkurenčním dovozem z dotčené země.
(155)
Šetřením bylo tudíž prokázáno, že vertikálně integrovaní výrobci v Unii byli nuceni dovážet dumpingové výrobky (články) a ukončit výrobu těchto výrobků s náklady vyššími než dovozní cena v důsledku cenového tlaku vyvíjeného dumpingovým dovozem. Šetření rovněž odhalilo, že výroba určená pro volný trh a k využití pro vlastní spotřebu vykazuje podobné tendence, pokud jde o ceny, což taktéž prokázalo, že je ve stejné míře ovlivněna dotčeným dovozem.
(156)
Po poskytnutí konečných informací řada stran zopakovala, že Komise neposkytla přiměřenou a odůvodněnou analýzu závislého trhu, nebo se dotázala, proč nebyla provedena zvláštní analýza. Jedna strana tvrdila, že nebyly poskytnuty žádné informace o významu výroby v Unii určené k využití pro vlastní spotřebu. Mimoto se uvádělo, že 106. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž je vyvozen závěr, že ceny na závislém trhu ne vždy odrážejí tržní ceny, je v rozporu se závěry uvedenými výše ve 155. bodě odůvodnění, a to že volný trh a závislý trh vykazují podobné cenové trendy.
(157)
Za prvé se podotýká, že 105. bod odůvodnění prozatímního nařízení objasňuje důvody, proč se považovalo za vhodné přezkoumat ukazatele újmy (s výjimkou ziskovosti) s odkazem na veškerou činnost výrobního odvětví Unie včetně využití pro vlastní spotřebu. V tomto ohledu se připomíná, že (jak je uvedeno v témže bodě odůvodnění) šetření ukázalo, že výroba určená k využití pro vlastní spotřebu je ve stejné míře ovlivněna konkurenčním dovozem z ČLR, což dotčené zúčastněné strany nezpochybnily. Tvrzení, že nebylo vysvětleno, proč nebyla provedena zvláštní analýza, je proto třeba zamítnout. Z tohoto závěru obdobně vyplývá, že bylo třeba zamítnout taktéž provedení takovéto zvláštní analýzy pro závislý trh.
(158)
Za druhé, ačkoli se na základě výše uvedených skutečností význam výroby v Unii určené k využití pro vlastní potřebu nepovažoval za důležitý prvek, podotýká se, že výroba článků v Unii, která je určena k využití pro vlastní spotřebu, představovala v období šetření přibližně polovinu celkové výroby. Objasňuje se, že skutečnost, že ceny na závislém trhu neodrážejí ceny na volném trhu, není nutně v rozporu s tím, že obě ceny sledovaly stejné tendence, jelikož mohou být na různých úrovních nebo může dojít ve větší či menší míře k cenovým pohybům, a tudíž poskytují jiný obraz. Na základě výše uvedených skutečností byla tvrzení týkající se závislého trhu zamítnuta.
(159)
Dotčené strany neposkytly žádné informace, které by mohly zjištění týkající se určení příslušného trhu Unie zpochybnit. Z těchto důvodů byla tvrzení v tomto ohledu zamítnuta a potvrzují se zjištění uvedená ve 102. až 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Spotřeba v Unii
(160)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že údaje týkající se spotřeby výrobku, který je předmětem šetření, v Unii se značně liší v závislosti na použitém zdroji. Tato strana tvrdila, že spolehlivé údaje lze zjistit pouze na základě informací získaných od specializovaných institucí nebo výzkumných středisek. Vzhledem k vysvětlením a závěrům v 134. až 152. bodě odůvodnění ohledně spolehlivosti údajů, které poskytl konzultant a které byly použity při šetření, bylo toto tvrzení zamítnuto.
(161)
Tatáž strana tvrdila, že by spotřeba v Unii neměla být zjištěna pouhým sečtením dostupných kapacit pro výrobu modulů v Unii a že by od této hodnoty měla být odečtena spotřeba modulů pro vlastní projekty výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo zamítnuto, jelikož spotřeba modulů byla zjištěna na základě nově vybudovaných kapacit v Unii. To představuje běžnou praxi při zjišťování spotřeby modulů. V případě článků byla spotřeba zjištěna na základě výroby modulů v Unii.
(162)
Jiná strana tvrdila, že metodika, kterou popsal konzultant, připouští potíže při zjišťování spolehlivých údajů o spotřebě. Uvádělo se rovněž, že údaje výrobního odvětví Unie týkající se dovozu a vývozu byly založeny na neověřitelných odhadech nebo neúplných údajích, a že porovnání, které provedla Komise, nepostačovalo k tomu, aby bylo možno vyvodit závěr, že tyto údaje jsou skutečně spolehlivé a přesné.
(163)
Jak bylo již zmíněno výše ve 136. a 137. bodě odůvodnění, Komise ověřila kvalitu údajů a metodiky použité k jejich sběru během inspekce na místě, na jejímž základě se usuzovalo, že použité metodiky jsou vhodné a výsledky přesné a přiměřené spolehlivé. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(164)
Na tomto základě a vzhledem ke skutečnosti, že ohledně spotřeby v Unii nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, se potvrzuje 107. až 109. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Dovoz z dotčené země
4.1. Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(165)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že údaje o objemu dovozu výrobku, který je předmětem šetření, se značně liší v závislosti na použitém zdroji. Tato strana tvrdila, že spolehlivé údaje lze zjistit pouze na základě informací získaných od specializovaných institucí nebo výzkumných středisek. Vzhledem k vysvětlením a závěrům ve 134. až 152. bodě odůvodnění ohledně spolehlivosti údajů, které poskytl konzultant a které byly použity při šetření, bylo toto tvrzení zamítnuto.
(166)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zpochybnila metodiku pro stanovení celkové hodnoty dovozu z ČLR a tvrdila, že byla založena na transakcích, které se uskutečnily na úrovni ceny CIF před proclením, a je proto sporné, zda byly tyto transakce určeny pro spotřebu v Unii. S ohledem na toto tvrzení se objasňuje, že celková hodnota dovozu z ČLR, jak ji uvedl konzultant, nebyla použita v prozatímních a konečných zjištěních, a že objemy dovozu a jeho ceny byly stanoveny během šetření, jak je uvedeno ve 110. až 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož dotyčná zúčastněná strana metodiku použitou ke stanovení dovozních cen jako takovou nezpochybnila, odkazuje se na příslušná zjištění ve 113. až 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a níže ve 168. až 176. bodě odůvodnění. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(167)
Na tomto základě a vzhledem ke skutečnosti, že ohledně dovozu dotčeného výrobku z ČLR nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, se potvrzuje 110. až 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2. Ceny dovozu a cenové podbízení
(168)
Jeden spolupracující dovozce, který není ve spojení, uvedl, že dovozní ceny měly být zjištěny na základě jeho dovozu dotčeného výrobku do Unie. Údaje, které tento dovozce poskytl během šetření, však představovaly pouze zlomek celkového dovozu do Unie a nebylo možno vyvodit žádné smysluplné závěry, co se týká průměrné ceny veškerého dovozu z ČLR za celé posuzované období, které zahrnovalo několik let. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(169)
Jiná strana tvrdila, že nebyla vysvětlena metodika použitá ke stanovení cen, zejména to, jak byly spojeny a srovnány údaje z různých zdrojů. Mimoto bylo uvedeno, že by náklady na dovoz měly vycházet z ověřených informací získaných během šetření, a nikoli z odhadů.
(170)
Usuzuje se, že metodika, která byla zúčastněným stranám zpřístupněna, je dostatečně úplná, aby mohly pochopit, jak byly údaje zjištěny. Co se týká nákladů na „dovoz“, objasňuje se, že byla provedena úprava o spotové ceny s cílem dospět k cenám CIF. Provedený odhad byl potvrzen údaji shromážděnými během šetření.
(171)
Po poskytnutí prozatímních informací požádalo několik zúčastněných stran o více údajů o výpočtech cenového podbízení, než bylo uvedeno ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Pokud to umožňovala citlivá povaha těchto údajů a skutečnost, že výrobcům v Unii byla zaručena anonymita, byly doplňkové informace poskytnuty na dvoustranném základě.
(172)
V souladu s rozhodnutím o vyloučení destiček z definice výrobku (viz výše 28. až 32. bod odůvodnění) byly tyto výrobky vyloučeny rovněž z výpočtu cenového podbízení. Byly provedeny taktéž určité opravy cen CIF, které poskytly zúčastněné strany. Jelikož byl vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, z důvodů objasněných ve 21. bodě odůvodnění revidován, byly použity průměrné náklady po dovozu u nového vzorku dovozců, pokud byly údaje dostupné a úplné.
(173)
Revidované srovnání cen bylo provedeno podle druhu u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení v rozmezí 19,8 %-32,1 % u modulů, 4 %-28,5 % u článků a 8 %-29 % u dotčeného výrobku celkově.
(174)
Je třeba podotknout, že u jednoho vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku bylo v případě článků zjištěno negativní cenové podbízení. Vyvážené množství však nebylo významné, a nemohlo být tudíž považováno za reprezentativní.
(175)
Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku zpochybnil zdroj pro úpravu v případě přeměny monokrystalických článků na polykrystalické články, aniž by však toto tvrzení odůvodnil. Nebyly poskytnuty žádné nové informace nebo důkazy, a toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(176)
Jelikož s ohledem na ceny dovozu z ČLR a výpočty cenového podbízení nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 113. až 117. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výše uvedenými změnami.
5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.1. Obecně
(177)
Některé strany zpochybnily celkovou spolehlivost makroekonomických ukazatelů újmy, které Komise použila pro účely tohoto šetření. Tyto strany tvrdily, že se tendence zjištěné u řady těchto ukazatelů liší od tendencí u týchž ukazatelů, které byly zjištěny u výrobců v Unii zařazených do vzorku. Poukazovalo se zejména na výrobu v Unii, produktivitu, prodej, průměrné náklady práce a zaměstnanost.
(178)
Jak je uvedeno ve 121. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, makroekonomické ukazatele byly zjištěny ve vztahu ke všem výrobcům v Unii. Pokud jsou stejné údaje sestaveny pro jednotlivé výrobce v Unii nebo pro skupinu výrobců v Unii (tj. výrobce v Unii zařazené do vzorku), nejsou tendence nutně totožné, jelikož se při tomto srovnání nebere v úvahu například váha každé posuzované společnosti. Výsledky srovnání makroekonomických ukazatelů pro všechny výrobce v Unii a pro výrobce v Unii zařazené do vzorku nejsou proto nutně smysluplné a neumožňují vyvodit závěr, že jeden či druhý soubor údajů není spolehlivý. Při porovnání tendencí u makroekonomických ukazatelů výrobního odvětví Unie s týmiž konsolidovanými ukazateli pro výrobce v Unii zařazené do vzorku lze u řady ukazatelů, jako je výroba, výrobní kapacita, objemy prodeje, zaměstnanost a produktivita výrobního odvětví Unie mezi rokem 2011 a obdobím šetření, zaznamenat rozdíly v tendencích. U všech těchto ukazatelů vykazovali výrobci v Unii zařazení do vzorku lepší výsledky než celé výrobní odvětví Unie. Důvodem je skutečnost, že v období šetření mnoho výrobců v Unii, kteří nebyli zařazeni do vzorku, výrobu ukončilo nebo se dostalo do platební neschopnosti, což mělo tudíž negativní dopad na makroekonomický ukazatel vypočítaný na úrovni Unie. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(179)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že závěr ve 153. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to že analýza situace ve výrobním odvětví Unie ukázala jednoznačně klesající vývoj všech hlavních ukazatelů újmy, se zakládal na údajích, které poskytl konzultant. V této souvislosti se objasňuje, že na straně jedné makroekonomické ukazatele uvedené v tabulkách 4-a až 6-c prozatímního nařízení vycházely z údajů získaných od konzultanta, které byly pokud možno porovnány s jinými dostupnými zdroji. Na straně druhé mikroekonomické ukazatele uvedené v tabulkách 7-a až 11-c prozatímního nařízení vycházely z údajů získaných od výrobců v Unii zařazených do vzorku, které Komise ověřila na místě. Je třeba rovněž uvést, že rozhodující faktory pro stanovení újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, jako je úroveň ziskovosti výrobního odvětví Unie, průměrná prodejní cena v Unii a rovněž výpočty cenového podbízení, se zakládaly na údajích získaných od výrobců v Unii zařazených do vzorku a vyvážejících výrobců, které byly ověřeny na místě. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(180)
Jelikož s ohledem na obecnou metodiku posuzování hospodářské situace výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 118. až 123. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2. Makroekonomické ukazatele
5.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(181)
AFASE uvedla, že stanovený objem výroby modulů, který byl uveden ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a výrobní kapacita výrobního odvětví Unie zjištěná pro moduly a články v témže bodě odůvodnění, jsou nadhodnocené, a poskytla údaje z jiných zdrojů (tj. EPIA, IMS a BNEF), které udávaly nižší objemy.
(182)
Objem výroby uvedený ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení vycházel z informací týkajících se kotovaných i nekotovaných společností. Vývoj výroby v Unii uvedený ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je v souladu s vývojem spotřeby v Unii uvedeným ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Naopak údaje, které ohledně objemů výroby poskytla AFASE, vykazovaly rozdílné tendence oproti spotřebě v Unii uvedené ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a statistickým údajům o spotřebě v Unii, které zveřejnila EPIA.
(183)
Co se týká výrobní kapacity, při šetření bylo odhaleno, že zjištění uvedená ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zahrnovala výrobní kapacity společností, které v období šetření podaly návrh na zahájení insolvenčního řízení nebo ukončily výrobu, přičemž své výrobní závody a stroje neprodaly, a mohly tudíž výrobu velmi rychle obnovit. Jak je uvedeno ve 182. bodě odůvodnění, číselné údaje ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zahrnovaly rovněž údaje od nekotovaných společností.
(184)
Jak je zmíněno výše ve 137. bodě odůvodnění, údaje, které poskytl nezávislý konzultant, byly ověřeny a bylo shledáno, že jsou přiměřeně přesné. Na základě výše uvedených skutečností se neusuzovalo, že údaje poskytnuté AFASE, které vycházely z jiných dostupných zdrojů, jsou nutně v rozporu s prozatímními zjištěními.
(185)
Přijetí údajů, které poskytla AFASE, by každopádně nemělo dopad na celkové zjištění, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma, jelikož negativní trend těchto ukazatelů, tj. výroba v Unii a výrobní kapacita v Unii, by byl ještě výraznější.
(186)
Jeden spolupracující dovozce, který není ve spojení, uvedl, že objem výroby, výrobní kapacita a využití kapacity měly být zjištěny pouze na základě údajů výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku. Jelikož se však jedná o makroekonomické ukazatele, musí být stanoveny na úrovni všech výrobců v Unii, aby poskytovaly smysluplnou a úplnou představu o situaci výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(187)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana požádala, aby Komise objasnila, jak konzultant vypočítal roční výrobu v Unii. Jiná strana Komisi požádala, aby blíže vysvětlila srovnání různých dostupných údajů týkajících se celkové výrobní kapacity v Unii. Jiná strana navrhla, aby byly údaje o celkové výrobě v Unii a výrobní kapacitě získány od výrobců v Unii zařazených do vzorku, jelikož to by poskytlo spolehlivější výsledek. V této souvislosti bylo uvedeno, že veřejně dostupné údaje nejsou přesné kvůli důvěrné povaze těchto údajů a že kterékoli výzkumné středisko nebo konzultant musí svou analýzu založit na řadě odhadů a předpokladů.
(188)
Objasňuje se, že roční výroba v Unii byla vypočítána na základě údajů, které konzultantovi nahlásili výrobci v Unii. Pokud nebylo možné získat pro konkrétní rok údaje o roční výrobě určitého výrobce v Unii, byla tato odhadnuta použitím míry využití kapacity v předchozím roce na novou výrobní kapacitu v daném roce. Orgány rovněž porovnaly údaje, které získal konzultant, s údaji uvedenými v odpovědích výrobního odvětví Unie na dotazníky ke stanovení reprezentativnosti před zahájením řízení. Oboje údaje byly podobné.
(189)
Co se týká žádosti o bližší vysvětlení srovnání různých dostupných údajů o výrobní kapacitě v Unii, podotýká se, že tyto informace již byly poskytnuty ve spise, který byl zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu. Tato žádost byla proto zamítnuta.
(190)
Výroba v Unii a výrobní kapacita představují makroekonomické ukazatele, a musí být proto stanoveny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, nikoli na úrovni výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku.
(191)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že metodika použitá ke sběru údajů o výrobě (především pohovory a návštěvy výrobních závodů) neumožňuje dospět ke spolehlivým výsledkům, jelikož kvůli důvěrné povaze těchto údajů se je společnosti zdráhají zveřejnit. Tuto metodiku nelze proto považovat za přiměřenou. To údajně potvrzuje skutečnost, že ačkoli konzultant využil mnohem vyšší počet výrobců v Unii, než je počet, který Komise vzala v úvahu při zkoumání reprezentativnosti v počáteční fázi, celkový objem výroby zjištěný konzultantem je nižší než celkový objem výroby stanovený Komisí pro účely přezkumu reprezentativnosti. Tato strana dále tvrdila, že informace týkající se tohoto ukazatele újmy nelze proto považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(192)
Za prvé se objasňuje, že počet výrobců, které vzal v úvahu na straně jedné konzultant a na straně druhé Komise, byl velkou měrou stejný, a tvrzení, že výsledky nejsou konzistentní, bylo proto třeba zamítnout. Dále se připomíná, že údaje shromážděné konzultantem byly pokud možno porovnány s jinými zdroji a bylo zjištěno, že odhady jsou dostatečně spolehlivé. Potvrzuje se proto, že údaje o výrobě, které poskytl konzultant, se považovaly za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(193)
Jelikož s ohledem na výrobu, výrobní kapacitu a využití kapacity nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 124. až 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(194)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu s moduly činil v roce 2009 pouze 19 % a že pokles o 6 procentních bodů v posuzovaném období nelze považovat za újmu.
(195)
Snížení podílu na trhu o 6 procentních bodů v posuzovaném období je třeba posoudit na základě nárůstu spotřeby modulů v Unii o více než 200 % v témže období. Výrobní odvětví Unie nemohlo těžit z vyšší spotřeby; naopak, ani v situaci rostoucí spotřeby se mu nepodařilo zvýšit odpovídajícím způsobem objem prodeje a zaznamenalo úbytek podílu na trhu. Toto tvrzení je proto třeba zamítnout.
(196)
Jedna strana tvrdila, že metodika použitá ke sběru údajů o prodeji (především pohovory a návštěvy výrobních závodů) neumožnila vyvodit spolehlivé výsledky, jelikož kvůli důvěrné povaze těchto údajů se je společnosti zdráhají zveřejnit. Tuto metodiku proto nelze považovat za přiměřenou. Obdobně nelze tyto údaje považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Jak bylo uvedeno výše ve 137. bodě odůvodnění, údaje, které shromáždil konzultant, byly pokud možno porovnány s jinými zdroji a bylo zjištěno, že odhady jsou dostatečně spolehlivé. Potvrzuje se proto, že údaje o prodeji, které poskytl konzultant, se považovaly za skutečný důkaz ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(197)
Jelikož s ohledem na objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 129. až 131. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(198)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že metodika použitá ke zjištění celkové zaměstnanosti v Unii v posuzovaném období nebyla správná. Tato strana tvrdila, že pokud nebyly pro určitého výrobce v Unii k dispozici údaje o míře zaměstnanosti, byla místo toho vzata v úvahu průměrná zaměstnanost u těch výrobců v Unii, pro něž byly tyto údaje dostupné. To bylo třeba zamítnout, jelikož metodika použitá ke stanovení celkové zaměstnanosti byla jiná, tj. v případě, že pro určitého výrobce v Unii nebyly k dispozici údaje o zaměstnanosti, byl tento údaj odhadnut na základě údajů téže společnosti z předchozího roku nebo předchozích let. Jak je uvedeno výše ve 137. bodě odůvodnění, tato metodika byla ověřena a shledána jako přiměřená. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(199)
Jelikož s ohledem na zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie a jeho produktivitu nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 132. až 134. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2.4. Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(200)
Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 135. a 136. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3. Mikroekonomické ukazatele
5.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(201)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila zjištění, že pokles průměrných prodejních cen měl zničující účinek na ziskovost výrobního odvětví Unie. Tato strana uvedla, že se ve stejné míře snižovaly i průměrné náklady výrobního odvětví Unie, a proto je pokles ceny přirozený. Jak je však popsáno ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, při šetření bylo zjištěno, že se prodejní cena výrobního odvětví Unie snížila více než průměrné výrobní náklady, a tento pokles nákladů se proto nepromítl do ziskovosti výrobního odvětví Unie. Potvrzuje se proto, že snížení prodejní ceny výrobního odvětví Unie mělo zničující účinek na ziskovost výrobního odvětví Unie, a tvrzení v tomto ohledu byla zamítnuta.
(202)
Jiná strana zpochybnila závěr uvedený ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že ceny byly v období šetření na neudržitelné úrovni, a tvrdila, že o tom musí rozhodnout tržní síly. Stejná strana vznesla námitky rovněž proti závěru uvedenému v témže bodě odůvodnění, a to že výrobní odvětví Unie nemohlo mít prospěch z poklesu nákladů kvůli tlaku dumpingového dovozu na ceny. V této souvislosti orgány podotýkají toto: „neudržitelná úroveň“ poukazuje na skutečnost, že výrobní odvětví Unie prodávalo se ztrátou, a nemohlo proto z dlouhodobého hlediska přežít. Otázka, zda je úroveň cen udržitelná, je proto pouze otázkou vztahu mezi výrobními náklady a cenami. Tvrzení „nemohlo mít prospěch z poklesu nákladů“ odkazuje na skutečnost, že náklady klesaly pomaleji než ceny. Obě tato tvrzení jsou ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení doložena důkazy. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(203)
Jelikož s ohledem na průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 137. a 138. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.2. Náklady práce
(204)
Tatáž zúčastněná strana uvedla, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno ve 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, neexistovala v posuzovaném období žádná inflace, a celkové zvýšení nákladů práce proto nemohlo být způsobeno tímto činitelem.
(205)
V rozporu s tím, co tvrdila dotčená strana, šetření odhalilo, že v posuzovaném období došlo k inflaci a že růst nákladů práce omezený na moduly lze vysvětlit inflací a zvýšením produktivity.
(206)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že újma byla výrobnímu odvětví Unie způsobena růstem nákladů práce a současným snižováním produktivity. Za prvé je však třeba uvést, že náklady práce byly v případě článků stálé, zatímco produktivita vzrostla u článků i modulů. Zvýšení nákladů u modulů lze proto vysvětlit vyšší produktivitou. Šetření mimoto ukázalo, že náklady práce nepředstavují významnou část výrobních nákladů, jak již bylo uvedeno ve 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tento argument proto bylo nutno zamítnout.
(207)
Na tomto základě se potvrzují zjištění uvedená ve 139. a 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.3. Zásoby
(208)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že zvýšení stavu zásob v posuzovaném období jako procentního podílu celkové výroby není významné, a nelze ho proto pokládat za důkaz újmy. Tato strana dále tvrdila, že uvedení hodnot týkajících se stavu zásob ve 141. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je zavádějící, jelikož zásoby jsou na rozdíl od objemu výroby výrobního odvětví Unie vyjádřeny v kW místo v MW.
(209)
V tomto ohledu se připomíná, že se 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení změní a měl by znít „… Růst zásob obdobného výrobku v průběhu posuzovaného období není významným faktorem pro stanovení, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma“. Výskyt administrativní chyby je zřejmý z předchozí věty, v níž se vyvozuje závěr, že výrobci v Unii měli tendenci udržovat pouze omezené zásoby obdobného výrobku a vyrábět na základě objednávek.
(210)
Skutečnost, zda jsou zásoby vyjádřeny v kW nebo v MW, se při zjišťování, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma, nepovažovala za důležitou.
(211)
Po poskytnutí konečných informací několik stran uvedlo, že by zásoby měly být stanoveny pro celé výrobní odvětví Unie a že údaje pouze deseti výrobců v Unii nejsou reprezentativní. Objasňuje se, že se zásoby považují za mikroekonomický ukazatel, a měly by být proto stanoveny na základě informací získaných pro jednotlivé společnosti, v tomto případě od vzorku výrobců v Unii, který se považoval za reprezentativní pro celé výrobní odvětví Unie. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(212)
Jelikož s ohledem na zásoby nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 141. až 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic a schopnost získat kapitál
(213)
Na základě připomínky jedné zúčastněné strany se objasňuje, že tvrzení, že vývoj peněžního toku sledoval mezi rokem 2009 a obdobím šetření „narůstající negativní trend“, které je uvedeno ve 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nebylo správné, jelikož peněžní tok u modulů se sice mezi rokem 2009 a 2010 snížil, v roce 2011 však rostl a poté se v období šetření opět snížil.
(214)
Tatáž strana tvrdila, že údaje o investicích uvedené ve 149. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou příliš nízké v porovnání s výrobní kapacitou výrobního odvětví Unie, která byla uvedena ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. K doložení tohoto tvrzení tato strana uvedla, že ví o investicích, které uskutečnil jeden výrobce v Unii s cílem zvýšit kapacitu a jejichž náklady byly mnohem vyšší. Dotčená strana vyvodila závěr, že zjištěná výrobní kapacita výrobního odvětví Unie musí být proto nadhodnocena. Podotýká se, že toto tvrzení nebylo doloženo žádnými důkazy, zejména co se týká investic, které uskutečnil dotyčný výrobce v Unii. Údaje o investicích uvedené v prozatímním nařízení naopak vycházely ze skutečných a ověřených informací od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Je třeba uvést, že toto tvrzení bylo založeno rovněž na srovnání celkových investic výrobců v Unii zařazených do vzorku s celkovou výrobní kapacitou celého výrobního odvětví Unie, což nelze považovat za vhodný základ pro srovnání, jelikož nebyly vzaty v úvahu veškeré investice celého výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení proto bylo třeba zamítnout.
(215)
Jelikož s ohledem na ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic a schopnost získat kapitál nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 144. až 152. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.4. Závěry
(216)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se potvrzují závěry ve 153. až 158. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu č. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
(217)
Po poskytnutí prozatímních informací řada zúčastněných stran uvedla, že v rámci provedené analýzy příčinných souvislostí nebyly škodlivé účinky dumpingového dovozu vyčísleny, odděleny a rozlišeny od účinků jiných známých činitelů, které současně působily újmu výrobnímu odvětví Unie. Mimoto bylo uvedeno, že Komise neprovedla společnou analýzu všech těchto jiných známých činitelů.
(218)
V reakci na toto tvrzení je třeba uvést, že Komise v souladu s ustálenou praxí nejprve ověřila, zda existuje příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, a za druhé zkoumala, zda jiné známé činitele narušily zjištěnou příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a dumpingovým dovozem. V rámci této analýzy byly účinky jiných známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie posouzeny, rozlišeny a odděleny od škodlivých účinků dumpingového dovozu, aby bylo zajištěno, že jakákoliv újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dumpingovému dovozu. Bylo zjištěno, že žádný z těchto činitelů neměl na situaci výrobního odvětví významný dopad (pokud vůbec nějaký), který by mohl změnit skutečnost, že posuzovanou podstatnou újmu je nutno přičíst dumpingovému dovozu. Z těchto důvodů bylo tvrzení zamítnuto.
(219)
Po poskytnutí konečných informací řada zúčastněných stran výše uvedená tvrzení zopakovala. V tomto ohledu se uvádělo, že Komise měla prostřednictvím odůvodněného a přiměřeného vysvětlení jednoznačně uvést, že újma způsobená jinými činiteli než dumpingovým dovozem není přičítána tomuto dovozu.
(220)
V tomto šetření byl po přezkoumání všech skutečností vyvozen závěr, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobil samotný dumpingový dovoz. V tomto ohledu se uvádí, že vyčíslení účinků jiných známých činitelů nebylo možné, a proto bylo provedeno kvalitativní hodnocení, jak je uvedeno ve 164. až 222. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Závěrem bylo potvrzeno, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobil dumpingový dovoz. Usuzovalo se, že účinky jiných činitelů na negativní vývoj výrobního odvětví Unie byly omezené. Je třeba uvést, že podle čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení není uložena žádná povinnost, pokud jde o formu analýzy přičtení a nepřičtení újmy, kterou je nutno provést. Podle čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení je naopak nutno tuto analýzu provést tak, aby bylo možno oddělit a rozlišit škodlivé účinky dumpingového dovozu od škodlivých účinků způsobených jinými činiteli. Při šetření nebyly nalezeny žádné důkazy, že všechny jiné známé činitele, které mohly přispět ke způsobené újmě, a to společně nebo samostatně, narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie. Vzhledem k výše uvedené analýze bylo potvrzeno, že jiné známé činitele nebyly takové, aby mohly změnit zjištění, že podstatnou újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, je nutno přičíst dumpingovému dovozu. Z těchto důvodů byla výše uvedená tvrzení zamítnuta.
(221)
Po poskytnutí prozatímních informací vznesly některé zúčastněné strany námitky proti zjištění uvedenému ve 160. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto strany zopakovaly, že podmínky na trhu výrobku, který je předmětem šetření, jsou v jednotlivých členských státech různé, a že by proto analýza příčinných souvislostí měla být provedena na úrovni každého členského státu odděleně. Tyto strany mimoto uvedly, že mezi členskými státy existují rozdíly, pokud jde o vnitrostátní režimy podpory, míru slunečního záření a cenu elektrické energie (včetně regulačních poplatků), a že na každém trhu existují různé tržní segmenty (zařízení pro obytné budovy s výkonem nižším než 40 kW, komerční a průmyslová zařízení s výkonem mezi 40 kW a 1 MW a zařízení pro veřejné služby s výkonem mezi 1 MW a 10 MW). Tato strana tvrdila, že vzhledem k těmto skutečnostem by měla být analýza příčinných souvislostí provedena odděleně pro každý členský stát na straně jedné a pro segment velkých zařízení a pro segment zařízení pro obytné budovy na straně druhé.
(222)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany zopakovaly své tvrzení, že analýza příčinných souvislostí měla být provedena na úrovni jednotlivých členských států, aniž by však v této souvislosti předložily další tvrzení nebo nové důkazy.
(223)
Šetření prokázalo, že prodejní a dovozní ceny jsou v celé Unii podobné. Lze proto usuzovat, že pro výrobek, který je předmětem šetření, skutečně existuje jeden trh. Šetření rovněž neodhalilo, že by výrobci v jednotlivých členských státech nebo regionech soustředili své činnosti na tento zvláštní trh nebo že by se dumpingový dovoz soustředil v jednom členském státě nebo regionu. Žádná ze zúčastněných stran mimoto neuvedla, že dumping a újmu je třeba analyzovat na úrovni jednotlivých členských států, což by však bylo předpokladem pro provedení analýzy příčinných souvislostí pro každý stát zvlášť. Při šetření nebyly nalezeny žádné důkazy, že by toto představovalo vhodný přístup, zejména vzhledem ke skutečnosti, že v celé Unii existují podobné ceny posuzovaného výrobku na úrovni Unie. Mimoto se podotýká, že se míra slunečního záření může lišit i v jednotlivých regionech v témže členském státě, jižní Francie má například větší míru slunečního záření než severní Francie, nebo jednotlivé regiony jednoho členského státu mohou mít rozdílné režimy podpory (např. Belgie), a že se tudíž dopad těchto činitelů na poptávku může lišit mezi jednotlivými regiony téhož členského státu. Rozdíly v právních rámcích jednotlivých členských států a/nebo regionů a rozdíly v podmínkách, jako je míra slunečního záření, však nemohou odůvodnit samostatnou analýzu příčinných souvislostí, a tudíž samostatnou analýzu újmy a dumpingu. Tato tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(224)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že ačkoli jsou jiné činitele důležité, při stanovení poptávky jsou hlavním faktorem vnitrostátní režimy podpory. Tatáž strana zpochybnila rovněž to, že v některých oblastech již bylo dosaženo cenové parity, a tvrdila, že ceny modulů od období šetření vzrostly, zatímco ceny elektřiny klesly. Tato strana dále uvedla, že přinejmenším v určitých členských státech neumožňují regulační, hospodářské a technické podmínky zapojení do elektrické sítě, a že v případě těchto členských států není proto podstatné, zda bylo dosaženo cenové parity. Tato strana však k doložení výše uvedených tvrzení neposkytla žádné důkazy. Výše uvedená tvrzení každopádně potvrzují, že se situace s ohledem na vnitrostátní režimy podpory i cenovou paritu může mezi jednotlivými členskými státy do jisté míry lišit. Žádné z poskytnutých informací však nebyly takové, aby prokazovaly, že je odůvodněná analýza, která je provedena odděleně pro každý členský stát.
(225)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana tvrzení zopakovala a poskytla určité informace, které údajně prokazují rozdílné podmínky na trhu v jednotlivých členských státech a segmentech. Poskytnuté informace však nebylo možno pokládat za přesvědčivé, jelikož sestávaly z powerpointové prezentace bez jakýchkoli podpůrných důkazů, a tudíž neprokazovaly, že je odůvodněná analýza zvlášť pro každý členský stát. Tvrzení této strany bylo proto zamítnuto.
(226)
Na tomto základě byl vyvozen závěr, že by analýza příčinných souvislostí provedená odděleně pro jednotlivé členské státy a/nebo regiony a segmenty neodpovídala tržní realitě. Jelikož v tomto ohledu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 159. a 160. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(227)
Čínská vláda tvrdila, že Komise provedla analýzu příčinných souvislostí nekonzistentně, jelikož analýza újmy byla provedena zvlášť pro moduly a články, zatímco analýza příčinných souvislostí mezi typy výrobků nerozlišovala. V této souvislosti se podotýká, že ačkoli byly ukazatele újmy uvedeny zvlášť pro každý typ výrobku, závěry, k nimž se dospělo u každého ukazatele, se týkají celého výrobku, který je předmětem šetření. Připomíná se rovněž, že moduly a články jsou jediným výrobkem, a proto byla analýza příčinných souvislostí provedena na tomto základě. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
2. Účinek dumpingového dovozu
(228)
Jedna zúčastněná strana pochybovala, zda existuje dostatečná souvislost mezi dumpingovým dovozem dotčeného výrobku z ČLR a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie. Uvádělo se, že to dokládá na straně jedné skutečnost, že mezi roky 2009 a 2010 významně vzrostlo ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie u článků (ze ztráty na zisk ve výši 12 %), zatímco v témže období byla cena čínského dovozu o 36 % nižší než ceny výrobního odvětví Unie a podíl tohoto dovozu na trhu se zdvojnásobil. Na straně druhé se podíl čínského dovozu na trhu mezi roky 2010 a 2011 zvýšil pouze o 6 procentních bodů, ačkoli spotřeba v témže období vzrostla mnohem více, přičemž výrobní odvětví Unie přesto zaznamenalo úbytek ve výši 36 %. Tato strana rovněž tvrdila, že v období šetření se dovoz článků z jiné třetí země uskutečnil na stejné cenové úrovni jako v případě čínského dovozu, získal však větší podíl na trhu, který odpovídá úbytku podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(229)
Šetření ukázalo, že podíl čínského dovozu na trhu u všech typů výrobků během posuzovaného období neustále rostl (17 procentních bodů u modulů, 17 procentních bodů u článků). Dumpingový dovoz z ČLR vzrostl o více než 300 % u modulů a o 482 % u článků. Současně docházelo ke značnému a neustálému snižování čínských dovozních cen (v posuzovaném období 64 % u modulů a 42 % u článků) a v období šetření byly tyto ceny podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie. Výrobní odvětví Unie současně přišlo v posuzovaném období o podíl na trhu a (jak je popsáno ve 153. a 154. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) všechny hlavní ukazatele újmy vykazovaly klesající vývoj. Potvrzuje se proto, že existuje jednoznačná časová souvislost mezi nárůstem dumpingového dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(230)
Jak je uvedeno ve 161. a 162. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato časová souvislost byla zjištěna u všech typů výrobků zvlášť. Analýza dopadu dovozu na ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie provedená odděleně pro každý rok posuzovaného období nevede k smysluplným výsledkům, jelikož existenci dumpingu a podstatné újmy, jakož i příčinnou souvislost mezi nimi není třeba zjistit pro každý rok zvlášť. Souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou je dostatečně prokázána analýzou vývoje v celém posuzovaném období.
(231)
Uvádí se rovněž, že ziskovost výrobního odvětví Unie je jedním z faktorů zmíněných v čl. 3 odst. 5 základního nařízení, který by měl být ověřen při zkoumání dopadu dumpingového dovozu na situaci výrobního odvětví Unie. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie bylo v určitém roce ziskové, nutně neznamená, že mu nebyla způsobena podstatná újma. Ztráta podílu výrobního odvětví Unie na trhu nemusí mimoto přesně odpovídat nárůstu podílu dumpingového dovozu na trhu, aby byla zjištěna příčinná souvislost mezi újmou a dumpingovým dovozem. Jiné činitele (např. dovoz z jiných třetích zemí nebo vývoj spotřeby), které mohly mít dopad na újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie, byly přezkoumány a posouzeny zvlášť ve 164. až 224. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(232)
Časová shoda mezi rostoucím dumpingovým dovozem ve značném množství, jehož ceny byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie, a stále nejistější situací výrobního odvětví Unie je v daném případě jasným ukazatelem příčinné souvislosti, jak je uvedeno ve 161. až 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrzení týkající se nedostatečné souvislosti mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byla proto zamítnuta.
(233)
Po poskytnutí konečných informací stejná zúčastněná strana i nadále zpochybňovala analýzu příčinných souvislostí, jelikož ziskovost výrobního odvětví Unie nebyla analyzována konkrétně pro určité roky (zejména rok 2010), nýbrž za celé posuzované období.
(234)
V této souvislosti je třeba uvést, že ohledně příčinné souvislosti nelze vyvodit platné závěry vyčleněním jednoho konkrétního roku z posuzovaného období a přitom současně nebrat v potaz vývoj výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období a jeho souvislost s vývojem dumpingového dovozu. Tato analýza může vést pouze k částečné představě a nelze z ní vyvodit spolehlivé závěry. Míra ziskovosti, která ovlivnila rovněž jiné finanční ukazatele, jichž výrobní odvětví Unie dosáhlo v roce 2010, byla vysoká kvůli obzvláště velkému skoku ve spotřebě v Unii, který byl způsoben velmi štědrými režimy podpory, což výrobnímu odvětví Unie umožnilo dosáhnout v témže roce největšího zlepšení prodeje, jež však bylo pouze dočasné a každopádně nebylo u tohoto typu výrobního odvětví udržitelné. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(235)
Jelikož s ohledem na účinek dumpingového dovozu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 159. až 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Účinek jiných činitelů
3.1. Dovoz z jiných třetích zemí
(236)
Řada zúčastněných stran podala po poskytnutí prozatímních informací připomínky k zjištěním, která se týkala dovozu z jiných třetích zemí, a zopakovala je i po poskytnutí konečných informací. Tyto strany však nepředložily žádné nové informace a podpůrné důkazy, které by mohly změnit příslušná prozatímní zjištění.
(237)
Tyto strany vyzdvihovaly zejména objem dovozu článků z Tchaj-wanu. Absolutní objem dovozu dotčeného výrobku z Tchaj-wanu (1 132 MW) však představuje pouze velmi malý podíl (méně než 5 %) v porovnání s celkovou spotřebou v Unii (21 559 MW) a dovozem z ČLR (15 005 MW). Dovoz z Tchaj-wanu proto přispěl pouze okrajově (pokud vůbec) k újmě, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a nenarušuje příčinnou souvislost.
(238)
Jelikož s ohledem na dovoz z jiných třetích zemí nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 164. až 167. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2. Vývoj spotřeby v Unii
(239)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise neanalyzovala dopad vývoje spotřeby. V této souvislosti se uvádělo, že dovoz z ČLR nepokrývá celý nárůst spotřeby, a že ačkoli v případě modulů přišlo výrobní odvětví Unie mezi rokem 2009 a 2010 o podíl na trhu, v témže období se jeho ziskovost zvýšila. Uvádělo se rovněž, že v roce 2009, kdy měl dovoz článků z ČLR podíl na trhu ve výši pouze 8 %, zaznamenalo výrobní odvětví Unie 8 % ztrátu.
(240)
Jak je uvedeno ve 168. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, i přes pokles spotřeby v Unii v období šetření si dumpingový dovoz z ČLR během posuzovaného období svůj podíl na trhu udržel (moduly), nebo ho zvýšil (články) na úkor výrobního odvětví Unie. Nelze proto učinit závěr, že pokles spotřeby byl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Šetření mimoto ukázalo, že kapacita výrobního odvětví Unie byla každopádně mnohem nižší než úroveň spotřeby, klesající spotřeba v období šetření proto nemohla mít dopad na újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(241)
Jiná zúčastněná strana pochybovala, zda v případě neexistence vnitrostátních režimů podpory bude v Unii i nadále existovat poptávka. Tato strana tvrdila, že mezi poptávkou a režimy podpory existuje souvislost a že bez těchto režimů nebudou projekty v odvětví fotovoltaiky ziskové, a proto zanikne rovněž poptávka po solárních panelech.
(242)
Jak je uvedeno ve 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, během šetření byly získány určité údaje, že i v případě neexistence režimů podpory v Unii existovala poptávka a že bude existovat i nadále. Tato strana neposkytla žádné důkazy, které by mohly tato zjištění zpochybnit. Jelikož v tomto ohledu nebyly poskytnuty žádné nové informace, potvrzují se zjištění uvedená ve 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrzení v tomto ohledu bylo zamítnuto.
(243)
Po poskytnutí konečných informací čínská vláda uvedla, že skutečnost, že kapacita výrobního odvětví Unie každopádně neuspokojovala poptávku v Unii, není důležitá, jelikož se objem prodeje modulů uskutečněný výrobním odvětví Unie snižoval v souladu se spotřebou, a zopakovala, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobil pokles spotřeby mezi rokem 2011 a obdobím šetření. Ačkoli se mezi rokem 2011 a obdobím šetření spotřeba v Unii skutečně snížila a objem prodeje modulů vykazoval podobnou klesající tendenci, je třeba toto posoudit ve vztahu k vývoji čínských dumpingových cen, které byly podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie, a nutily tudíž výrobní odvětví Unie prodávat se ztrátou. V této souvislosti se připomíná, že (jak je uvedeno ve 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) si dumpingový dovoz z ČLR svůj podíl na trhu udržel (moduly), nebo ho zvýšil (články) v době, kdy spotřeba klesala. Současně se významně snížily ceny čínského dovozu a byly podstatně nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(244)
Jelikož ohledně vývoje spotřeby v Unii nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 168. a 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.3. Zaručené výkupní ceny jako hlavní příklad režimů podpory
(245)
Po poskytnutí prozatímních informací několik stran zopakovalo, že příčina újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie souvisí s vývojem zaručených výkupních cen. Tyto strany tvrdily, že vývoj zaručených výkupních cen vyvíjel silný tlak na snižování cen, a tudíž na ziskovost výrobního odvětví Unie. Jedna zúčastněná strana uvedla, že byl posouzen pouze dopad vývoje zaručených výkupních cen na poptávku, zatímco měl být analyzován rovněž dopad na ceny. V téže souvislosti několik zúčastněných stran uvedlo, že většina členských států významně snížila ceny již v roce 2010, což vyvíjelo tlak na snižování cen modulů.
(246)
S ohledem na toto tvrzení je třeba uvést, že členské státy snižovaly zaručené výkupní ceny v různé době a různou rychlostí a že vyvození obecné představy pro celou Unii je poměrně obtížné. Bez ohledu na okamžik, kdy výše zaručených výkupních cen dosáhly velmi nízkých úrovní, nelze významný pokles cen a ziskovosti výrobního odvětví Unie v posuzovaném období vysvětlit výhradně nebo převážně snižováním zaručených výkupních cen. Za prvé, podle informací získaných pro Německo a Itálii, které v roce 2011 společně představovaly přibližně 75 % trhu Unie, byl pokles průměrných prodejních cen výraznější než snížení zaručených výkupních cen v období šetření. Za druhé, shromážděné důkazy prokazují, že u některých zemí, jako je Itálie, i v situaci velmi štědrých zaručených výkupních cen muselo výrobní odvětví Unie významně snížit své ceny. Během období šetření museli výrobci v Unii prodávat za ceny nižší, než byly jejich výrobní náklady, přičemž hlavní příčinou byla skutečnost, že čínští vyvážející výrobci měli na trhu Unie 80 % podíl, a mohli tudíž ovlivňovat mechanismus stanovování cen.
(247)
Při šetření bylo rovněž zjištěno, že až do roku 2011 vedly vyšší zaručené výkupní ceny společně s klesajícími cenami modulů v Unii k tomu, že investice do solární energie byly pro investory mimořádně přitažlivé a zajišťovaly velmi vysokou návratnost. To mělo za následek vysoký počet investic, a tudíž i vysokou poptávku po solárních panelech. V důsledku rostoucí poptávky významně vzrostla celková výše vyplacených zaručených výkupních cen a většina členských států revidovala stávající režimy zaručených výkupních cen a ceny snížila s cílem zamezit mimo jiné růstu nákladů na elektřinu. To ukazuje, že snižování zaručených výkupních cen mohlo být rovněž výsledkem klesajících cen, a nikoli naopak.
(248)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že mezi výše uvedeným 246. bodem odůvodnění, že posouzení poptávky pro celou Unii je obtížné, a 223. bodem odůvodnění, v němž se uvádí, že by analýza příčinných souvislostí pro každý členský stát zvlášť nevedla k smysluplným výsledkům, existuje rozpor. V této souvislosti se objasňuje, že v hodnocení ve výše uvedeném 246. bodě odůvodnění se odkazuje na potíže při získání celkové představy o vývoji zaručených výkupních cen pro celou Unii, a nikoli o poptávce v Unii, jak tvrdila zúčastněná strana. Z toho tudíž vyplývá, že mezi oběma body odůvodnění neexistuje rozpor, a tvrzení bylo proto zamítnuto.
(249)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že i v situaci vysokých zaručených výkupních cen se mohla cena modulů významně snížit kvůli technologickému vývoji, úsporám z rozsahu, nižším nákladům a rostoucí celosvětové výrobní kapacitě. S ohledem na toto tvrzení se podotýká, že získané důkazy prokazují, že italští výrobci museli své ceny snížit pod výrobní náklady i v situaci vysokých zaručených výkupních cen. Ačkoli výše uvedené faktory mohou mít skutečně dopad na průměrné náklady, nemohou vysvětlit skutečnost, proč museli výrobci v Unii své ceny snížit pod úroveň výrobních nákladů. Vyvozuje se proto závěr, že ceny do neudržitelné úrovně tlačil především dumpingový dovoz z ČLR, a toto tvrzení bylo zamítnuto.
(250)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že závěr uvedený výše ve 247. bodě odůvodnění, a to že snižování zaručených výkupních cen mohlo být rovněž výsledkem klesajících cen, a nikoli naopak, není doložen žádnými důkazy.
(251)
Podotýká se, že závěry vyvozené ve 247. bodě odůvodnění vycházely z informací, které byly k dispozici během šetření, a popsaný scénář se skutečně považoval za přiměřený vzhledem okolnostem na tomto zvláštním trhu. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(252)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana zopakovala, že nesouhlasí se závěrem, že tlak na snižování cen výrobců v Unii vyvíjel především dumpingový dovoz, a tvrdila, že výrobce v Unii naopak nutil snižovat ceny pokles zaručených výkupních cen. Tato strana zopakovala, že po snížení zaručených výkupních cen se ceny fotovoltaických systémů snižovaly v souladu s poklesem zaručených výkupních cen, aby náklady pro společnosti připravující projekty nevzrostly, což nakonec vyvíjelo cenový tlak na výrobce v Unii.
(253)
Jelikož k doložení těchto tvrzení nebyly předloženy žádné přesvědčivé důkazy, zachovala Komise svou analýzu a závěry uvedené ve 246. a 247. bodě odůvodnění.
(254)
Tatáž strana tvrdila, že trhy jsou ovlivněny vývojem zaručených výkupních cen, a poskytla informace prokazující počet fotovoltaických zařízení v letech 2012 a 2013 ve Spojeném království. Informacemi, které tato strana poskytla, byla publikace vlády Spojeného království, která byla založena na týdenních registracích v centrálním registru zaručených výkupních cen ve Spojeném království (Central FIT Register). Podotýká se, že se tyto informace týkaly většinou doby mimo období šetření a vztahovaly se pouze na jeden členský stát, zatímco se toto šetření zaměřovalo na situaci na celém trhu v Unii. Každopádně se nezpochybňuje, že výše zaručených výkupních cen ovlivňuje poptávku, jelikož ziskovost investic v místech s menší mírou slunečního záření závisí na výši zaručených výkupních cen. Aby se však prokázalo, že výše zaručených výkupních cen, která byla stanovena v období šetření, způsobila újmu, musely by zúčastněné strany prokázat, že by zvýšení cen výrobců v Unii na úroveň, která nezpůsobuje újmu, znamenalo, že výrobci v Unii nejsou schopni prodávat dotčený výrobek, jelikož investice do fotovoltaických systémů by při této výši cen nebyly životaschopné. Žádné takovéto důkazy nebyly předloženy. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(255)
Tvrzení, že snižování zaručených výkupních cen narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, bylo proto zamítnuto.
(256)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna strana zopakovala, že vývoj zaručených výkupních cen způsobil, že investiční příležitosti v oblasti solární energie přestaly být pro investory přitažlivé, a snížil tak i poptávku po dotčeném výrobku. Jiná strana tvrdila, že zjištění uvedené ve 173. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že i po nedávném pozastavení režimu zaručených výkupních cen se ve Španělsku nadále uskutečňují investice, nebylo správné.
(257)
Dopadem zaručených výkupních cen na poptávku se zabýval 173. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož v tomto ohledu nebyly předloženy žádné nové argumenty, bylo výše uvedené tvrzení, že se poptávka snížila kvůli vývoji zaručených výkupních cen, zamítnuto. Co se týká investic ve Španělsku, objasňuje se, že zjištění ve 177. bodě odůvodnění prozatímního nařízení vycházela z informací, které byly získány během šetření a ověřeny při inspekci na místě. Jelikož dotčená strana neposkytla v tomto ohledu žádné nové informace nebo důkazy, bylo nutno toto tvrzení zamítnout.
(258)
Po poskytnutí prozatímních informací několik stran uvedlo, že v situaci nízkých zaručených výkupních cen byly investice do fotovoltaických projektů ekonomicky životaschopné pouze tehdy, pokud pro ně byly zajištěny levnější solární panely dovážené z ČLR. Uvádělo se proto, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobilo snižování zaručených výkupních cen. Jiná strana uvedla, že výše zaručených výkupních cen ovlivňuje mechanismus stanovování cen modulů.
(259)
Je třeba zmínit, že se náklady na modul, při nichž je projekt ještě ekonomicky životaschopný, mezi jednotlivými členskými státy nebo regiony liší v závislosti na řadě faktorů, jako jsou zaručené výkupní ceny, jiné regulační pobídky, míra slunečního záření, ceny elektřiny vyráběné z konvenčních zdrojů atd.
(260)
Šetření mimoto ukázalo, že současná zařízení jsou na zaručených výkupních cenách stále méně závislá, jelikož v řadě regionů v Evropě, jako je velká část Itálie, Španělsko, Portugalsko, jižní Francie a Řecko, bylo u některých typů zařízení pravděpodobně dosaženo cenové parity.
(261)
Z výše uvedených důvodů byla tvrzení v tomto ohledu zamítnuta.
(262)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise neověřila, zda nemělo výrobní odvětví Unie předjímat, že režimy státní podpory budou náhle ukončeny nebo omezeny. K doložení tohoto tvrzení nebyly předloženy žádné informace. Je však třeba uvést, že na základě získaných údajů nic nenasvědčuje tomu, že výrobní odvětví Unie nereagovalo přiměřeně na tržní signály (tj. vývoj spotřeby) a jiné dostupné informace (tj. omezení režimů podpory). Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(263)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že snižování zaručených výkupních cen způsobilo pokles prodeje výrobního odvětví Unie, jelikož investice byly životaschopné pouze v případě nízkých čínských cen. Shromážděné důkazy ve skutečnosti prokazují pouze mírný pokles prodeje výrobního odvětví Unie v období šetření v rozporu s tím, co by se očekávalo v případě, že by fotovoltaické projekty byly životaschopné pouze s čínskými moduly. Naopak, prodej modulů výrobního odvětví Unie v roce 2011 vzrostl, načež se v období šetření mírně snížil a sledoval stejnou tendenci jako spotřeba. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(264)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že zjištění uvedená ve 174. a 175. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že změny zaručených výkupních cen nenarušují příčinnou souvislost, nemá skutkový ani právní základ a není v souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení, jelikož Komise neposoudila úroveň újmy, která byla způsobena snižováním zaručených výkupních cen, a jelikož se domnívala, že významný pokles ceny výrobního odvětví Unie byl důsledkem pouze dumpingového čínského dovozu. Tatáž strana tvrdila, že pokles ceny modulů, článků a destiček představoval celosvětový jev, a nebyl způsoben tlakem čínského dovozu.
(265)
Pokud jde o tvrzení, že Komise neposoudila úroveň újmy, která byla způsobena snižováním zaručených výkupních cen, odkazuje se na 174., 175. a 182. bod odůvodnění prozatímního nařízení a na výše uvedený 245. až 263. bod odůvodnění, v nichž Komise vyvodila závěr, že pokles poptávky ani dopad zaručených výkupních cen na ceny Unie nebyl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem, a to bez ohledu na to, zda a v jaké míře mohly být způsobeny snižováním zaručených výkupních cen. Tvrzení, že zjištění Komise nemají skutkový základ, bylo proto zamítnuto. Co se týká tvrzení, že pokles ceny modulů a článků byl celosvětovým jevem, odkazuje se na 164. až 167. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v nichž byly posouzeny objemy a ceny dovozu do Unie z jiných zemí než ČLR. Ačkoli ceny modulů a článků skutečně vykazují celosvětově klesající tendenci, ceny dumpingového dovozu z ČLR tuto klesající tendenci ještě zhoršily a způsobily ztráty. Na základě výše uvedených skutečností bylo toto tvrzení zamítnuto.
3.4. Jiná finanční podpora poskytovaná výrobnímu odvětví Unie
(266)
Jelikož s ohledem na jiné režimy finanční podpory poskytované výrobnímu odvětví Unie nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 184. a 185. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.5. Nadbytečná kapacita
(267)
Jedna zúčastněná strana zopakovala své tvrzení, že příčinou podstatné újmy byla spíše nadbytečná kapacita na trhu Unie a světovém trhu celkově než dovoz z ČLR. V této souvislosti se uvádělo, že výrobní odvětví Unie příliš zvýšilo svou výrobní kapacitu, jak dokládá nízká míra využití kapacity, a proto si případnou újmu způsobilo samo. Údajným dopadem nadbytečné kapacity v Unii a na celém světě se již zabýval 185. až 190. bod odůvodnění prozatímního nařízení, a jelikož nebyly předloženy žádné nové informace, toto tvrzení bylo nutno zamítnout.
(268)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že nadbytečná kapacita vedla k racionalizaci cen. V tomto ohledu je třeba na straně jedné uvést, že nadbytečná kapacita vedla ve skutečnosti k snížení cen výrobního odvětví Unie na minimum a jejich stlačování, které bylo v průměru vyšší než pokles výrobních nákladů. Jak je uvedeno ve 186. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, zvyšování kapacity ze strany výrobního odvětví Unie na druhou stranu sledovalo vývoj trhu a považovalo se za přiměřené. Zvýšení kapacity pro výrobu článků bylo nižší než u modulů. Dotčená strana nepředložila v této souvislosti žádné nové informace nebo důkazy, a tvrzení v tomto ohledu bylo proto nutno zamítnout.
(269)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, je zaměření se výrobního odvětví Unie pouze na speciální investice a neuskutečnění potřebných investic za účelem navýšení kapacity a snížení nákladů. Toto tvrzení nebylo obdobně možné potvrdit zjištěními v rámci šetření, která prokazovala, že výrobní odvětví Unie zvýšilo v posuzovaném období svou výrobní kapacitu a efektivnost (124. a 187. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(270)
Jedna zúčastněná strana mimoto tvrdila, že výrobní odvětví Unie zvyšovalo svou výrobní kapacitu i přes nízkou míru využití kapacity, čímž si samo způsobilo újmu. Toto tvrzení bylo založeno na porovnání tendence v oblasti investic výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, a tendence v oblasti využití kapacity v celém výrobním odvětví Unie, což nepředstavuje vhodný základ pro srovnání. Šetření mimoto ukázalo, že výrobní odvětví Unie nerozšiřovalo své výrobní kapacity v míře, která by přesahovala vývoj spotřeby v Unii, toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(271)
Ze získaných důkazů mimoto vyplývá, že prostřednictvím investic do nových strojů se výrobnímu odvětví Unie podařilo snížit výrobní náklady a stát se nákladově konkurenceschopnějším. Toto tvrzení proto muselo být zamítnuto.
(272)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že závěry uvedené ve 189. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou v rozporu se zjištěními ve 124. a 186. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, aniž by poskytla bližší vysvětlení upřesňující povahu nebo rozsah údajných rozporů. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(273)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany pochybovaly, zda bylo zvyšování kapacity výrobního odvětví Unie přiměřené a sledovalo vývoj na trhu, zejména vývoj spotřeby v Unii. Co se však týká modulů, výrobní kapacita vzrostla o 106 %, zatímco spotřeba v Unii se v posuzovaném období zvýšila o 221 %, tj. více než dvojnásobně. Stejně tak v případě článků vzrostla výrobní kapacita o 39 %, zatímco spotřeba v Unii se v posuzovaném období zvýšila o 87 %. To prokazuje, že růst kapacity byl podstatně nižší než růst spotřeby, a nelze jej tudíž považovat za nepřiměřený, jelikož v Unii nikdy neexistovala nadbytečná kapacita. Analýza, zda bylo zvyšování kapacity přiměřené, by mimoto neměla být založena na meziroční analýze, nýbrž brát v úvahu tendenci během celého posuzovaného období. Zvýšení kapacity se obvykle projeví plně až po určité době od uskutečnění investic a analýza provedená pro jeden rok může vést ke zkreslené představě. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(274)
Jelikož ohledně nadbytečné kapacity výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 185. až 190. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.6. Dopad cen surovin
(275)
Některé zúčastněné strany zopakovaly, že výrobní odvětví Unie (nebo přinejmenším jeho část) nemohlo využít pokles cen polykrystalického křemíku v období šetření kvůli dlouhodobým smlouvám týkajícím se surovin. S odkazem na zjištění ve 193. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v němž se uvádí, že výrobní odvětví Unie bylo schopno znovu sjednat dlouhodobé smlouvy se svými dodavateli (včetně výrobců destiček), a mohlo proto těžit z nižších cen, tyto strany tvrdily, že sjednání nových smluv nebo ukončení dlouhodobých smluv týkajících se polykrystalického křemíku a/nebo destiček mělo za následek penále. Na podporu tohoto tvrzení předložily dotyčné strany tiskové články, v nichž se uvádělo, že někteří výrobci v Unii čelí soudním sporům nebo že ukončili své smlouvy. Určité strany poskytly informace, které údajně potvrzovaly, že dlouhodobé smlouvy nebylo možno sjednat znovu.
(276)
Polykrystalický silikon představuje hlavní surovinu pro výrobce destiček. Šetření ukázalo, že ceny polykrystalického křemíku vzrostly v roce 2008, kdy dosáhly svého vrcholu ve výši přibližně 500 USD/kg, v roce 2009 se však opět snížily na přibližně 50-55 USD/kg na konci roku 2009 a v roce 2010 a počátkem roku 2011 zaznamenaly pouze mírně stoupající tendenci. V období šetření se ceny významně snížily na 30 USD/kg (zprávy Společného výzkumného střediska o vědě a politice, zpráva o stavu odvětví fotovoltaiky pro rok 2012). Je nutno podotknout, že dopad cen polykrystalického křemíku na výrobní odvětví Unie mohl být pouze okrajový, jelikož případný účinek na náklady na výrobu článků a modulů byl v hodnotovém řetězci zmírněn. Výše zmíněné tiskové články se mimoto týkaly vývoje po období šetření, který neměl vliv na situaci dotčených výrobců v Unii během období šetření, a nelze jej proto vzít v úvahu. Tato záležitost byla po uložení prozatímních opatření blíže prověřena, a lze proto potvrdit, že se výrobnímu odvětví Unie skutečně podařilo znovu sjednat nejen ceny stanovené v dlouhodobých smlouvách, nýbrž rovněž případné smluvní penále související s těmito dlouhodobými smlouvami.
(277)
Jedna z výše uvedených zúčastněných stran rovněž tvrdila, že postačuje, že se dlouhodobé smlouvy týkaly pouze některých výrobců v Unii, a že situace celého výrobního odvětví Unie není podstatná. Tato strana uvedla, že vyšší náklady nemají nutně na všechny hospodářské subjekty stejný dopad. Toto tvrzení nebere v potaz zjištění, že pro výrobní odvětví Unie jako celek bylo zjištěno, že průměrné ceny polykrystalického křemíku nebyly v mnoha případech vyšší než tržní ceny nebo než ceny na okamžitém trhu, a proto se otázka, zda vyšší náklady ovlivňují všechny hospodářské subjekty, či jen některé z nich, nepovažovala za relevantní. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(278)
Jiná zúčastněná strana požadovala, aby Komise oddělila, rozlišila a vyčíslila účinky každého činitele, který má dopad na situaci výrobního odvětví Unie; posoudit zvlášť je třeba zejména účinek významného poklesu cen polykrystalického křemíku. V této souvislosti se uvádělo, že pokles prodejních cen způsobilo spíše snížení cen polykrystalického křemíku než cenový tlak ze strany čínského dovozu. Co se týká výrobního odvětví Unie, je třeba uvést, že se průměrné prodejní ceny snížily mnohem více než průměrné výrobní náklady, na něž mohl mít pokles cen surovin dopad. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(279)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany zopakovaly, že dopad nižších cen polykrystalického křemíku na náklady výrobního odvětví Unie nebyl v hodnotovém řetězci omezen nebo zmírněn, jak se usuzovalo při šetření. Jak již bylo uvedeno výše ve 276. bodě odůvodnění, polykrystalických křemík je hlavní surovinou pro výrobce destiček, proto se usuzovalo, že případný dopad na náklady na výrobu článků nebo modulů bude v hodnotovém řetězci zmírněn. Zúčastněné strany neposkytly žádné důkazy, které by mohly toto zjištění zpochybnit. Šetření mimoto prokázalo, že se snížení cen polykrystalického křemíku v posuzovaném období odrazilo v průměrných nákladech na výrobu článků a modulů výrobců v Unii zařazených do vzorku, které se snížily v podobné míře jako ceny polykrystalického křemíku. Jedna zúčastněná strana se dotázala na dopad údajného penále, které muselo výrobní odvětví Unie zaplatit kvůli novému sjednání smluv s dodavateli. V tomto ohledu nelze vyloučit, že určitý omezený počet výrobců musel v posuzovaném období případně uhradit penále za zrušení smluv týkajících se dodávek destiček.
Komise však nenašla žádné důkazy, že by toto penále mohlo mít vliv na situaci celého výrobního odvětví Unie nebo bylo reprezentativní. Takovéto důkazy neposkytla ani dotyčná zúčastněná strana. Ačkoli nelze zcela vyloučit, že penále mohlo mít určitý negativní dopad na omezený počet výrobců v Unii, celkový dopad na výrobní odvětví Unie je proto nanejvýš okrajový, a nemůže tudíž narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou celému výrobnímu odvětví Unie. Tato tvrzení bylo proto třeba zamítnout.
(280)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že pokles prodejních cen výrobku, který je předmětem šetření, v Unii je částečně zapříčiněn snížením ceny polykrystalického křemíku. V tomto ohledu je však třeba uvést, že šetření prokázalo, že dovoz z ČLR byl dumpingový a jeho cena byla podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie. Pokles cen proto překračoval snížení výrobních nákladů, které lze vysvětlit nižšími cenami surovin. Pokud by byl pokles cen pouze účinkem nižších cen surovin, nebylo by výrobní odvětví Unie nuceno snížit své prodejní ceny pod úroveň výrobních nákladů. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(281)
Jiná strana zopakovala, že soudní spor jednoho výrobce v Unii po skončení období šetření mohl ovlivnit situaci přinejmenším tohoto výrobce v Unii již v období šetření. Tato strana nevysvětlila, jak a nakolik tato událost, k níž došlo po období šetření, mohla mít dopad na situaci tohoto výrobce v období šetření. Stejně tak nebyly při šetření nalezeny žádné důkazy prokazující takovéto účinky. Toto tvrzení bylo proto třeba zamítnout.
(282)
Tatáž zúčastněná strana mimoto zpochybnila výše uvedená zjištění, jelikož údajně nebyly předloženy žádné důkazy. Zjištění v rámci šetření však vycházela z faktů a skutečných důkazů, jejichž verze bez důvěrných údajů byly poskytnuty všem zúčastněným stranám.
(283)
Jelikož s ohledem na dopad cen surovin nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 191. až 194. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.7. Újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo: dopad automatizace, velikost, úspory z rozsahu, konsolidace, inovace, nákladová efektivnost, dovoz výrobního odvětví Unie
(284)
Po poskytnutí prozatímních informací určité zúčastněné strany zopakovaly, že příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byly nedostatečné úspory z rozsahu. Bylo zopakováno, že menší výrobci jsou oproti větším, vertikálně integrovaným výrobcům v nevýhodě, a jakoukoli újmu, kterou tito výrobci utrpěli, proto nelze přičítat dumpingovému dovozu. Jiná zúčastněná strana tvrdila, že automatizace výrobního procesu je nákladná, a že proto jsou při snižování výrobních nákladů důležitější úspory z rozsahu.
(285)
Šetření ukázalo, že ani větší a vertikálně integrované výrobní odvětví Unie nemohlo kvůli dumpingovému dovozu plně těžit z vysoké míry využití kapacity, aby dosáhlo úspor z rozsahu. Šetření každopádně neodhalilo souvislost mezi velikostí, vertikální integrací a vyšší ziskovostí, jelikož vysoký cenový tlak ze strany dumpingového dovozu tento vztah změnil. Šetření rovněž ukázalo, že na trhu, na němž byla míra využití kapacit nízká, již výhoda v podobě úspor z rozsahu neexistovala, což platí rovněž pro čínské výrobce. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(286)
Jedna zúčastněná strana mimoto uvedla, že investoři a banky projekty nefinancují, je-li výrobce modulů příliš malý, jelikož větší výrobci poskytují lepší záruky a jsou „financovatelnější“. Jinými slovy, investoři a banky se zdráhají financovat fotovoltaické projekty, které využívají moduly vyráběné v Unii. Při šetření však bylo zjištěno, že případné preference investorů a bank týkající se financování čínských výrobců, kteří mají větší výrobní kapacity, jsou výsledkem narušení, které bylo na trhu Unie způsobeno dumpingovým dovozem. Jak bylo uvedeno ve 285. bodě odůvodnění, velikost výrobních linek nehraje roli, pokud je míra využití kapacity nízká. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(287)
Jedna zúčastněná strana zopakovala, že výrobní odvětví Unie má nepříznivou nákladovou strukturu v porovnání s čínskými konkurenty, jelikož ti mají nižší náklady práce, náklady na elektřinu a náklady na odpisy, a mimoto mají nejnovější vybavení. Dotyčná strana však nebyla s to poskytnout nové informace nebo podpůrné důkazy, které by mohly změnit příslušná zjištění v rámci tohoto šetření. Tvrzením, že čínští výrobci používají nejnovější vybavení, se zabýval 203. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž bylo uvedeno, že vyvážející výrobci v ČLR nemají žádné komparativní výhody, jelikož se stroje a vybavení dovážejí z Evropské unie. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.
(288)
Jiná strana uvedla, že čínští výrobci mají komparativní výhodu, pokud jde o ceny polykrystalického křemíku a úspory z rozsahu, což má za následek nižší náklady na stroje. Tato strana neposkytla v tomto ohledu žádné nové informace nebo podpůrné důkazy, které by mohly změnit zjištění uvedená ve 195. a 196. a rovněž ve 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrzení této strany bylo proto nutno zamítnout.
(289)
Připomíná se, že (jak je uvedeno ve 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a zmíněno rovněž výše ve 287. bodě odůvodnění) vyvážející výrobci v ČLR nemají žádné komparativní výhody, pokud jde o používané suroviny a stroje, jelikož obojí se většinou dováží z Unie. Jedna zúčastněná strana výše uvedené skutečnosti zpochybnila, aniž by však poskytla jakékoli důkazy. Co se týká nákladů práce a režijních nákladů, včetně nákladů na odpisy, ty představovaly v období šetření v průměru méně než 10 % celkových nákladů modulu a nemělo se za to, že hrají významnou úlohu. Pokud jde o náklady na elektřinu, ty představovaly v období šetření v průměru méně než 1 % celkových nákladů modulu, a nemělo se za to, že hrají významnou úlohu. Tvrzení, že čínští výrobci používají nejnovější vybavení, nebylo mimoto doloženo.
(290)
Jedna zúčastněná strana zopakovala, že někteří výrobci v Unii pořizují články a/nebo moduly v dotčené zemi a přeprodávají tyto výrobky na trhu Unie jako své vlastní. Tato strana požadovala, aby újma vyplývající z těchto transakcí nebyla přičítána dumpingovému dovozu. Šetření však odhalilo, že dovoz dotčeného výrobku uskutečňovaný výrobním odvětvím Unie byl svou povahou doplňkový a z hlediska objemu omezený ve srovnání s výrobou v Unii, a jeho dopad je proto pouze okrajový (pokud vůbec nějaký) a nelze mít za to, že by narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(291)
Jeden dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že se prozatímní nařízení nezabývalo dostatečně skutečností, že počet zaměstnanců v posuzovaném období vzrostl. S ohledem na toto tvrzení se uvádí, že zaměstnanost vzrostla mezi rokem 2009 a 2011 u modulů a poté se v období šetření snížila. V případě článků se zaměstnanost zvyšovala až do roku 2010, načež v roce 2011 klesla a v období šetření se dále snížila. Podotýká se, že v případě modulů sledovala zaměstnanost tendenci výroby v Unii. Pokud jde o články, jelikož čínský dovoz zvyšoval během celého období svůj podíl na trhu, nemohlo mít výrobní odvětví Unie prospěch z rostoucí spotřeby, jak se předpokládalo. Pokles zaměstnanosti v roce 2011 a v období šetření proto odpovídá společnostem, které se buď dostaly do platební neschopnosti, nebo ukončily výrobu článků.
(292)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že újma, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, souvisela s malou velikostí a neexistencí úspor z rozsahu. Jak již bylo vysvětleno výše ve 285. bodě odůvodnění a ve 195. a 196. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ani na světovém trhu nemůže mít velikost, a tudíž výhoda v podobě úspor z rozsahu, význam, pokud je míra využití obecně nízká a pokud na celosvětové úrovni existuje ohromná nadbytečná kapacita. Toto tvrzení bylo proto třeba zamítnout.
(293)
Tatáž strana mimoto zopakovala, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie souvisela s neschopností výrobního odvětví Unie dosáhnout nákladové výhody. Tato strana tvrdila, že to je zapříčiněno především skutečností, že většina výrobců v Unii je vertikálně integrovaná. Tato strana však neposkytla žádné další informace, nakolik mohla mít skutečnost, že výrobci jsou vertikálně integrovaní, negativní dopad na jejich nákladovou strukturu. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(294)
Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 195. až 206. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.8. Konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií
(295)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zopakovala tvrzení, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií, neboť tyto technologie soutěží s výrobkem, který je předmětem šetření, zejména v případě zařízení montovaných na zemi a komerčních/průmyslových střešních systémů, které představují značnou část celkového fotovoltaického trhu Unie.
(296)
Šetření prokázalo, že ačkoli produkty z tenkého fotovoltaického filmu jsou levnější než výrobek, jenž je předmětem šetření, z hlediska celkového trhu se solární energií v Unii zaujímají pouze omezený podíl, jelikož mají mnohem nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech než krystalické křemíkové moduly. Podle dostupných informací nebyl vobdobí šetření podíl produktů z tenkého fotovoltaického filmu na trhu v porovnání s celkovým trhem se solární energií v Unii významný. Potvrzují se proto zjištění ve 208. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že ačkoliv mezi produkty z tenkého filmu a dotčeným výrobkem může existovat určitá konkurence, je tato konkurence považována za okrajovou. Z těchto důvodů bylo nutno tvrzení, která byla v tomto ohledu předložena, zamítnout.
(297)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že újmu výrobnímu odvětví Unie pravděpodobně způsobila konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu. V této souvislosti strana uvedla, že v Německu byl podíl produktů z tenkého fotovoltaického filmu na celkovém trhu se solární energií po většinu období šetření značný a snížil se teprve počátkem roku 2012.
(298)
Šetření ukázalo, že průměrné ceny produktů z tenkého filmu byly skutečně nižší než průměrné ceny výrobku, který je předmětem šetření.
(299)
Jak je však uvedeno výše ve 296. bodě odůvodnění, produkty z tenkého fotovoltaického filmu mají mnohem nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech než krystalické křemíkové moduly, a proto konkurence těchto produktů (pokud vůbec existuje) nemohla přispět k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, jelikož krystalické křemíkové moduly představují na trhu se solární energií v Unii převládající technologii. Zpráva Společného výzkumného střediska o stavu odvětví fotovoltaiky pro rok 2012 uvádí, že v důsledku poklesu cen polykrystalického křemíku přišel tenký film v posledních letech o podíl na trhu ve prospěch krystalických křemíkových modulů.
(300)
Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 207. až 210. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.9. Finanční krize a její vliv na přístup k financím
(301)
Po poskytnutí prozatímních informací bylo uvedeno, že je třeba oddělit a rozlišit škodlivé účinky finanční krize a její vliv na přístup k financím a nepřičítat je dumpingovému dovozu.
(302)
V tomto ohledu se odkazuje na 212. bod odůvodnění prozatímního nařízení, který se zabývá dopady finanční krize a hospodářské recese na situaci výrobního odvětví Unie. Tento bod odůvodnění podrobně objasňuje důvody, na nichž je založeno tvrzení, že ačkoliv finanční krize měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto konkrétní odůvodnění zúčastněné strany nezpochybnily ani neposkytly nové informace nebo důkazy, které by mohly změnit zjištění uvedená v tomto bodě odůvodnění. Tvrzení v tomto ohledu byla proto zamítnuta.
(303)
Uvádělo se rovněž, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, bylo to, že se výrobní odvětví Unie nesnažilo najít vhodné financování, a že by Komise měla ověřit, zda výrobní odvětví Unie žádalo o financování v době, kdy bylo ziskové. Šetření ve skutečnosti prokázalo, že v roce 2010, kdy bylo výrobní odvětví Unie dosud ziskové, se úroveň investic v porovnání s rokem 2009 zvýšila u modulů o 315 % a u článků o 10 %. Jelikož odvětví fotovoltaiky je kapitálově náročné, očekává se, že výrobní odvětví Unie neustále hledá vhodné financování, aby zvýšilo svou nákladovou efektivnost a soutěžilo s nekalým dumpingovým dovozem. Vyvozuje se proto závěr, že nedostatečný přístup k financím byl výsledkem narušené situace, která byla způsobena dumpingovým dovozem, a nikoli její příčinou. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(304)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že je třeba oddělit a rozlišit škodlivé účinky finanční krize a nepřičítat je dumpingovému dovozu. Tato strana odkázala na veřejně dostupné informace, které uváděly, že nejméně jeden výrobce v Unii považoval krizi za hlavní příčinu újmy. Toto šetření vycházelo ve svých zjištěních z údajů konkrétních společností, které značně přesahují veřejně dostupná prohlášení jednotlivých společností. Veřejně dostupné prohlášení, na něž se odkazuje, nemůže proto zpochybnit zjištění uvedená ve 212. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v němž byl vyvozen závěr, že ačkoliv finanční krize měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(305)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že je nutno vzít v úvahu rozdílný přístup výrobního odvětví Unie k financování v porovnání s čínskými vyvážejícími výrobci. Tato strana tvrdila, že to bylo jedním z hlavních faktorů, které výrobnímu odvětví Unie způsobily podstatnou újmu, a nikoli dumpingový dovoz. Bylo však zjištěno, že přednostní přístup řady čínských vyvážejících výrobců k financování narušuje trh a může být jedním z hlavních důvodů, které čínským vyvážejícím výrobcům umožňují vyvážet dotčený výrobek za dumpingové ceny. Tento faktor proto nenarušuje příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(306)
Jelikož s ohledem na důsledky finanční krize nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 211. a 212. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.10. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(307)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 213. a 215. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.11. Objev ložisek plynu z plynonosných břidlic v Evropské unii
(308)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 215. až 217. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.12. Systém Evropské unie pro obchodování s emisemi (ETS)
(309)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 218. a 219. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.13. Rozhodnutí v oblasti řízení
(310)
Některé zúčastněné strany zopakovaly tvrzení uvedené ve 220. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že příčinou způsobené podstatné újmy byla nejméně u jednoho z výrobců v Unii nesprávná rozhodnutí v oblasti řízení. Tyto strany poskytly další informace v podobě tiskového článku. Poskytnuté informace však nebylo možno ověřit a nemohly změnit zjištění v rámci tohoto šetření, že rozhodnutí v oblastí řízení dotčené společnosti byla obvyklá a opatrná a neměla žádný dopad na celé výrobní odvětví Unie. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.
(311)
Jelikož v této souvislosti nebyly předloženy žádné jiné argumenty, potvrzují se zjištění uvedená ve 220. a 221. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.14. Jiné vládní politiky
(312)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 222. odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.15. Jiná tvrzení
(313)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byla nevýhoda předvoje a nedostatečná politická podpora ze strany Evropské komise v předchozích letech. Tato strana rovněž tvrdila, že kromě vnitrostátních režimů podpory jsou na každém trhu důležitými faktory také obyvatelstvo, HDP, spotřeba elektřiny, možnosti financování a připojitelnost do sítě. Výše uvedená strana však nebyla schopna svá tvrzení doložit, a tato byla proto zamítnuta.
(314)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana zopakovala, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byla nevýhoda předvoje. Toto tvrzení však nebylo analyzováno ani doloženo; bylo proto třeba je zamítnout.
4. Souhrnné posouzení jiných činitelů, u nichž bylo zjištěno, že přispěly k újmě
(315)
Šetření prokázalo, že k újmě mohly přispět tyto jiné činitele: dovoz dotčeného výrobku z Tchaj-wanu; snižování zaručených výkupních cen; dlouhodobé smlouvy omezeného počtu výrobců v Unii týkající se polykrystalického křemíku; finanční a hospodářská krize.
(316)
Jak bylo uvedeno výše v oddíle 3.1 resp. 3.6, možné přispění dovozu z Tchaj-wanu a dlouhodobých smluv omezeného počtu výrobců v Unii týkajících se polykrystalického křemíku je nanejvýš pouze okrajové, jelikož případný dopad byl v hodnotovém řetězci dále zmírněn.
(317)
Co se týká hospodářské a finanční krize, šetření ukázalo, že hlavní příčinou potíží výrobního odvětví Unie při přístupu ke kapitálu potřebnému pro investice byl dumpingový dovoz, který výrobnímu odvětví Unie zabránil v prodeji výrobků za ziskové ceny v době, kdy trh v Unii vykazoval vysoká tempa růstu (2009-2011).
(318)
Co se týká zaručených výkupních cen, třetí strany nebyly schopny prokázat, že výše zaručených výkupních cen během období šetření byly tak nízké, že výrobcům v Unii znemožnily prodávat dotčený výrobek za ceny, které nezpůsobují újmu. Orgány zastávají názor, že snižování zaručených výkupních cen může vysvětlit nižší poptávku, jelikož investice v určitých místech již nebyly životaschopné. Nemůže však narušit příčinnou souvislost, a to ani ve spojení s ostatními činiteli, u nichž bylo zjištěno, že přispěly k újmě, jelikož zaručené výkupní ceny byly dosud na úrovni, při níž by v případě, že by neexistoval dumpingový dovoz, mohli výrobci v Unii prodávat své výrobky za ceny, které nezpůsobují újmu.
(319)
Ani po posouzení kumulativního účinku čtyř jiných činitelů, které mohly přispět k újmě, není proto narušena příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou.
5. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(320)
Veškeré účinky jiných činitelů újmy než dumpingový dovoz byly analyzovány jednotlivě i společně. Vyvozuje se proto závěr, že souhrnné posouzení všech činitelů, které mohly mít společně dopad na újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie (tj. dovoz ze třetích zemí, zaručené výkupní ceny, dopad cen surovin, finanční krize), nevysvětluje újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, zejména pokud jde o nízké ceny a finanční ztráty způsobené pronikáním levného dovozu dotčeného výrobku z ČLR ve značném množství. Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená ve 223. a 224. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že dumpingový dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
1. Úvodní poznámky
(321)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana uvedla, že posouzení zájmu Unie nebylo založeno na reprezentativním počtu hospodářských subjektů.
(322)
Komise kontaktovala jednotlivé hospodářské subjekty následujícím způsobem.
(323)
Dovozci, kteří nejsou ve spojení: jak je uvedeno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise kontaktovala všech 250 dovozců, kteří nejsou ve spojení, uvedených žadatelem a v souladu s článkem 17 základního nařízení vybrala prozatímní vzorek tak, aby pokrýval co největší reprezentativní objem dovozu, který by mohl být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Jak je však uvedeno ve 12. a 232. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pouze u jedné společnosti, která byla prozatímně vybrána, se po ověření skutečně potvrdilo, že je dovozcem, který není ve spojení. Po vyhlášení prozatímního nařízení bylo k další spolupráci v rámci šetření vyzváno dalších patnáct dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří v počáteční fázi předložili formulář pro výběr vzorku, nebyli však do vzorku zařazeni. Šest z nich souhlasilo a obdrželo dotazník a pět jich poskytlo odpověď, přičemž tři odpovědi se považovaly za dostatečně úplné. Konečný vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, proto zahrnuje čtyři dovozce, kteří nejsou ve spojení a na něž připadá 2 % až 5 % dovozu dotčeného výrobku. Pokud jde o tento nízký procentní podíl, je třeba mít na paměti, že se většina dovozu dotčeného výrobku do Unie neuskutečňuje prostřednictvím dovozců, kteří nejsou ve spojení, jak bylo objasněno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(324)
Jiné hospodářské subjekty než dovozci, kteří nejsou ve spojení (hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie): jak je uvedeno ve 226. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise rozeslala rovněž zvláštní dotazníky přibližně 150 hospodářským subjektům (včetně dovozců, kteří nejsou ve spojení), kteří se přihlásili po zahájení šetření, mohli tudíž Komisi poskytnout příslušné údaje. Při šetření byly vzaty v úvahu nejen odpovědi na dotazníky, nýbrž rovněž ověřitelné a náležitě doložené připomínky a podání zúčastněných stran předložená ve stanovených lhůtách, a to bez ohledu na to, zda tyto strany odpověděly na dotazník, či nikoli. AFASE předala Komisi připomínky jménem svých členů - hospodářských subjektů působících v oblasti fotovoltaiky, jež byly rovněž analyzovány.
(325)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byly shromážděny dostatečné údaje, které umožnily smysluplné posouzení zájmu Unie. Z těchto důvodů bylo dotyčné tvrzení zamítnuto.
(326)
Jedna zúčastněná strana Komisi požádala, aby objasnila, jak Komise zacházela s předloženými dotazníky dovozců, které byly určeny hospodářským subjektům navazujícím na výrobní odvětví Unie.
(327)
V odpovědi na tuto žádost se uvádí, že se 36 odpovědí uvedených ve 241. bodě odůvodnění prozatímního nařízení týkalo odpovědí na přílohu B oznámení o zahájení řízení, jejímž účelem bylo případně vybrat vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení.
(328)
Co se týká odpovědí na dotazník, které poskytly dva hospodářské subjekty uvedené ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jedna byla vzata v úvahu v příslušné analýze hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie. Druhý hospodářský subjekt poskytl doplňkové informace, které prokázaly, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, je skutečně dovozcem modulů, nikoli však dovozcem článků. Informace uvedené v jeho odpovědi na dotazník však nepostačovaly k tomu, aby byl zařazen do analýzy týkající se dovozců, kteří nejsou ve spojení, a to kvůli skutečnosti, že poskytnuté odpovědi nebyly úplné.
(329)
Po uložení prozatímních opatření se uskutečnily další inspekce na místě v prostorách dvou společností připravujících projekty (viz výše 8. bod odůvodnění). Pro účely tohoto šetření bylo mimoto analyzováno a vzato v úvahu (viz níže 369. až 371. bod odůvodnění) šest odpovědi na zvláštní dotazníky (viz 324. bod odůvodnění), které předložili poskytovatelé služeb působící rovněž v odvětví fotovoltaiky (logistika, přeprava, styk s veřejností atd.) a které se původně nepovažovaly za dostatečně úplné (viz 241. bod odůvodnění prozatímního nařízení).
(330)
Při analýze zájmu Unie se vycházelo z těchto informací:
-
odpovědi na dotazník obdržené od osmi výrobců v Unii zařazených do vzorku a čtyř dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, a rovněž odpovědi na zvláštní dotazník obdržené od osmi hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce a třinácti hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (sedm společností připravujících projekty/montážních firem; šesti poskytovatelů služeb, kteří působí rovněž v odvětví fotovoltaiky) z celkem 150 hospodářských subjektů, které se přihlásily po zahájení řízení a obdržely zvláštní dotazníky,
-
údaje ověřené během inspekcí na místě v prostorách osmi výrobců v Unii, jednoho dovozce, který není ve spojení, dvou hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce, čtyř hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (společnosti připravující projekty/montážní firmy) a jednoho sdružení (viz 17. bod odůvodnění prozatímního nařízení a 8. bod odůvodnění výše),
-
údaje o zájmu Unie, které poskytly jiné zúčastněné strany, včetně sdružení, a rovněž veřejně dostupné údaje o vývoji fotovoltaického trhu v Evropě, zejména dokument EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017“.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(331)
Některé zúčastněné strany pochybovaly, že by výrobní odvětví Unie mohlo mít z opatření prospěch, a tvrdily, že i) opatření sníží poptávku po fotovoltaických výrobcích v Unii, a výrobní odvětví Unie nebude proto moci zvýšit svůj prodej, ii) výrobní odvětví Unie má malé výrobní závody, a není proto schopno uspokojit poptávku po určitých typech zařízení, jako jsou komerční střešní systémy a velká zařízení montovaná na zemi, iii) výrobci v Unii nejsou „financovatelní“, iv) uložení cel na články fakticky zvýší výrobní náklady výrobců modulů v Unii a učiní je méně přitažlivými pro spotřebitele, v) v případě významného poklesu čínského dovozu využijí menší dovoz z ČLR s největší pravděpodobností výrobci z jiných třetích zemí.
(332)
Co se týká tvrzení, že opatření sníží poptávku po fotovoltaických výrobcích v Unii, a výrobní odvětví Unie proto nebude moci zvýšit svůj prodej, podotýká se, že strany nemohly předložit žádné ověřitelné důkazy o existenci přímé souvislosti mezi uložením opatření a poklesem poptávky po fotovoltaických výrobcích, která byla (jak bylo prokázáno) v posledních letech ovlivněna řadou faktorů.
(333)
V odpovědi na tvrzení, že výrobní odvětví Unie má malé výrobní závody, a není proto schopno uspokojit poptávku po některých typech zařízení, jako jsou komerční střešní systémy a velká zařízení montovaná na zemi, je třeba uvést, že šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie je schopno dodávat jak komerční a průmyslová zařízení (mezi 40 kW a 1 MW), tak i zařízení pro tržní segment veřejných služeb (1 MW až 10 MW). Při šetření nebylo navíc zjištěno, že v rámci jednoho projektu nelze použít výrobky dodávané různými výrobci. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(334)
Tvrzení, že výrobní odvětví Unie nebude mít z opatření prospěch, jelikož výrobci v Unii nejsou „financovatelní“, a že investiční fondy nebudou souhlasit s financováním projektů, které používají moduly vyráběné v EU, nebylo doloženo. Každopádně se předpokládá, že uložení opatření obnoví spravedlivé podmínky na trhu, což by mělo investory, včetně z bankovního sektoru, ujistit o schopnosti výrobců v Unii připravit životaschopné projekty. Z těchto důvodů bylo dotyčné tvrzení zamítnuto.
(335)
Co se týká tvrzení, že uložení cel na články fakticky zvýší výrobní náklady výrobců modulů v Unii a učiní je méně přitažlivými pro spotřebitele, uvádí se, že ačkoli není vyloučeno, že by po uložení cel mohlo dojít k určitému růstu cen, je třeba vzít v úvahu rovněž skutečnost, že veřejně dostupné zdroje naznačují trend klesajících cen modulů a článků. Proto i v případě, že by se náklady na články mohly v důsledku opatření zvýšit, celkový trend klesajících cen by měl vést k snížení nákladů na moduly. Dotyční výrobci se mohou rovněž rozhodnout, že budou články pořizovat v Unii, a nikoli z ČLR. Rovněž se očekává, že uložení opatření zvýší využití kapacity výrobců článků v Unii, což zvýší jejich úspory z rozsahu, a tudíž sníží náklady. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(336)
Tvrzení, že v případě významného poklesu čínského dovozu po uložení opatření z toho budou mít s největší pravděpodobností prospěch spíše jiné třetí země než výrobní odvětví Unie, šetření nepotvrdilo. Šetření neodhalilo žádné jednoznačné signály, že jiné třetí země přesměrují masivně svůj vývoz na trh Unie, zejména vzhledem k pravděpodobnému rozšiřování trhů v jiných třetích zemích, především v Asii, jak odhadují veřejně dostupné zdroje. Mimoto nejsou k dispozici žádné údaje, že i kdyby se v důsledku poklesu čínského dovozu dovoz z jiných třetích zemí zvýšil, nebude výrobní odvětví Unie schopno soutěžit s dovozem z těchto zemí.
(337)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany tvrdily, že je nereálné očekávat vznik udržitelného výrobního odvětví Unie vyrábějícího moduly a články, jelikož neexistuje racionálně uvažující investor, který by investoval do výrobců v Unii, kteří údajně mají nepříznivou nákladovou strukturu, a nemohou proto vyrábět za konkurenceschopné ceny. Šetření nepotvrdilo, že výrobní odvětví Unie má nepříznivou nákladovou strukturu, jak je objasněno ve 202. a 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Neexistence dumpingového dovozu a větší využití výrobních kapacit by proto měly zajistit úspory z rozsahu a umožnit vznik udržitelného výrobního odvětví Unie. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo tvrzení zamítnuto.
(338)
Jedna strana uvedla, že poptávka v Unii je ovlivněna vývojem zaručených výkupních cen a že s tímto vývojem je spojena návratnost investic, kterou investoři očekávají. Konkrétně se uvádělo, že pokud v Unii dojde v důsledku cel k růstu cen a vývoj zaručených výkupních cen nebude sledovat tento růst, poptávka se sníží a výrobní odvětví Unie nebude mít z uložených cel prospěch.
(339)
V reakci na výše uvedené tvrzení se podotýká, že navzdory souvislosti mezi výší zaručených výkupních cen a poptávkou po fotovoltaických zařízeních z důkazů shromážděných během šetření vyplývá, že budoucí poptávka bude na zaručených výkupních cenách a jiných režimech podpory závislá stále méně, jelikož u některých typů zařízení na řadě míst v Unii bude pravděpodobně dosaženo cenové parity (viz 260. bod odůvodnění výše). Očekávaná návratnost investic by měla být mimoto založena na spravedlivých tržních cenách. Jak je uvedeno ve 335. bodě odůvodnění výše, ačkoli není vyloučeno, že po uložení opatření může dojít k určitému růstu cen, je třeba uvést, že podle veřejně dostupných zdrojů vykazují ceny celkově klesající tendenci. Tvrzení je proto zamítnuto.
(340)
Zúčastněné strany uvedly, že jelikož je poptávka po solárních panelech ovlivněna režimy podpory, zejména zaručenými výkupními cenami, a výší cen elektřiny pro konečné spotřebitele (které určují cenovou paritu), může být cenová pružnost poptávky velmi vysoká. Ačkoli je pravda, že významné zvýšení cen může vést k významnému poklesu poptávky kvůli zvláštní povaze trhu, jak poukázaly tyto zúčastněné strany, je toto tvrzení nutno zamítnout, jelikož je velmi nepravděpodobné, že růst cen způsobený opatřeními bude významný, a to z následujících důvodů. Za prvé, veškeré dostupné zdroje potvrzují, že významné snižování cen dotčeného výrobku zaznamenané v celém období šetření a od období šetření do současnosti bude pokračovat.
Za druhé, hospodářským dopadem závazku, který Komise přijala, je to, že čínští vyvážející výrobci budou dodávat dotčený výrobek za minimální dovozní cenu nižší než 60 c/W, což je mnohem méně než cena, která byla zaznamenána v období šetření, a to při objemu, který odpovídá přibližně současnému podílu na trhu. Na této cenové úrovni není velmi pravděpodobné, že by se poptávka významně snížila, jelikož tato cenová úroveň zajišťuje dostatečnou poptávku jak pod stávající výší podpory poskytované režimy podpory, tak pod stávající úrovní cenové parity. Cena elektřiny pro konečné spotřebitele má podle očekávání růst, zatímco cena dotčeného výrobku se má snižovat. Prostřednictvím vzorce pro indexaci závazek zajišťuje, aby minimální dovozní cena zohledňovala další pokles cen dotčeného výrobku. Tato tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(341)
Několik zúčastněných stran zopakovalo tvrzení, že zájem výrobního odvětví Unie není podstatný, jelikož přidaná hodnota, kterou v hodnotovém řetězci v oblasti fotovoltaiky vytvoří předcházející a navazující výrobní odvětví, je mnohem významnější než přidaná hodnota vytvořená výrobním odvětvím Unie. Tvrzení, že různé segmenty v odvětví fotovoltaiky mají rozdílnou přidanou hodnotu, není zpochybněno. Jak je uvedeno ve 228. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou nekalými obchodními praktikami. Někteří výrobci v Unii již byli nuceni své výrobní závody uzavřít, a pokud by nebyla opatření uložena, jeví se jako jisté další zhoršení situace. Jelikož všechny segmenty odvětví fotovoltaiky jsou vzájemně úzce propojené, poškodil by zánik výroby v Unii celé odvětví fotovoltaiky, poněvadž to by bylo zcela závislé na dodávkách pořizovaných externě. Proto i z důvodu zabezpečení dodávek bylo toto tvrzení zamítnuto.
(342)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala tvrzení, že pro to, zda by mělo být uloženo antidumpingové clo, je důležitá vyšší přidaná hodnota dotčeného výrobku vytvořená předcházejícím a navazujícím odvětvím v porovnání s výrobním odvětvím Unie. V této souvislosti se potvrzuje, že při posuzování zájmu Unie uvážily orgány pozitivní a negativní důsledky, které může mít clo na jednotlivé hospodářské subjekty. Zatímco dopad na předcházející a navazující odvětví je omezený, opatření umožní výrobnímu odvětví Unie překonat účinky dřívějšího dumpingu.
(343)
Jedna strana zpochybnila počet pracovních míst, který uložení opatření zajistí. Tato strana uvedla, že výrobní odvětví Unie zaměstnává přibližně 6 000 osob, a nikoli 25 000 osob, jak je uvedeno ve 229. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(344)
Na podporu výše uvedeného tvrzení však nebyly předloženy žádné důkazy, a tvrzení bylo proto zamítnuto. Objasňuje se, že vzhledem k vyloučení destiček z definice výrobku činila zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie v období šetření přibližně 21 000 osob. Zúčastněné strany nepředložily žádný důkaz, že se počet zaměstnanců ve výrobním odvětví Unie po období šetření významně změnil.
(345)
Šetření prokázalo, že výrobnímu odvětví Unie byla dumpingovým dovozem z ČLR způsobena podstatná újma, takže nebylo schopno amortizovat investice prostřednictvím ziskového prodeje. Očekává se, že uložení opatření obnoví spravedlivé obchodní podmínky na trhu Unie a umožní výrobnímu odvětví Unie soutěžit za stejných podmínek. Pravděpodobné snížení dovozu z ČLR by mělo výrobnímu odvětví Unie v krátkodobém horizontu umožnit, aby zvýšilo svůj prodej v Unii, a tudíž lépe využívalo dostupné výrobní kapacity. To může zajistit úspory z rozsahu. Ačkoli je možné, že v krátkodobém horizontu ceny obdobného výrobku v důsledku opatření porostou, celkový trend klesajících cen bude pravděpodobně zachován, a to na straně jedné kvůli dalšímu snižování nákladů na výrobu výrobku, který je předmětem šetření, a na straně druhé kvůli konkurenčnímu tlaku ze strany výrobců ve třetích zemích, kteří budou na trhu Unie rovněž soutěžit.
(346)
Jelikož nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 227. a 231. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výjimkou údaje o zaměstnanosti, jak bylo uvedeno výše ve 344. bodě odůvodnění.
3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(347)
Po poskytnutí prozatímních informací dovozce, který není ve spojení, který před uložením prozatímních opatření poskytl odpověď na dotazník a který se považoval za prozatímní vzorek, uvedl, že závěry ohledně dopadu opatření na dovozce, kteří nejsou ve spojení, byly založeny pouze na jeho vlastní odpovědi na dotazník, nelze je proto pokládat za reprezentativní.
(348)
V prozatímním nařízení byla zjištění týkající se dovozců, kteří nejsou ve spojení, založena na jediné společnosti, jelikož (jak je objasněno ve 232. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) pouze u jednoho ze tří dovozců prozatímně zařazených do vzorku spočívala hlavní činnost v obchodování s dotčeným výrobkem. Jak je uvedeno výše ve 21. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření se vzorek zvětšil, bylo kontaktováno více dovozců, kteří nejsou ve spojení, a z pěti dalších obdržených odpovědí na dotazník byly pouze tři dostatečně úplné a umožňovaly smysluplné posouzení. V konečné fázi byl proto vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, rozšířen a zahrnoval čtyři dovozce. Během období šetření kolísal podíl činnosti čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, související s dotčeným výrobkem mezi 60 % a 100 % jejich celkové podnikatelské činnosti. Čtyři spolupracující dovozci, kteří nejsou ve spojení, mimoto pořizovali v ČLR od 16 % do 100 % celkového dovozu modulů, přičemž pouze jeden z nich pořizoval výrobek pouze z dotčené země. Ziskovost čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, související s dotčeným výrobkem činila v období šetření v průměru 2,3 %.
(349)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že dopad cel na dovozce, kteří nejsou ve spojení, byl podhodnocen, jelikož neexistují bezprostřední alternativní zdroje dodávek, které by mohly nahradit čínský dovoz dotčeného výrobku, pokud budou uložena cla, a že změna zdroje dodávek je obtížná vzhledem ke skutečnosti, že se velká část výroby nachází v ČLR a že by to znamenalo značné dodatečné náklady.
(350)
V této souvislosti se připomíná, že by uložení opatření nemělo vést k vymizení dovozu dotčeného výrobku z ČLR. Ze šetření vyplynulo, že možný pokles dovozu z ČLR bude mít dopad zejména na ty dovozce, kteří pořizují dotčený výrobek výhradně z ČLR, což platí pouze v případě jednoho ze čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení. Co se týká dopadu opatření na finanční situaci dovozců, kteří nejsou ve spojení, nebylo vyloučeno, že může být negativní, byl však vyvozen závěr, že to bude do značné míry záviset na jejich schopnosti změnit zdroje dodávek nebo přenést alespoň částečně možnou vyšší cenu na odběratele. V případě hospodářských subjektů, které dovážejí výrobek rovněž z jiných zdrojů než z ČLR nebo kteří dovážejí rovněž jiné produkty než dotčený výrobek, bude negativní dopad dále omezen. Komise se proto domnívá, že ačkoli je pravděpodobný negativní dopad na dovozce dotčeného výrobku, tento dopad bude v průměru omezený.
(351)
Jeden dovozce, který není ve spojení, uvedl, že před přijetím výrobků od nového dodavatele musí vynaložit značný čas a finanční investice. V této souvislosti bylo v reakci na poskytnutí konečných informací uvedeno, že inspekčnímu týmu byly v době inspekce na místě předloženy příslušné důkazy o nutnosti dlouhého testování, které musí dovozce provést, než se rozhodne pro dodávky od určitého vývozce.
(352)
Uznává se, že navázání nového vztahu mezi dovozcem a dodavatelem může vyžadovat dodatečné náklady a čas (např. na testování výrobku). Současně se zdá, že změna dodavatelů představuje běžné riziko, které je započítáno v činnosti dovozců a které souvisí se skutečností, že se fotovoltaický trh vyvíjí, a tudíž prochází neustálými změnami (např. úpadky, spojení), což vyžaduje přechod na nové dodavatele. Mimoto lze předpokládat, že testování vyžadují rovněž nové typy modulů, které se neustále dostávají na trh (např. s novými vlastnostmi z hlediska účinnosti). V této souvislosti se zdá, že testování nového výrobku (i od téhož dodavatele) je spíše normou než neobvyklou činností. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(353)
V reakci na poskytnutí konečných informací dvě strany zopakovaly tvrzení, že nebyl náležitě zohledněn zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení. Jedna strana tvrdila, že neposkytnutí verzí odpovědí dalších spolupracujících dovozců na dotazníky bez důvěrných údajů neumožnilo stranám provést náležité posouzení. Strana zpochybnila hodnocení Komise, pokud jde o možnost vyššího dovozu z jiných třetích zemí do Unie, což dovozcům umožní změnit dodávky, a to na základě tvrzení, že jiné třetí trhy rychle rostou. Za tímto účelem strana tvrdila, že tento předpoklad je v rozporu se závěry ve 336. bodě odůvodnění, v němž se tvrdí, že dovoz z jiných třetích zemí nebude masivní. Jiná strana pochybovala, zda Komise dodržela zásadu zákazu diskriminace, jelikož při posuzování Komisí byla výrobcům v Unii přisuzována větší důležitost než ostatním hospodářským subjektům.
(354)
Za prvé se potvrzuje, že verze odpovědí dalších spolupracujících dovozců na dotazníky bez důvěrných údajů, které byly obdrženy po vyhlášení prozatímního nařízení, byly zařazeny do spisu, do něhož mohly zúčastněné strany nahlédnout. Za druhé, mezi předpokladem, že v reakci na nižší dovoz z ČLR může vzrůst dovoz z jiných třetích zemí a že by toto zvýšení nemělo být masivní vzhledem k rostoucí poptávce po fotovoltaických zařízeních ve světě, neexistuje rozpor. Jelikož se očekává, že výrobní odvětví Unie získá zpět určitou část podílu na trhu, který předtím držely výrobky z ČLR, nelze vyloučit určitou ztrátu činnosti u dovozců, kteří nejsou ve spojení. Podotýká se však, že se celková velikost fotovoltaického trhu má podle očekávání v dlouhodobém horizontu zvětšovat, jelikož na stále více místech bude dosaženo cenové parity. Rovněž je objasněno, že stejně jako ve všech šetřeních týkajících se ochrany obchodu byla situace výrobního odvětví Unie posouzena s cílem zjistit, zda mu byla dumpingovým dovozem způsobena podstatná újma, v rámci analýzy zájmu Unie však byl zájem výrobního odvětví Unie posouzen na stejném základě jako u ostatních hospodářských subjektů, včetně dovozců, kteří nejsou ve spojení. Rovněž se objasňuje, že se šetření týkající se toho, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma, řídí zejména ustanoveními čl. 3 odst. 5 základního nařízení, jež stanoví minimální normy pro toto šetření. Zájem Unie je analyzován pouze v případě zjištění dumpingu působícího újmu v souladu s normami stanovenými v článku 21 základního nařízení. Usuzovalo se proto, že pravděpodobný negativní dopad opatření na některé dovozce, zejména ty, kteří pořizují výrobek výhradně z ČLR, nepřevažuje nad přínosy opatření pro výrobní odvětví Unie a střednědobými a dlouhodobými přínosy pro fotovoltaický trh v Unii, které vyplývají ze spravedlivé hospodářské soutěže.
(355)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se na základě informací vztahujících se na čtyři dovozce zařazené do vzorku 233. a 234. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce
(356)
Po poskytnutí prozatímních informací několik stran zopakovalo tvrzení, že většina vstupů v hodnotovém řetězci v oblasti fotovoltaiky pochází z Unie a že by tato výhodná situace mohla skončit, pokud budou uložena cla, jelikož se výroba dotčeného výrobku v ČLR v důsledku cla sníží. V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že opatření mohou v tomto případě vést k jiným opatřením, která ČLR případně uloží na výrobky z Unie.
(357)
Jak je uvedeno ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, očekává se, že čínský dovoz bude trh Unie zásobovat i po zavedení cel. Různé veřejně dostupné zdroje v odvětví fotovoltaiky, například dokument EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017“, mimoto odhadují, že k případnému snížení poptávky v Unii by mělo dojít pouze krátkodobě (v roce 2013 a 2014), jelikož v dalších letech spotřeba v Unii poroste. Jak je vyvozeno ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, odstranění nekalých obchodních praktik ve střednědobém a dlouhodobém horizontu pravděpodobně umožní udržitelný růst na fotovoltaickém trhu v Unii, z něhož by měly mít prospěch všechny hospodářské subjekty v Unii. Co se týká tvrzení ohledně možných odvetných opatření ze strany ČLR v reakci na opatření v daném případě, připomíná se, že ČLR může stejně jako jakýkoli jiný člen WTO využít šetření týkající se ochrany obchodu pouze v odůvodněných případech a toto šetření musí dodržovat přísná pravidla WTO. Komise tato šetření sleduje s cílem zajistit dodržování pravidel WTO. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(358)
Některé strany zpochybnily závěr uvedený ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že nižší vývoz hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce z Unie do ČLR může být nahrazen vývozem na jiné trhy, a uvedly, že cla sníží celosvětovou poptávku po výrobku.
(359)
V tomto ohledu se za prvé podotýká, že se nepředpokládá, že v důsledku cel bude čínský dovoz zcela ukončen. Informace získané v průběhu šetření mimoto neprokazují přímou souvislost mezi vývojem dovozu z ČLR na trh Unie a vývozem z ČLR na ostatní trhy. Veřejně dostupné zdroje, například dokument EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017“, mimoto odhadují, že světový fotovoltaický trh v příštích letech poroste. Co se týká čínského trhu, existují signály, že se domácí spotřeba v ČLR značně zvýší (jak uvedla například EPIA). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se nepředpokládá, že vývoz hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce z Unie do ČLR v důsledku uložení cel pravděpodobně významně klesne.
(360)
Je třeba rovněž uvést, že pokles poptávky v Unii v letech 2013 a 2014 zmíněný ve 357. bodě odůvodnění může mít negativní dopad na hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce. To však nelze spojovat (přinejmenším nikoli z velké části) se cly, jelikož se předpokládal dlouho před uložením prozatímních opatření. Pokud jde o výrobce strojů pro odvětví fotovoltaiky z Unie (jak je rovněž uvedeno ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení), kvůli existující značné rezervní kapacitě v ČLR není pravděpodobné, že by jejich vývoz do ČLR mohl významně vzrůst, a to ani v případě, že čínští vyvážející výrobci zvýší objem výroby. Z informací získaných během šetření rovněž vyplývá, že na výrobce strojů může mít dopad i čínský 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví, který předpokládá, že by do roku 2015 mělo 80 % zařízení pro výrobu článků pocházet z ČLR. Pokud je této změny dosaženo v souladu s pravidly WTO, může to dále omezit možnost výrobců v Unii soutěžit na čínském trhu. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(361)
V reakci na poskytnutí konečných informací čínská vláda tvrdila, že 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví obsahuje pouze některé obecné hlavní zásady, které nejsou závazné, jelikož se nepředpokládají žádné donucovací pravomoci, proto by se neměl považovat za známku toho, že možnost výrobců strojů v Unii soutěžit na čínském trhu bude omezená. V tomto ohledu se podotýká, že čínská vláda zařadila ve 12. pětiletém plánu odvětví fotovoltaiky mezi nejstrategičtější odvětví a rovněž vydala zvláštní plán pro solární fotovoltaické odvětví. V tomto plánu vyslovila čínská vláda podporu „špičkovým podnikům“ a „klíčovým podnikům“ a zavázala se „prosazovat provádění různých politik na podporu fotovoltaiky“ a „zajistit celkovou přípravu podpůrných politik v oblasti výrobního odvětví, financí, zdanění …“. Jelikož plán obsahuje základní směrodatné cíle, jichž má čínské výrobní odvětví dosáhnout v pětiletém období, má hluboký dopad na podnikatelské prostředí, a to jak v ČLR, tak v zemích, které s ČLR obchodují. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem existují jednoznačné náznaky, že plán omezuje svobodnou volbu čínských výrobců článků a konkurenční tlak ze strany výrobců v Unii, kteří vyrábějí zařízení vyvážené na čínský trh. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(362)
Jeden spolupracující výrobce surovin zpochybnil možnost, že by jiné trhy kompenzovaly nižší výrobu na čínském trhu, vzhledem k značné vytvořené výrobní kapacitě v ČLR, kterou by nebylo možné snadno vybudovat jinde.
(363)
Vzhledem k závěrům uvedeným výše ve 359. bodě odůvodnění je toto tvrzení zamítnuto, jelikož neexistují žádné údaje o údajně nižší výrobě na čínském trhu.
(364)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila počet zaměstnanců v odvětví na počátku výrobního řetězce, který byl uveden ve 236. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(365)
Objasňuje se, že se počet 4 200 zaměstnanců uvedený v prozatímním nařízení týkal pouze spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce, jako jsou výrobci vybavení a dodavatel polykrystalického křemíku, a to na základě jejich odpovědí na dotazník, a nikoli celého odvětví.
(366)
Po vyloučení destiček z definice výrobku by měli mít výrobci tohoto výrobku v Unii z uložení cel nicméně prospěch, jelikož se očekává, že výrobní odvětví Unie zvýší svou výrobu článků a modulů.
(367)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 235. a 240. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Zájem hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie
(368)
Jak je uvedeno výše ve 329. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření se uskutečnily další inspekce na místě u dvou společností připravujících projekty.
(369)
Kromě sedmi odpovědí na dotazníky poskytnutých hospodářskými subjekty navazujících na výrobní odvětví Unie, jejichž činnost přímo souvisí s obdobným výrobkem (a to společností připravujících projekty a montážních firem), jejichž analýza představovala základ pro posouzení hospodářských subjektů navazujících na hospodářské odvětví Unie v prozatímním nařízení, bylo blíže analyzováno šest dalších odpovědí na dotazníky, které byly poskytnuty v prozatímní fázi a které se nepovažovaly za dostatečně úplné (viz 241. bod odůvodnění prozatímního nařízení), jelikož obsahovaly údaje o relativním významu jejich činnosti související s fotovoltaikou v porovnání s celkovou činností.
(370)
Těmito šesti dalšími dotčenými hospodářskými subjekty byli poskytovatelé služeb v odvětví fotovoltaiky (logistika, přeprava, styk s veřejností atd.), tudíž hospodářské subjekty, jejichž činnost přímo nesouvisí s výrobkem, který je předmětem šetření. I přes určité nedostatky v odpovědích údaje uvedené v dotaznících prokazovaly, že činnost těchto hospodářských subjektů související s fotovoltaikou je v porovnání s jejich celkovou činností pouze okrajová. V období šetření představovala činnost související s fotovoltaikou přibližně pouze 5 % jejich celkového obratu a 8 % jejich celkové zaměstnanosti. Ziskovost činila v průměru přibližně 7 %. Podotýká se však, že údaje týkající se ziskovosti nebyly úplné, jelikož ne všechny hospodářské subjekty poskytly příslušné údaje.
(371)
Na základě další analýzy byl vyvozen závěr, že vzhledem k poskytnutým údajům nebude případný dopad opatření na hospodářskou situaci poskytovatelů služeb v odvětví fotovoltaiky pravděpodobně významný.
(372)
Po poskytnutí prozatímních a konečných informací zpochybnila řada stran reprezentativnost údajů hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie, které se týkaly obratu, ziskovosti a zaměstnanosti a které Komise odvodila z odpovědí na dotazníky poskytnutých sedmi hospodářskými subjekty navazujícími na výrobní odvětví Unie. AFASE předložila „průzkum“, který provedla u svých členů (montážních firem) s cílem doložit, že u většiny montážních firem představuje podnikání v oblasti fotovoltaiky hlavní zdroj příjmů. AFASE rovněž tvrdila, že hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, zejména montážní firmy, dosáhnou pouze jednociferného ziskového rozpětí (na rozdíl od zjištění uvedených ve 242. bodě odůvodnění prozatímního nařízení), což jim neumožní absorbovat případná cla.
(373)
Pokud jde o reprezentativnost údajů použitých v prozatímním nařízení, Komise použila všechny údaje, jež poskytly hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, které odpověděly na zvláštní dotazník, a rovněž podání AFASE, jak je objasněno výše ve 330. bodě odůvodnění.
(374)
Co se týká tvrzení, že podnikání v oblasti fotovoltaiky představuje pro montážní firmy hlavní zdroj příjmů, další analýza odpovědí na dotazník, které poskytlo sedm hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (montážní firmy a společnosti připravující projekty), potvrdila, že činnost přímo související s výrobkem, který je předmětem šetření, představuje v průměru přibližně 42 % celkové činnosti těchto hospodářských subjektů a ziskovost činí v průměru 11 %. Pokud se však vezmou v úvahu rovněž jejich ostatní činnosti (nesouvisející přímo s výrobkem, který je předmětem šetření), celkový význam významně vzroste u tří z celkem sedmi hospodářských subjektů. Příslušný poměr byl proto v období šetření v rozmezí od přibližně 45 % do 100 %. U sedmi hospodářských subjektů (montážních firem a společností připravujících projekty) by ziskovost činnosti v oblasti fotovoltaiky včetně činností, které přímo nesouvisejí s výrobkem, který je předmětem šetření, činila v průměru 9 %. Pokud jde o zaměstnanost, činnost v oblasti fotovoltaiky, včetně činností, které nesouvisejí přímo s výrobkem, který je předmětem šetření, by v období šetření u těchto sedmi hospodářských subjektů představovala přibližně 660 pracovních míst na plný úvazek. Kromě fotovoltaických projektů a zařízení působily tyto hospodářské subjekty rovněž v oblasti zařízení pro větrnou energii a výroby elektrických zařízení.
(375)
Usuzovalo se, že případný dopad opatření na hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie je třeba posoudit především na základě jejich činnosti přímo spojené s výrobkem, který je předmětem šetření, jež v období šetření dosáhla ziskovosti v průměrné výši 11 %. I v případě posouzení na základě celkové činnosti v oblasti fotovoltaiky nesouvisející přímo s výrobkem, který je předmětem šetření, by však byly závěry podobné závěrům vyvozeným v prozatímní fázi, jelikož celkově se jednotlivé zohledněné faktory, a to ziskovost a možnost absorbovat část cla, významně nezmění (ziskovost se sníží z průměrných 11 % na průměrných 9 %). V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana, v jejichž prostorách Komise provedla inspekci na místě, zpochybnila reprezentativnost závěru ohledně ziskovosti montážních firem a společností připravujících projekty, která byla podle ní údajně založena pouze na jedné transakci. Toto tvrzení se zamítá, jelikož Komise vypočítala ziskovost hospodářského subjektu navazujícího na výrobní odvětví Unie na základě veškerých údajů, které hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie poskytly ve svých odpovědích na dotazník.
(376)
S ohledem na průzkum, který AFASE provedla u svých členů, se za prvé podotýká, že všechny hospodářské subjekty měly možnost přihlásit se po zahájení šetření a odpovědět na zvláštní dotazník určený pro hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, v němž byly požadovány informace potřebné pro posouzení dopadu cel na tyto hospodářské subjekty. Za druhé, v průzkumu nebyla uvedena totožnost montážních firem, což neumožňovalo ověřit například relevantnost a spolehlivost poskytnutých údajů. Za třetí, ačkoli se řada otázek položených v tomto průzkumu týkala schopnosti montážních firem absorbovat možná cla, v průzkumu nebyl uveden žádný odkaz na zisk, kterého tyto montážní firmy dosáhly v období šetření, chyběly tudíž důležité údaje pro vyhodnocení dopadu opatření. Z poskytnutého průzkumu nebylo proto možno odvodit smysluplné závěry.
(377)
Řada stran zpochybnila závěry uvedené ve 247. a 250. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že pracovní místa v segmentu navazujícím na výrobní odvětví Unie budou negativně ovlivněna z krátkodobého hlediska a že celkový dopad bude negativní, avšak jen v omezeném rozsahu, jelikož fotovoltaický trh v Unii má podle odhadů ve střednědobém a dlouhodobém horizontu růst. Některé strany rovněž tvrdily, že pokles poptávky postihne zejména montážní firmy, které jsou závislé na fotovoltaických zařízeních.
(378)
Možný úbytek pracovních míst v důsledku uložení cel byl blíže analyzován. Informace získané během šetření obecně potvrdily, že v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie dojde mezi rokem 2011 a 2012 k úbytku pracovních míst v důsledku snížení poptávky po fotovoltaických zařízeních v Unii přibližně o 5 GW, jak bylo uvedeno již ve 246. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tento úbytek pracovních míst nelze spojovat s opatřeními, jelikož je odrazem vývoje na trhu. V roce 2013 a 2014 se předpokládá další snížení poptávky, což s největší pravděpodobností povede k dalšímu úbytku pracovních míst v odvětví fotovoltaiky. Takovýto vývoj poptávky předpovídala významná výzkumná střediska, jako je EPIA, již před zahájením šetření, a úbytek pracovních míst proto nelze přičíst uložení opatření.
(379)
Výrobní odvětví Unie předložilo studii poradenské společnosti PriceWaterHouseCoopers (dále jen „PWC“) týkající se možného dopadu opatření na pracovní místa související s fotovoltaikou. Studie společnosti PWC odkazuje na dřívější studii jiné poradenské společnosti Prognos, která předpokládala vysoké úbytky pracovních míst na fotovoltaickém trhu v důsledku uložení opatření, na něž upozornila AFASE před uložením prozatímních cel a jimiž se zabýval 243. až 246. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Studie společnosti PWC kritizovala studii vyhotovenou společností Prognos a poukazovala na skutečnost, že celkový počet zaniklých pracovních míst podle odhadů společnosti Prognos překročil ve skutečnosti celkový počet stávajících pracovních míst v odvětví fotovoltaiky v Unii. Pokud jde o dopad cel na trhu Unie, společnost PWC dospěla k opačným závěrům než společnost Prognos a předpokládala čistý kladný dopad na pracovní místa v Unii a to, že přínosy převáží nad možnými negativními účinky cel (např. na poptávku). Jelikož nebyla předložena žádná nová doložená tvrzení týkající se dopadu opatření na zaměstnanost v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie, potvrzují se závěry uvedené ve 247. až 250. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(380)
AFASE tvrdila, že Komise nezveřejnila zdroj 20 % statistické odchylky vykazované u počtu přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky vypočítaného pro rok 2011, jak bylo uvedeno ve 245. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(381)
Tato 20 % statistická odchylka, která může platit směrem nahoru i dolů, vyšla najevo během inspekce na místě u EPIA. To ukazuje potíže při stanovení přesných údajů o zaměstnanosti v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie, jelikož je k dispozici jen málo zdrojů sběru údajů, které si navíc často protiřečí.
(382)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany tvrdily, že se analýza Komise nezabývala skutečností, že cla jen přispějí k úbytku pracovních míst v důsledku nižšího počtu fotovoltaických zařízení po roce 2011. Uvádělo se, že tato ztráta pracovních míst, zejména v navazujícím odvětví, úzce souvisí se skutečností, že montážní firmy jsou závislé na solárních zařízeních. AFASE mimoto kritizovala Komisi kvůli tomu, že nevzala náležitě v úvahu průzkum, který provedla u svých členů, a podobný průzkum, který provedla Solar Trade Association ve Spojeném království, jež tuto závislost údajně dokládají.
(383)
Co se týká toho, že se Komise údajně nezabývala dopadem cla na pracovní místa, odkazuje se na výše uvedený 377. a 379. bod odůvodnění, které se zabývají tvrzeními ohledně dopadů opatření na pracovní místa v odvětví fotovoltaiky a v nichž se uznává, že z krátkodobého hlediska mohou být kvůli opatřením skutečně negativně dotčena pracovní místa v navazujícím odvětví.
(384)
Co se týká průzkumu AFASE a Solar Trade Association ze Spojeného království, v reakci na poskytnutí konečných informací byla zveřejněna rovněž totožnost společností, které odpověděly na dotazník. Průzkumy však vykazovaly nedostatky, jelikož některé odpovědi nebyly například úplné. Analýza průzkumů ukázala následující. Pokud jde o průzkum AFASE, za prvé se podotýká, že většina z 50 montážních firem, které odpověděly na dotazník, prohlásila, že působí výhradně na fotovoltaickém trhu. Patnáct z celkem 50 montážních firem prohlásilo, že do jisté míry působí rovněž v jiných oblastech nesouvisejících s fotovoltaikou, jako je montáž v oblasti topení, elektřiny a zařízení pro větrnou energii. V případě průzkumu ve Spojeném království vykonávalo 21 z celkem 31 společností ve Spojeném království, které odpověděly na dotazník, rovněž jiné činnosti než činnosti v oblasti fotovoltaiky. Tento výsledek ukazuje, že s ohledem na téměř polovinu společností připravujících projekty a montážních firem platí zjištění uvedená ve 247. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, která se týkají možnosti vykonávat jiné činnosti, jako je montáž v oblasti topení nebo elektřiny, instalatérství a jiná zařízení pro energii z obnovitelných zdrojů. Uznává se však, že tato možnost může existovat v menším rozsahu, než se předpokládalo v prozatímním nařízení. Zmírňující dopad na úbytek pracovních míst může být proto méně významný, než se předpokládalo původně. Za druhé, některé hospodářské subjekty, u nichž AFASE a Solar Trade Association ve Spojeném království provedly průzkum, používají výrobky vyráběné v Unii a některé po uložení opatření plánují nákup jiných než čínských výrobků, aby zamezily růstu cen. Jejich závislost na čínském dovozu a dopad opatření budou tudíž podle očekávání omezené, jelikož tyto hospodářské subjekty mají přístup k výrobkům vyráběným v Unii.
Za třetí, odhad dopadu opatření na podnikání všech hospodářských subjektů, které se zúčastnily průzkumu, neumožňuje vyvodit spolehlivé závěry, jelikož jejich hodnocení se velmi lišilo. Některé společnosti nebyly dokonce schopny tento dopad posoudit. Za čtvrté, rovněž odpovědi na otázku ohledně počtu fotovoltaických projektů, u nichž v případě cel hrozí zrušení, byl v průzkumu ve Spojeném království v rozmezí od „ne mnoho“ po „všechny projekty“. Některé hospodářské subjekty nebyly schopny odhad provést. V obou průzkumech mimoto chyběla otázka týkající se ziskovosti hospodářských subjektů, které odpověděly na dotazník, což je důležité pro posouzení možné absorpce růstu cen (pokud k němu dojde) v důsledku cla.
(385)
Jiné strany uvedly, že montážní firmy nemohou snadno změnit své činnosti nebo přejít na jiná zařízení související s obnovitelnými zdroji energie kvůli velmi rozdílným technologiím a know-how. Pokud by byla cla uložena, podnikání by ukončily. Po poskytnutí konečných informací toto tvrzení zopakovala jedna zúčastněná strana, která uvedla, že montážní firmy investovaly značné zdroje do specializace na odvětví fotovoltaiky, jako je zvláštní odborná příprava, což prokazuje, že se zaměřují především na odvětví fotovoltaiky a že nebudou schopny přejít snadno na jiné činnosti.
(386)
Toto tvrzení nebylo dostatečně doloženo, jelikož nebylo prokázáno, jaké znalosti musí montážní firmy získat a jak obtížné a nákladné je získání těchto znalostí. Bez ohledu na to orgány potvrzují, že montážní firmy vyvinuly know-how, které je specifické pro instalaci fotovoltaických modulů. Vývoj tohoto know-how je však poměrně nový a rozšiřuje základní odborné znalosti montážních firem týkající se montáže v oblasti elektřiny a topení, instalatérství atd. Know-how se vyvíjelo rovněž v reakci na nekalé praktiky, konkrétně masivní příliv dumpingového dovozu z ČLR. Bez ohledu na specializované dovednosti zaměstnanců montážních firem je toto tvrzení nutno posoudit souběžně s analýzou uvedenou výše ve 378. a 382. bodě odůvodnění, jež se týkala situace v oblasti zaměstnanosti v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie, která může být z krátkodobého hlediska negativně ovlivněna, avšak v důsledku udržitelného obchodu povede ve střednědobém až dlouhodobém horizontu k zvýšení zaměstnanosti v montážních firmách. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(387)
Několik stran zpochybnilo tvrzení týkající se schopnosti hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie absorbovat částečně možný růst cen, jak bylo uvedeno ve 247. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Rovněž tento argument nebyl dostatečně doložen, takže nebylo možné posoudit, nakolik je toto tvrzení pravdivé. Jak je uvedeno výše ve 374. bodě odůvodnění, ziskovost spolupracujících hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie přímo související s dotčeným výrobkem byla odhadnuta v průměru přibližně na 11 %, což dotyčným hospodářským subjektům umožňuje absorbovat alespoň částečně určitý růst cen, pokud k němu dojde. V této souvislosti se připomíná (jak bylo uvedeno výše ve 335. bodě odůvodnění), že ceny vykazují celkově klesající tendenci. Argument byl proto zamítnut.
(388)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany zopakovaly tvrzení ohledně vážného rizika poklesu poptávky po solárních produktech v Unii v důsledku opatření, což podle těchto stran hovoří proti uložení opatření. Jedna strana tvrdila, že solární energie v současnosti vykazuje vysokou cenovou pružnost poptávky a i omezený růst ceny solárních produktů povede k významnému snížení poptávky. Tato strana odhadla, že antidumpingové clo ve výši 30 % může poptávku dále snížit o 8 GW, zatímco clo ve výši 50 % by poptávku snížilo o 10 GW. Ve stejném duchu odkázala AFASE na studii, kterou provedl analytik trhu a která v roce 2013 rovněž předpokládá snížení poptávky až o 2 GW v důsledku 50 % cla, což je pokles v mnohem menším rozsahu.
(389)
Ačkoli během šetření předložily strany kromě výše uvedených scénářů různé další scénáře týkající se snížení poptávky, tyto neobsahovaly srovnatelné výsledky. I když nelze vyloučit, že clo může vést k snížení poptávky po fotovoltaických zařízeních, vyčíslení tohoto dopadu je obtížné vzhledem k různým prvkům, které ovlivňují přitažlivost fotovoltaických zařízení v Unii (viz např. 258. bod odůvodnění prozatímního nařízení). I kdyby v krátkodobém horizontu došlo k takovémuto poklesu poptávky, očekává se, že střednědobé a dlouhodobé přínosy vyplývající ze spravedlivého obchodu převáží nad krátkodobým negativním dopadem. Sama AFASE připustila, že posouzení přímé souvislosti mezi poptávkou a clem bude možné až po uložení cla. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(390)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 243. a 250. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Zjištění týkající se šesti poskytovatelů služeb, u nichž činnost související s fotovoltaikou představuje pouze malý zlomek jejich celkové činnosti (viz 370. bod odůvodnění), nemění závěr uvedený ve 250. bodě odůvodnění prozatímního nařízení stejně jako jej nemění odlišení činnosti, která přímo nesouvisí s dotčeným výrobkem, u sedmi společností připravujících projekty/montážních firem, jak je uvedeno v 374. bodě odůvodnění.
6. Zájem konečných uživatelů/spotřebitelů
(391)
Po poskytnutí prozatímních informací některé strany zopakovaly tvrzení, že cla zvýší cenu dotčeného výrobku. Dojde proto k poklesu poptávky po fotovoltaických zařízeních, jelikož ta budou pro spotřebitele příliš drahá a nebudou dostatečně přitažlivá pro ostatní investory.
(392)
Jak již bylo uvedeno výše ve 335. bodě odůvodnění, ačkoli v důsledku uložení opatření může dojít k dočasnému růstu cen, celkově ceny vykazují klesající tendenci, jak potvrdila řada veřejných zdrojů. Ačkoli je obtížné vyčíslit přesně případný růst cen v důsledku opatření a následný možný pokles poptávky, připomíná se řada skutečností. Za prvé, výrobek, který je předmětem šetření, představuje 50 % celkových nákladů na fotovoltaická zařízení, a clo může být proto přinejmenším částečně absorbováno. Za druhé, soutěžení výrobního odvětví Unie s výrobci ze třetích zemí, kteří již jsou přítomni na trhu Unie, pravděpodobně udrží ceny na nízké úrovni. Výrobní odvětví Unie by současně mělo být schopno dosáhnout lepších finančních výsledků kvůli úsporám z rozsahu vyplývajícím z lepšího využití výrobních závodů a nižších výrobních nákladů. Za třetí, poptávka po fotovoltaických zařízeních souvisí nejen s výší ceny výrobku, který je předmětem šetření, nýbrž rovněž s výší zaručených výkupních cen. Předpokládá se, že při současné nízké úrovni poptávky v porovnání s rokem 2011 a obdobím šetření by se zaručené výkupní ceny neměly snižovat stejně rychle jako v posuzovaném období, což umožní pokračující investice do fotovoltaických projektů. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(393)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana výše uvedené odůvodnění zpochybnila. Tato strana tvrdila, že trend klesajících cen nelze po uložení opatření udržet. Tato strana připomenula, že opatření představují velmi významné zvýšení nákladů, které nemůže být v plné výši vyrovnáno snížením nákladů nebo dovozem z jiných třetích zemí. Mimoto zopakovala, že výrobní odvětví Unie nebude moci uskutečnit nové investice do výrobních závodů a strojů a hospodářské subjekty navazující na hospodářské odvětví Unie mohou absorbovat jen malou část, dosahuje-li jejich zisk 11 %. Mimoto neexistují žádné důkazy, které by naznačovaly, že růst cen mohou vyrovnat zaručené výkupní ceny.
(394)
Připomíná se, že se v rozporu s tímto tvrzením neočekává, že růst cen vyplývající z opatření může být plně vyrovnán, nýbrž to, že je možné dočasné zvýšení cen po uložení opatření (viz 247. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Tento růst cen může vyplývat z rozdílu mezi čínskými dumpingovými cenami a cenami jiných než čínských výrobků. Informace získané během šetření však umožňují tvrdit, že případný růst cen může být částečně absorbován řadou faktorů, a to vzhledem k ziskům v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie ve výši 11 %. Co se týká tvrzení, že neexistují žádné důkazy, které naznačují, že by zaručené výkupní ceny mohly vyrovnat růst cen, lze přiměřeně předpokládat, že zaručené výkupní ceny budou postupem času upraveny v souladu s vývojem cen u projektů.
(395)
Jedna strana uvedla, že od března 2013 vzrostly ceny modulů v Evropě o 20 % a že od roku 2013 existuje značný nedostatek zásob. Toto tvrzení nebylo doloženo, přičemž naopak veřejné zdroje informací ve skutečnosti potvrzují poměrně stálé ceny ve druhém čtvrtletí roku 2013. I kdyby byly tyto informace pravdivé, odrážely by pouze skutečnost, že po zavedení celní evidence dovozu bylo zohledněno riziko možného antidumpingového cla. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(396)
Jiná strana tvrdila, že fotovoltaické projekty nezajistí pro investora návratnost, pokud nebude snižování zaručených výkupních cen odpovídat klesajícím nákladům na projekt, včetně ceny modulů, jelikož ty představují významnou část nákladů daného projektu. Za tímto účelem bylo uvedeno, že cla zpochybní životaschopnost mnoha fotovoltaických projektů, jelikož zvýší cenu.
(397)
Jak bylo uvedeno ve 335. bodě odůvodnění výše, ceny článků a modulů vykazují celkově klesající tendenci. Význam zaručených výkupních cen na trhu se snižuje, jelikož v řadě regionů bude pravděpodobně dosaženo cenové parity. Z těchto důvodů bylo tvrzení, že by cena fotovoltaických modulů mohla mít negativní dopad na fotovoltaické projekty, včetně otázky jejich životaschopnosti, zamítnuto.
(398)
Jedna zúčastněná strana poskytla interní model s cílem prokázat, že by v případě uložení cel byla životaschopnost mnoha fotovoltaických projektů ohrožena.
(399)
Tento model neumožňoval náležité vyčíslení, nakolik by se v případě vyšších cen článků a modulů mohla snížit přitažlivost investic do fotovoltaických zařízení (např. návratnost investic). Předpoklad, že by případné clo bylo zcela přeneseno na konečné uživatele nebo spotřebitele, který byl použit v uvedeném modelu, však vzhledem ke stávajícím ziskovým rozpětím hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie není pravděpodobný. Investiční rozhodnutí není mimoto založeno vždy pouze na ceně modulů, nýbrž závisí rovněž na mnoha jiných faktorech, včetně mimo jiné existence celkově příznivého rámce pro fotovoltaická zařízení v dané zemi, úrovně podpory resp. ceny elektřiny (v případě cenové parity). Tyto dodatečné faktory nejsou jako takové závislé na clu. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(400)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 252. a 254. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. Jiné argumenty
(401)
Po poskytnutí prozatímních informací bylo zopakováno tvrzení, že výrobní odvětví Unie není schopné zásobovat trh Unie a že trh Unie může zásobovat pouze ČLR.
(402)
Tímto tvrzením se zabýval 256. bod odůvodnění prozatímního nařízení. I v případě přijetí konzervativnějšího předpokladu ohledně výrobní kapacity Unie (viz 183. bod odůvodnění výše) by společná rezervní kapacita Unie a třetích zemí postačovala k doplnění možného poklesu čínského dovozu v krátkodobém horizontu. Ve střednědobém horizontu lze přiměřeně očekávat, že výrobní odvětví Unie rozšíří svou výrobní kapacitu, aby mohlo uspokojit poptávku, což mu umožní dosáhnout úspor z rozsahu, a to zase povede k dalšímu snižování cen. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(403)
Některé strany zopakovaly tvrzení týkající se problémů dosáhnout cílů Komise v oblasti energie z obnovitelných zdrojů, které jsou stanoveny pro rok 2020, pokud budou uložena cla. Tímto tvrzením se zabývalo již prozatímní nařízení (257. až 259. bod odůvodnění), proto vzhledem k neexistenci dalších informací se potvrzuje 257. a 259. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8. Závěr ohledně zájmu Unie
(404)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzuje hodnocení uvedené ve 260. a 261. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(405)
Neexistují proto přesvědčivé důvody proti uložení konečných opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(406)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena konečná antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(407)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která je působena výrobcům v Unii, aniž by přitom byla překročena zjištěná dumpingová rozpětí.
(408)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zpochybnila 10 % ziskové rozpětí použité k výpočtu úrovně pro odstranění újmy a tvrdila, že je pro toto výrobní odvětví za současné situace na trhu příliš vysoké a že bylo použito pro moduly i pro články. Podotýká se, že právním kritériem pro stanovení zisku před zdaněním za účelem výpočtu úrovně pro odstranění újmy je to, zda by tohoto zisku mohlo dané výrobní odvětví přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingu. V souladu s judikaturou Tribunálu je takovýmto ziskem zisk, jehož bylo dosaženo na počátku posuzovaného období, tj. před nárůstem dumpingového dovozu. Cílový zisk byl proto upraven na 8 %, a to na základě váženého průměru zisku, jehož výrobní odvětví Unie dosáhlo u modulů a článků v roce 2009 a 2010, kdy bylo ziskové.
(409)
Po poskytnutí konečných informací výrobní odvětví Unie uvedlo, že by se jako úroveň ziskovosti, kterou mohlo výrobní odvětví Unie přiměřeně dosáhnout bez dumpingu, měla použít ziskovost v roce 2010, a nikoli průměrné ziskové rozpětí za roky 2009 a 2010. V této souvislosti se tvrdilo, že ziskovost v roce 2009 byla nedostatečná a situace v těchto dvou letech se jednoznačně lišila, zejména vzhledem k vývoji spotřeby v roce 2010, která v uvedeném roce účinky dumpingu zmírnila. V tomto ohledu je třeba uvést, že při stanovování úrovně pro odstranění újmy není důležité, zda bylo průměrné ziskové rozpětí dosažené výrobním odvětvím Unie „dostatečné“. Jak je uvedeno ve 264. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, úroveň pro odstranění újmy by měla být založena na zisku, jehož lze přiměřeně dosáhnout bez dumpingového dovozu. V souladu s běžnou praxí orgány při šetření usuzují, že této úrovně bylo dosaženo na počátku posuzovaného období. Jelikož v tomto případě zaznamenalo výrobní odvětví Unie u prodeje článků ztráty již na počátku posuzovaného období v roce 2009, nebyla tato metodika vhodná a považovalo se za spolehlivější vycházet při stanovení úrovně pro odstranění újmy z průměrného ziskového rozpětí v prvním a druhém roce posuzovaného období. V této souvislosti se rovněž usuzovalo, že není podstatné, že se situace v těchto dvou letech lišila.
(410)
Jiná zúčastněná strana zopakovala, že by pro moduly a články měl být stanoven rozdílný cílový zisk, jelikož ziskovost u těchto typů výrobků vykazovala v posuzovaném období rozdílnou tendenci. Ačkoli ukazatele byly pro každý typ výrobku uvedeny zvlášť, závěry vyvozené pro každý ukazatel se vztahují na celý výrobek, který je předmětem šetření. Připomíná se rovněž, že moduly a články představují jediný výrobek, a proto dumpingová rozpětí a úroveň pro odstranění újmy byly stanoveny na tomto základě.
(411)
Na vypočítaná rozpětí újmy měly mimoto dopad náklady po dovozu u revidovaného vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení (jenž byl pozměněn z důvodů objasněných ve 21. bodě odůvodnění). Všechna rozpětí cenového podbízení byla ovlivněna opravou cen CIF, vyloučením destiček a novým cílovým ziskem.
(412)
Jedna strana tvrdila, že se prodej výrobců v Unii zařazených do vzorku zaměřoval na dražší segment trhu, jako je segment zařízení pro obytné budovy/malých komerčních zařízení, který přitahoval vyšší zaručené výkupní ceny, a navrhla, aby byly prodejní ceny výrobního odvětví Unie odpovídajícím způsobem upraveny. Je třeba podotknout, že by toto tvrzení nemělo být pro výpočet rozpětí újmy rozhodující, jelikož šetření prokázalo, že výrobci v Unii nebyli ziskoví.
(413)
Jelikož s ohledem na úroveň pro odstranění újmy nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se metodika popsaná ve 263. až 266. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Konečná opatření
(414)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie se v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení usuzuje, že by na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházejících nebo odesílaných z ČLR měla být uložena konečná antidumpingová opatření, a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V daném případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných rozpětí újmy.
(415)
Podotýká se, že souběžně s antidumpingovým řízením probíhalo antisubvenční řízení. Vzhledem k použití pravidla nižšího cla a skutečnosti, že konečná subvenční rozpětí jsou nižší než úroveň pro odstranění újmy, se považuje za vhodné uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni stanovených konečných subvenčních rozpětí a poté uložit konečné antidumpingové clo do příslušné úrovně pro odstranění újmy. Na základě výše uvedených skutečností je celní sazba, která budou uložena, stanovena takto:
Společnost
Subvenční rozpětí
Dumpingo-vé rozpětí
Úroveň pro odstranění újmy
Vyrovná-vací clo
Anti-dumpingové clo
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
90,3 %
48,2 %
3,5 %
44,7 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
de minimis
111,5 %
64,9 %
0,0 %
64,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
91,9 %
58,2 %
11,5 %
46,7 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
97,5 %
56,5 %
5,0 %
51,5 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
88,1 %
47,7 %
6,5 %
41,2 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
6,4 %
53,8 %
33,7 %
6,4 %
27,3 %
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
4,6 %
88,1 %
47,7 %
4,6 %
43,1 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi SunShine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
73,2 %
46,3 %
4,9 %
41,4 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
93,3 %
41,8 %
6,3 %
35,5 %
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření (s výjimkou společností, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013 (18)) (příloha I)
6,4 %
88,1 %
47,7 %
6,4 %
41,3 %
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013 (příloha II)
11,5 %
88,1 %
47,7 %
11,5 %
36,2 %
Všechny ostatní společnosti
11,5 %
111,5 %
64,9 %
11,5 %
53,4 %
(416)
Individuální sazby antidumpingového cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav zjištěný během šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z ČLR a vyrobených těmito společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení spolu se svým názvem, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(417)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že vážené průměrné clo pro společnosti uvedené v příloze I a příloze II je v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož je údajně založeno na váženém průměru cel vypočítaných zvlášť pro vyvážející výrobce článků a modulů zařazené do vzorku. Toto hodnocení však není správné. Pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byla vypočítána jednotná celní sazba pro jejich veškerý vývoz dotčeného výrobku - a většina vyvážejících výrobců vyvážela články i moduly. Hodnocení, že cla byla vypočítána zvlášť pro vyvážející výrobce článků a modulů, proto není správné, a toto tvrzení nelze uznat.
(418)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení předpisů. V rámci takového šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(419)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech příslušné společnosti v souvislosti s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, například spojených s takovou změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(420)
Aby bylo zajištěno rovné zacházení pro nové vývozce a spolupracující společnosti nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I a příloze II tohoto nařízení, mělo by se vážené průměrné clo uložené posledně jmenovaným společnostem vztahovat i na všechny nové vývozce, kteří by jinak měli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(421)
Opatření se ukládají proto, aby bylo výrobcům v Unii umožněno překonat účinky dumpingu působícího újmu. Pokud by nastala počáteční nerovnováha mezi možným prospěchem pro výrobce v Unii a náklady pro ostatní hospodářské subjekty v Unii, mohla by být vyrovnána tím, že se zvýší a/nebo znovu zahájí výroba v Unii.
(422)
Předpokládaný scénář týkající se vyšší výroby v Unii však nemusí být v souladu s vývojem na tomto nestabilním trhu. Jak je uvedeno ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, spotřeba modulů v Unii mezi rokem 2009 a 2011 vzrostla o 264 % a během šestiměsíčního období mezi rokem 2011 a obdobím šetření se snížila o 43 procentních bodů. Tato nestabilita je ještě patrnější při srovnání období od roku 2006 do roku 2011, kdy spotřeba modulů v Unii vzrostla z méně než 1 GW na téměř 20 GW, což představuje nárůst okolo 2 000 %, a to za pouhých pět let. Předpokládá se, že tato nestabilita bude pokračovat, a odhady zveřejněné obchodními sdruženími ukazují rozdíly mezi různými scénáři ve výši 100 % a více i ve střednědobém horizontu, tj. pro roky 2014-2015.
(423)
Za těchto výjimečných podmínek se tedy považuje za vhodné omezit dobu trvání opatření pouze na dva roky.
(424)
Tato doba by měla být pro výrobce v Unii dostatečná na to, aby zvýšili a/nebo znovu zahájili výrobu, aniž by současně vážně ohrozila situaci ostatních hospodářských subjektů v Unii. Má se za to, že dvouleté období bude nejvhodnější pro analýzu toho, zda v důsledku uložení opatření skutečně došlo k zvýšení výroby v Evropě, a tím byly vyváženy negativní dopady na ostatní hospodářské subjekty v Unii.
(425)
Po poskytnutí konečných informací jeden výrobce v Unii uvedl, že doba trvání omezená na dva roky je příliš krátká na to, aby bylo možno překonat způsobenou újmu. Mimoto se uvádělo, že dvouletá doba trvání výrobcům v Unii neumožní předložit obchodní plány pro tento a příští hospodářský rok. V této souvislosti se uvádí, že opatření potrvají do prosince 2015, což by mělo postačovat, aby výrobci v Unii předložili obchodní plány do roku 2015.
(426)
Výrobce v Unii mimoto nezpochybnil důvody pro omezení doby trvání na dva roky, zejména nestabilitu trhu. Výrobce dokonce výslovně ocenil přezkum v případě, že opatření bude nutné změnit kvůli změněné situaci na trhu. Jelikož pravděpodobnost změny tržních podmínek během dvou let je na tomto nestabilním trhu vysoká, považovalo se za vhodné omezit opatření zpočátku na dva roky.
(427)
Po poskytnutí konečných informací žadatel uvedl, že dvouleté období nepostačuje pro investice do výroby, a odkázal na 424. bod odůvodnění. Kvůli značné rezervní kapacitě výrobního odvětví Unie lze zvýšení výroby dosáhnout lepším využitím stávajících výrobních kapacit, což by mělo být možné bez významných dodatečných investic.
(428)
Žadatel rovněž uvedl, že uložení konečného antidumpingového cla na dobu dvou let nepostačuje k tomu, aby mohlo výrobní odvětví Unie překonat účinky předchozího dumpingu. Uložení antidumpingového cla však nemůže pohlížet pouze na zájmy samotného výrobního odvětví Unie, nýbrž musí možný přínos pro výrobce v Unii porovnat s náklady pro ostatní hospodářské subjekty v Unii. Na tomto základě je rozhodnutí omezit opatření na dva roky zachováno.
(429)
Všem stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházejících nebo odesílaných z ČLR a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (poskytnutí konečných informací). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k poskytnutí konečných informací předložit připomínky.
(430)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
3. Zpětná působnost
(431)
Pokud jde o možné uplatňování antidumpingových opatření se zpětnou působností, je třeba posoudit kritéria stanovená v čl. 10 odst. 4 základního nařízení. Podle čl. 10 odst. 4 písm. b) je jedním z hlavních kritérií, které musí být splněno, „podstatné zvýšení vývozu“, a to „vedle výše vývozu, která způsobila újmu během šetřeného období“.
(432)
Srovnání průměrného měsíčního dovozu (19) modulů a článků s průměrným měsíčním dovozem za období celní evidence (březen 2013-červen 2013) ukazuje prudký pokles objemu dovozu po období šetření. Jak je uvedeno ve 110. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, průměrné měsíční dovážené množství čínských modulů a článků činilo v období šetření 1 250 MW (20). Pro srovnání, během období celní evidence byl průměrný měsíční objem dovozu čínských modulů a článků přibližně pouze poloviční.
(433)
Vzhledem k nestabilní povaze trhu by podstatné zvýšení vývozu mohlo být alternativně posouzeno v relativním vyjádření namísto absolutního vyjádření. Za účelem posouzení, zda došlo k podstatnému zvýšení dovozu v relativním vyjádření, je třeba srovnat objemy dovozu se spotřebou na trhu Unie, tj. spotřeba by se musela snižovat podstatně rychlejším tempem než čínský dovoz. Jelikož objem dovozu čínských modulů a článků v období celní evidence byl v porovnání s objemem během období šetření pouze poloviční, musel by být pokles spotřeby podstatně vyšší než 50 %. Ačkoli přesné údaje o spotřebě v období celní evidence nejsou k dispozici, neexistují žádné signály, že by se spotřeba snížila o více než 50 %.
(434)
Z výše uvedených důvodů není kritérium týkající se podstatného zvýšení dovozu splněno. Vyvozuje se proto závěr, že konečné antidumpingové clo nebude uloženo se zpětnou platností přede dnem použitelnosti prozatímních opatření.
H. PODOBA OPATŘENÍ
(435)
Po přijetí prozatímních antidumpingových opatření nabídla skupina spolupracujících vyvážejících výrobců, včetně společností ve spojení v ČLR a v Evropské unii, spolu s CCCME společný cenový závazek podle čl. 8 odst. 1 základního nařízení. Nabídku závazku podpořily rovněž čínské orgány.
(436)
Komise nabídku přezkoumala a rozhodnutím 2013/423/EU nabídku závazku přijala. Jak bylo uvedeno ve 3., 4. a 7. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, s cílem posoudit, zda cenový závazek odstraňuje škodlivé účinky dumpingu, analyzovala Komise změněné podmínky na trhu, které jsou trvalé povahy a které se týkaly mimo jiné stávajících vývozních cen a úrovně pro odstranění újmy, s ohledem na niž bylo zjištěno, že je nižší než úroveň dumpingu.
(437)
Po přijetí rozhodnutí 2013/423/EU vyvážející výrobci společně s CCCME předložili oznámení týkající se změny původní nabídky závazku. Požádali o revizi závazku tak, aby se zohlednilo vyloučení destiček z definice výrobku, jak bylo popsáno v 31. a 72. bodě odůvodnění. Ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 2 základního nařízení mimoto požádala řada dalších vývozců o zařazení do závazku.
(438)
Prováděcím rozhodnutím 2013/707/EU potvrdila Komise s ohledem na konečná cla přijetí závazku, který nabídli vývozci uvedení v příloze zmíněného rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů), v současnosti kódů KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, ledaže jsou v tranzitu ve smyslu článku V GATT.
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články),
-
moduly nebo panely s výstupním stejnosměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Celní sazba
Doplňkový kód TARIC
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
44,7 %
B791
Delsolar (Wujiang) Ltd
64,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
46,7 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
46,7 %
B927
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
51,5 %
B794
Jinko Solar Co.Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
41,2 %
B845
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
27,3 %
B795
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
43,1 %
B921
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
41,4 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
35,5 %
B797
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření (s výjimkou společností, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013) (příloha I)
41,3 %
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013 (příloha II)
36,2 %
Všechny ostatní společnosti
53,4 %
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
4. Pokud jakýkoli nový vyvážející výrobce z Čínské lidové republiky poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (období šetření) nevyvážel zboží popsané v odstavci 1 do Unie,
-
není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem v Čínské lidové republice, na něž se vztahují antidumpingová opatření uložená tímto nařízením,
-
po skončení období šetření, na němž jsou založena tato opatření, buď vyvezl dotčený výrobek do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie,
může být odstavec 2 změněn zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na nějž se tudíž vztahuje vážená průměrná celní sazba ve výši 41,3 %.
Článek 2
1. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 513/2013 na dovoz destiček (tloušťka destiček nepřesahuje 400 mikrometrů) a modulů nebo panelů s výstupním stejnoměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určených výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon, pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky se uvolňují.
2. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 513/2013 na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů), v současnosti kódů KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8501231200281, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, ledaže jsou v tranzitu ve smyslu článku V GATT, se vybírají s konečnou platností. Zajištěné částky, které převyšují konečnou sazbu antidumpingových cel, se uvolňují.
Článek 3
1. Dovoz, pro nějž bylo předloženo prohlášení k propuštění do volného oběhu v případě výrobků v současnosti kódu KN ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a na nějž jsou vystaveny faktury společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, je osvobozen od antidumpingového cla uloženého podle článku 1, pokud:
a)
společnost uvedená v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU vyrobila, dodala a fakturovala výše uvedené výrobky přímo nebo prostřednictvím své společnosti ve spojení, která je rovněž uvedena v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, buď svým společnostem ve spojení v Unii, které působí jako dovozci a propouštějí zboží do volného oběhu v Unii, nebo prvnímu nezávislému odběrateli, který působí jako dovozce a propouští zboží do volného oběhu v Unii, a
b)
k tomuto dovozu je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň údaje a prohlášení uvedené v příloze III tohoto nařízení a
c)
k tomuto dovozu je přiloženo osvědčení o vývozním závazku podle přílohy IV tohoto nařízení a
d)
zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře.
2. Přijetím prohlášení o propuštění do volného oběhu vzniká celní dluh:
a)
pokud je u dovozu popsaného v odstavci 1 zjištěno, že není splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci; nebo
b)
pokud Komise zruší přijetí závazku podle čl. 8 odst. 9 nařízení (ES) č. 1225/2009 prostřednictvím nařízení nebo rozhodnutí, které odkazuje na konkrétní transakce, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.
Článek 4
Společnosti, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, a s výhradou určitých podmínek v ní uvedených, vystaví faktury rovněž u transakcí, které nejsou osvobozeny od antidumpingového cla. Tato faktura je obchodní faktura obsahující alespoň údaje uvedené v příloze V tohoto nařízení.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se do 7. prosince 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. prosince 2013.
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 1238/2013
od 2. prosinca 2013.
o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 9. stavak 4. i članak 14. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
A. POSTUPAK
1. Privremene mjere
(1)
Europska komisija („Komisija”) uvela je Uredbom (EU) br. 513/2013 (2) („Privremena uredba”) privremene antidampinške pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (npr. ćelija i pločica) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine („NRK” ili „dotična država”).
(2)
Ispitni postupak pokrenut je nakon što je EU ProSun („podnositelj pritužbe”) 25. srpnja 2012. uložio pritužbu u ime proizvođača koji predstavljaju više od 25 % ukupne proizvodnje kristalnih silicijskih fotonaponskih („PV”) modula i ključnih elemenata u Uniji. Pritužba je sadržavala dokaz prima facie dampinga navedenog proizvoda i materijalne štete koja je iz toga proizašla i koja se smatrala dostatnom za opravdanje pokretanja ispitnog postupka.
2. Evidentiranje
(3)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (3) Privremene uredbe, nastavno na zahtjev podnositelja pritužbe koji je bio potkrijepljen potrebnim dokazima, Komisija je 1. ožujka 2013. donijela Uredbu (EU) br. 182/2013 (3) o uvjetovanju evidentiranjem od 6. ožujka 2013. uvoza kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija i pločica) podrijetlom ili poslanih iz Republike Kine. Privremenom uredbom obustavljeno je evidentiranje uvoza za potrebe antidampinškog ispitnog postupka u skladu s člankom 14. stavkom 5. Osnovne uredbe jer je privremenom antidampinškom pristojbom postignuta zaštita od dampinškog uvoza.
(4)
Neke zainteresirane stranke tvrdile su da je odluka o evidentiranju uvoza neosnovana jer nisu ispunjeni uvjeti prema članku 14. stavku 5. Osnovne uredbe. Međutim, te tvrdnje nisu potkrijepljene dokazima ili utemeljene na činjeničnim dokazima. U vrijeme donošenja odluke o obveznom evidentiranju uvoza Komisija je raspolagala dovoljnim dokazima prima facie koji opravdavaju potrebu za evidentiranjem uvoza, posebno nagli porast uvoza u apsolutnom iznosu kao i tržišnog udjela. Stoga je tvrdnje u tom pogledu trebalo odbaciti.
3. Preuzimanje obveze u vezi s privremenim pristojbama
(5)
Odlukom Komisije 2013/423/EU (4) Komisija je prihvatila preuzimanje obveze koje su ponudili proizvođači izvoznici zajedno s Kineskom trgovačkom komorom za uvoz i izvoz strojeva i elektroničkih proizvoda („CCCME”).
4. Daljnji postupak
(6)
Nakon objave bitnih činjenica i razmatranja na temelju kojih je donesena odluka o primjeni privremenih antidampinških mjera („privremena objava”), kineska vlada i nekoliko zainteresiranih stranaka dostavilo je pisane podneske u kojima su iznijeli svoje stavove o privremenim nalazima. Strankama koje su to zatražile dana je mogućnost da budu saslušane. Udruga za pristupačnu solarnu energiju („AFASE”), koji zastupa uvoznike te subjekte koji se nalaze više i one koji se nalaze niže u poslovnom lancu i jednog uvoznika zatražila je usmenu raspravu, što joj je i omogućeno u prisutnosti službenika Glavne uprave za trgovinu nadležnog za usmena saslušanja.
(7)
Komisija je i dalje prikupljala i provjeravala sve informacije koje je smatrala potrebnima za svoje konačne nalaze. Razmotrene su pisane i usmene primjedbe zainteresiranih stranaka te su, prema potrebi, u skladu s tim izmijenjeni privremeni nalazi.
(8)
Uz to su obavljeni i posjeti radi provjere u poslovnim prostorijama sljedećih trgovačkih društava:
(i)
Subjekti koji se nalaze niže u poslovnom lancu
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugal,
-
Sunedison Spain Construction, Madrid, Španjolska
(ii)
Nezavisni savjetnik
-
Europressedienst, Bonn, Njemačka
(9)
Udruga AFASE dovela je u pitanje pravnu osnovu posjeta radi provjere obavljene u poslovnim prostorijama Europressedienstazbog toga što on nije zainteresirana stranka u ovom ispitnom postupku i stoga se na njega ne primjenjuje članak 16. Osnovne uredbe. Europapressedienst je, kao što je navedeno u uvodnim izjavama (99) i (120) Privremene uredbe, dostavio informacije o makroekonomskim pokazateljima. Razjašnjeno je da je Komisija provela izravne provjere u poslovnim prostorijama Europressediensta zbog načela dobre uprave kako bi se provjerila pouzdanost i točnost podataka na kojima je Komisija temeljila svoje nalaze.
(10)
Kineska vlada ponovila je tvrdnju da su povrijeđena njezina prava na obranu u pogledu pristupa spisima za zainteresirane strankezato što: i. su bez navođenja „opravdanog razloga” nedostajali podaci iz spisa koji nisu povjerljivi ili u spisima nisu osigurani dovoljno detaljni sažeci ili iznimno nisu navedeni razlozi zbog kojih nisu osigurani sažeci koji nisu povjerljivi, ii. je nedostajala cjelokupna verzija odgovora na upitnik proizvođača iz Unije koja nije povjerljiva i iii. su rokovi za stavljanje na raspolaganje zainteresiranim strankama verzija upitnika s odgovorima proizvođača iz Unije koje nisu povjerljive bili pretjerani.
(11)
i. U pogledu tvrdnje da su u otvorenom spisu nedostajale informacije, zainteresirana stranka nije točno navela o kojim je informacijama riječ. ii. Njezina tvrdnja da na raspolaganje nije stavljena cjelokupna verzija odgovora na upitnik koja nije povjerljiva nije točna. iii. U pogledu rokova za stavljanje na raspolaganje zainteresiranim strankama upitnika s odgovorima proizvođača iz Unije obuhvaćenih uzorkomi koji nisu povjerljivi, dotičnoj je stranci objašnjeno da su upitnici dodani u spis koji nije povjerljiv tek nakon provjere njihove potpunosti i osnovanosti sažetaka. Kako bi se zaštitilo pravo proizvođača iz Unije na zaštitu identiteta, provjereno je da se verzijama upitnika koje nisu povjerljive doista nije otkrivao identitet dotičnih proizvođača iz Unije. Stoga su u nekim slučajevima stranke koje su dostavile upitnike trebale na odgovarajući način ispraviti verzije upitnika koje nisu povjerljive prije nego što ih se moglo staviti na raspolaganje zainteresiranim strankama.
(12)
U svakom slučaju, smatra se da to ni na koji način nije utjecalo na pravo na obranu zainteresiranih stranaka. Komisija je svim zainteresiranim strankama omogućila da na vrijeme iznesu primjedbe na informacije iz otvorenog spisa tako da bi se njihove primjedbe, ukoliko su potkrijepljene dokazima i opravdane, mogle uzeti u obzir prije donošenja bilo kakvih zaključaka u ispitnom postupku. Zainteresirana stranka je i nakon privremene i konačne objave imala sve mogućnosti da iznese primjedbe o upitnicima koje su dostavili proizvođači iz Unije obuhvaćeniuzorkom. Stoga valja napomenuti da su zainteresirane stranke, čak i ako su se objave i pristup otvorenom spisu temeljili na različitim pravnim odredbama, imale dovoljno prilika za iznošenje primjedbi o svim informacijama koje su dostavile stranke u ispitnom postupku. Stoga se ta tvrdnja morala odbaciti.
(13)
Sve zainteresirane stranke obaviještene su o bitnim činjenicama i okolnostima na temelju kojih se namjeravalo preporučiti uvođenje konačne antidampinške pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i njihovih ključnih sastavnih dijelova (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine i konačnog prikupljanja iznosa osiguranih privremenom pristojbom („konačna objava”). Svim je strankama dodijeljen rok unutar kojeg su mogle iznijeti primjedbe na konačnu objavu.
(14)
Primjedbe koje su dostavile zainteresirane stranke razmotrene su i, prema potrebi, uzete u obzir.
5. Preuzimanje obveze u vezi s konačnim pristojbama
(15)
Nakon konačne objave Komisija je zaprimila izmijenjenu ponudu za preuzimanje obveze proizvođača izvoznika zajedno s CCCME-om, koja se odnosi i na usporedni antisubvencijski ispitni postupak. Provedbenom odlukom Komisije 2013/707/EU (5) od 4. prosinca 2013. o potvrdi prihvaćanje preuzete obveze u vezi s antidampinškim i antisubvencijskim mjerama koje se odnose na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine za vrijeme primjene konačnih mjera, Komisija je potvrdila to preuzimanje obveze.
6. Stranke na koje se postupak odnosi
(a) Odabir uzorka proizvođača iz Unije
(16)
Nakon uvođenja privremenih mjera neke zainteresirane stranke ponovile su argument da ih je prekomjerna primjena klauzula o povjerljivosti onemogućila u dostavi primjedbe o odabiru uzorka proizvođača iz Unije i time u ostvarivanju njihovih prava na obranu na odgovarajući način. Komisija je na to pitanje već odgovorila u uvodnoj izjavi (9) Privremene uredbe. Budući da o tom pitanju nisu dostavljene nove informacije, potvrđuju se zaključci iz uvodne izjave (9) Privremene uredbe.
(17)
Kineska vlada ponovila je svoju tvrdnju da primjena klauzula o povjerljivosti u vezi s imenima podnositelja pritužbi i proizvođača iz Unije obuhvaćenih uzorkom nije opravdana. Kao što je već navedeno u uvodnoj izjavi (9) Privremene uredbe, proizvođači iz Unije zahtijevali su da njihovi nazivi budu povjerljivi zbog rizika od protumjera. Komisija je smatrala da su ti zahtjevi bili dostatno potkrijepljeni te ih je odobrila. Informacije dostavljene Komisiji kako bi se potkrijepile tvrdnje o riziku od protumjera ne mogu se otkriti trećim strankama jer bi se takvom otkrivanjem poništila svrha zahtjeva za povjerljivošću. Osim toga, u slučaju u kojem je, prema navodima kineske vlade, proizvođač iz Unije preispitao svoj položaj i zahtjevom za pokretanje postupka pred Sudom protiv Privremene uredbe otkrio svoj identitet, više ne postoji osnova za otkrivanje podataka na temelju kojih je zajamčena anonimnost jer je njegov identitet otkriven.
(18)
Nakon privremenog otkrivanja jedna zainteresirana stranka ponovila je da podaci na kojima se temeljio odabir uzorka nisu bili pouzdani, ali bez da je o tome dostavila bilo kakve nove dokaze. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(19)
Nakon konačnog otkrivanja, CCCME je ponovio svoje argumente o metodi kojom je izvršen odabir privremenog uzorka proizvođača iz Unije. CCCME osobito tvrdi da institucije nisu u obzir uzele 120 proizvođača. Komisija je na to pitanje već odgovorila u uvodnoj izjavi (9) Privremene uredbe. Osim toga, institucije su provjerile djelatnosti trgovačkih društava s popisa. Pokazalo se da su popisom obuhvaćeni montažeri, distributeri, povezani uvoznici i proizvođač izvoznik iz Kine, Tajvana i Indije. Time se dakle nije moglo pokazati da su institucije previdjele znatan broj proizvođača iz Unije. Osim toga, CCCME nije naveo druge brojke kojima bi doveo u pitanje ukupnu proizvodnju Unije niti je istaknuo ikakve dokaze koji bi ukazivali na možebitni utjecaj na reprezentativnost uzorka jer nijedan od navodnih dodatnih proizvođača iz Unije, čak i da je bio poznat Komisiji, ne bi bio uključen u uzorak.
(20)
Nakon isključenja pločica iz definicije dotičnog proizvoda, a time i iz obuhvata ovog ispitnog postupka kako se navodi u uvodnoj izjavi (32), konačni uzorak činilo je osam proizvođača iz Unije. Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu odabira uzorka proizvođača iz Unije, potvrđuju se nalazi iz uvodnih izjava (7) i (10) Privremene uredbe kako su prethodno izmijenjeni.
(b) Odabir uzorka nepovezanih uvoznika
(21)
Nakon uvođenja privremenih mjera, kao što se navodi u uvodnoj izjavi (12) Privremene uredbe, Komisija je stupila u kontakt s drugim uvoznicima koji su već surađivali u početnoj fazi ispitnog postupka dostavljanjem osnovnih informacija o svojim djelatnostima povezanima s proizvodom iz ispitnog postupka tijekom razdoblja ispitnog postupka, kao što je navedeno u Obavijesti o pokretanju postupka. Svrha toga bila je utvrditi mogućnost povećanja uzorka nepovezanih uvoznika. Javilo se šest trgovačkih društava koja spadaju među nepovezane uvoznike koji trguju dotičnim proizvodom (tj. proizvod kupuju i zatim ga preprodaju) i bila su spremna dalje surađivati u okviru ispitnog postupka. Od tih šest društava pet ih je odgovorilo u roku. Od pet primljenih odgovora samo su tri bila dostatno potpuna i omogućila su svrhovitu ocjenu. Na temelju toga povećan je uzorak nepovezanih uvoznika te je sada obuhvaćao četiri uvoznika modula koji su činili 2 % do 5 % ukupnog uvoza iz dotične zemlje. Uzimajući u obzir strukturu nepovezanih uvoznika, koji su uglavnom mala i srednja trgovačka društva, nije bilo moguće izraditi uzorak koji predstavlja veći udjel s obzirom na ograničena sredstva kojima institucije raspolažu.
(22)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu odabira uzorka nepovezanih uvoznika, potvrđuju se uvodne izjave (11) i (12) Privremene uredbe kako su prethodno izmijenjene.
(c) Odabir uzoraka proizvođača izvoznika
(23)
Nakon privremene objave brojna trgovačka društva koja nisu bila obuhvaćena uzorkom dostavila su primjedbe tvrdeći da je njihov položaj različit od društava obuhvaćenih uzorkom. Ustvrdili su da bi slijedom toga na njih trebale primjenjivati pojedinačne stope pristojbe u skladu s člankom 17. stavkom 3. Osnovne uredbe. Međutim, zbog velikog broja trgovačkih društava koja surađuju (često skupine trgovačkih društava), nije bilo moguće pojedinačno istraživati sva trgovačka društva. Stoga se na ta trgovačka društva, u skladu s člankom 9. stavkom 6., primjenjuje ponderirana prosječna pristojba trgovačkih društava obuhvaćenih uzorkom.
(24)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu odabira uzorka proizvođača izvoznika, potvrđuju se uvodne izjave (11) i (12) Privremene uredbe.
7. Razdoblje ispitnog postupka i razmatrano razdoblje
(25)
Kako je određeno u uvodnoj izjavi (19) Privremene uredbe, ispitni postupak u vezi s dampingom i štetom obuhvatio je razdoblje od 1. srpnja 2011. do 30. lipnja 2012. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). Ispitivanje kretanja važnih za procjenu štete obuhvatilo je razdoblje od 2009. do kraja razdoblja ispitnog postupka („razmatrano razdoblje”).
B. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
1. Uvod
(26)
Kako je određeno u uvodnim izjavama (20) do (49) Privremene uredbe, privremena definicija dotičnog proizvoda je sljedeća: kristalni silicijski fotonaponski moduli ili ploče te ćelije i pločice vrste koja se rabi u kristalnim silicijskim fotonaponskim modulima ili pločama, podrijetlom ili poslani iz NRK-a. Ćelije i pločice debljine su koja ne prelazi 400 mikrometara. Navedeni je proizvod trenutačno obuhvaćen oznakama KN-a ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 i ex 8541 40 90 („dotični proizvod”).
(27)
Sljedeće vrste proizvoda isključene su iz definicije dotičnog proizvoda:
-
solarni punjači koji se sastoje od manje od šest ćelija, prijenosni su i opskrbljuju uređaje energijom ili pune baterije;
-
tankoslojni fotonaponski proizvodi;
-
kristalni silicijski fotonaponski proizvodi koji su trajno integrirani u električnu robu kada funkcija električne robe nije proizvodnja energije i kada navedena električna roba koristi električnu energiju proizvedenu pomoću integriranih kristalnih silicijskih fotonaponskih ćelija.
2. Tvrdnje u vezi s opsegom proizvoda
2.1. Izuzeće za pločice
(28)
Nakon privremene objave, zainteresirane stranke tvrdile su da iz opsega proizvoda treba brisati pločice jer pločice nemaju jednaka osnovna fizikalna, kemijska i tehnička svojstva kao ćelije i moduli. Uz argumente iznesene tijekom privremene faze, nakon privremene objave iznesena su u vezi s tim i dva dodatna argumenta.
(29)
Prvo, zainteresirane su stranke ustvrdile da se pločice mogu koristiti i za druge namjene osim za proizvodnju ćelija, posebno za proizvodnju integriranih sklopova i ostalih mikro uređaja. Potrebno je s tim u vezi napomenuti da nisu sve pločice obuhvaćene opsegom proizvoda u ovom ispitnom postupku, koji je ograničen na „pločice vrste koja se rabi u kristalnim silicijskim fotonaponskim modulima ili pločama”, a te su pločice „debljine koja ne prelazi 400 mikrometara”. Iako se pločice rabe i za druge primjene, ispitni postupak nikad nije obuhvaćao pločice koje se rabe u proizvodnji drugih proizvoda poput integriranih sklopova. Osim toga, nijedan proizvođač, uvoznik ili korisnik na tržištu drugih vrsta pločica nije se javio s tvrdnjom da će na njihove pločice primjenjivati obvezno evidentiranje ili privremene antidampinške pristojbe. Stoga je potvrđeno da navedene druge vrste pločica nisu obuhvaćene opsegom proizvoda iz ovog ispitnog postupka. To istovremeno dokazuje da pločice nemaju uvijek jednaku krajnju upotrebu kao ćelije i moduli.
(30)
Drugo, zainteresirane stranke ustvrdile su da neprerađene pločice nemaju nijedno od bitnih električnih svojstava kojima se solarne ćelije i moduli razlikuju od ostalih proizvoda. Osobito, pločice nemaju sposobnost proizvodnje električne energije iz sunčevog svjetla, što je ključno svojstvo kristalnih fotonaponskih ćelija i modula.
(31)
Ta se tvrdnja može prihvatiti. Doista, nakon dodatne provjere i u suprotnosti s navodom iz uvodne izjave (36) Privremene uredbe prema kojem „moduli, ćelije i pločice imaju jednaku krajnju upotrebu, odnosno pretvorbu sunčeve svjetlosti u električnu energiju”, samo nakon prerade u ćeliju modul stječe mogućnost proizvodnje električne energije iz sunčeve svjetlosti.
(32)
Zaključeno je da pločice zbog različitih fizikalnih i tehničkih svojstava, koje su tijekom ispitnog postupka definirane inter alia kao sposobnost proizvodnje električne energije iz sunčevog svjetla, treba isključiti iz definicije dotičnog proizvoda, a time i iz opsega ovog ispitnog postupka.
2.2. Razdvojeno ispitivanje za ćelije i module
(33)
Zainteresirane stranke ponovile su da ćelije i moduli nisu jedinstven proizvod i stoga bi se trebali procjenjivati razdvojeno, uglavnom ponavljajući argumente na koje je već odgovoreno u uvodnim izjavama (27) do (39) Privremene uredbe. Za razliku od pločica, ćelije i moduli doista imaju jednako osnovno svojstvo, tj. sposobnost proizvodnje električne energije iz sunčeva svjetla. Stoga su te tvrdnje odbačene.
(34)
Nakon konačne objave jedan je izvoznik tvrdio da ćelije same po sebi ne mogu proizvoditi električnu energiju. Navodno se ćelije trebaju ugraditi u module kako bi to bilo moguće. Međutim, svaka ćelija sama po sebi ima sposobnost proizvodnje električne energije iz sunčeva svjetla koja obično iznosi oko 4W. Iako ta snaga nije dovoljna za većinu primjena koje zahtijevaju ugradnju većeg broja ćelija u modul, to ne znači da ćelija sama po sebi već ne posjeduje sposobnost proizvodnje električne energije.
(35)
Nakon konačne objave jedan je izvoznik tvrdio da nemogućnost određivanja uobičajene vrijednosti za module na temelju uobičajene vrijednosti za ćelije, kako se navodi u uvodnoj izjavi (100), pokazuje da se moduli i ćelije ne trebaju smatrati jedinstvenim proizvodom.
(36)
Potrebno je s tim u vezi napomenuti da se u većini antidampinških ispitnih postupaka, uključujući ovaj postupak, usporedba između uobičajenih vrijednosti i izvoznih cijena provodi na temelju vrsta proizvoda. Tako se postupa zato što često vrlo širok raspon vrsta proizvoda dijeli jednaka fizikalna, tehnička i/ili kemijska svojstva, što često dovodi do situacije da vrste proizvoda s bitno različitim troškovima i cijenama potpadaju pod istu definiciju „dotičnog proizvoda”. Sama činjenica da nije moguće utvrditi uobičajenu vrijednost za određenu vrstu proizvoda na temelju uobičajene vrijednosti druge vrste proizvoda samo po sebi ne znači da se te vrste proizvoda ne mogu smatrati jedinstvenim proizvodom. Kako se navodi u uvodnoj izjavi (32), ćelije i moduli doista imaju jednaka osnovna svojstva, inter alia sposobnost proizvodnje električne energije iz sunčeva svjetla.
(37)
Nadalje se tvrdi da bi se, ako su ćelije i moduli jedan jedinstveni proizvod s manjim razlikama prilagodbom cijena ćelija lako mogla utvrditi cijena modula. S tim u vezi treba napomenuti da ne postoji zahtjev da među različitim vrstama dotičnog proizvoda postoje samo manje razlike. Baš nasuprot, dovoljno je da različite vrste dotičnog proizvoda imaju jednaka osnovna fizikalna, tehnička i/ili kemijska svojstva. U ovom predmetu to vrijedi za module i ćelije, među ostalim zbog sposobnosti proizvodnje električne energije iz sunčeva svjetla.
(38)
Ta je stranka tvrdila i da ćelije nisu samo drugačija vrsta modula nego potpuno različit proizvod. Ćelija je zapravo ključni sastavni dio modula. Budući da je ključni sastavni dio modula, ćelija očito nije „potpuno različit proizvod” jer moduli i ćelije imaju jednaka osnovna svojstva, tj. proizvodnju električne energije iz sunčeva svjetla, kao što se navodi u gornjoj uvodnoj izjavi (32).
(39)
Ta je stranka navela i da je pri odabiru uzorka proizvođača iz Unije i kineskih izvoznika u obzir uzeta razlika između ćelija i modula. Stoga je za module i ćelije trebalo odrediti različite stope pristojbi. S tim u vezi potvrđuje se da je pri odabiru uzorka proizvođača iz Unije i kineskih izvoznika doista u obzir uzeta razlika između ćelija i modula, kao što se navodi u uvodnim izjavama (10) i (14) Privremene uredbe. Međutim, takav je odabir izvršen samo da bi se osigurala reprezentativnost uzorka, što samo po sebi ne znači da se ćelije i moduli ne trebaju smatrati jedinstvenim dotičnim proizvodom ili da za ćelije i module treba odrediti različite stope pristojbi. Kako bi se osigurala reprezentativnost uzorka za sve vrste proizvoda, doista je pri odabiru uzorka bilo važno napraviti razliku između ćelija i modula. Nadalje, budući da u vezi s pitanjem definicije ćelija i modula kao jednog proizvoda ili dva odvojena proizvoda postoji određena neodređenost, bilo je potrebno osigurati reprezentativnost za oba moguća ishoda.
(40)
Osim toga, tvrdi se da je uvodna izjava (100), u kojoj se navodi da su troškovi prerade modula znatni, u suprotnosti s uvodnom izjavom (32) Privremene uredbe, u kojoj se navodi da dodana vrijednost nije koncentrirana u određenoj fazi proizvodnog postupka. S tim u vezi podsjeća se da se uvodnom izjavom (100) precizira da troškovna razlika između ćelija i modula iznosi 34 %, što znači da 66 % vrijednosti modula proizlazi iz vrijednosti ćelija. Stoga je zaključeno da dodana vrijednost nije koncentrirana u određenoj fazi proizvodnog postupka.
(41)
Proizvođači izvoznici tvrdili su da činjenica da se preuzetom obvezom uvode različite najniže uvozne cijene i količine za ćelije i module navodno potvrđuje da su moduli i ćelije različiti proizvodi za koje je potrebno provesti dva različita ispitna postupka. Različite najniže uvozne cijene samo su naznaka da su ćelije i moduli različite skupine vrsta proizvoda koje se prodaju po različitim cijenama. Stoga je potrebno odrediti različite cijene kako bi najniže uvozne cijene imale smisla.
(42)
Nadalje, činjenica da su ćelije i moduli različite skupine vrsta proizvoda sama po sebi nije relevantna za definiciju dotičnog proizvoda. Za definiciju dotičnog proizvoda dovoljno je da proizvodi imaju jednaka osnovna svojstva i krajnju upotrebu, što je i slučaj za module i ćelije opisane u uvodnim izjavama (32) i (48).
(43)
Kineska vlada tvrdila je da se procjenom jesu li ćelije i moduli jedinstveni dotični proizvod ne uzimaju u obzir brojni kriteriji koje je odredilo Prizivno tijelo u predmetu EZ - azbest (6). Međutim, ti se kriteriji rabe za određivanje „istovjetnog proizvoda”, a ne za određivanje dotičnog proizvoda. Drugim riječima, ti se kriteriji moraju rabiti za određivanje istovjetnog proizvoda, primjerice istovjetnog proizvoda koji proizvodi industrija Unije, koji se zatim uspoređuje s dotičnim proizvodom koji izvoze kineski proizvođači izvoznici. Ti kriteriji nisu relevantni za određivanje dotičnog proizvoda. U svakom slučaju, institucije primjećuju da se ni primjenom kriterija iz predmeta EZ- azbest za određivanje dotičnog proizvoda u ovom slučaju ne bi dobio drugačiji ishod. Prvi i drugi kriterij (svojstva, vrsta, kvaliteta te krajnja upotreba) identični su kriterijima fizikalnih, kemijskih i tehničkih svojstava i krajnjoj upotrebi koji se rabe u prethodnim uvodnim izjavama. Treći kriterij (ukus i navike potrošača) u ovom slučaju nije naročito koristan jer su ćelije ključni sastavni dio modula; a u pogledu četvrtog kriterija - tarifnog razvrstavanja - napominje se da se ćelije i moduli mogu deklarirati pod carinskim brojem 8541 40 90, dok se carinski brojevi unutar broja 8501 rabe za električne generatore općenito, a ne posebno za proizvode za solarnu energiju.
(44)
Ostale zainteresirane stranke tvrdile su da se objektivnom primjenom kriterija koje je u prethodnim predmetima utvrdio Sud (7) navodno može zaključiti da su moduli i ćelije različiti proizvodi. S tim u vezi treba napomenuti da je Sud samo naveo niz kriterija koji se mogu uzeti u obzir, ali ne postoji obveza upotrebe svih kriterija u svim predmetima jer svi kriteriji ne moraju biti relevantni. Ti su kriteriji ocijenjeni u uvodnim izjavama (27) do (39) Privremene uredbe, u kojima je utvrđeno da u ovom predmetu niz kriterija nije relevantan. U predmetu Brosmann procjena o tome pripadaju li različite vrste cipela u „dotični proizvod” izvršena je na temelju samo triju kriterija za koje je utvrđeno da su relevantni. Budući da zainteresirane stranke nisu dostavile nikakvo objašnjenje kako bi se objektivnom primjenom kriterija moglo zaključiti da su moduli i ćelije različiti proizvodi, ta se tvrdnja ne može prihvatiti.
(45)
Osim toga, podsjeća se da ćelije i moduli imaju jednaku osnovnu krajnju upotrebu, tj. prodaju se za uključivanje u fotonaponske solarne sustave. Rad modula izravno je povezan s radom ćelija, kao što se navodi u uvodnoj izjavi (28) Privremene uredbe.
(46)
Jedna je zainteresirana stranka tvrdila da se isključivanjem pločica iz opsega proizvoda te zbog opsega prerade potrebne za dobivanje modula iz ćelija pobija tvrdnja da ćelije i moduli imaju jednaku krajnju upotrebu. Tvrdi se i da se ocjena o tome da moduli i ćelije imaju jednaku krajnju upotrebu temelji na pretpostavci da se za pločice, module i ćelije rabi isti proizvodni postupak.
(47)
Prvo, netočan je zaključak da se ocjena o jednakoj krajnjoj upotrebi modula i ćelija temelji na proizvodnom postupku. Iako se obje tvrdnje doista nalaze u istoj uvodnoj izjavi (36) Privremene uredbe, to ne znači da se jedan zaključak temelji na drugoj pretpostavci. Riječju „štoviše” kojom se razdvajaju dva navoda jasno se daje do znanja da se druga tvrdnja ne temelji na prvoj. Nadalje, dvije tvrdnje iznose se kako bi se odgovorilo na razdvojena pitanja iz naslova „Krajnja upotreba i zamjenjivost”. Prva tvrdnja o proizvodnom postupku odnosi se na zamjenjivost, a druga tvrdnja odnosi se na krajnju upotrebu. Stoga je osnovna pretpostavka da se ocjena o tome da moduli i ćelije imaju jednaku krajnju upotrebu temelji na pretpostavci da se za pločice, module i ćelije rabi isti proizvodni postupak netočna.
(48)
U pogledu stvarne krajnje upotrebe ćelija i modula, zainteresirane strane ne dovode u pitanje da se moduli i ćelije prodaju u svrhu uključivanja u fotonaponske solarne sustave. Prema tome, potvrđen je zaključak da moduli i ćelije imaju jednaku krajnju upotrebu.
2.3. Monokristalne i multikristalne ćelije
(49)
Jedna je zainteresirana stranka ustvrdila da u Uniji ne postoji proizvodnja monokristalnih ćelija te da njihov izvoz monokristalnih ćelija ne konkurira industriji Unije. Ispitnim postupkom dokazano je da i u Uniji postoji proizvodnja monokristalnih ćelija. Stoga je taj argument odbačen. U svakom slučaju, Opći sud zaključio je u predmetu Brosmann da „nepostojanje proizvodnje određene vrste proizvoda u Zajednici nije odlučujuće”.
2.4. Klauzula „mjesta otpreme”
(50)
Zainteresirane stranke tvrdile su da je proširenje opsega ispitnog postupka na proizvode „poslane iz” NRK-a bilo neopravdano jer je ispitni postupak pokrenut samo u odnosu na proizvode podrijetlom iz NRK-a.
(51)
Međutim, roba poslana iz NRK obuhvaćena je već u fazi pokretanja postupka. U točki 5. Obavijesti o pokretanju postupka (8)„trgovačka društva koja dotični proizvod otpremaju iz Narodne Republike Kine, ali smatraju da dio tog izvoza ili čak cijeli izvoz nema carinsko podrijetlo iz Narodne Republike Kine pozivaju se da se uključe u ispitni postupak i dostave sve relevantne podatke”. Stoga je jasno da su sva trgovačka društva koja otpremaju robu iz NRK-a imala mogućnost suradnje u ovom ispitnom postupku. Nadalje, budući da proizvod iz ispitnog postupka često sadrži sastavne i ostale dijelove podrijetlom iz različitih zemalja, u točki 5. Obavijesti o pokretanju postupka najavljeno je da se za rješavanje ovog pitanja „mogu donijeti posebne odredbe”.
(52)
Stoga se smatra da su svi gospodarski subjekti na koje se mjera odnosi propisno obaviješteni o mogućnosti da će se u vezi s robom poslanom iz NRK-a po potrebi donijeti posebne odredbe te su pozvani da surađuju u ispitnom postupku. Stoga opseg ispitnog postupka nije proširen na proizvode „poslane iz NRK-a” jer su oni obuhvaćeni od samog početka postupka.
(53)
Nakon objave zainteresirane stranke tvrdile su da je, bez obzira na odredbe Obavijesti o pokretanju postupka iz uvodne izjave (51), ispitni postupak bio ograničen na robu podrijetlom iz NRK-a bez ocjene učinka robe poslane iz NRK-a.
(54)
S tim u vezi treba napomenuti da su poduzete sljedeće mjere kako bi se tijekom ispitnog postupka osiguralo da se u obzir uzme sva roba poslana iz NRK-a, a ne samo roba podrijetlom iz NRK-a:
-
Sva trgovačka društva koja dotični proizvod otpremaju iz NRK-a bila su pozvana da se uključe u ispitni postupak bez obzira na podrijetlo proizvoda.
-
U Prilogu A Obavijesti o pokretanju postupka zatraženo je od izvoznika da dostave podatke o svim proizvodima koje to društvo proizvodi. Ti podaci nisu bili ograničeni samo na proizvode podrijetlom iz NRK-a.
-
Na temelju tih podataka, koji su obuhvaćali sav uvoz u EU bez obzira na podrijetlo proizvoda, odabran je reprezentativni uzorak.
-
Proizvođačima u uzorku dostavljen je upitnik namijenjen „proizvođačima koji izvoze u Europsku uniju”, a NRK se naziva „dotičnom zemljom”, a ne zemljom podrijetla. Stoga je bilo jasno da su ispitnim postupkom obuhvaćeni svi proizvodi bez obzira na njihovo podrijetlo.
(55)
Na temelju toga zaključeno je da su ispitnim postupkom obuhvaćeni svi proizvodi podrijetlom iz ili poslani iz NRK-a te da su nalazima postupka, uključujući ispitni postupak u vezi s dampingom i štetom, obuhvaćeni svi proizvodi podrijetlom iz ili poslani iz NRK.
(56)
Nakon objave zainteresirane stranke tvrdile su da je pritužba sadržavala samo dokaze prima facie o uvozu solarnih ploča podrijetlom iz NRK-a, a ne o proizvodima poslanima iz NRK-a. S tim u vezi potrebno je razjasniti da su pritužbom doista obuhvaćeni proizvodi „iz NRK”, što je vidljivo iz prve stranice spisa ovjerene pečatom koji je dostavio podnositelj prigovora. Prije te stranice postoji i druga stranica spisa u kojoj se doista nalazi izraz „podrijetlom iz Narodne Republike Kine”. Međutim, taj predmet nije dio dokumenta koji je dostavio podnositelj prigovora, nego su ga u obliku prve stranice dodale službe Komisije, uz upotrebu naziva ispitnog postupka i bez ponavljanja imena podnositelja pritužbe. Stoga se smatra da su pritužbom obuhvaćeni svi proizvodi iz NRK, bez obzira jesu li ili nisu podrijetlom iz NRK.
(57)
Kineski proizvođači izvoznici dodatno su tvrdili da se ne može opravdano očekivati da proizvođači izvoznici iz trećih zemalja budu upoznati s mogućnošću da i njihovi proizvodi postanu predmetom ispitnog postupka. S tim u vezi treba napomenuti da se te mjere ne primjenjuju na proizvode koji su u provozu u smislu članka V. GATT-a. Prema tome, te mjere ne utječu na proizvođače izvoznike koji ne posluju u NRK-u. Nadalje, nije se javio nijedan proizvođač izvoznik iz trećih zemalja s tvrdnjom da proizvodi koje izvoze podliježu antidampinškim pristojbama.
(58)
Isti proizvođači izvoznici tvrdili su da proizvođači izvoznici iz trećih zemalja nisu bili pozvani da se jave i nisu dobili mogućnost dokazivanja da njihovi proizvodi nisu dampinški proizvodi. Institucije smatraju da te mjere ne utječu na proizvođače izvoznike koji uopće ne posluju u NRK-u jer su se njihovi proizvodi, ako su i poslani iz NRK-a, tamo nalazili u provozu. Svi ostali proizvođači izvoznici bili su u Obavijesti o pokretanju postupka obaviješteni da je njihovo poslovanje obuhvaćeno ispitnim postupkom.
(59)
Kineska vlada tvrdila je da bez obzira na mogućnost odstupanja od načela da zemlja izvoznica jest zemlja podrijetla, u skladu s člankom 1. stavkom 3. Osnovne uredbe, taj se članak u ovom slučaju ne može primijeniti. U prilog tom navodu tvrde da nije provedena potpuna analiza o tome može li zemlja izvoznica biti i zemlja posrednica. Institucije se ne slažu s tim tumačenjem članka 1. stavka 3. Osnovne uredbe. Nijedna stranka ne osporava postojanje znatne proizvodnje u NRK-u. Utvrđivanje statusa NRK-a kao zemlje podrijetla gotovih proizvoda ovisi o više čimbenika. Analiza dampinga, štete, uzročnosti i interesa Unije koju su provele institucije odnosi se na tu proizvodnju, bez obzira na to imaju li završeni izvezeni proizvodi carinski podrijetlo iz Narodne Republike Kine. Budući da su postojali čvrsti pokazatelji da nisu svi proizvodi koji su barem djelomično proizvedeni u NRK-u proizvodi s carinskim podrijetlom iz NRK-a, institucije su odlučile da je potrebno obuhvatiti i proizvode kojima je NRK samo zemlja posrednica.
(60)
Kineska vlada zatim je tvrdila da zbog toga što nijednom kineskom izvozniku nije odobren MET, ne postoji usporediva cijena za solarne ploče u NRK-u i zato se NRK ne može koristiti kao zemlja posrednica. Međutim, s tim u vezi treba napomenuti da se tri uvjeta iz članka 1. stavka 3. Osnovne uredbe navode samo radi primjera, a uopće ne kao uvjeti koji bi mogli biti relevantni u svim slučajevima. U ovom predmetu, budući da nijednom kineskom izvozniku nije odobren MET, usporedivu cijenu trebalo je odrediti u analognoj zemlji - a ta je usporediva cijena jednaka, bez obzira na to smatra li se NRK zemljom podrijetla ili zemljom posrednicom. Prema tome, pitanje postoji li usporediva cijena u „toj zemlji” nije relevantno jer se u predmetnom ispitnom postupku usporediva cijena ne određuje „u toj zemlji”, nego u analognoj zemlji.
2.5. Solarni punjači
(61)
Nakon privremene objave, zainteresirane stranke ustvrdile su da je definicija „solarnih punjača koji se sastoje od manje od šest ćelija” preuska i da se treba proširiti na proizvode slične funkcije koji nisu obuhvaćeni tom definicijom, primjerice proizvodi slične veličine koji se sastoje od većeg broja manjih ćelija.
(62)
Osim toga, zainteresirane stranke tvrdile su da je definicija „silicijskih fotonaponskih proizvoda koji su trajno integrirani u električnu robu” preuska jer su isključeni samo završeni električni proizvodi, a solarni sastavni dijelovi za integriranje u električne proizvode nisu nužno isključeni.
(63)
Analizom navedenih argumenata zaključeno je da je pri isključenju takvih proizvoda primjerenije dodati kriterij temeljen na tehničkoj normi. Posebno je utvrđeno da se definicijom iz sljedeće norme primjerenije određuju proizvodi koje bi trebalo isključiti iz područja primjene mjera: međunarodna norma IEC 61730-1, Razredi primjene, razred C: Primjene s ograničenim naponom i ograničenom snagom (str. 13.) (9).
(64)
Nakon konačne objave, primljene su primjedbe o isključivanju na temelju navedene međunarodne norme. U njima se tvrdi da bi isključenje bilo primjerenije odrediti ne na temelju norme nego na temelju izlaznog napona i izlazne snage kao „module ili ploče izlaznog napona ne većeg od 50 V DC i izlazne snage ne veće od 50 W isključivo za izravnu upotrebu kao punjači baterije u sustavima istih karakteristika napona i snage”. Ta se tvrdnja mogla prihvatiti te je isključenje napokon određeno u skladu s tom definicijom.
2.6. Integrirani krovni solarni moduli
(65)
Druga zainteresirana stranka tvrdila je da bi se integrirani krovni solarni moduli trebali isključiti iz opsega proizvoda u ovom ispitnom postupku jer objedinjuju funkcionalnost solarnog modula s funkcionalnošću crijepa ili škriljevca. Stoga se ne bi mogli neposredno zamijeniti sa standardnim solarnim modulom.
(66)
Međutim, u ispitnom se postupku pokazalo da standardni moduli i integrirani krovni solarni moduli moraju biti u skladu s istim normama za električne instalacije. Osim toga, integrirani krovni solarni modul ne može se jednostavno zamijeniti standardnim modulom iako se može zamijeniti standardnim modulom i crjepovima ili škriljevcem. Ti proizvodi stoga imaju jednako osnovno tehničko svojstvo, a to je proizvodnja električne energije iz sunčeve svjetlosti. Dodana funkcionalnost (koja se inače osigurava krovnim materijalom) ne smatra se bitnom i nije dovoljna za isključenje integriranih krovnih solarnih modula iz opsega proizvoda.
(67)
Nakon konačne objave ista zainteresirana stranka, pozivajući se općenito na predmet u vezi s obućom (10) te posebno na predmet posebna sportska obuća „STAF” (Special Technology Athletic Footwear), tvrdila je da je nepostojanje dvostruke zamjenjivosti između integriranih krovnih solarnih modula i standardnih solarnih modula naznaka da bi se integrirani krovni solarni moduli trebali isključiti iz opsega mjera. Međutim, razlozi za isključenje STAF-a bili su mnogobrojni, a u predmetu Brosmann (11) Opći sud nepostojanje dvostruke zamjenjivosti samo po sebi nije smatrao dovoljnim razlogom, što potvrđuje da se vrlo različiti proizvodi kao što su cipele za nošenje po gradu i čizme za planinarenje unatoč razlikama mogu doista smatrati dotičnim proizvodom u zasebnom antidampinškom ispitnom postupku.
(68)
Osim toga, zainteresirana stranka tvrdila je da nepostojanje proizvodnje u EU-u i činjenica da zainteresirana stranka ima pravo intelektualnog vlasništva navodno potvrđuju da su integrirani krovni solarni moduli inovativni i različiti od bilo kojeg drugog proizvoda. Međutim, navodeći ponovno predmet u vezi s obućom koji je navela zainteresirana stranka, u predmetu Brosmann Opći sud je smatrao da „nepostojanje proizvodnje te vrste obuće u Zajednici i postojanje patenta nisu relevantni.” (12) Kao posljedica toga obuća proizvedena patentiranom tehnologijom smatrala se u tom slučaju dotičnim proizvodom.
(69)
Zainteresirana stranka također je tvrdila da bi integrirane krovne solarne module trebalo isključiti iz definicije dotičnog proizvoda jer se prodaju po znatno višim cijenama od cijena standardnih modula. Osim toga, u navedenom predmetu u vezi s obućom, obuća STAF iznad određene cijene bila je isključena iz definicije dotičnog proizvoda. S tim u vezi treba napomenuti da integrirani krovni solarni moduli doista objedinjuju funkcionalnost solarnog modula s funkcionalnošću crijepa ili škriljevca, kao što je navedeno u uvodnoj izjavi (66). Izravna usporedba cijena stoga nema smisla jer se zbog dodatne funkcionalnosti cijene obično povećavaju.
(70)
Kao odgovor na taj argument, zainteresirana stranka tvrdila je da bi na temelju tih argumenata bilo posve nemoguće pozivati se na razlike u cijeni kao na dodatni pokazatelj kojim se opravdava isključenje iz opsega proizvoda. Međutim, to je tumačenje preširoko. U prethodnoj se uvodnoj izjavi tvrdi samo to da u ovom konkretnom slučaju, kada integrirani krovni moduli kombiniraju funkcionalnost dotičnog proizvoda s onom drugog proizvoda (u ovom slučaju krovnog crijepa ili škriljevca), cijena naravno nije bitan čimbenik. To ni u kom slučaju ne znači da u drugim situacijama razlika u cijeni ne može biti koristan pokazatelj kojim se može utvrditi treba li proizvod isključiti iz definicije dotičnog proizvoda.
(71)
Na kraju, zainteresirana stranka tvrdila je da bi njezinom dobavljaču integriranih krovnih solarnih modula trebalo omogućiti preuzimanje obveze u vezi s minimalnim cijenama. Međutim, čini se da dotični kineski izvoznik nije surađivao u ispitnom postupku, a kao stranka koja ne surađuje nije imao pravo sudjelovanja u preuzimanju obveza. Stoga se taj zahtjev ne može prihvatiti.
3. Zaključak
(72)
S obzirom na navedeno, opseg proizvoda konačno se definira kao kristalni silicijski fotonaponski moduli ili ploče i ćelije vrste koja se rabi u kristalnim silicijskim fotonaponskim modulima ili pločama, podrijetlom ili poslani iz Narodne Republike Kine, osim ako su u provozu u smislu članka V. GATT-a. Ćelije su debljine koja ne prelazi 400 mikrometara. Navedeni je proizvod trenutačno obuhvaćen oznakama KN-a ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 i ex 8541 40 90.
(73)
Sljedeće vrste proizvoda isključene su iz definicije dotičnog proizvoda:
-
solarni punjači koji se sastoje od manje od šest ćelija, prijenosni su i opskrbljuju uređaje energijom ili pune baterije,
-
tankoslojni fotonaponski proizvodi,
-
kristalni silicijski fotonaponski proizvodi koji su trajno integrirani u električnu robu kada funkcija električne robe nije proizvodnja energije i kada navedena električna roba koristi električnu energiju proizvedenu pomoću integriranih kristalnih silicijskih fotonaponskih ćelija,
-
moduli ili ploče izlaznog napona ne većeg od 50 V DC i izlazne snage ne veće od 50 W samo za izravnu uporabu kao punjači baterija u sustavima s istim svojstvima u pogledu napona i snage.
(74)
Nakon isključenja pločica analiza je revidirana isključivanjem podataka i analiza koji se odnose na pločice, osim ako je drugačije određeno. Uzimajući u obzir činjenicu da su pločice činile samo mali postotak uvoza dotičnog proizvoda u Uniju (oko 2 % vrijednosti) tijekom RIP-a, smatra se da isključivanje pločica ima zanemariv učinak na bilo koji od nalaza. Odgovoreno je na sve primjedbe zainteresiranih stranka, ali su isključeni svi navodi u vezi s pločicama, čak i kada su izneseni u okviru pitanja. Stoga svi navodi i povezani podaci o pločicama navedeni u uvodnim izjavama Privremene uredbe više nisu primjenjivi, čak i kada se odgovarajuće uvodne izjave ovom Uredbom potvrde.
(75)
Slijedom toga, privremeni zaključci izmijenjeni u skladu s uvodnim izjavama (26) do (74), konačno su potvrđeni. Za potrebe ovog ispitnog postupka i u skladu s ustaljenom praksom, zaključeno je stoga da sve vrste dotičnog proizvoda treba smatrati dijelom jedinstvenog proizvoda.
C. DAMPING
1. NARODNA REPUBLIKA KINA
1.1. Primjena tretmana tržišnog gospodarstva (MET)
(76)
Nakon privremene objave zainteresirane stranke tvrdile su da je određivanje MET-a provedeno izvan roka, tj. nakon tromjesečnog razdoblja utvrđenog u članku 2. stavku 7. točki (c) Osnovne uredbe i da bi ispitni postupak stoga trebalo prekinuti bez odgode.
(77)
Te su stranke u tom pogledu tvrdile da je izmjena Osnovne uredbe (13) kojom je navodno produljen rok za određivanje MET-a na osam mjeseci stupila na snagu tek nakon isteka prethodno primjenjivog roka od tri mjeseca. Izmjena bi se primjenjivala samo na buduće ispitne postupke i na tekuće ispitne postupke u kojima rok za određivanje MET-a u to vrijeme još nije istekao.
(78)
Međutim, u članku 2. izmjene Osnovne uredbe jasno se navodi da „ova Uredba primjenjuje se na sve nove i tekuće ispitne postupke od 15. prosinca 2012.” U tom članku, a zapravo i u cijeloj Uredbi, nema nikakvog pozivanja na ograničenje „ako rok za određivanje MET-a još nije istekao” kako tvrde zainteresirane stranke. Stoga se taj argument ne može prihvatiti.
(79)
Nakon konačne objave nekoliko zainteresiranih stranka ponovilo je svoje tvrdnje da je određenje MET-a provedeno izvan roka, a pri tom nisu dovele u pitanje činjenicu da se izmjena Osnovne uredbe iz uvodne izjave (78) primjenjuje na „sve tekuće ispitne postupke”, što obuhvaća i predmetni ispitni postupak. Slijedom toga, konačno je zaključeno da određivanje MET-a nije provedeno izvan roka.
(80)
Nakon konačne objave jedan je izvoznik tvrdio da nije trebalo uskratiti primjenu MET-a zato što tri trgovačka društva koja su prestala poslovati 2011. nisu imala jedinstven i transparentan sustav osnovnih računovodstvenih podataka. Osobito je doveden u pitanje kriterij po kojem bi računovodstvenom sustavu trgovačko društvo koje je prestalo poslovati svejedno trebalo izraditi takve računovodstvene podatke.
(81)
S tim u vezi treba napomenuti da se računovodstvenim standardima ne određuje koja su trgovačka društva dužna izraditi financijske izvještaje - računovodstvenim standardima određuje se kako te izvještaje treba izraditi. U slučaju NRK-a to je „Računovodstveni standard za poduzeća: osnovni standard” kojim se u članku 4. propisuje da „poduzeće je dužno izraditi financijski izvještaj”. Izrada financijskog izvještaja obvezna je i bez izuzetaka se primjenjuje i na društva koja su prestala poslovati.
(82)
Nadalje, bez obzira na to što su ta društva prestala poslovati, ona su i dalje posjedovala imovinu (uključujući zemljište, zgrade, strojeve i zalihe) i obveze te su postojala kao pravne osobe bar do početka 2013. Stoga se smatra da su ta društva bila obvezna objaviti računovodstvene evidencije za 2011., a nepostojanje tih računovodstvenih evidencija predstavlja povredu drugog kriterija.
(83)
Nakon konačne objave izvoznici su tvrdili i da koristi od povlaštenih poreznih sustava i bespovratnih sredstava ne čine znatan dio njihova prometa, što je navodno potvrđeno u usporednom antisubvencijskom ispitnom postupku.
(84)
U tom pogledu podsjeća se da je na taj argument već odgovoreno u uvodnoj izjavi (65) Privremene uredbe. Naglašeno je da osobito zbog prirode te pogodnosti apsolutna korist primljena tijekom RIP-a nije bitna za procjenu je li poremećaj „znatan”. Ta je tvrdnja stoga odbačena.
(85)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu tretmana tržišnog gospodarstva, potvrđuju se sva određivanja iz uvodnih izjava (50) do (69) Privremene uredbe.
1.2. Pojedinačno ispitivanje
(86)
Kao što je navedeno u uvodnoj izjavi (70) Privremene uredbe, osamnaest proizvođača izvoznika koji surađuju ili skupina proizvođača izvoznika koji nisu uvršteni u uzorak podnijeli su zahtjeve za pojedinačno ispitivanje u skladu s člankom 17. stavkom 3. Osnovne uredbe. U navedenom slučaju uzorak već obuhvaća sedam skupina društava, koje u pravilu čine brojni proizvođači izvoznici, povezani trgovci i povezani uvoznici u Uniji i trećim zemljama. Pojedinačno ispitivanje osamnaest dodatnih (skupina) proizvođača izvoznika, uz sedam skupina proizvođača izvoznika uvrštenih u uzorak, bilo bi nepotrebno teško i onemogućilo pravovremeni dovršetak ispitnog postupka.
(87)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu pojedinačnog ispitivanja, potvrđuju se sva određivanja iz uvodnih izjava (70) do (71) Privremene uredbe.
1.3. Analogne zemlje
(88)
Zainteresirane stranke primijetile su da Indija nije prikladna analogna zemlja zbog odredaba o lokalnom sadržaju za projekte u okviru „Jawaharlal Nehru National Solar Mission” (JNNSM). Jedna je stranka tvrdila da je propisan udjel lokalnog sadržaja od 75 %, a druga da indijski proizvođači mogu zaračunavati više cijene za module koji su 100 % proizvedeni u Indiji. Zatim su tvrdili da ti zahtjevi znatno povećavaju cijenu lokalnih proizvoda. Kako bi to potkrijepili, dostavili su članak iz indijskog tiska (14). Međutim, taj je članak objavljen gotovo godinu dana nakon završetka RIP-a, a nije podnesen nijedan dokaz o njegovu utjecaju tijekom RIP-a.
(89)
U istom se članku, međutim, navodi da je indijska industrija solarnih ploča suočena s „oštrom konkurencijom zapadnih i kineskih proizvođača”. Tome u prilog govori i stalno povećanje uvoza u Indiju, kao što se navodi u uvodnoj izjavi (92). Premda zahtjevi o lokalnom sadržaju mogu doista u određenoj mjeri utjecati na indijsko domaće tržište, može se donijeti nedvosmislen zaključak da je indijsko tržište konkurentno i da se na njemu brojna indijska i strana poduzeća međusobno učinkovito natječu.
(90)
Osim toga, u skladu s podacima koje je objavio JRC (15), većina projekata u okviru JNNSM-a počet će s radom od 2015. Ciljna vrijednost za fotonaponske sustave priključene na električnu mrežu u okviru JNNSM-a iznosila je za 2012. samo 50 MW u odnosu na 1 GW ukupnog kapaciteta priključenog na električnu mrežu u Indiji još u lipnju 2012. To pokazuje da je tijekom RIP-a opseg kapaciteta u okviru JNNSM-a u odnosu na ukupni kapacitet solarnih instalacija u Indiji bio manji od 5 %, pa je učinak JNNSM-a i odnosnih zahtjeva za lokalni sadržaj, ako je i postojao tijekom RIP-a, što zainteresirane stranke nisu utvrdile, u najboljem slučaju vrlo ograničen. Većina instalacija tijekom RIP-a nalazila se u državi Gujarat (oko 65 %), a pokrenute su državnim programima potpore.
(91)
Zainteresirane stranke tvrdile su da je indijsko tržište tijekom RIP-a de facto bilo zaštićeno od uvoza podrijetlom iz raznih izvora, uključujući NRK, zato što se pokretanje antidampinškog ispitnog postupka naziralo od početka 2012. Indija je doista 23. studenoga 2012. pokrenula antidampinški postupak protiv uvoznih solarnih ćelija i modula iz NRK-a, Malezije, Tajvana i SAD-a, tj. gotovo pet mjeseci po završetku RIP-a.
(92)
Te tvrdnje međutim nisu potkrijepljene kretanjima uvoza solarnih ćelija i modula koje se navode u indijskim vanjskotrgovinskim statistikama (16):
Vrijednost u milijunima USD
travanj 2010. - ožujak 2011.
travanj 2011. - ožujak 2012.
travanj 2012. - ožujak 2013.
NRK
77,33
577,24
371,72
Indeks
100
746
481
Ukupno
252,63
1 348,48
827,07
Indeks
100
534
327
(93)
U prethodnoj tablici pokazano je da se u razdoblju između 2010/2011. i 2011/2012. uvoz solarnih ćelija i modula iz NRK-a dramatično povećao za više od 600 %, a sveukupni uvoz povećao se za više od 400 %. Nakon toga je vrijednost uvoza nešto opala, ali su pale i cijene solarnih ćelija i modula. Doista, pad vrijednosti uvoza između 2011/12. i 2012/13. odgovara padu cijena koji za isto razdoblje navode specijalizirane konzultantske kuće poput pvXchange, što upućuje na zaključak da je obujam uvoza ostao prilično stabilan u razdoblju između 2011/12. i 2012/13. Stoga se zaključuje da indijsko tržište tijekom RIP-a de facto nije bilo zaštićeno od uvoza podrijetlom iz raznih izvora, uključujući NRK.
(94)
Nakon konačne objave kineska vlada tvrdila je da je 6. veljače 2013. SAD zatražio savjetovanje s Indijom na temelju postupaka rješavanja sporova u okviru WTO-a u vezi sa zahtjevima za lokalni sadržaj iz JNNSM-a. Posljedice pravila o lokalnom sadržaju, zajedno s antidampinškim ispitnim postupkom navedenim u (91), navodno su dovele do smanjenja od 38 % (izraženo kao vrijednost) u razdoblju travanj 2012. - ožujak 2013. u odnosu na prethodnu godinu, što je u suprotnosti s povećanjem u prethodnim godinama.
(95)
S tim u vezi treba napomenuti da je smanjenje vrijednosti uvoza posljedica smanjenja cijena, a ne obujma uvoza. Nakon konačne objave jedna zainteresirana stranka dostavila je podatke o kretanju uvoza solarnih ćelija i modula na indijskom tržištu u razdoblju od 2010. do ožujka 2013., izražene u obujmu. Ti podaci pokazuju stalan rast obujma uvoza solarnih modula i ćelija na indijskom tržištu. Stoga je zaključeno da indijsko tržište de facto nije bilo zaštićeno zbog očekivanog antidampinškog ispitnog postupka, a učinci zahtjeva o lokalnom sadržaju u okviru JNNSM-a iz prethodne uvodne izjave (90), koji se navode, ali ne dokazuju, bili su u najboljem slučaju ograničeni i nisu spriječili stalan porast obujma uvoza.
(96)
Uz to se napominje da razdoblje travanj 2012. - ožujak 2013., u kojem se navodno pokazuju učinci JNNSM-a na uvoz u Indiju, uglavnom slijedi nakon RIP-a. Stoga je bilo kakav mogući učinak navodnog smanjenja na RIP samo ograničen.
(97)
Jedna zainteresirana stranka tvrdila je da je Tata Power Solar („Tata”) tek nedavno ušla na tržište i stoga nije prikladan proizvođač iz analogne zemlje. S tim u vezi treba napomenuti da to društvo, koje se prije nazivalo „Tata BP Solar”, proizvodi solarne module od 1989. i stoga se ne može smatrati da je tek nedavno ušlo na tržište. Doista, prema informacijama koje je dostavila jedna zainteresirana stranka, Tata je ušla na tržište znatno ranije od pet najvećih kineskih izvoznika obuhvaćenih uzorkom.
(98)
Jedna zainteresirana stranka tvrdila je da bi Tajvan bio prikladnija analogna zemlja od Indije jer je veličina tajvanskih poduzeća usporedivija s kineskim izvoznicima, a postoji i suradnja među tajvanskim proizvođačima. Druge su zainteresirane stranke zapitale je li odabir Indije razuman s obzirom na to da je poduzeće Tata relativno maleno, a da pritom nisu predložile prikladniju alternativu.
(99)
Tajvanska poduzeća doista su surađivala. Jedno je surađivalo u potpunosti, a drugo je surađivalo samo djelomično. Međutim, jedino tajvansko poduzeće koje je u potpunosti surađivalo manje je od poduzeća Tata, osobito u pogledu obujma prodaje i proizvodnje modula, koji čine oko 90 % prodaje dotičnog proizvoda, pri čemu je Tatina prodaja znatno veća od prodaje tajvanskog poduzeća čija je prodaja u tom pogledu zanemariva, kao što se navodi u uvodnoj izjavi (76) Privremene uredbe. Nakon konačne objave jedna izvoznik postavio je pitanje je li od tajvanskog poduzeća koje je djelomično surađivalo zatraženo da dostavi podatke koji nedostaju. U tom smislu upućuje se na uvodnu izjavu (76) Privremene uredbe u kojoj se objašnjava da se Tajvan nije mogao koristiti kao analogna zemlja zato što tajvanska poduzeća koja su surađivala proizvode gotovo isključivo ćelije, dok većinu kineskog izvoza čine uglavnom moduli. To se odnosi i na tajvansko poduzeće koje je djelomično surađivalo. Budući da je taj proizvođač iz navedenog razloga već ocijenjen kao neprikladan, od njega nije bilo primjereno tražiti dodatne podatke.
(100)
Ista zainteresirana stranka tvrdila je da zbog gotovo potpunog izostanka prodaje modula Tajvan ne treba isključiti kao analognu zemlju per se jer se troškovi potrebni za preradu ćelija u module mogu lako utvrditi. Međutim, tu tvrdnju ne potkrjepljuju činjenice iz ovog ispitnog postupka. Proizvodnja modula iz ćelije zahtijeva više proizvodnih faza, tijekom kojih se stvara znatan dio dodane vrijednosti modula. Kao što se navodi u uvodnoj izjavi (137) Privremene uredbe, tijekom RIP-a prosječna razlika u cijeni između ćelija i modula iznosila je 555,92 EUR ili 54 %, dok je prosječna razlika u troškovima iznosila 377,99 EUR ili 34 %. To bi značilo da bi se znatan dio moguće tajvanske uobičajene vrijednosti za module trebao temeljiti na prilagodbama za troškove prerade, što se ne može smatrati razumnijim od zemlje u kojoj se uobičajena vrijednost može temeljiti na domaćim prodajnim cijenama za najveći dio dotičnog proizvoda. Stoga se smatra da je odabir Indije kao analogne zemlje razuman, uzimajući u obzir dostupne pouzdane podatke.
(101)
Druga zainteresirana stranka tvrdila je da nisu navedeni razlozi zašto SAD nije uzet u obzir kao primjerena analogna zemlja. U tom smislu upućuje se na uvodnu izjavu (74) Privremene uredbe, u kojoj se jasno navodi „da SAD ne bi bila prikladna analogna zemlja uglavnom zbog činjenice da je tržište SAD-a bilo zaštićeno od kineskog uvoza tijekom dijela RIP-a antidampinškim i antisubvencijskim mjerama.” Budući da nisu dobivene nikakve primjedbe o zaštiti američkog tržišta, stajalište u vezi s tim ostaje nepromijenjeno.
(102)
Zainteresirane stranke tvrdile su da je rezultat izračuna dampinga pogrešan zbog razlika u ekonomiji razmjera između kineskih i indijskih proizvođača. Stoga je provjereno postoji li doista korelacija između obujma proizvodnje poduzeća i njegove dampinške marže.
(103)
Od sedam skupina trgovačkih društava obuhvaćenih uzorkom, dvije skupine obuhvaćaju srednje velika trgovačka društva (Jinzhou Yangguang i Delsolar), a pet skupina obuhvaća velika trgovačka društva (JingAo, LDK, Suntech, Trina i Yingli). Među trgovačkim društvima srednje veličine, Jinzhou Yangguang ima najnižu, a Delsolar ima najvišu maržu. Pet većih trgovačkih društava nalazi se između njih. To jasno pokazuje da ne postoji nikakva korelacija između ekonomija razmjera i dampinških marži. Stoga se smatra da je izračun dampinga nije pogrešan zbog razlika u ekonomiji razmjera između kineskih i indijskih proizvođača.
(104)
Nakon konačne objave zainteresirane stranke tvrdile su da nepostojanje ikakve korelacije između ekonomija razmjera i dampinških marži ne pokazuje da nema učinka ekonomija razmjera i usporedivosti cijena. U situaciji u kojoj se dampinška marža temelji na jednakoj uobičajenoj vrijednosti za sve izvoznike, kao što je to u ovom slučaju, dampinšku maržu uglavnom pokreću izvozne cijene. Prema tome, nepostojanje ikakve korelacije između ekonomija razmjera i dampinške marže jednako tako dokazuje nepostojanje ikakve korelacije između ekonomija razmjera i prodajnih cijena. Stoga se zaključuje da u ovom slučaju razlike u ekonomijama razmjera ne utječu na usporedivost cijena.
(105)
Jedna zainteresirana stranka tvrdila je da je proizvođač iz analogne zemlje na domaćem tržištu imao iznimno visoke prodajne cijene, koje su navodno znatno više od prodajnih cijena u industriji Unije, zato što dampinška marža znatno premašuje maržu sniženja. Ta se tvrdnja temelji na usporedbi indijskih uobičajenih vrijednosti s prodajnim cijenama industrije Unije. Međutim, ta je usporedba pogrešna jer se indijske uobičajene vrijednosti temelje samo na profitabilnoj prodaji. Osobito u okolnostima u kojima industrija Unije ostvaruje gubitke, ne čudi da profitabilne cijene u Indiji premašuju prosječne cijene industrije Unije. Prema tome, činjenica da indijska uobičajena vrijednost premašuje prosječnu cijenu industrije Unije ne dokazuje da je odabir Indije kao analogne zemlje nerazuman.
(106)
Jedna zainteresirana stranka tvrdila je da su Tatine cijene iskrivljene jer je povezana s poduzećem Tata Power koje proizvodi energiju. Time se navodno omogućuje da Tata naplaćuje više cijene u područjima u kojima usluge pruža Tata Power. Međutim, to nije ničim potkrijepljeno niti je dostavljen izračun tog navodnog učinka. Stoga se taj zahtjev ne može prihvatiti.
(107)
Nakon konačne objave jedan izvoznik tvrdio je da je Tata nekonkurentno poduzeće s visokim proizvodnim troškovima i prodajnim cijenama, što je navodno razlog zbog kojega se BP Solar u prosincu 2012. povukao iz zajedničkog ulaganja. To je potkrijepljeno člankom iz tiska u kojem se navodi da „BP-ov izlazak iz solarne industrije nakon dobrih četiri desetljeća pokazuje u kojoj je mjeri tržište solarne energije postalo konkurentno i prenapučeno.” U tom se članku, međutim, ne izdvaja Tata kao nekonkurentno poduzeće nego se govori općenito o situaciji na tržištu solarnih ploča i „bespoštednoj utakmici koja obilježava industriju” te da su „mnoga poduzeća po cijelom svijetu zatvorila tvornice, otpustila tisuće radnika i proglasila stečaj”. U tom se članku dakle ne pokazuje da je Tata nekonkurentno poduzeće s visokim troškovima proizvodnje i prodajnim cijenama.
(108)
Nakon objave jedan izvoznik tvrdio je da Tata zbog znatnog uvoza ćelija nije uvrštena kao dio domaće indijske industrije u tekućem antidampinškom postupku u Indiji navedenom u uvodnoj izjavi (91). Premda je doista potvrđeno da Tata nije dio domaće indijske industrije u tekućem antidampinškom postupku u Indiji, to ne znači automatski da Tata nije prikladan proizvođač iz analogne zemlje. Uobičajena vrijednost temeljila se isključivo na ćelijama i modulima koje je Tata proizveo u Indiji, a ne na uvezenim proizvodima. Činjenica da su u proizvodnji nekih proizvoda korišteni uvezeni sastavni dijelovi ne znači da dobivena uobičajena vrijednost nije reprezentativna za Indiju, upravo suprotno jer se uglavnom temelji na prodajnim cijenama, a ne na troškovima.
(109)
Kineska vlada tvrdila je da Tatin obujam prodaje modula navodno predstavlja samo 0,3 % kineskog izvoza u EU i ne može se smatrati reprezentativnim, pozivajući se na odluku Suda u predmetu Detlef Nölle (17). U tom je predmetu Sud smatrao da je, u slučaju kada ukupna proizvodnja u nekoj zemlji iznosi samo 1,25 % obujma izvoza u EU, to pokazatelj da dotično tržište nije jako reprezentativno. U ovom slučaju kineska vlada nije usporedila ukupnu proizvodnju u Indiji s ukupnim kineskim izvozom, nego samo proizvodnju jednog indijskog poduzeća s ukupnim izvozom svih kineskih izvoznika. Ta je usporedba pogrešna jer na konkurentnom tržištu s većim brojem igrača količine koje se odnose samo na jednog proizvođača ne upućuju na reprezentativnost tržišta u cijelosti. Osim toga, to nije ni usporedba provedena u predmetu Detlef Nölle, u kojem je ukupna proizvodnja zemlje uspoređena s ukupnim izvozom. Prema podacima koje je dostavila Kineska gospodarska komora za uvoz i izvoz strojeva i elektroničkih proizvoda (CCCME), predviđa se da će proizvodnja u Indiji premašiti 2 GW prije kraja 2012., tj. nedugo nakon završetka RIP-a. Ta bi proizvodnja bila jednaka 14 % kineskog izvoza u EU, što je znatno iznad 5 % okvirnog praga navedenog u odluci u predmetu Detlef Nölle.
(110)
Nakon objave jedna zainteresirana stranka upozorila je na činjenicu da Tata nema vertikalnu integraciju i mora nabavljati pločice od trećih stranka. Navodno nepostojanje vertikalne integracije dovodi do povećanja troškova u usporedbi s vertikalno integriranim kineskim proizvođačima. Međutim, taj navod nije bio potkrijepljen. Konkretno, ukupni trošak za poduzeće Tata bio bi viši samo ako bi njihova nabavna cijena za pločice bila viša od cijene proizvodnje pločice, što nije izvjesno jer su mnoga poduzeća iz solarnog sektora tijekom RIP-a trpjela gubitke. Nadalje, čak i veliki vertikalni integrirani kineski proizvođači često su kupovali znatne količine pločica od neovisnih dobavljača, što ide u prilog zaključku da nedostatak vertikalne integracije koja obuhvaća pločice neće nužno dovesti do viših cijena modula i ćelija.
(111)
Jedna zainteresirana stranka tvrdila je da je analogna zemlja nekonkurentna. Tu je tvrdnju potkrijepila činjenicom da je proizvodnja solarnih ćelija 2013. na najnižoj razini u posljednjih 5 godina. U izvješću koje ta zainteresirana stranka citira navodi se, međutim, da je indijska proizvodnja ćelija tijekom RIP-a i dalje bila na visokoj razini, blizu evidentiranog maksimuma. Do znatnog smanjenja proizvodnje došlo je nakon RIP-a, stoga ono nije utjecalo na rezultate ispitnog postupka.
(112)
Sljedeći dokaz u prilog tvrdnji da je analogna zemlja nekonkurentna bio je antidampinški postupak spomenut u prethodnoj uvodnoj izjavi (91). Institucije napominju da je taj ispitni postupak u tijeku, stoga se iz njega ne mogu donijeti nikakvi zaključci. Antidampinški postupci općenito nisu pokazatelj nedostatka tržišne utakmice, nego pokazatelj da domaća industrija smatra da je izložena nepoštenim trgovinskim praksama konkurenata iz trećih zemalja.
(113)
Sve u svemu, Komisija smatra da odabir Indije kao analogne zemlje nije nerazuman.
(114)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu analogne zemlje, potvrđuju se sva određivanja iz uvodnih izjava (72) do (77) Privremene uredbe.
1.4. Uobičajena vrijednost
(115)
Nakon privremene objave jedna zainteresirana stranka primijetila je da indijska poduzeća uglavnom prodaju module koji se ne priključuju na mrežu, a skuplji su i imaju više troškove od modula za priključivanje na mrežu koje prodaju kineski izvoznici. Nadalje, tvrdi se da moduli koji se ne priključuju na mrežu u pravilu imaju nižu izlaznu snagu od modula za priključivanje na mrežu.
(116)
S tim u vezi treba napomenuti da su utvrđene različite uobičajene vrijednosti za module „standardne veličine” s više od 36 ćelija koji se u pravilu priključuju na mrežu i za module s najviše 36 ćelija, koji se u pravilu ne priključuju na mrežu. Stoga se smatra da je odgovarajuća uobičajena vrijednost utvrđena za sve vrste proizvoda, uključujući module za priključivanje na mrežu i module koji se ne priključuju na mrežu.
(117)
Druga zainteresirana stranka navela je da trgovačko društvo Tata posluje i kao nositelj projekata, stoga se promet tog poduzeća ne može usporediti s prometom kineskih proizvođača izvoznika koji prodaju isključivo module. S tim u vezi treba napomenuti da se usporedba između indijskih domaćih cijena i kineskih izvoznih cijena isključivo odnosi na prodaju modula, a pri utvrđivanju uobičajene vrijednosti u obzir se nije uzimala prodaja cjelovitih projekata ili integriranih rješenja jer se ne smatraju usporedivim.
(118)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu uobičajene vrijednosti, potvrđuju se sva određivanja iz uvodnih izjava (78) do (86) Privremene uredbe.
1.5. Izvozna cijena
(119)
Nakon privremene objave određeni uvoznici u uzorku dostavili su primjedbe o manje važnim pitanjima o izvoznoj cijeni upotrijebljenoj za određivanje dampinške marže. Opravdane primjedbe uzete su u obzir, što je dovelo do manjih preinaka dampinške marže dotičnih trgovačkih društava.
(120)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu izvoznih cijena, potvrđuju se sva određivanja iz uvodnih izjava (87) do (89) Privremene uredbe.
1.6. Usporedba
(121)
Nakon privremene objave određeni uvoznici u uzorku dostavili su primjedbe o manje važnim pitanjima o prilagodbama upotrijebljenima za određivanje izvoznih cijena. Opravdane primjedbe uzete su u obzir, što je dovelo do manjih preinaka dampinške marže dotičnih trgovačkih društava.
(122)
Nakon privremene objave otkrivena je administrativna pogreška koja je dovela do pogrešne prilagodbe uobičajene vrijednosti s obzirom na troškove domaće vozarine. Ta je pogreška ispravljena i dovela je do blagog smanjenja dampinških marži.
(123)
Nakon objave jedna zainteresirana stranka tvrdila je da bi bilo opravdano uzeti u obzir prilagodbe za razliku u razini trgovine jer ta stranka ne prodaje izravno montažerima, nego preprodavateljima i distributerima. Ta je stranka zatražila detaljne informacije o prodajnim kanalima proizvođača iz analogne zemlje, koji se nisu mogli otkriti zbog zaštite povjerljivih informacija. Umjesto toga, baza kupaca proizvođača iz analogne zemlje razvrstana je u različite kategorije po obujmu prodaje, što je pokazalo da prilagodbe za razliku u razini trgovine nisu opravdane.
(124)
Zainteresirana stranka je u odgovoru na tu analizu dopustila da bi razlika u prodanim količinama rezultirala razlikom u cijeni, ali je ostala pri tvrdnji da bi navodno zaračunavali više cijene montažerima nego distributerima/preprodavateljima čak i kada bi montažer kupovao sličnu količinu kao i distributer/preprodavatelj. Međutim, ta tvrdnja nije potkrijepljena, stoga se ne može uzeti u obzir.
(125)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu izvoznih cijena, potvrđuju se sva određivanja iz uvodnih izjava (90) do (92) Privremene uredbe.
1.7. Dampinške marže
(126)
Jedan proizvođač izvoznik u uzorku zatražio je potpuno otkrivanje izračuna dampinga koji se odnosi na njega, tvrdeći da inače ne bi mogao dati primjedbe o točnosti izračuna. Budući da tom poduzeću nije odobren MET, njegova uobičajena vrijednost temelji se na podacima iz Indije kao analogne zemlje. S obzirom na to da je samo jedan proizvođač u analognoj zemlji potpuno surađivao u ispitnom postupku, podaci iz analogne zemlje ne mogu se objaviti za razinu vrste proizvoda zbog zaštite povjerljivih informacija. Stoga se taj zahtjev treba odbaciti.
(127)
Za trgovačka društva u uzorku ponderirana prosječna uobičajena vrijednost svake vrste istovjetnog proizvoda utvrđena za analognu zemlju uspoređena je s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom odgovarajuće vrste dotičnog proizvoda, kako je predviđeno člankom 2. stavkom 11. i stavkom 12. Osnovne uredbe.
(128)
Ponderirana prosječna dampinška marža proizvođača izvoznika koji surađuju, a nisu uključeni u uzorak izračunana je u skladu s odredbama članka 9. stavka 6. Osnovne uredbe. U skladu s tim, ta je marža utvrđena na temelju marži utvrđenih za proizvođače izvoznike u uzorku.
(129)
Na temelju toga, konačna dampinška marža za trgovačka društva koja surađuju, a nisu uvrštena u uzorak iznosi 88,1 %.
(130)
U pogledu svih ostalih proizvođača izvoznika iz NRK-a dampinške marže utvrđene su na temelju dostupnih činjenica u skladu s člankom 18. Osnovne uredbe. Zato je najprije utvrđena razina suradnje usporedbom obujma izvoza u Uniju koji su prijavili proizvođači izvoznici koji surađuju s ukupnim obujmom kineskog izvoza, kao što se navodi u uvodnoj izjavi (167).
(131)
Budući da je suradnja predstavljala više od 80 % ukupnog kineskog uvoza u Uniju, razina suradnje može se smatrati visokom. S obzirom na to da nema razloga vjerovati da neki proizvođač izvoznik namjerno ne bi surađivao, preostala dampinška marža postavljena je na razinu trgovačkog društva u uzorku s najvišom dampinškom maržom. To se smatralo primjerenim jer nije bilo naznaka da su trgovačka društva koja ne surađuju vršila damping na nižoj razini te kako bi se osigurala učinkovitost mjera.
(132)
Na temelju toga, konačne dampinške marže, izražene kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose:
Trgovačko društvo
Dampinška marža
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
90,3 %
Delsolar (Wujiang) Ltd,
111,5 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
91,9 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
97,5 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
53,8 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
73,2 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
93,3 %
Ostala trgovačka društva koja surađuju (Prilog I., Prilog II.)
88,1 %
Sva ostala trgovačka društva
111,5 %
D ŠTETA
1. Definicija industrije Unije i proizvodnje Unije
(133)
Istovjetni proizvod u Uniji proizvode 215 proizvođača. Institucije su provjerile tvrdnje zainteresiranih stranka da je riječ o većem broju i tom je provjerom otkriveno da su navodni dodatni proizvođači u stvarnosti bili uglavnom proizvođači izvoznici, s njima povezani uvoznici, distributeri i montažeri.
(134)
Nakon privremene objave, nekoliko stranaka osporavalo je činjenicu da su podaci koje je dostavio Europressedienst, neovisno društvo za konzalting („konzultant”) rabljeni za utvrđivanje, inter alia, proizvodnje Unije, proizvodnog kapaciteta Unije te ostalih makroekonomskih pokazatelja štete koji se odnose na industriju Unije i podatke o uvozu. Te stranke dovele su u pitanje neovisnost konzultanta tvrdeći da je povezan s podnositeljem pritužbe. Zatražili su i da im se objasni na temelju čega je Komisija odabrala konzultanta i doveli u pitanje stručnost u prikupljanju gospodarskih podataka povezanih s fotonaponskim sektorom. S tim u vezi tvrdili su da je Komisija svoje nalaze trebala temeljiti na podacima iz ostalih dostupnih izvora, osobito poznatih istraživačkih instituta. Naposljetku, kako bi osporio pouzdanost podataka prikupljenih od konzultanta, AFASE je uputio na najbolju praksu za podnošenje gospodarskih dokaza i prikupljanje podataka u slučajevima u vezi s primjenom članaka 101. i 102. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) i u slučajevima koncentracije poduzetnika.
(135)
Kad je riječ o navodnim vezama između konzultanta i podnositelja pritužbe, predmetne zainteresirane stranke nisu podnijele dokaze o postojanju takve veze. Osim toga, tijekom ispitnog postupka nije ustanovljeno postojanje veze koja nije čisto poslovne prirode. Nakon konačne objave jedna je zainteresirana stranka tvrdila da postoje pokazatelji da se dokazi prima facie koje je u pritužbi dostavio podnositelj pritužbe industrija Unije temelje na podacima koje je dostavio isti konzultant. Premda se potvrđuje da su nalazi za neke pokazatelje doista bili slični dokazima navedenima u pritužbi, to nužno ne znači da su utvrđeni samo na temelju jednog izvora. S tim u vezi, podnositelj pritužbe navodi razne izvore kojima se poslužio.
(136)
Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi (99) Privremene uredbe, Komisija je smatrala primjerenim upotrijebiti te konzultantske usluge u tekućem ispitnom postupku zbog nedostupnosti potrebnih makroekonomskih podataka iz ostalih javno dostupnih izvora kojima je obuhvaćeno cjelokupno tržište Unije te ostalih podataka o uvozu. Prije odabira Europressediensta Komisija je ocijenila metodologiju kojom se služi konzultant u prikupljanju relevantnih podataka te njegovu sposobnost da potrebne podatke dostavi posebno za sve vrste proizvoda i za cjelokupno razmatrano razdoblje.
(137)
Osim toga, podaci primljeni od konzultanta unakrsno su provjereni, kad je to bilo moguće tijekom ispitnog postupka, u odnosu na ostale dostupne javne izvore i potom potvrđeni. S tim u vezi treba napomenuti da na tržištu djeluje nekoliko istraživačkih poduzeća specijaliziranih za fotonaponske statistike i da dostavljeni podaci gotovo nikad nisu istovjetni. Razlog tomu je činjenica da je istraživačkim institutima teško utvrditi točne podatke te će se stoga pokazatelji fotonaponskog tržišta uvijek temeljiti na procjenama, neovisno o tome tko te podatke dostavlja. U tom se kontekstu unakrsna provjera Komisije sastojala od usporedbe kretanja podataka primljenih od konzultanta s kretanjima jednakih podataka koje su o istoj temi objavile ostale istraživačke organizacije, Zajednički istraživački centar Komisije („JRC”) i Europsko udruženje fotonaponske industrije („EPIA”), ako su takvi podaci bili dostupni. Kao rezultat unakrsne provjere nisu primijećene znatne razlike, a kretanja unakrsno provjerenih indikatora bila su vrlo slična. Stoga se privremeni nalazi ne temelje samo na podacima primljenima od konzultanta, već i na analizi i ocjeni tih podataka koje je provela Komisija. Osim toga, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (9), nakon uvođenja privremenih antidampinških mjera u prostorima konzultanta obavljen je posjet radi provjere. Komisija je na licu mjesta izvršila provjeru prostora konzultanta kako bi provjerila pouzdanost metodologije i dostavljenih podataka. Provjera na licu mjesta izvršena je u cilju potpore unakrsnoj provjeri podataka koju je izvršila Komisija i kako bi se dobilo dodatno osiguranje u pogledu pouzdanosti i kvalitete podatka i povezane metodologije.
Provjera na licu mjesta smatra se primjerenom u primjeni načela dobrog upravljanja, čak i ako te podatke nije dostavila zainteresirana stranka nego konzultant. Tako je Komisija dobila dodatno osiguranje pouzdanosti podataka primljenih od konzultanta.
(138)
Jedna je stranka tvrdila da je metodologija unakrsne provjere podataka kojom se koristila Komisija nije dovoljno detaljno objašnjena te su tražili da se otkriju ostali izvori upotrijebljeni u unakrsnoj provjeri podataka. Ta je stranka nadalje tvrdila da je primijenjena metodologija u svakom slučaju nevaljana sve dok se uspoređuju samo trendovi iz različitih izvora, a ne apsolutne vrijednosti.
(139)
Ostali izvori za unakrsnu provjeru podataka koje je dostavio konzultant izvješća su koja su o istim temama objavili Zajednički istraživački centar (JRC) i Europsko udruženje fotonaponske industrije (EPIA). U pogledu usporedbe podataka s drugim izvorima, napominje se da su podaci pokazali ne samo slične trendove nego su bili i slične veličine. Stoga je zaključeno da je primijenjena metodologija bila primjerena i tvrdnje iznesene u tom pogledu su odbačene.
(140)
U pogledu stručnosti konzultanta, napominje se da je glavna djelatnost konzultanta prikupljanje podataka povezanih s fotonaponskim sektorom i održavanje baze podataka poduzeća aktivnih na fotonaponskom tržištu. Ti podaci objavljuju se u specijaliziranim časopisima o fotonaponskom sektoru, a njima se služe i pojedinačna poduzeća za koja provodi posebna istraživanja. Baza podataka koju održava Europressedienst redovito se ažurira i nanovo objavljuje. Osim toga, konzultant je u tom sektoru prikupio nekoliko godina iskustva. Zapravo, metodologija kojom se konzultant služi podrazumijeva prikupljanje, unakrsnu provjeru i agregiranje informacija dobivenih iz različitih izvora dostupnih na tržištu. U tom cilju konzultant podatke prikuplja s pomoću standardnih upitnika koje šalje poduzećima navedenima u bazi podataka ili telefonskim pozivima, osobito o proizvođačima iz Unije ili, tijekom specijaliziranih sajmova, od proizvođača iz trećih zemalja. Kad se do informacija ne može doći navedenim kanalima, Europressedienst provjerava financijske izvještaja poduzeća u fotonaponskom sektoru ili na dobrovoljnoj osnovi surađuje s ostalim istraživačkim centrima kako bi dobio ili unakrsno provjerio podatke. Provjereno je i doista potvrđeno da se konzultant svakodnevno služi tim izvorima. U svjetlu navedenog, smatralo se primjerenim iskoristiti usluge Europressediensta u tekućem ispitnom postupku te su tvrdnje te stranke u tom smislu odbijene.
(141)
Kad je riječ o Najboljoj praksi za podnošenje gospodarskih dokaza koju je izdala Komisija (Najbolja praksa), treba uzeti u obzir sljedeće napomene. Prvo, riječ je o dokumentu koji ne obvezuje Komisiju jer ga nije donio Kolegij, nego ga je objavila nadležna služba radi davanja preporuka zainteresiranim strankama u pogledu prikazivanja gospodarskih dokaza. Drugo, Najbolje prakse odnose se na podnošenje gospodarske analize i podataka upotrijebljenih u postupcima za utvrđivanje narušavanja tržišne utakmice, u skladu s člancima 101. i 102. UFEU-a i u slučajevima koncentracije poduzetnika. Primjenjiva pravila, standardi dokazivanja i ovlasti Komisije u ispitnom postupku za utvrđivanje narušavanja tržišne utakmice ne mogu se uspoređivati s postupcima u području trgovinske zaštite na koje se primjenjuje potpuno drugačiji skup pravila.
(142)
Nakon privremene objave nekoliko je stranaka osporavalo metodologiju kojom se koristio konzultant tvrdnjama da se njima ne mogu zadovoljiti priznati znanstveni standardi. Međutim, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (137), izvršeno je ocjenjivanje metodologije, a dobiveni podaci unakrsno su provjereni i potvrđeni te se zbog toga smatraju sukladnima ostalim objavljenim podacima, tj. dovoljno pouzdanima. Specifične primjedbe koje su iznijele zainteresirane stranke, uglavnom AFASE, razjašnjene su te su zainteresiranim strankama radi provjere stavljene na raspolaganje u otvorenom spisu ispitnog postupka.
(143)
CCCME je tvrdio da metodologija agregiranja podataka nije razjašnjena. Ta je tvrdnja odbačena jer su zainteresiranim strankama radi provjere u otvorenom spisu stavljene na raspolaganje relevantne informacije.
(144)
Nakon konačne objave nekoliko stranka ponovilo je svoju zabrinutost u vezi s Komisijinim odabirom konzultanta i kvalitetom dostavljenih podataka. S tim u vezi iznesene su tvrdnje da se podaci koje je dostavio konzultant mogu namjenski naručiti i kupiti za potrebe određenih zahtjeva naručitelja i stoga ne moraju biti objektivni. Nadalje, CCCME je osporio da se podaci koje je prikupio konzultant mogu smatrati pozitivnim dokazima u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe jer se ti podaci u velikoj mjeri temelje na pretpostavkama i procjenama. Nadalje, tvrdi se da dostavljeni podaci nisu dovoljno potkrijepljeni dokazima u spisu te da nisu potvrdni, objektivni i provjerljivi.
(145)
U vezi s tim tvrdnjama upućuje se na uvodne izjave (136) do (137), u kojima se navode dodatni podaci o odabiru konzultanta. Nadalje, napominje se da je Komisija odabrala konzultanta na temelju najboljih informacija dostupnih u tom trenutku i potpuno u skladu s Financijskom uredbom Komisije koja se primjenjuje na taj postupak. Nadalje, podsjeća se da je sposobnost konzultanta da pravodobno osigura sve potrebne podatke bila veoma važna jer je Komisija dužna u propisanim rokovima objaviti privremene nalaze u tekućem ispitnom postupku.
(146)
U pogledu kvalitete dostavljenih podataka i pitanja mogu li se oni smatrati pozitivnim dokazima u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe, kao što se prethodno navodi u uvodnoj izjavi (137), ispitana je konzultantova metodologija prikupljanja podataka i ocijenjeno je da je zadovoljavajuće kvalitete. Nadalje, kao što se navodi u istoj uvodnoj izjavi, podaci koje je dostavio konzultant unakrsno su provjereni s drugim izvorima kad je to bilo moguće te je utvrđeno da su u razumnoj mjeri točni. Na kraju se napominje da konzultant održava jednu bazu podataka koja se redovito ažurira, neovisno o zahtjevima i potrebama klijenata. Ista baza podataka koristi se za agregiranje i isporuku statistika u vezi s fotonaponskim tržištem različitim klijentima, stoga se tvrdnja da podaci nisu objektivni odbacuje.
(147)
Nakon konačne objave jedna zainteresirana stranka tvrdila je da Komisija nije otkrila svoje izvore, primijenjenu metodologiju i trgovačka društva s kojima je konzultant surađivao u prikupljanju dostavljenih makroekonomskih podataka. Druga zainteresirana stranka ponovila je da metodologija koju je primijenio konzultant upućuje na netočne rezultate. Nekoliko zainteresiranih stranaka zatražilo je dodatne podatke o metodologiji kojom se koristio konzultant, poput prosječnih stopa odgovora na upitnike/intervjue, postotka podataka prikupljenih pojedinačnim kanalima, načina njihove provjere, usklađivanja/pretpostavki upotrijebljenih za proizvodnju podataka, broja trgovačkih društava za koja su provedena usklađivanja i barem raspona broja uposlenika konzultanta.
(148)
S tim u vezi podsjeća se da je Komisija nakon određivanja privremenih mjera zainteresiranim strankama dostavila podatke o metodologiji i izvorima kojima se pri agregiranju podataka koristio konzultant, a nakon privremene objave odgovorila na posebna pitanja zainteresiranih stranka u tom pogledu. Smatra se da su dodatni zahtjevi dotičnih zainteresiranih stranaka za dostavu podataka nakon konačne objave pokriveni podacima koji su stavljeni na raspolaganje nakon uvođenja privremenih mjera u opsegu u kojem su to omogućivale klauzule o povjerljivosti. Uz to se ističe da je Komisija na licu mjesta provjerila način na koji je konzultant prikupio i agregirao podatke te relevantne osnovne pretpostavke za agregiranje podataka. Rezultati provjere bili su zadovoljavajući te se Komisija uvjerila u utemeljenost osnovnih pretpostavki i kvalitetu podataka koje je dostavio konzultant. Nadalje, zainteresirane stranke nisu osporile podatke same po sebi.
(149)
Nakon konačne objave jedna je stranka zahtijevala objašnjenje u pogledu broja proizvođača iz Unije koje je konzultant pri prikupljanju podataka uzeo u obzir i preklapanja između tih proizvođača i oko 215 proizvođača iz Unije poznatih Komisiji. S tim u vezi razjašnjava se da su proizvođači iz Unije koje je u obzir uzeo konzultant uglavnom isti oni za koje se smatra da u ovom ispitnom postupku, navedenom u uvodnoj izjavi (133), predstavljaju industriju Unije.
(150)
Nakon konačne objave jedna je stranka tvrdila da je Komisija nedosljedno provela analizu štete jer je to učinila odvojeno za module i ćelije dok su marže dampinga i štete izračunane kao ponderirani prosjek za module i ćelije zajedno. S tim u vezi treba napomenuti da se, iako su pokazatelji navedeni zasebno za svaku vrstu proizvoda, zaključci dobiveni za svaki pokazatelj odnose na proizvod iz ispitnog postupka u cjelini. Također se podsjeća da su moduli i ćelije jedinstveni proizvod i da su stoga dampinške marže i razina uklanjanja štete utvrđene na toj osnovi. Stoga je taj zahtjev odbačen.
(151)
Na kraju, druga je stranka tvrdila da se izračun vrijednosti makroekonomskih pokazatelja tijekom RIP-a pogrešno temeljio na jednostavnom prosjeku za 2011. i 2012. te da takva metodologija nije objektivna i ne daje rezultate koji odražavaju stvarnost tijekom RIP-a. Objašnjeno je da je jednostavni prosjek upotrijebljen samo u slučaju kada su u dotičnim razdobljima postojali slični trendovi. Ako su trendovi bili različiti, metodologija se na odgovarajući način prilagođavala na temelju stvarnog stanja na tržištu. Dotična stranka nije dodatno razradila argument kako bi pokazala u kojoj mjeri rezultati primijenjene metodologije ne odražavaju stvarno stanje na tržištu. Stoga su te tvrdnje odbačene.
(152)
Na temelju toga, a u nedostatku drugih primjedbi s tim u vezi, potvrđuju se nalazi iz uvodnih izjava (98) do (101) Privremene uredbe.
2. Utvrđivanje odgovarajućeg tržišta Unije
(153)
Nekoliko je stranaka tvrdilo da je štetu trebalo procijeniti posebno za vlastito i za slobodno tržište. Jedna stranka tvrdila je da je podatke povezane s ćelijama namijenjene vlastitoj upotrebi trebalo isključiti iz procjene štete jer na njih nije utjecao dampinški uvoz.
(154)
Kako je spomenuto u uvodnoj izjavi (105) Privremene uredbe, potrošnja, opseg prodaje, proizvodnja, proizvodni kapacitet, iskorištenost kapaciteta, rast, ulaganja, zalihe, zaposlenost, produktivnost, novčani tokovi, povrat ulaganja, sposobnost prikupljanja kapitala i veličina dampinške marže trebaju se ispitati u odnosu na ukupno poslovanje industrije Unije, uključujući ograničeno tržište, jer je na proizvodnju namijenjenu ograničenom tržištu jednako utjecala konkurencija uvoza iz dotične zemlje.
(155)
U ispitnom postupku ustanovljeno je da su vertikalno integrirani proizvođači u Uniji morali uvoziti dampinške proizvode (ćelije) i prestati proizvoditi te proizvode po cijeni iznad uvozne cijene zbog cjenovnog pritiska dampinškog uvoza. Osim toga, u ispitnom je postupku ustanovljeno i da se na slobodnom i vlastitom tržištu slijede isti cjenovni trendovi, što upućuje i na to da je na njih jednako utjecao predmetni uvoz.
(156)
Nakon konačne objave nekoliko zainteresiranih stranaka ponovilo je tvrdnje da Komisija nije uspjela osigurati odgovarajuću i utemeljenu analizu ograničenog tržišta niti je navela razloge zašto nije provedena zasebna analiza. Jedna je stranka tvrdila da nisu osigurane informacije o važnosti proizvodnje Unije namijenjene ograničenom tržištu. Osim toga, iznesena je tvrdnja da je uvodna izjava (106) Privremene uredbe, u kojoj se zaključuje da cijene na ograničenom tržištu nisu uvijek odražavale tržišne cijene, u suprotnosti sa zaključcima iz uvodne izjave (155) da su slobodno tržište i ograničeno tržište cjenovno slijedili slične trendove.
(157)
Kao prvo, napominje se da se u uvodnoj izjavi (105) Privremene uredbe navode razlozi zbog kojih se smatra primjerenim ispitati pokazatelje štete (osim za profitabilnost) koji se odnose na ukupno poslovanje industrije Unije, uključujući i ograničeno tržište. S tim u vezi podsjeća se, kao što se u istoj uvodnoj izjavi navodi, da je ispitnim postupkom utvrđeno da je na proizvodnju namijenjenu ograničenom tržištu jednako utjecala konkurencija uvoza iz NRK-a, što nisu osporile ni dotične zainteresirane stranke. Stoga se morala odbaciti tvrdnja da nisu objašnjeni razlozi zbog kojih se nije provela zasebna analiza. Kao što iz tog zaključka slijedi, na isti se način morala odbaciti tvrdnja da je trebalo provesti zasebnu analizu ograničenog tržišta.
(158)
Drugo, premda se na temelju navedenoga proizvodnja Unije namijenjena ograničenom tržištu nije smatrala bitnim elementom, napominje se da je proizvodnja Unije koja se odnosi na ćelije namijenjene ograničenom tržištu tijekom RIP-a činila oko polovice ukupne proizvodnje. Na kraju, razjašnjava se da činjenica da cijene na ograničenom tržištu ne odražavaju uvijek tržišne cijene nije nužno u suprotnosti s činjenicom da su obje cijene slijedile isti trend jer su i dalje mogle biti na različitim razinama ili su kretanja cijena mogla biti slabije ili jače izražena te bi stoga tvorile drugačiju sliku. Na temelju navedenoga odbijene su tvrdnje u pogledu ograničenog tržišta.
(159)
Dotične stranke nisu dostavile podatke kojima bi se obezvrijedili nalazi u pogledu određivanja tržišta Unije. Na temelju navedenih razloga odbačene su tvrdnje iznesene u tom pogledu te potvrđeni nalazi iz uvodnih izjava (102) do (106) Privremene uredbe.
3. Potrošnja Unije
(160)
Jedna zainteresirana stranka tvrdila je da se podaci o potrošnji proizvoda koji se ispituje u Uniji znatno razlikuju, ovisno o primijenjenom izvoru. Ta je stranka tvrdila da se podaci mogu utvrditi samo na temelju informacija prikupljenih od specijaliziranih ustanova ili istraživačkih centara. S obzirom na objašnjenja i zaključke iz uvodnih izjava (134) do (152) o pouzdanosti podataka primljenih od konzultanta i rabljenih tijekom ispitnog postupka, ta je tvrdnja odbačena.
(161)
Ista je stranka tvrdila da se potrošnja Unije ne bi smjela utvrđivati tek zbrajanjem dostupnih kapaciteta za proizvodnju modula u Uniji i da bi se od njih trebala oduzeti potrošnja modula namijenjena projektima industrije Unije. Ta je tvrdnja odbačena jer je potrošnja modula utvrđena na temelju novih instaliranih kapaciteta u Uniji. To je ustaljena praksa u utvrđivanju potrošnje modula. Kad je riječ o ćelijama, potrošnja je utvrđena na temelju proizvodnje modula u Uniji.
(162)
Druga stranka tvrdila je da se metodologijom koju opisuju konzultanti priznaju teškoće pri utvrđivanju pouzdanih brojki u vezi s potrošnjom. Nadalje se tvrdi da su se podaci o uvozu kao i podaci o izvoznoj prodaji industrije Unije temeljili na neprovjerljivim procjenama ili nepotpunim podacima te da unakrsna provjera koju je provela Komisija nije bila dovoljna za donošenje zaključka da su ti podaci doista pouzdani i točni.
(163)
Kao što je već navedeno u uvodnim izjavama (136) i (137), Komisija je tijekom provjere na licu mjesta provjerila kvalitetu podataka i metodologije njihova prikupljanja te je na temelju toga utvrđeno da su primijenjene metodologije odgovarajuće, a rezultati točni i dovoljno pouzdani. Ta je tvrdnja stoga odbačena.
(164)
Na temelju toga, a u nedostatku drugih primjedbi u vezi s potrošnjom Unije, potvrđuju se uvodne izjave (107) do (109) Privremene uredbe.
4. Uvoz iz dotične zemlje
4.1. Obujam i tržišni udio uvoza iz dotične zemlje
(165)
Jedna zainteresirana stranka tvrdila je da se podaci o obujmu uvoza proizvoda koji se ispituje znatno razlikuju, ovisno o izvoru. Ta je stranka tvrdila da se pouzdani podaci mogu utvrditi samo na temelju informacija prikupljenih od specijaliziranih ustanova ili istraživačkih centara. S obzirom na objašnjenja i zaključke iz uvodnih izjava (134) do (152) o pouzdanosti podataka primljenih od konzultanta i rabljenih tijekom ispitnog postupka, ta je tvrdnja odbačena.
(166)
Nakon konačne objave jedna je stranka osporila metodologiju za utvrđivanje vrijednosti ukupnog uvoza iz NRK-a tvrdeći da je temeljena na transakcijama s paritetom cijene CIF, neocarinjeno, te je stoga upitno jesu li te transakcije bile namijenjene potrošnji Unije. S tim u vezi podsjeća se da vrijednost ukupnog uvoza iz NRK-a koju je dostavio konzultant nije bila upotrijebljena u privremenim i konačnim nalazima te da su se rabile samo vrijednosti obujma uvoza i uvozne cijene utvrđene u ispitnom postupku, kao što se navodi u uvodnim izjavama (110) do (113) Privremene uredbe. Budući da dotična zainteresirana stranka nije osporila samu metodologiju utvrđivanja uvoznih cijena, upućuje se na odgovarajuće nalaze u uvodnim izjavama (113) do (117) Privremene uredbe i uvodne izjave (168) do (176) u nastavku. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(167)
Na temelju toga, a u nedostatku drugih primjedbi u vezi s uvozom dotičnog proizvoda iz NRK-a, potvrđuju se uvodne izjave (110) do (112) Privremene uredbe.
4.2. Cijene uvoza i sniženje cijena
(168)
Jedan je nepovezani uvoznik koji surađuje tvrdio da su uvozne cijene trebale biti utvrđene na temelju uvoza dotičnog proizvoda u Uniju. Međutim, podaci koje je tijekom ispitnog postupka taj uvoznik dostavio činili su samo mali dio ukupnog uvoza u Uniju pa se stoga nisu mogli izvesti smisleni zaključci o prosječnoj uvoznoj cijeni za sav uvoz iz NRK-a tijekom cijelog razmatranog razdoblja koje obuhvaća nekoliko godina. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(169)
Druga stranka tvrdila je da nije objašnjena metodologija utvrđivanja cijena, osobito postupak spajanja podataka iz različitih izvora te njihovo usklađivanje. Osim toga, tvrdi se da su se troškovi uvoza trebali temeljiti na provjerenim podacima prikupljenima tijekom ispitnog postupka, a ne na procjenama.
(170)
Smatra se da je metodologija stavljena na raspolaganje zainteresiranim strankama dovoljno cjelovita da bi omogućila razumijevanje postupka određivanja brojčanih vrijednosti. U pogledu „uvoznih” cijena objašnjeno je da su spot cijene usklađene kako bi se dobile cijene s paritetom CIF. Procjena je potvrđena na podacima prikupljenima tijekom ispitnog postupka.
(171)
Nakon privremene objave nekoliko zainteresiranih stranaka zatražilo je dodatne podatke o izračunu sniženja cijena u odnosu na podatke sadržane u uvodnoj izjavi (116) Privremene uredbe. Uzimajući u obzir osjetljivost tih podataka i činjenicu da je proizvođačima iz Unije zajamčena anonimnost, dodatni podaci dostavljeni su tijekom dvostranih objava.
(172)
U skladu s odlukom da se iz opsega proizvoda isključe pločice (vidi prethodne uvodne izjave (28) do (32)), ti su proizvodi isključeni i iz izračuna sniženja cijena. Nadalje, izvršene su i ispravke nekih cijena s paritetom CIF što su ih dostavile zainteresirane stranke. Budući da je uzorak nepovezanih uvoznika preispitan zbog razloga navedenih u uvodnoj izjavi (21), upotrijebljen je prosječni trošak nakon uvoza novog uzorka uvoznika nakon što su podaci postali dostupni i potpuni.
(173)
Usporedba revidiranih cijena napravljena je za svaku vrstu poslova za poslove na istoj razini trgovine, primjereno prilagođena prema potrebi, nakon odbijanja rabata i popusta. Rezultat usporedbe, kad se izrazi kao postotak prometa proizvođača iz Unije u uzorku tijekom RIP-a, pokazao je ponderirane prosječne marže sniženja cijene u rasponima od 19,8 do 32,1 % za module, od 4 do 28,5 % za ćelije i od 8 do 29 % ukupno za dotični proizvod.
(174)
Trebalo bi napomenuti da je kod jednog proizvođača izvoznika u uzorku utvrđeno negativno sniženje cijena. Međutim, te količine izvoza nisu velike i stoga se ne mogu smatrati reprezentativnima.
(175)
Jedan od proizvođača izvoznika u uzorku osporio je izvor za usklađivanje jednostrukih ćelija u višestruke ćelije, ali pritom tu tvrdnju nije potkrijepio. Nisu dostavljeni novi podaci ni novi dokazi, stoga je ta tvrdnja odbačena.
(176)
Budući da nisu dostavljene druge primjedbe u pogledu cijena uvoza iz NRK-a i o izračunu sniženja cijena, potvrđuju se uvodne izjave (113) do (117) Privremene uredbe kako su prethodno izmijenjene.
5. Gospodarsko stanje industrije Unije
5.1. Općenito
(177)
Neke stranke dovele su u pitanje ukupnu pouzdanost makroekonomskih pokazatelja štete kojima se Komisija koristila za potrebe ovog ispitnog postupka. Tvrdili su da se trendovi utvrđeni za mnoge od tih pokazatelja razlikuju od trendova za iste pokazatelje utvrđene za proizvođače iz Unije uvrštene u uzorak. Posebno se spominje proizvodnja Unije, produktivnost, prodaja, prosječni troškovi rada i zasposlenost.
(178)
Kako se navodi u uvodnoj izjavi (121) Privremene uredbe, makroekonomski pokazatelji utvrđeni su s obzirom na sve proizvođače u Uniji. Ako su o pojedinačnim proizvođačima iz Unije ili skupini proizvođača iz Unije (tj. proizvođači Unije u uzorku) prikupljeni isti podaci, oni ne moraju nužno slijediti jednake trendove jer se u tim usporedbama u obzir ne uzima npr. veličina svakog razmatranog trgovačkog društva. Stoga rezultati usporedbe makroekonomskih pokazatelja za sve proizvođače iz Unije i pokazatelje za proizvođače iz Unije uvrštene u uzorak nisu uvijek smisleni i ne omogućuju donošenje zaključka da je jedan ili drugi skup podataka nepouzdan. U svakom slučaju, pri uspoređivanju trendova u makroekonomskim pokazateljima za industriju Unije s konsolidiranim istim pokazateljima za proizvođače iz Unije uvrštene u uzorak mogu se uočiti razlike u trendovima za nekoliko pokazatelja, primjerice proizvodnja, proizvodni kapacitet, opseg prodaje, zasposlenost i produktivnost industrije Unije u razdoblju između 2011. i RIP-a. S obzirom na te pokazatelje proizvođači iz Unije uvršteni u uzorak poslovali su bolje od ukupne industrije Unije. Razlog tomu je što su mnogobrojni proizvođači iz Unije koji nisu uvršteni u uzorak tijekom RIP-a prestali s proizvodnjom ili su postali nesolventni, što je negativno utjecalo na makroekonomske pokazatelje izračunane na razini Unije. Stoga su te tvrdnje odbačene.
(179)
Jedna zainteresirana stranka tvrdila je da se zaključak naveden u uvodnoj izjavi (153) Privremene uredbe, o tome da je analizom stanja industrije Unije utvrđen jasan silazni trend za sve glavne pokazatelje štete, temelji na podacima koje je dostavio konzultant. S tim u vezi razjašnjava se da se makroekonomski pokazatelji navedeni u Tablicama 4.a do 6.c Privremene uredbe temelje na podacima koje je dostavio konzultant i koji su, kad je to bilo moguće, unakrsno provjereni s drugim dostupnim izvorima. S druge strane, mikroekonomski pokazatelji navedeni u Tablicama 7.a do 11.c Privremene uredbe temelje se na podacima prikupljenima od proizvođača iz Unije uvrštenih u uzorak, koje je na licu mjesta provjerila Komisija. Trebalo bi napomenuti i da su se odlučujući čimbenici za određivanje štetnog stanja industrije Unije, primjerice razine profitabilnosti industrije Unije, prosječna prodajna cijena u Uniji te izračuni sniženja cijena temeljili na podacima prikupljenima od proizvođača iz Unije uvrštenih u uzorak i proizvođača izvoznika provjerenima na licu mjesta. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(180)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu opće metodologije za ocjenu gospodarskog stanja industrije Unije, potvrđuju se uvodne izjave (118) do (123) Privremene uredbe.
5.2. Makroekonomski pokazatelji
5.2.1. Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
(181)
AFASE je tvrdio da su utvrđeni obujam proizvodnje modula iz uvodne izjave (124) Privremene uredbe i utvrđeni proizvodni kapacitet industrije Unije za module i ćelije iz iste uvodne izjave precijenjeni te je naveo podatke iz drugih izvora (tj. EPIA, IMS i BNEF) prema kojima su te vrijednosti niže.
(182)
Obujam proizvodnje utvrđen u uvodnoj izjavi (124) Privremene uredbe temelji se na podacima koji uključuju trgovačka društva uvrštena na burzu kao i trgovačka društva koja nisu uvrštena na burzu. Razvoj proizvodnje Unije kako se navodi u uvodnoj izjavi (124) Privremene uredbe odgovara razvoju potrošnje Unije kako se navodi u uvodnoj izjavi (108) Privremene uredbe. Za razliku od toga, podaci o obujmu proizvodnje koje je dostavio AFASE pokazali su trendove potrošnje Unije koji se razlikuju od onih koji se navode u uvodnoj izjavi (108) Privremene uredbe i statistike o potrošnji Unije koju je objavila EPIA.
(183)
U pogledu proizvodnog kapaciteta, ispitnim postupkom utvrđeno je da su nalazi iz uvodne izjave (124) Privremene uredbe uključivali proizvodne kapacitete trgovačkih društava koja su tijekom RIP-a pokrenula stečajni postupak ili obustavila proizvodnju, premda nisu prodala svoje proizvodne pogone i strojeve i stoga su vrlo brzo mogla pokrenuti proizvodnju. Kao što se navodi u uvodnoj izjavi (182), brojčane vrijednosti navedene u uvodnoj izjavi (124) Privremene uredbe jednako tako sadržavale su podatke trgovačkih društava koja nisu uvrštena na burzu.
(184)
Konačno, kao što se navodi u uvodnoj izjavi (137), podaci koje je dostavio neovisni konzultant provjereni su te je utvrđeno da su u razumnoj mjeri točni. Na temelju navedenog utvrđeno je da podaci koje je dostavio AFASE i koji se temelje na drugim dostupnim izvorima nisu nužno u suprotnosti s privremenim nalazima.
(185)
U svakom slučaju, prihvaćanje brojčanih vrijednosti koje je dostavio AFASE ne bi utjecalo na ukupne nalaze da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu jer bi negativno kretanje tih pokazatelja, tj. proizvodnje Unije i proizvodnog kapaciteta Unije, bio još izraženiji.
(186)
Jedan nepovezani uvoznik koji surađuje tvrdio je da je obujam proizvodnje, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta trebalo utvrditi samo na temelju podataka proizvođača iz Unije uvrštenih u uzorak. Međutim, budući da je riječ o makroekonomskim pokazateljima, trebalo ih je utvrditi za sve proizvođače iz Unije kako bi se dobila utemeljena i potpuna slika stanja industrije Unije. Ta je tvrdnja stoga odbačena.
(187)
Nakon konačne objave jedna stranka zatražila je od Komisije da objasni kako je konzultant izračunao godišnju proizvodnju Unije. Druga je stranka zatražila od Komisije da dodatno objasni postupak usklađivanja različitih dostupnih podataka o ukupnom proizvodnom kapacitetu Unije. Jedan je stranka tvrdila da je ukupnu proizvodnju i proizvodni kapacitet Unije trebalo utvrditi na temelju podataka proizvođača iz Unije uvrštenih u uzorak jer bi se time dobio pouzdaniji rezultat. U tom je smislu navela da su javno dostupni podaci neprecizni zbog tajnosti tih podataka te da svi istraživački centri ili konzultanti svoje analize nužno temelje na brojnim procjenama i pretpostavkama.
(188)
Razjašnjeno je da je godišnja proizvodnja Unije izračunana na temelju podataka koje su konzultantu dostavili proizvođači iz Unije. Ako se za određenu godinu nije mogao dobiti podatak o godišnjoj proizvodnji određenog proizvođača iz Unije, ta se vrijednost utvrđivala primjenom stope iskorištenosti kapaciteta iz prethodne godine na novi proizvodni kapacitet dotične godine. Institucije su usporedile i brojčane vrijednosti koje je dobio konzultant s onima u odgovorima industrije Unije na upitnike koji su prethodili pokretanju postupka. Obje su brojčane vrijednosti slične.
(189)
U pogledu zahtjeva za dodatna objašnjenja u vezi s postupkom usklađivanja različitih dostupnih podataka o ukupnom proizvodnom kapacitetu Unije, napominje se da su zainteresiranim strankama radi provjere u otvorenom spisu stavljene na raspolaganje relevantne informacije. Stoga je taj zahtjev odbačen.
(190)
Na kraju, proizvodnja i proizvodni kapacitet Unije makroekonomski su pokazatelji i stoga se moraju utvrditi za cjelokupnu industriju Unije, a ne samo za proizvođače iz Unije uvrštene u uzorak.
(191)
Nakon konačne objave jedna je stranka tvrdila da metodologija za prikupljanje podataka o proizvodnji (uglavnom u intervjuima i posjetima proizvodnim mjestima) nije omogućila dobivanje pouzdanih rezultata zbog tajnosti tih podataka, a zbog čega ih trgovačka društva nevoljko objavljuju. Stoga se ta metodologija ne može smatrati primjerenom. To je navodno potvrđeno time što je ukupni obujam proizvodnje koji je utvrdio konzultant, iako je obuhvatio znatno veći broj proizvođača iz Unije od broja proizvođača koje je u obzir uzela Komisija pri ispitivanju reprezentativnosti u fazi pokretanja postupka, niži od ukupnog obujma proizvodnje koji je utvrdila Komisija za potrebe ispitivanja reprezentativnosti. Ta je stranka zatim tvrdila da se u skladu s tim podaci o pokazatelju štete ne mogu smatrati pozitivnim dokazima u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe.
(192)
Prvo se razjašnjava da je broj proizvođača koje je razmatrao konzultant uglavnom jednak broju proizvođača koji je razmatrala Komisija i stoga se argument da su rezultati nedosljedni odbacuje. Nadalje, podsjeća se da su podaci koje je prikupio konzultant unakrsno provjereni, kad je to bilo moguće, u odnosu na ostale izvore te je utvrđeno da su procjene bile dovoljno pouzdane. Stoga se potvrđuje da se podaci o proizvodnji koje je dostavio konzultant smatraju pozitivnim dokazima u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe.
(193)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu proizvodnje, proizvodnog kapaciteta i iskorištenosti kapaciteta, potvrđuju se sva određivanja iz uvodnih izjava (124) do (128) Privremene uredbe.
5.2.2. Obujam prodaje i tržišni udio
(194)
Jedna je zainteresirana stranka tvrdila da je već 2009. tržišni udio industrije Unije za module bio samo 19 % i da se smanjenje od 6 postotnih bodova tijekom razmatranog razdoblja ne može smatrati štetom.
(195)
Smanjenje tržišnog udjela za 6 postotnih bodova tijekom razmatranog razdoblja treba se sagledati u kontekstu povećanja potrošnje modula u Uniji za više od 200 % tijekom istog razdoblja. Industrija Unije nije mogla imati koristi od sve veće potrošnje; baš nasuprot, čak i prema scenariju povećane potrošnje ona nije mogla primjereno povećati opseg svoje prodaje te je izgubila svoj tržišni udio. Stoga se taj argument morao odbaciti.
(196)
Jedna je stranka tvrdila da je metoda za prikupljanje podataka o prodaji (uglavnom intervjui i posjeti proizvodnim mjestima) nije omogućila dobivanje pouzdanih rezultata zbog tajnosti tih podataka, a zbog čega ih trgovačka društva nevoljko objavljuju. Stoga se ta metodologija ne može smatrati primjerenom, a ti se podaci ne mogu smatrati pozitivnim dokazima u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Kao što je već rečeno u uvodnoj izjavi (137), podaci koje je prikupio konzultant unakrsno su provjereni, kad je to bilo moguće, u odnosu na ostale izvore te je utvrđeno da su procjene bile dovoljno pouzdane. Stoga se potvrđuje da se podaci o prodaji koje je dostavio konzultant smatraju pozitivnim dokazima u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe.
(197)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu obujma prodaje i tržišnog udjela, potvrđuju se sva određivanja iz uvodnih izjava (129) do (131) Privremene uredbe.
5.2.3. Zaposlenost i produktivnost
(198)
Nakon konačne objave jedna je zainteresirana stranka tvrdila da je metodologija za utvrđivanje ukupnog broja zaposlenih u Uniji tijekom razmatranog razdoblja bila netočna. Ta je stranka navela da u slučaju kada stopa zaposlenosti određenog proizvođača iz Unije nije bila dostupna, umjesto nje se uzimala prosječna stopa zaposlenosti onih proizvođača iz Unije za koje su ti podaci bili dostupni. Ta se tvrdnja odbacuje jer je metodologija za utvrđivanje ukupne zaposlenosti bila različita, tj. kada stopa zaposlenosti određenog proizvođača iz Unije nije bila dostupna, ta se brojka procjenjivala na temelju podataka iz prethodne godine (prethodnih godina) za to trgovačko društvo. Kao što se navodi u uvodnoj izjavi (137), ta je metodologija provjerena i utvrđeno je da je utemeljena. Stoga je taj zahtjev odbačen.
(199)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu zaposlenosti i produktivnosti industrije Unije, potvrđuju se nalazi iz uvodnih izjava (132) do (134) Privremene uredbe.
5.2.4. Visina dampinške marže i oporavak od prošlog dampinga
(200)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe s tim u vezi, potvrđuju se sva određivanja iz uvodnih izjava (135) i (136) Privremene uredbe.
5.3. Mikroekonomski pokazatelji
5.3.1. Cijene i čimbenici koji utječu na cijene
(201)
Jedna zainteresirana stranka osporila je nalaze da je smanjenje prosječne prodajne cijene pogubno djelovalo na profitabilnost industrije Unije. Tvrdila je da se prosječan trošak industrije Unije smanjio jednako i da je stoga smanjenje cijene prirodno. Međutim, kao što se navodi u uvodnoj izjavi (138) Privremene uredbe, ispitnim postupkom utvrđeno je da se prodajna cijena industrije Unije smanjila i za više od prosječnog troška proizvodnje pa se prema tome to sniženje troškova nije odrazilo na profitabilnost industrije Unije. Stoga je potvrđeno da je smanjenje prosječne prodajne cijene industrije Unije pogubno djelovalo na njezinu profitabilnost pa su tvrdnje iznesene u tom pogledu odbačene.
(202)
Druga je stranka osporila zaključak iz uvodne izjave (138) Privremene uredbe prema kojem su se cijene tijekom RIP-a nalazile na neodrživim razinama te je tvrdila da o tome treba odlučiti tržište. Ista se stranka usprotivila zaključku iz iste uvodne izjave da industrija Unije nije mogla imati koristi od smanjenja troškova zbog cjenovnog pritiska dampinškog uvoza. S tim u vezi institucije napominju sljedeće: „neodrživa razina” odnosi se na činjenicu da je industrija Unije prodavala svoje proizvode uz gubitak, stoga dugoročno nije mogla preživjeti. Prema tome, pitanje održivosti razine cijene pitanje je odnosa između troškova proizvodnje i cijena. Izrazom „nije mogla imati koristi od smanjenja troškova” upozorava se na činjenicu da su troškovi padali sporije od cijena. Obje tvrdnje potkrijepljene su dokazima iz uvodne izjave (138) Privremene uredbe. Stoga se taj argument morao odbaciti.
(203)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu prosječnih prodajnih cijena industrije Unije, potvrđuju se nalazi iz uvodnih izjava (137) do (138) Privremene uredbe.
5.3.2. Troškovi radne snage
(204)
Ista je zainteresirana stranka tvrdila da za razliku od navoda iz uvodne izjave (140) Privremene uredbe tijekom razmatranog razdoblja uopće nije bilo inflacije, stoga taj čimbenik nije mogao biti razlog ukupnom povećanju troškova rada.
(205)
Za razliku od tvrdnje dotične stranke, ispitnim je postupkom otkriveno da je tijekom razmatranog razdoblja inflacija postojala te da se povećanje troškova rada ograničeno na module može objasniti inflacijom i povećanjem produktivnosti.
(206)
Jedna zainteresirana stranka tvrdile je da je uzrok štetnog stanja industrije Unije povećanje troškova rada i usporedno smanjenje produktivnosti. Međutim, prvo treba napomenuti da su troškovi rada za ćelije ostali stabilni, a produktivnost se povećala i za module i za ćelije. Stoga se povećanje potonjeg može objasniti povećanjem produktivnosti. Štoviše, ispitnim postupkom pokazano je da troškovi rada ne čine znatan dio troškova proizvodnje, što je već navedeno u uvodnoj izjavi (203) Privremene uredbe. Stoga se taj argument morao odbaciti.
(207)
Na temelju toga potvrđuju se nalazi u uvodnim izjavama (139) i (140) Privremene uredbe.
5.3.3. Zalihe
(208)
Jedna zainteresirana stranka tvrdila je da bi povećanje razina zaliha tijekom razmatranog razdoblja, izraženo kao postotak ukupne proizvodnje, bilo zanemarivo pa se stoga ne može smatrati dokazom o šteti. Ta je stranka nadalje tvrdila da je navođenje vrijednosti zaliha u uvodnoj izjavi (141) Privremene uredbe obmanjujuće zato što su zalihe, za razliku od obujma proizvodnje industrije Unije, izražene kao kW, a ne kao MW.
(209)
S tim u vezi treba napomenuti da će se uvodna izjava (143) Privremene uredbe izmijeniti i glasit će „… povećanje zaliha za istovjetni proizvod tijekom razmatranog razdoblja nije relevantan čimbenik za utvrđivanje je li industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu”. Postojanje administrativne pogreške jasno je iz prethodne rečenice u kojoj se zaključuje da proizvođači iz Unije drže određene zalihe jer se njihova proizvodnja temelji na narudžbama.
(210)
Na kraju, pitanje jesu li zalihe izražene u kW ili u MW samo po sebi nije se smatralo bitnim pri utvrđivanju je li industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu.
(211)
Nakon konačne objave nekoliko je stranka tvrdilo da su zalihe trebale biti utvrđene za cjelokupnu industriju Unije te da brojke za samo desetoricu proizvođača iz Unije nisu reprezentativne. Razjašnjava se da su zalihe smatrane mikroekonomskim pokazateljem pa ih zbog toga treba utvrditi na temelju podataka prikupljenih za pojedinačna trgovačka društva, a u ovom slučaju to je uzorak proizvođača iz Unije koji se smatraju reprezentativnim za cijelu industriju Unije. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(212)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu zaliha, potvrđuju se uvodne izjave (141) do (143) Privremene uredbe.
5.3.4. Profitabilnost, novčani tokovi, ulaganja i povrat ulaganja, sposobnost prikupljanja kapitala
(213)
Nakon primjedbe zainteresirane stranke razjašnjava se da je navod iz uvodne izjave (148) Privremene uredbe da su novčani tokovi imali „stalni negativni trend” između 2009. i RIP-a bio netočan zato što su se novčani tokovi za module, usprkos smanjenju između 2009. i 2010., tijekom 2011. zapravo povećali i zatim opet smanjili tijekom RIP-a.
(214)
Ista je stranka tvrdila da su iznosi ulaganja navedeni u uvodnoj izjavi (149) Privremene uredbe bili preniski u usporedbi s proizvodnim kapacitetom industrije Unije navedenim u uvodnoj izjavi (124) Privremene uredbe. Tu je tvrdnju stranka potkrijepila navodom da je upoznata s iznosom koji je jedan proizvođač iz Unije uložio u povećanje kapaciteta, a taj je iznos bio znatno veći. Dotična je stranka zaključila da je zbog toga utvrđeni proizvodni kapacitet industrije Unije morao biti precijenjen. Podsjeća se da ta tvrdnja nije potkrijepljena nikakvim dokazima, osobito u pogledu ulaganja dotičnog proizvođača iz Unije. Nasuprot tomu, iznosi ulaganja iz Privremene uredbe temelje se na stvarnim i provjerenim podacima proizvođača iz Unije uvrštenih u uzorak. Trebalo bi napomenuti da se ta tvrdnja temeljila i na usporedbi između ukupnog ulaganja proizvođača iz Unije uvrštenih u uzorak i ukupnog proizvodnog kapaciteta cjelokupne industrije Unije, što se ne može smatrati primjerenom osnovom za usporedbu jer u obzir nije uzet ukupan iznos ulaganja cijele industrije Unije. Stoga se taj argument morao odbaciti.
(215)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu profitabilnosti, novčanih tokova, ulaganja i povrata ulaganja te sposobnosti prikupljanja kapitala, potvrđuju se uvodne izjave (144) do (152) Privremene uredbe.
5.4. Zaključci
(216)
Na temelju navedenog potvrđuju se zaključi iz uvodnih izjava (153) do (158) Privremene uredbe, tj. da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu u smislu članka 3. stavka 5. Osnovne uredbe.
E. UZROČNOST
1. Uvod
(217)
Nakon privremene objave nekoliko zainteresiranih strana tvrdilo je da u analizi uzročnosti štetni učinci dampinškog uvoza nisu odvojeni, prepoznati i kvantificirani u odnosu na ostale poznate čimbenike koji istodobno nanose štetu industriji Unije. Nadalje, tvrdi se da Komisija nije provela zajedničku analizu ostalih poznatih čimbenika.
(218)
U odgovoru na tu tvrdnju potrebno je napomenuti da je Komisija, prema ustaljenoj praksi, prvo ispitala postoji li uzročno-posljedična veza između dampinškog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije, a zatim je li neki od ostalih poznatih čimbenika prekinuo uzročno-posljedičnu vezu između materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije i dampinškog uvoza. U okviru te analize ocijenjeni su učinci ostalih poznatih čimbenika na stanje industrije Unije te su prepoznati i odvojeni od štetnih učinaka dampinškog uvoza kako bi se osiguralo da se šteta koju su prouzročili ti čimbenici ne pripisuje dampinškom uvozu. Utvrđeno je da je učinak bilo kojeg od navedenih čimbenika na stanje industrije bio malen ili nikakav te da nije mogao osporiti činjenicu da se utvrđena materijalna šteta mora pripisati dampinškom uvozu. Na temelju toga tvrdnja je odbačena.
(219)
Nakon konačne objave nekoliko zainteresiranih stranaka ponovilo je navedene tvrdnje. S tim u vezi tvrdili su da bi Komisija odgovarajućim i utemeljenim objašnjenjem trebala izričito potvrditi da se šteta koju su prouzročili čimbenici koji nisu dampinški uvoz ne može pripisati tom uvozu.
(220)
U ovom je ispitnom postupku, nakon ispitivanja svih činjenica, zaključeno da je dampinški uvoz, analiziran zasebno, prouzročio materijalnu štetu industriji Unije. U tom smislu nije bilo moguće kvantitativno odrediti posljedice ostalih čimbenika pa je provedena kvalitativna analiza, kao što se navodi u uvodnim izjavama (164) do (222) Privremene uredbe. U zaključku je potvrđeno da je dampinški uvoz uzrok materijalne štete industriji Unije. Učinci ostalih čimbenika na negativni razvoj industrije Unije smatraju se ograničenima. Potrebno je napomenuti da prema članku 3. stavcima 6. i 7. Osnovne uredbe ne postoji obveza upotrebe određenog oblika analize radi pripisivanja ili nepripisivanja uzroka. Baš nasuprot, prema članku 3. stavcima 6. i 7. Osnovne uredbe, te se analize moraju provesti na način kojim se omogućuje prepoznavanje i odvajanje štetnih učinaka dampinškog uvoza od štetnih učinaka drugih čimbenika. U ispitnom postupku nisu pronađeni dokazi da su ostali poznati čimbenici koji su mogli pridonijeti nastanku štete, zajedno ili odvojeno, prekinuli uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije. Uzimajući u obzir navedenu analizu, potvrđeno je da ostali poznati čimbenici nisu mogli osporiti nalaz da se materijalna šteta koju je pretrpjela industrija Unije mora pripisati dampinškom uvozu. Na temelju toga te su tvrdnje odbačene.
(221)
Nakon privremene objave nekoliko zainteresiranih stranaka osporilo je nalaz u uvodnoj izjavi (160) Privremene uredbe. Ponovili su da se tržišni uvjeti proizvoda koji se istražuje razlikuju od jedne do druge države članice pa bi se stoga analiza uzročnosti trebala provesti za svaku državu članicu zasebno. Osim toga, te su stranke tvrdile da se nacionalni programi potpore, uvjeti osunčanja i cijene električne energije (uključujući regulatorne naknade) razlikuju od jedne do druge države članice i da nadalje na svakom tržištu postoje različiti tržišni segmenti (stambeni - instalacije slabije od 40 kW, komercijalni i industrijski - instalacije između 40 kW i 1MW te tržišni segment javnih usluga - instalacije između 1 MW i 10 MW). S obzirom na to tvrdili su da analizu uzročnosti treba provesti odvojeno za svaku državu članicu, kao i za stambeni segment i segment velikih instalacija.
(222)
Nakon konačne objave određene zainteresirane stranke ponovile su tvrdnju da analizu uzročnosti treba provesti zasebno za svaku državu članicu, iako u vezi s tim nisu dostavile dodatne argumente ili nove dokaze.
(223)
Ispitnim postupkom dokazano je da su prodajne i uvozne cijene slične po cijeloj Uniji. Stoga se može smatrati da doista postoji jedno tržište za proizvod koji se istražuje. Ispitnim postupkom nije dokazano ni da su proizvođači u svakoj državi članici ili regiji svoje djelatnosti koncentrirali na tom posebnom tržištu ili da je dampinški uvoz koncentriran u jednoj državi članici ili regiji. Štoviše, nijedna zainteresirana stranaka nije tvrdila da damping i štetu treba analizirati za svaku državu članicu zasebno, što je preduvjet za provedbu zasebne analize uzročnosti za svaku državu članicu. U ispitnom postupku nije se pokazalo da bi taj pristup bio primjeren, osobito uzimajući u obzir činjenicu da su cijene proizvoda iz ispitnog postupka, razmatranog na razini Unije, bile slične posvuda u Uniji. Osim toga, napominje se da se uvjeti osunčanja mogu razlikovati u različitim područjima iste države članice, na primjer, jug Francuske ima bolje uvjete osunčanja od njezina sjevera ili da se u različitim područjima u jednoj državi članici mogu primjenjivati različiti programi potpore (na primjer, Belgija) te da stoga učinak tih čimbenika na potražnju može varirati od područja do područja u istoj državi članici. Međutim, razlike među regulatornim okvirima država članica i/ili regija te razlike u uvjetima, poput uvjeta osunčanja, ne opravdavaju zasebnu analizu uzročnosti, a time i zasebnu analizu dampinga i štete. Stoga su ti argumenti morali biti odbačeni.
(224)
Druga zainteresirana stranka tvrdila je da su nacionalni programi potpore, bez obzira na važnost drugih čimbenika, glavni čimbenik koji određuje potražnju. Ta je stranka osporila i da je na nekim lokacijama već ostvaren paritet mreže tvrdeći da su od RIP-a cijene modula porasle, a cijene električne energije pale. Dodatno je tvrdila da u svakom slučaju u određenim državama članicama regulatorni, gospodarski i tehnički uvjeti ne dopuštaju priključivanje na mrežu pa je za te države članice nebitno je li paritet mreže ostvaren ili nije. Međutim, ta stranka nije dostavila nikakve dokaze kojima bi te navode potkrijepila. U svakom slučaju, navedeni argumenti potvrđuju da se okolnosti u vezi s nacionalnim programima potpore i paritetom mreže u određenoj mjeri mogu razlikovati među državama članicama. Međutim, nijedan od dostavljenih podataka nije takve prirode da bi mogao opravdati provedbu zasebne analize za svaku državu članicu.
(225)
Nakon konačne objave jedna je zainteresirana stranka ponovila tvrdnju i dostavila određene podatke kojima se navodno pokazuju različiti tržišni uvjeti po državama članicama i po segmentu. Međutim, dostavljeni podaci ne mogu se smatrati uvjerljivima jer je riječ o prezentaciji u programu Power point koja nije potkrijepljena dokazima pa stoga nije pokazala opravdanost zasebne analize za svaku državu članicu. Stoga su se tvrdnja te stranke morale odbaciti.
(226)
Na temelju toga zaključeno je da analiza uzročnosti za svaku državu članicu i/ili regiju i za svaki segment ne bi odgovarala stvarnom stanju na tržištu. Budući da u tom pogledu nisu dostavljene dodatne primjedbe, potvrđuju se nalazi iz uvodnih izjava (159) do (160) Privremene uredbe.
(227)
Kineska vlada tvrdila je da je Komisija nedosljedno provela analizu uzročnosti jer je analiza štete provedena odvojeno za module i ćelije, a u analizi uzročnosti nisu se zasebno razmatrale vrste proizvoda. S tim u vezi treba napomenuti da se zaključci dobiveni za svaki pokazatelj, iako su pokazatelji štete navedeni zasebno za svaku vrstu proizvoda, odnose na proizvod iz ispitnog postupka u cjelini. Također se podsjeća da su moduli i ćelije jedan jedinstveni proizvod i da je stoga analiza uzročnosti provedena na toj osnovi. Stoga je taj zahtjev odbačen.
2. Učinak dampinškog uvoza
(228)
Jedna je zainteresirana stranka osporila postojanje dovoljne korelacije između dampinškog uvoza dotičnog proizvoda iz NRK-a i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije. Tvrdila je da tome u prilog govori činjenica da se u razdoblju 2009. - 2010. profitna marža industrije Unije za ćelije znatno povećala (od gubitka do dobiti od 12 %), dok je kineski uvoz u istom razdoblju imao cijene 36 % niže od cijena industrije Unije i podvostručio je svoj tržišni udio. S druge strane, u razdoblju 2010 - 2011. kineski uvoz povećao je svoje tržišni udio samo za 6 postotnih bodova iako se potrošnja tijekom istog razdoblja puno više povećala, a industrija Unije svejedno je zabilježila gubitak od 36 %. Ta je stranka nadalje tvrdila da je tijekom razdoblja RIP-a uvoz ćelija iz ostalih trećih zemalja, jednake razine cijene kao i kineski uvoz, povećao svoj tržišni udio za postotak koji odgovara gubitku tržišnog udjela industrije Unije.
(229)
Ispitnim postupkom dokazano je neprestano povećanje kineskog tržišnog udjela za sve vrste proizvoda tijekom razmatranog razdoblja (17 postotnih bodova za module, 17 postotnih bodova za ćelije). Dampinški uvoz iz NRK-a povećao se za više od 300 % za module i 482 % za ćelije. Istovremeno su cijene kineskog uvoza neprestano i znatno padale (64 % za module i 42 % za ćelije tijekom razmatranog razdoblja), a tijekom RIP-a znatno su snižavale cijene industrije Unije. Istovremeno je industrija Unije tijekom razmatranog razdoblja izgubila tržišni udio, a kako se navodi u uvodnim izjavama (153) i (154) Privremene uredbe, svi glavni pokazatelji štete kretali su se u negativnom smjeru. Prema tome, potvrđeno je da postoji jasno vremensko poklapanje povećanja dampinškog uvoza i gubitka tržišnog udjela industrije Unije.
(230)
Kako se navodi u uvodnim izjavama (161) i (162) Privremene uredbe, ta je vremenska korelacija utvrđena zasebno za sve vrste proizvoda. Nadalje, zasebna analiza učinka uvoza na profitne marže industrije Unije za svaku godinu razmatranog razdoblja ne daje smislene rezultate jer se postojanje dampinga i materijalne štete i uzročno-posljedične veze između njih ne treba utvrditi zasebno za svaku godinu. Korelacija između dampinškog uvoza i materijalne štete u dovoljnoj je mjeri dokazana kada se analiziraju kretanja tijekom cijelog razmatranog razdoblja.
(231)
Napominje se i da je profitabilnost industrije Unije jedan od čimbenika iz članka 3. stavka 5. Osnovne uredbe koji treba ispitati pri analizi učinka dampinškog uvoza na stanje industrije Unije. Sama po sebi činjenica da je industrije Unije tijekom određene godine bila profitabilna ne mora značiti da nije pretrpjela nikakvu materijalnu štetu. Nadalje, gubitak tržišnog udjela industrije Unije ne mora točno odgovarati povećanju tržišnog udjela dampinškog uvoza da bi se mogla utvrditi uzročno-posljedična veza između štete i dampinškog uvoza. Na kraju, ispitani su i ostali čimbenici (npr. uvoz iz ostalih trećih zemalja ili kretanje potrošnje) koji su mogli utjecati na štetno stanje industrije Unije te je na njih odgovoreno zasebno u uvodnim izjavama (164) do (224) Privremene uredbe.
(232)
Vremenska podudarnost znatnog količinskog povećanja dampinškog uvoza, koji je snizio cijene industrije Unije, i sve neizvjesnijeg položaja industrije Unije jasan je pokazatelj uzročnosti u ovom predmetu, kao što je utvrđeno u uvodnim izjavama (161) do (163) Privremene uredbe. Stoga su odbačene tvrdnje o nepostojanju bilo kakve korelacije između dampinškog uvoza i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(233)
Nakon konačne objave ista je zainteresirana stranka i dalje osporavala analizu uzročnosti jer profitabilnost industrije Unije nije analizirana posebno za određene godine (osobito za 2010.), nego za cijelo razmatrano razdoblje.
(234)
S tim u vezi treba napomenuti da se o uzročnosti ne mogu donijeti valjani zaključci izdvajanjem određene godine iz razmatranog razdoblja, a da se pritom zanemari razvoj industrije Unije tijekom cijelog razmatranog razdoblja i njegova korelacija s razvojem dampinškog uvoza. Takvom analizom može se dobiti samo djelomična slika iz koje se ne mogu izvući utemeljeni zaključci. Stopa profitabilnosti, koja je pokretala i ostale financijske pokazatelje koje je industrija Unije ostvarila tijekom 2010., bila je visoka zbog iznimno visokog skoka potrošnje Unije poticanog vrlo izdašnim programima potpore, što je te iste godine industriji Unije omogućilo najsnažniji porast prodaje, koji je bio samo privremen i ni u kom slučaju održiv za tu vrstu industrije. Stoga se taj argument morao odbaciti.
(235)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu učinka dampinškog uvoza, potvrđuju se nalazi iz uvodnih izjava (159) do (163) Privremene uredbe.
3. Učinak ostalih čimbenika
3.1. Uvoz iz ostalih trećih zemalja
(236)
Nakon privremene objave nekoliko zainteresiranih stranaka dostavilo je svoje primjedbe u pogledu nalaza o uvozu iz ostalih trećih zemalja i te primjedbe ponovilo nakon konačne objave. Međutim, te stranke nisu dostavila nove podatke ili dokaze kojima bi se mogli osporiti odgovarajući privremeni nalazi.
(237)
Te su stranke osobito naglasile obujam uvoza ćelija iz Tajvana. Međutim, apsolutni obujam uvoza dotičnog proizvoda iz Tajvana (1 132 MW) čini samo vrlo mali dio (manji od 5 %) ukupne potrošnje Unije (21 559 MW) ili uvoza iz NRK-a (15 005 MW). Prema tome, uvoz iz Tajvana samo je marginalno ili nikako nije pridonio šteti industrije Unije, a nije ni prekinuo uzročno-posljedičnu vezu.
(238)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu uvoza iz ostalih trećih zemalja, potvrđuju se nalazi iz uvodnih izjava (164) do (167) Privremene uredbe.
3.2. Razvoj potrošnje Unije
(239)
Jedna zainteresirana stranka tvrdila je da Komisija nije analizirala učinak kretanja u području potrošnje. U tom se pogledu tvrdilo da uvoz iz NRK-a nije preuzeo cjelokupni porast potrošnje te da se profitabilnost industrije Unije tijekom razdoblja 2009. - 2010. povećala, premda je tijekom istog razdoblja industrija Unije izgubila tržišni udio u segmentu modula. Nadalje, tvrdi se da je tijekom 2009., kada je uvoz ćelija iz NRK-a činio samo 8 % tržišta, industrija Unije i dalje je trpjela gubitak od 8 %.
(240)
Kako je spomenuto u uvodnoj izjavi (168) Privremene uredbe, usprkos smanjenju potrošnje Unije tijekom RIP-a, dampinški uvoz iz NRK-a tijekom razmatranog razdoblja zadržao je svoj tržišni udio (za module) ili ga je povećao (za ćelije) na štetu industrije Unije. Stoga se ne može zaključiti da smanjenje potrošnje nije moglo prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije. Štoviše, ispitnim postupkom utvrđeno je da smanjenje potrošnje tijekom RIP-a, s obzirom na to da je kapacitet industrije Unije u svakom slučaju bio mnogo manji od razina potrošnje, nije moglo utjecati na štetno stanje industrije Unije. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(241)
Druga zainteresirana stranka osporila je tvrdnju da će potražnja u Uniji i dalje postojati čak i bez nacionalnih programa potpore. Ta je stranka tvrdila da postoji korelacija između potražnje i programa potpore te da bez takvih potpora projekti u fotonaponskom sektoru neće više biti profitabilni te će prestati i potražnja za solarnim pločama.
(242)
Kako je spomenuto u uvodnoj izjavi (169) Privremene uredbe, tijekom ispitnog postupka prikupljeni su neki pokazatelji da je potražnja u Uniji postojala čak i bez programa potpore te da će i ubuduće postojati. Dotična stranka nije dostavila dokaze kojima bi se ti nalazi osporili. Budući da u tom pogledu nisu dostavljene dodatne informacije, potvrđuju se nalazi iz uvodne izjave (169) Privremene uredbe, a navedene su tvrdnje odbačene.
(243)
Nakon konačne objave kineska vlada tvrdila je da činjenica da kapacitet industrije Unije ni u kom slučaju nije zadovoljavao potražnju Unije nije važna jer se opseg prodaje modula industrije Unije smanjio u skladu sa smanjenjem potrošnje te je ponovila tvrdnju da je smanjenje potrošnje u razdoblju između 2011. i RIP-a dovelo do materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije. Iako se potrošnja Unije u razdoblju između 2011. i RIP-a doista smanjila, a na sličan način smanjio se i opseg prodaje modula, to je potrebno razmotriti u odnosu na kretanje kineskih dampinških cijena koje su znatno snižavale cijene industrije Unije te prisiljavale industriju Unije da svoje proizvode prodaje s gubitkom. S tim u vezi podsjeća se, kao što se navodi u uvodnoj izjavi (111) Privremene uredbe, da je dampinški uvoz iz NRK-a zadržao svoj tržišni udio (moduli) ili ga je povećao (ćelije) u vrijeme kada se potrošnja smanjivala. Istovremeno su cijene kineskog uvoza osjetno pale i znatno su snizile cijene industrije Unije. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(244)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu razvoja potrošnje Unije, potvrđuju se nalazi iz uvodnih izjava (168) i (169) Privremene uredbe.
3.3. Poticajne cijene („FIT”) kao glavni primjer programa potpore
(245)
Nakon privremene objave nekoliko je stranaka ponovilo tvrdnju da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije prouzročena kretanjem poticajnih cijena („FIT”). Tvrdili su da su kretanja poticajnih cijena izvršila znatan pritisak na snižavanje cijena i stoga na profitabilnost industrije Unije. Jedna zainteresirana stranka tvrdila je da je ispitan samo učinak kretanja poticajnih cijena na potražnju, a trebalo je analizirati i učinak na cijene. U istom je kontekstu nekoliko zainteresiranih stranaka tvrdilo da je većina država članica već 2010. znatno snizila poticajne cijene što je rezultiralo pritiskom na snižavanje cijena modula.
(246)
U pogledu te tvrdnje treba napomenuti da su države članice poticajne cijene snižavale u različito vrijeme i različitom dinamikom te da je teško stvoriti opću sliku za cijelu Uniju. Bez obzira na to kada su stope poticajnih cijena dosegle vrlo nisku razinu, znatan pad cijena i profitabilnosti u Uniji tijekom razmatranog razdoblja ne može se objasniti samo ili uglavnom smanjenjem poticajnih cijena. Prvo, na temelju podataka prikupljenih za Njemačku i Italiju, koje zajedno čine oko 75 % tržišta Unije u 2011., pad prosječne prodajne cijene bio je izraženiji od smanjenja stopa poticajnih cijena tijekom RIP-a. Drugo, prikupljeni podaci pokazuju da je za neke države, poput Italije, čak i u kontekstu vrlo izdašnih stopa poticajnih cijena, industrija Unije morala znatno spustiti svoje cijene. Na kraju, tijekom RIP-a proizvođači iz Unije bili su prisiljeni svoje proizvode prodavati po cijenama nižima od troška proizvodnje, što je uglavnom posljedica činjenice da su kineski proizvođači izvoznici držali 80 % tržišta Unije i stoga su mogli utjecati na mehanizme određivanja cijena.
(247)
Ispitnim postupkom nadalje je utvrđeno da su do 2011., zbog viših stopa poticajnih cijena zajedno sa sniženjem cijena modula, ulaganja u solarnu energiju u Uniji postala izuzetno privlačna jer su ostvarivala vrlo visoke stope povrata. Posljedica toga je velik broj ulaganja te visoka potražnja za solarnim pločama. Posljedica povećanja potražnje bilo je znatno povećanje ukupno isplaćenog iznosa poticajnih cijena pa je većina država članica smanjila postojeće programe poticajnih cijena kako bi se među ostalim izbjeglo povećanje cijene struje. To znači da je smanjenje poticajnih cijena moglo biti rezultat smanjenja cijena, a ne obratno.
(248)
Nakon konačne objave jedna je stranka tvrdila da postoji proturječnost između uvodne izjave (246), prema kojoj je teško provesti ocjenu potražnje za cjelokupnu Uniju, i uvodne izjave (223), prema kojoj analiza uzročnosti po državama članicama ne bi dala smislene rezultate. U tom se pogledu razjašnjava da se u procjeni iz uvodne izjave (246) upućuje na poteškoće pri davanju općeg pregleda razvoja događaja u vezi s poticajnim cijenama za cijelu Uniju, a ne na potražnju Unije kao što tvrdi zainteresirana stranka. Prema tome, dvije uvodne izjave nisu u suprotnosti i stoga je ta tvrdnja odbačena.
(249)
Nakon konačne objave jedna je stranka tvrdila da cijena modula, čak i u kontekstu visokih poticajnih cijena, može znatno pasti zbog razvoja tehnologije, ekonomija razmjera, smanjenja troškova i rastućih globalnih proizvodnih kapaciteta. U pogledu te tvrdnje napominje se da prikupljeni dokazi pokazuju da su talijanski proizvođači morali smanjiti svoje cijene ispod troška proizvodnje čak i kad su poticajne cijene bile visoke. Iako su spomenuti čimbenici možda uistinu utjecali na prosječne troškove, njima se ne može objasniti zašto su proizvođači iz Unije svoje cijene morali smanjiti ispod svog troška proizvodnje. Stoga je zaključeno da je dampinški uvoz iz NRK-a glavni razlog pada cijena na neodržive razine i ta je tvrdnja odbačena.
(250)
Nakon konačne objave jedna je stranka tvrdila da nema nikakvih dokaza za zaključak iz prethodne uvodne izjave (247) da bi smanjenja poticajnih cijena također mogla biti posljedica smanjenja cijena, a ne obrnuto.
(251)
Napominje se da se zaključci doneseni u uvodnoj izjavi (247) zasnivaju na informacijama koje su bile na raspolaganju tijekom ispitnog postupka i da se opisani scenarij uistinu smatrao razumnim uzevši u obzir okolnosti na tom posebnom tržištu. Stoga je taj argument odbačen.
(252)
Nakon konačne objave jedna je stranka naglasila da se ne slaže sa zaključkom da je pritisak na cijene proizvođača Unije s ciljem njihova smanjenja uglavnom dolazio od dampinškog uvoza te je tvrdila da su, naprotiv, smanjenja poticajnih cijena prisilila proizvođače iz Unije na sniženja njihovih cijena. Ista je stranka naglasila da je nakon smanjenja poticajnih cijena i u skladu s time došlo do smanjenja cijena fotonaponskih sustava kako ne bi porasli troškovi nositelja projekata, što je na kraju uzrokovalo pritisak na cijene proizvođača Unije.
(253)
Budući da nisu dostavljeni nepobitni dokazi u korist tih tvrdnji, Komisija nije promijenila svoju analizu i zaključke kako su navedeni u uvodnim izjavama (246) do (247).
(254)
Ista je stranka tvrdila da razvoj događaja u vezi s poticajnim cijenama pokreće tržišta i dostavila informaciju o broju fotonaponskih instalacija za 2012. i 2013. godinu u Velikoj Britaniji. Informacija koju je ta stranka dostavila bila je publikacija Vlade Velike Britanije zasnovana na tjednim upisima u Središnji registar evidenciju poticajnih cijena Velike Britanije. Napominje se da je ta informacija povezana uglavnom s razdobljem izvan RIP-a i da se odnosi na samo jednu državu članicu dok je ispitni postupak u tijeku bio usredotočen na stanje na tržištu Unije u cjelini. U svakom slučaju ne osporava se da razine poticajnih cijena utječu na potražnju jer profitabilnost ulaganja u lokacije s manje sunčevog zračenja ovisi o razini poticajnih cijena. Međutim, kako bi pokazale da je razina poticajnih cijena tijekom RIP-a uzrok štete, zainteresirane stranke trebale su pokazati da bi porast cijena proizvođača iz Unije na neštetnu razinu značio da proizvođači iz Unije ne mogu prodati dotični proizvod jer ulaganja u fotonaponske sustave ne bi bila održiva uz tu razinu cijena. Takvi dokazi nisu dostavljeni stoga je taj argument odbačen.
(255)
Stoga je argument da je smanjenjem poticajnih cijena prekinuta uzročno-posljedična veza između dampinškog uvoza i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije odbačen.
(256)
Nakon privremene objave jedna je stranka ponovila tvrdnju da su zbog kretanja poticajnih cijena mogućnosti ulaganja u solarnu energiju ulagateljima postale neprivlačne, što je smanjilo potražnju za dotičnim proizvodom. Druga stranka tvrdila je da su nalazi iz uvodne izjave (173) Privremene uredbe, prema kojima se u Španjolskoj usprkos ukidanja programa poticajnih cijena i dalje ulaže, netočni.
(257)
Na pitanje o učinku poticajnih cijena na potražnju odgovoreno je u uvodnoj izjavi (173) Privremene uredbe. Budući da u tom pogledu nisu izneseni novi argumenti, odbačena je navedena tvrdnja da se potražnja smanjila zbog kretanja poticajnih cijena. U pogledu ulaganja u Španjolskoj, razjašnjava se da se nalazi iz uvodne izjave (177) Privremene uredbe temelje na podacima dobivenima tijekom ispitnog postupka i provjerenima na licu mjesta. Budući da dotična stranka nije dostavila nove informacije ili dokaze s tim u vezi, te je tvrdnje trebalo odbaciti.
(258)
Nakon privremene objave nekoliko je stranaka tvrdilo da su u kontekstu niskih poticajnih cijena ulaganja u fotonaponske projekte gospodarski održiva samo uz isporuku jeftinijih solarnih ploča iz NRK-a. Stoga se tvrdilo da su smanjenja poticajnih cijena prouzročila materijalnu štetu industriji Unije. Druga je stranka tvrdila da razina stope poticajnih cijena utječe na mehanizam određivanja cijena modula.
(259)
Trebalo bi napomenuti da se cijena modula uz koju su gospodarski projekti održivi razlikuje od jedne države članice ili regije do druge ovisno o brojnim čimbenicima, kao što su poticajne cijene, ostali regulatorni poticaji, izloženost suncu, cijene električne energije iz konvencionalnih izvora itd.
(260)
Uz to, u ispitnom se postupku pokazalo da postojeće instalacije sve manje ovise o poticajnim cijenama jer je paritet mreže čini se postignut za određene vrste instalacija u više europskih regija, primjerice veliki dio Italije, Španjolske, Portugala, južne Francuske i Grčke.
(261)
Na temelju navedenih razloga tvrdnje iznesene u tom pogledu su odbačene.
(262)
Jedna je zainteresirana stranka ustvrdila da Komisija nije istražila je li industrija Unije propustila predvidjeti naglo povlačenje ili smanjenje državnih programa potpore. Ne postoje argumenti koji bi potkrijepili tu tvrdnju. Međutim, trebalo bi napomenuti da se na osnovi prikupljenih dokaza ne može ustvrditi da je industrija Unije nerazumno odgovorila na tržišne signale (primjerice, razvoj potrošnje) i druge raspoložive informacije (primjerice, smanjenje programa potpore). Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(263)
Jedna je zainteresirana stranka tvrdila da su smanjenja poticajnih cijena uzrokovala pad prodaje industrije Unije jer su ulaganja bila moguća samo uz pristupačne kineske cijene. Prikupljeni dokazi ustvari pokazuju samo lagani rast prodaje industrije Unije tijekom RIP-a, što je u suprotnosti s onim što se moglo očekivati da su fotonaponski projekti bili izvedivi samo s kineskim modulima. Naprotiv, prodaja modula industrije Unije povećavala se do 2011., a zatim lagano pala tijekom RIP-a slijedeći iste trendove kao i potrošnja. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(264)
Druga je zainteresirana stranka tvrdila da nalazi, kako su utvrđeni u uvodnim izjavama (174) i (175) Privremene uredbe i prema kojima promjene poticajnih cijena nisu prekinule uzročno-posljedičnu vezu, nemaju činjeničnu ni pravnu osnovu te da nisu u skladu s člankom 3. stavkom 7. Osnovne uredbe jer Komisija nije procijenila razinu štete uzrokovane smanjenjima poticajnih cijena i jer je znatan pad u cijenama industrije Unije smatrala isključivo posljedicom dampinškog kineskog uvoza. Ista je stranka tvrdila da je smanjenja cijena modula, ćelija i pločica globalni fenomen i da nije posljedica pritiska kineskog uvoza.
(265)
U pogledu tvrdnje da Komisija nije procijenila razinu štete uzrokovane sniženjima poticajnih cijena upućuje se na uvodne izjave (175), (175) i (182) Privremene uredbe te na uvodne izjave (245) i (263) u kojima je Komisija zaključila da ni pad potražnje ni učinak poticajnih cijena na cijene Unije nisu bili toliki da prekinu uzročno-posljedičnu vezu između štete koju je pretrpjela industrija Unije i dampinškog uvoza iz NRK-a, bez obzira na to jesu li i u kojoj mjeri oni možda bili uzrokovani sniženjem poticajnih cijena. Stoga je tvrdnja da nalazi Komisije nemaju činjeničnu osnovu odbačena. U pogledu tvrdnje da je sniženje cijena modula i ćelija globalni fenomen upućuje se na uvodne izjave (164) do (167) Privremen uredbe u kojima su procijenjeni obujam i cijene uvoza iz zemalja koje nisu NRK u Uniju. Iako uistinu postoji globalni silazni trend u cijenama modula i ćelija, cijene dampinškog uvoza iz NRK-a pogoršale su taj silazni trend do razine gubitaka. Na temelju gore navedenoga tvrdnja je odbačena.
3.4. Druga financijska potpora dodijeljena industriji Unije
(266)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu programa financijske potpore namijenjenih industriji Unije, potvrđuju se nalazi iz uvodnih izjava (184) i (185) Privremene uredbe.
3.5. Prekomjerni kapacitet
(267)
Jedna je zainteresirana stranka ponovila tvrdnju da je materijalna šteta posljedica prekomjernog kapaciteta na tržištu Unije i svjetskom tržištu, a ne uvoz iz NRK-a. U tom se pogledu tvrdilo da je industrija Unije prekomjerno povećala svoje proizvodne kapacitete čemu svjedoče niske stope iskorištenosti kapaciteta, stoga je svu štetu prouzročila sama industrija Unije. Navodne posljedice prekomjernog kapaciteta u Uniji i na svjetskom tržištu već su razmotrene u uvodnim izjavama (185) do (190) Privremene uredbe, stoga je u nedostatku novih elemenata ta tvrdnja odbačena.
(268)
Druga je zainteresirana stranka tvrdila da je prekomjerni kapacitet doveo do racionalizacije cijena. U tom bi pogledu trebalo napomenuti da je s jedne strane prekomjerni kapacitet doveo do nazadnog regulatornog razvoja i smanjenja cijena industrije Unije koje je u prosjeku premašivalo smanjenje troškova proizvodnje. S druge strane, kao što se navodi u uvodnoj izjavi (186) Privremene uredbe, povećanje kapaciteta industrije Unije slijedilo je razvoj tržišta što se smatralo razumnim. Štoviše, povećanje proizvodnoga kapaciteta za ćelije bilo je niže nego za module. Dotična stranka nije dostavila nove informacije ili dokaze s tim u vezi, stoga je te tvrdnje trebalo odbaciti.
(269)
Druga zainteresirana stranka tvrdila je da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije posljedica isključive usredotočenosti industrije Unije na specijalizirana ulaganja i izostanak potrebnih ulaganja u povećanje kapaciteta i sniženje troškova. Ni tu se tvrdnju nije moglo potvrditi nalazima ispitnog postupka koji pokazuju da je industrija Unije povećala svoj proizvodni kapacitet i učinkovitost tijekom razmatranog razdoblja (uvodne izjave (124) i (187) Privremene uredbe). Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(270)
Štoviše, jedna je zainteresirana stranka tvrdila da je industrija Unije povećala svoj kapacitet usprkos već niskim stopama iskorištenosti kapaciteta što je dovelo do samoprouzročene štete. Međutim, ta se tvrdnja zasnivala na usporedbi trenda ulaganja odabranih proizvođača iz Unije s trendom iskorištenosti kapaciteta cijele industrije Unije, što nije prikladna osnova za usporedbu. Nadalje, u ispitnom se postupku pokazalo da industrija Unije nije povećala svoje proizvodne kapacitete u razmjerima koji premašuju razvoj potrošnje Unije te je stoga taj argument odbačen.
(271)
Štoviše, prikupljeni dokazi pokazuju na to da je ulaganjima u nove strojeve industrija Unije mogla sniziti trošak proizvodnje i postati konkurentnija. Stoga se taj argument morao odbaciti.
(272)
Jedna je zainteresirana stranka navela da su zaključci iz uvodne izjave (189) Privremene uredbe u proturječju s nalazima iz uvodnih izjava (124) i (186) Privremene uredbe, a da pritom nisu dostavili dodatna objašnjenja u kojima bi naveli prirodu ili opseg navodnih proturječja. Stoga se taj argument morao odbaciti.
(273)
Nakon završne objave neke su zainteresirane stranke tvrdile da povećanje kapaciteta industrije Unije nije bilo razumno i nije slijedilo razvoj tržišta, a posebice razvoj potrošnje Unije. Međutim, tijekom razmatranog razdoblja proizvodni kapacitet za module povećao se za 106 %, a potrošnja Unije za 221 %, tj. više nego dvostruko. U pogledu ćelija, tijekom razmatranog razdoblja proizvodni kapacitet povećao se za 39 %, a potrošnja Unije za 87 %. Time se pokazalo da je porast kapaciteta bio znatno manji od porasta potrošnje te ga se stoga ne može smatrati nerazumnim jer u Uniji nikad nije došlo do prekomjernog kapaciteta. Štoviše, analiza kojom se ocjenjuje je li povećanje kapaciteta bilo razumno ne bi se trebala zasnivati na godišnjoj analizi, nego bi trebalo uzeti u obzir kretanja tijekom cijelog razmatranog razdoblja. Dodatni kapaciteti uglavnom postaju potpuno funkcionalni tek određeno vrijeme nakon ulaganja, a izolirana analiza jedne godine može uzrokovati iskrivljenu sliku. Stoga je taj argument odbačen.
(274)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu prekomjernog kapaciteta Unije, potvrđuju se sva određivanja iz uvodnih izjava (185) do (190) Privremene uredbe.
3.6. Učinak cijena sirovina
(275)
Neke su zainteresirane stranke tvrdile da industrija Unije ili barem jedan njezin dio nisu tijekom RIP-a mogli imati koristi od sniženja cijena polisilicija zbog dugoročnih ugovora za sirovine. U pogledu nalaza iz uvodne izjave (193) Privremene uredbe, u kojoj se navodi da je industrija Unije mogla ponovno pregovarati o dugoročnim ugovorima sa svojim dobavljačima (uključujući proizvođače pločica) i stoga je mogla imati koristi od nižih cijena, te su stranke tvrdile da bi ponovni pregovori ili prekid dugoročnih ugovora za polisilicij i/ili pločice doveli do penala. Kako bi potkrijepile taj argument te su stranke dostavile novinske članke o sudskim sporovima protiv određenih proizvođača Unije ili njihovom prekidanju ugovora. Neke su stranke dostavile informacije kojima se navodno potvrđuje da se o dugoročnim ugovorima nije moglo ponovno pregovarati.
(276)
Polisilicij je glavna sirovina za proizvodnju pločica. U ispitnom se postupku pokazalo da su se cijene polisilicija povećale 2008. kada su dosegle svoj vrhunac od približno 500 $/kg, ali i da su se ponovno smanjile 2009., uz samo blagi trend povećanja 2010. i početkom 2011. Cijene su znatno pale tijekom RIP-a što je dovelo do cijene od 30 $/kg (Znanstvena i politička izvješća Zajedničkog istraživačkog centra, Izvješće o stanju u fotonaponskom sektoru 2012). Trebalo bi napomenuti da je učinak cijena polisilicija na industriju Unije mogao biti samo prilično zanemariv jer se svaki učinak na trošak proizvodnje ćelija i modula ublažio kroz vrijednosni lanac. Nadalje, prethodno spomenuti novinski članci odnosili su se na razvoj događaja nakon RIP-a koji nije imao utjecaj na stanje dotičnih proizvođača iz Unije tijekom RIP-a te ga se stoga ne može uzeti u obzir. To je pitanje dodatno ispitano nakon uvođenja privremenih mjera i na temelju toga moguće je potvrditi da je industrija Unije uistinu mogla ponovno pregovarati ne samo o cijenama dugoročnih ugovora nego i o svim penalima povezanima s tim ugovorima.
(277)
Jedna od dotičnih zainteresiranih stranka tvrdila je nadalje da je dovoljno što su samo određeni proizvođači Unije bili pogođeni dugoročnim ugovorima te da stanje cjelokupne industrije Unije nije važno. Tvrdila je da viši troškovi ne pogađaju sve subjekte na isti način. Tim se argumentom zanemaruje nalaz da su, općenito gledano, prosječne cijene polisilicija za industriju Unije u mnogim slučajevima bile jednake tržišnim cijenama ili cijenama na promptnom tržištu te da se stoga pitanje utječu li viši troškovi na sve ili samo na neke subjekte nije smatralo primjerenim. Stoga je taj argument odbačen.
(278)
Druga zainteresirana stranka tražila je da Komisija odvoji, prepozna i kvantificira učinke svakog čimbenika koji je djelovao na stanje industrije Unije, a posebice da se utjecaj znatnog pada cijena polisilicija razmotri posebno. U tom se pogledu tvrdilo da je smanjenje cijena polisilicija, a ne pritisak kineskog uvoza na cijene, uzrokovao smanjenje prodajnih cijena. Što se tiče industrije Unije, potrebno je napomenuti da se njezina prosječna prodajna cijena smanjila puno više od smanjenja prosječnog troška proizvodnje, na što je pad cijena sirovina mogao utjecati. Stoga je taj argument odbačen.
(279)
Nakon konačne objave neke su zainteresirane stranke naglasile da se učinak smanjenja cijena polisilicija na trošak industrije Unije nije ograničio ili ublažio kroz vrijednosni lanac kao što je u ispitnom postupku zaključeno. Međutim, kao što je već spomenuto u uvodnoj izjavi (276), polisilicij je glavna sirovina za proizvodnju pločica te je utvrđeno da se svaki učinak na troškove proizvodnje ćelija ili modula ublažio kroz vrijednosni lanac. Zainteresirane stranke nisu dostavile dokaze kojima bi se taj nalaz osporio. Štoviše, ispitnim je postupkom pokazano da se smanjenje cijena polisilicija tijekom razmatranog razdoblja odrazilo na prosječni trošak proizvodnje ćelija i modula industrije Unije u uzorku koji se smanjio slično cijenama polisilicija. Jedna zainteresirana stranka dovela je u pitanje učinak navodnih penala koje je industrija Unije morala platiti zbog ponovnog pregovaranja o dugoročnim ugovorima o nabavi. U tom se pogledu ne može isključiti mogućnost da je određen broj proizvođača tijekom razmatranog razdoblja možda morao platili penale za prekid dugoročnih ugovora za pločice.
Međutim, Komisija nije našla dokaz da su ti penali utjecali na stanje industrije Unije u cijelosti ili da su reprezentativni. Takav dokaz nije dostavila ni dotična zainteresirana stranka. Iako se ne može potpuno isključiti da su penali mogli imati određen negativan učinak na ograničen broj proizvođača iz Unije, općenit učinak na industriju Unije mogao je biti samo zanemariv te stoga nije mogao prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije. Stoga su ti argumenti morali biti odbačeni.
(280)
Druga zainteresirana stranka tvrdila je da je smanjenje prodajnih cijena proizvoda iz ispitnog postupka u Uniji djelomično uzrokovano smanjenjem cijena polisilicija. Međutim, u tom bi pogledu trebalo napomenuti da se u ispitnom postupku pokazalo da je uvoz iz NRK-a bio dampinški i da je znatno snizio prodajne cijene industrije Unije. Smanjenje cijena stoga nije uzrokovano samo smanjenjem troškova proizvodnje koje se može objasniti smanjenjem cijena sirovina. Da je smanjenje cijena bilo samo posljedica smanjenja cijena sirovina, industrija Unije ne bi bila prisiljena smanjiti svoje prodajne cijene ispod troška svoje proizvodnje. Stoga se ova tvrdnja morala odbaciti.
(281)
Druga je zainteresirana stranka ponovila tvrdnju da je sudski spor jednog proizvođača iz unije nakon RIP-a možda utjecao na situaciju barem tog proizvođača iz Unije već tijekom RIP-a. Ta stranka međutim nije objasnila kako i u kojoj mjeri je takav događaj do kojeg je došlo nakon RIP-a mogao utjecati na situaciju tog proizvođača tijekom RIP-a. Jednako tako u ispitnom postupku nije otkriven dokaz koji bi potvrdio takve učinke. Stoga se ova tvrdnja morala odbaciti.
(282)
Štoviše, ista zainteresirana stranka dovela je u pitanje prethodno spomenute nalaze jer navodno nisu navedeni nikakvi dokazi. Međutim, nalazi ispitnog postupka zasnivaju se na činjenicama i pozitivnim dokazima koji su svim zainteresiranim strankama bili dostupni u verzijama koje nisu povjerljive.
(283)
Budući da nisu dostavljene nikakve druge primjedbe u pogledu učinka cijena sirovina, potvrđuju se nalazi iz uvodnih izjava (191) do (194) Privremene uredbe.
3.7. Samoprouzročena šteta: učinak automatizacije, veličine, ekonomije razmjera, konsolidacije, inovacije, troškovne učinkovitosti, uvoza industrije Unije
(284)
Nakon privremene objave određene zainteresirane stranke ponovile su tvrdnju da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije bila posljedica nedostatnih ekonomija razmjera u industriji Unije. Ponovljena je tvrdnja da su mali proizvođači bili u nepovoljnom položaju u odnosu na velike vertikalno integrirane proizvođače i da se stoga šteta koju su ti proizvođači pretrpjeli ne može pripisati dampinškom uvozu. Druga zainteresirana stranka tvrdila je da je automatizacija proizvodnih postupaka skupa te da su stoga ekonomije razmjera još važnije radi smanjenja troška proizvodnje.
(285)
U ispitnom se postupku pokazalo da industrija Unije, uključujući velike i vertikalno integrirane proizvođače iz Unije, zbog dampinškog uvoza nije mogla u potpunosti iskoristiti visoke stope iskorištenosti kapaciteta kako bi postigla ekonomije razmjera. U svakom slučaju u ispitnom postupku nije otkrivena korelacija između veličine, vertikalne integracije i viših stopa profitabilnosti jer je visoki cjenovni pritisak tu korelaciju promijenio. U ispitnom se postupku pokazalo da na tržištu s niskim stopama iskorištenosti više nema koristi od ekonomija razmjera te da to vrijedi i za kineske proizvođače. Stoga su ti argumenti odbačeni.
(286)
Nadalje, jedna je zainteresirana stranka tvrdila da ulagači i banke nisu željeli financirati projekte ako je proizvođač modula bio premalen jer veliki proizvođači pružaju bolja jamstva i predstavljaju sigurniju investiciju. Drugim riječima, ulagači i banke nevoljko financiraju projekte povezane s fotonaponskim proizvodima koji koriste module proizvedene u Uniji. Međutim, u ispitnom se postupku pokazalo da je svaka prednost koju ulagači i banke daju financiranju kineskih proizvođača koji imaju veće proizvodne kapacitete posljedica poremećaja koji je dampinški uvoz stvorio na tržištu Unije. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (285), veličina proizvodnih kapaciteta nema utjecaja ako stope iskorištenosti ostaju niske. Stoga je taj argument odbačen.
(287)
Jedna je zainteresirana stranka tvrdila da je industrija Unije imala nepovoljnu strukturu troškova u usporedbi s kineskim suparnicima jer potonji imaju niže troškove rada, električne energije i amortizacije kao i najnoviju opremu. Međutim, dotična stranka nije mogla dostaviti nove informacije ni dokaze kojima bi se mogli osporiti nalazi ispitnog postupka u tom pogledu. Na tvrdnju da su kineski proizvođači koristili najnoviju opremu osobito je odgovoreno u uvodnoj izjavi (203) Privremene uredbe prema kojoj proizvođači izvoznici iz NRK-a nemaju komparativnu prednost, posebice jer su strojevi i oprema uvezeni iz Europske unije. Stoga su prethodne tvrdnje odbačene.
(288)
Druga je stranka tvrdila da Kinezi imaju komparativnu prednost s obzirom na cijene polisilicija i ekonomije razmjera, što je dovelo do sniženja troškova strojeva. Ta stranka nije dostavila nove podatke ili dokaze kojima bi mogla pobiti nalaze iz uvodnih izjava (195) i (196) te (203) Privremene uredbe. Stoga se tvrdnju te stranke moralo odbaciti.
(289)
U tom pogledu podsjeća se da se u uvodnoj izjavi (203) Privremene uredbe kao i u ranijoj uvodnoj izjavi (287) napominje da proizvođači izvoznici u NRK-u nemaju nikakvu komparativnu prednost u pogledu sirovina i korištenih strojeva jer se oboje uglavnom uvozi iz Unije. Jedna je zainteresirana stranka osporila prethodne navode, ali to nije potkrijepila dokazima. Što se tiče troškova rada i općih troškova, uključujući amortizaciju, oni su predstavljali u prosjeku manje od 10 % ukupnog troška za module tijekom RIP-a i nije se smatralo da imaju značajnu ulogu. Što se tiče troškova za električnu energiju, oni su u prosjeku činili manje od 1 % ukupnog troška za module tijekom RIP-a i nije se smatralo da imaju značajnu ulogu. Nadalje, tvrdnja da su Kinezi koristili najnoviju opremu nije potkrijepljena.
(290)
Štoviše, jedna je zainteresirana stranka tvrdila da su neki proizvođači iz Unije nabavljali ćelije i/ili module iz dotične zemlje i da su te proizvode ponovno prodavali na tržištu Unije kao vlastite proizvode. Zatražila je da se šteta nastala tim transakcijama ne pripisuje dampinškom uvozu. Međutim, u ispitnom se postupku pokazalo da je uvoz dotičnog proizvoda iz industrije Unije dopunjavao proizvodnju Unije i da je njegov obujam bio ograničen u usporedbi s ukupnom proizvodnjom Unije te bi stoga njegov učinak bio nepostojeći ili zanemariv i ne može se smatrati da je prekinuo uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(291)
Jedan je nepovezani uvoznik tvrdio da je povećanje broja zaposlenika tijekom razmatranog razdoblja činjenica koja u Privremenoj uredbi nije dovoljno razrađena. U pogledu te tvrdnje potrebno je napomenuti da je zaposlenost povezana s modulima rasla između 2009. i 2011, a zatim se tijekom RIP-a smanjila. U pogledu ćelija, zaposlenost se povećavala do 2010., a zatim se tijekom 2011. smanjila te dodatno smanjila tijekom RIP-a. Napominje da je za module zaposlenost slijedila trend proizvodnje Unije. U pogledu ćelija, budući da se tržišni udio kineskog uvoza povećavao tijekom cijelog razdoblja, industrija Unije nije mogla imati koristi od rasta potrošnje kao što se očekivalo. Stoga se pad zaposlenosti u 2011. i tijekom RIP-a odnosi na trgovačka društva koja su postala nesolventna ili prestala proizvoditi ćelije.
(292)
Nakon konačne objave jedna je zainteresirana stranka naglasila da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije uzrokovana malom veličinom i nedostatkom ekonomija razmjera. Kao što je već objašnjeno u uvodnoj napomeni (285) i u uvodnim napomenama (195) i (196) Privremene uredbe, čak i na globalnom tržištu, veličina, a time i korist od ekonomije razmjera ne može se zadržati uz općenito niske stope iskorištenosti i prisutnost velikih prekomjernih kapaciteta u cijelom svijetu. Stoga se ta tvrdnja morala odbaciti.
(293)
Nadalje, ista je stranka naglasila da je šteta koju je pretrpjela Unije uzrokovana njezinom nesposobnošću da ostvari troškovnu prednost. Ta je stranka tvrdila da je uzrok tomu osobito činjenica da je većina proizvođača iz Unije bila vertikalno integrirana. Međutim, ta stranka nije dostavila daljnje informacije o tome koliko je vertikalna integracija proizvođača mogla negativno utjecati na njihovu strukturu troškova. Stoga se ta tvrdnja morala odbaciti.
(294)
Budući da u tom pogledu nisu dostavljene dodatne primjedbe, potvrđuju se uvodne izjave (195) do (206) Privremene uredbe.
3.8. Konkurencija tankoslojnih fotonaponskih proizvoda i drugih fotonaponskih tehnologija
(295)
Nakon privremene objave jedna je zainteresirana stranka ponovila tvrdnju da je uzrok štete koju je pretrpjela industrija Unije konkurencija tankoslojnih fotonaponskih proizvoda i drugih fotonaponskih tehnologija jer su te tehnologije konkurirale proizvodu iz ispitnog postupka osobito za sustave postavljene na tlu i komercijalne/industrijske sustave postavljene na krovu, a koji čine znatan dio ukupnog fotonaponskog tržišta Unije.
(296)
U ispitnom se postupku pokazalo da tankoslojni fotonaponski proizvodi, iako su jeftiniji od proizvoda iz ispitnog postupka, zauzimaju samo ograničen udio ukupnog tržišta solarne energije Unije jer imaju puno manju učinkovitost pretvorbe i manju izlaznu snagu od kristalnih silicijskih modula. U skladu s dostupnim informacijama, tijekom RIP-a tržišni udio tankoslojnih fotonaponskih proizvoda u odnosu na ukupno tržište solarne energije Unije nije bio velik. Stoga se potvrđuju nalazi iz uvodne izjave (208) Privremene uredbe, tj. da se konkurencija između tankoslojnih proizvoda i proizvoda iz ispitnog postupka, premda je u određenoj mjeri i postojala, smatra marginalnom. Na temelju toga dotični su argumenti odbačeni.
(297)
Nakon konačne objave jedna je zainteresirana stranka naglasila da je uzrok štete koju je pretrpjela industrija Unije vjerojatno konkurencija tankoslojnih fotonaponskih proizvoda. U tom je pogledu ta stranka dostavila informaciju da je u Njemačkoj udio tankoslojnih fotonaponskih proizvoda u ukupnom tržištu solarne energije u većem dijelu RIP-a bio znatan te da se smanjio tek početkom 2012.
(298)
U ispitnom se postupku pokazalo da je uistinu prosječna razina cijena tankoslojnih fotonaponskih proizvoda bila niža od prosječnih razina cijena proizvoda iz ispitnog postupka.
(299)
Međutim, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (296) tankoslojni fotonaponski proizvodi imaju puno manju učinkovitost pretvorbe i manju izlaznu snagu od kristalnih silicijskih modula te stoga tržišno natjecanje između ta dva proizvoda, ukoliko bi uopće do njega došlo, ne bi moglo pridonijeti šteti koju je pretrpjela industrija Unije jer su kristalni silicijski moduli dominantna tehnologija na tržištu solarne energije Unije. U Izvješću Zajedničkog istraživačkog centra o stanju u fotonaponskom sektoru iz 2012. navodi se da se, kao posljedica sniženja cijena polisilicija, tržišni udio kristalnih silicijskih modula tijekom posljednjih godina povećao na štetu tankoslojnih fotonaponskih proizvoda.
(300)
Budući da u tom pogledu nisu dostavljene dodatne primjedbe, potvrđuju se nalazi iz uvodnih izjava (207) do (210) Privremene uredbe.
3.9. Financijska kriza i njezin utjecaj na pristup financiranju
(301)
Nakon privremene objave tvrdilo se da bi štetne učinke financijske krize i njezine posljedice na pristup financiranju trebalo odvojiti i razlikovati, a ne ih pripisivati dampinškom uvozu.
(302)
U tom pogledu upućuje se na uvodnu izjavu (212) Privremene uredbe u kojoj se konkretno razmatraju posljedice financijske krize i gospodarske recesije na položaj industrije Unije. U toj se uvodnoj izjavi podrobno iznosi obrazloženje nalaza da financijska kriza, premda je ostavila posljedice na položaj industrije Unije, nije prekinula uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije. To obrazloženje zainteresirane stranke nisu osporile niti su dostavile nove podatke ili dokaze kojima bi se nalazi iz te uvodne izjave obezvrijedili. Stoga su tvrdnje iznesene u tom pogledu odbačene.
(303)
Štoviše, tvrdilo se da je uzrok štete koju je pretrpjela industrija Unije njezin propust da potraži odgovarajuće financiranje te da je Komisija trebala ispitati je li industrija Unije tražila financiranje dok je poslovala s dobiti. U ispitnom je postupku zapravo utvrđeno da se 2010., kada je industrija Unije još poslovala s dobiti, razina ulaganja za module povećala za 315 %, a za ćelije 10 % u usporedbi s 2009. Budući da je solarna industrija kapitalno intenzivna, očekuje se da industrija Unije neprestano traži odgovarajuće financiranje kako bi povećala svoju troškovnu učinkovitost i natjecala se s nepoštenim dampinškim uvozom. Stoga je zaključeno da je nedostatak pristupa financiranju posljedica narušenog stanja na tržištu prouzročenog dampinškim uvozom, a ne njezin uzrok. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(304)
Nakon konačne objave jedna je zainteresirana stranka naglasila da bi štetne učinke financijske krize trebalo odvojiti i razlikovati te da ih ne bi trebalo pripisivati dampinškom izvozu. Ta se stranka pozvala na javno dostupne informacije prema kojima barem jedan proizvođač iz Unije financijsku krizu smatra uzrokom svojeg štetnog stanja. Nalazi tekućeg ispitnog postupka zasnivali su se na posebnim podacima o trgovačkim društvima koji su znatno opsežniji od javno dostupnih izvješća određenih tvrtki. Stoga javno dostupna izvješća na koja se upućuje ne mogu osporiti nalaze iz uvodne izjave (212) Privremene uredbe u kojoj se zaključuje da financijska kriza nije mogla prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije iako je imala određeni učinak na stanje industrije Unije. Stoga se taj zahtjev morao odbaciti.
(305)
Druga je zainteresirana stranka tvrdila da bi u obzir trebalo uzeti razlike u pristupu financiranju između industrije Unije i kineskih proizvođača izvoznika. Ta je stranka tvrdila da je to, a ne dampinški izvoz, jedan od glavnih čimbenika koji je prouzročio materijalnu štetu industriji Unije. Međutim, utvrđeno je da je povlašteni pristup financiranju velikog broja kineskih proizvođača izvoznika narušio tržište te da je možda jedan od glavnih razloga zašto su kineskih proizvođači izvoznici mogli dotični proizvod izvoziti po dampinškim cijenama. Stoga taj čimbenik nije mogao prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije. Ta je tvrdnja stoga odbačena.
(306)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu posljedica financijske krize, potvrđuju se nalazi iz uvodnih izjava (211) do (212) Privremene uredbe.
3.10. Realizacija izvoza industrije Unije
(307)
Budući da u nisu dostavljene primjedbe koje bi mogle dovesti do preispitivanja nalaza iz uvodnih izjava (213) do (215) Privremene uredbe, ti se nalazi potvrđuju.
3.11. Otkriće nalazišta plina iz škriljevca u Uniji
(308)
Budući da u nisu dostavljene primjedbe koje bi mogle dovesti do preispitivanja nalaza iz uvodnih izjava (215) do (217) Privremene uredbe, ti se nalazi potvrđuju.
3.12. Sustav Europske unije za trgovanje emisijama (ETS)
(309)
Budući da u nisu dostavljene primjedbe koje bi mogle dovesti do preispitivanja nalaza iz uvodnih izjava (218) do (219) Privremene uredbe, ti se nalazi potvrđuju.
3.13. Odluke u području upravljanja
(310)
Neke su zainteresirane stranke ponovile tvrdnju koja se navodi u uvodnoj izjavi (220) Privremene uredbe da je materijalna šteta koju je pretrpio najmanje jedan od proizvođača iz Unije bila posljedica loših odluka u području upravljanja. Te su stranke kao dodatne informacije dostavile članak iz tiska. Međutim, nije bilo moguće provjeriti dostavljene informacije, stoga se njima nije moglo osporiti nalaze iz ovog ispitnog postupka da su odluke uprave dotičnog društva bile uobičajene i razborite i nisu imale posljedice za čitavu industriju Unije. Stoga su prethodne tvrdnje odbačene.
(311)
Budući da u tom pogledu nisu dostavljene dodatne primjedbe, potvrđuju se nalazi iz uvodnih izjava (220) i (221) Privremene uredbe.
3.14. Ostale vladine politike
(312)
Budući da u nisu dostavljene primjedbe koje bi mogle dovesti do preispitivanja nalaza iz uvodne izjave (222) Privremene uredbe, ti se nalazi potvrđuju.
3.15. Ostali argumenti
(313)
Jedna zainteresirana stranka tvrdila je da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije posljedica nepovoljnog položaja prethodnika i manjka političke podrške Europske komisije tijekom prethodnih godina. Ta je stranka tvrdila i da su na tržištu osim nacionalnih programa potpore važni čimbenici i naseljenost, BDP, potrošnja električne energije, mogućnosti financiranja i povezivost s mrežom. Međutim, navedena stranka svoje tvrdnje nije mogla potkrijepiti te su stoga odbačene.
(314)
Nakon konačne objave ista je zainteresirana stranka naglasila da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije posljedica nepovoljnog položaja prethodnika. Međutim, ta tvrdnja nije analizirana ni potkrijepljena te je stoga morala biti odbačena
4. Kumulativna ocjena ostalih čimbenika za koje je utvrđeno da su doprinijeli šteti
(315)
U ispitnom se postupku pokazalo da su sljedeći ostali čimbenici mogli pridonijeti šteti: uvoz dotičnog proizvoda iz Tajvana, smanjenje razina poticajnih cijena, dugoročni ugovori o nabavi polisilicija ograničenog broja proizvođača iz Unije, financijska i gospodarska kriza.
(316)
Kako je pokazano u prethodnim odjeljcima 3.1. i 3.6., zanemariv je mogući doprinos uvoza iz Tajvana i dugoročnih ugovora o nabavi polisilicija ograničenog broja proizvođača iz Unije jer se svaki njihov učinak ublažio kroz vrijednosni lanac.
(317)
Što se tiče financijske i gospodarske krize, u ispitnom se postupku pokazalo da je dampinški izvoz glavni razlog poteškoća industrije Unije u pristupu kapitalu potrebnom za ulaganja, što je spriječilo industriju Unije u prodaji proizvoda po unosnim cijenama u razdoblju kada je tržište Unije imalo velike stope rasta (2009.-2011.).
(318)
Što se tiče poticajnih cijena, treće stranke nisu uspjele dokazati da su njihove razine tijekom RIP-a bile toliko niske da bi spriječile proizvođače iz Unije u prodaji dotičnog proizvoda po neštetnim cijenama. Institucije su zauzele stav da se smanjena potražnja može objasniti smanjenjem razina poticajnih cijena jer ulaganja u određene lokacije više nisu bila održiva. Međutim, ni ako ih se pribroji ostalim čimbenicima za koje je otkriveno da su pridonijeli šteti, ta smanjenja ne mogu prekinuti uzročno-posljedičnu vezu jer je njihova razina i bez dampinškog uvoza proizvođačima iz Unije omogućavala prodaju proizvoda po neštetnim cijenama.
(319)
Stoga uzročna veza između dampinga i štete nije prekinuta čak i ako se ocjenjuje kumulativni učinak četiri ostala čimbenika koji su možda pridonijeli šteti.
5. Zaključak o uzročnosti
(320)
Svi učinci čimbenika štete osim dampinškog uvoza analizirani su pojedinačno i skupno. Stoga se zaključuje da se kumulativnom ocjenom svih čimbenika koji su mogli imati učinak na štetno stanje industrije Unije (primjerice uvoz iz trećih zemalja, poticajne cijene, učinak cijena sirovina, financijska kriza) ne može objasniti šteta koju je pretrpjela industrija Unije, osobito u pogledu niskih cijena i financijskih gubitaka uzrokovanih prodorom jeftinog uvoza znatnih količina dotičnog proizvoda iz NRK-a. Na temelju navedenog potvrđuju se privremeni nalazi iz uvodnih izjava (223) do (224) Privremene uredbe da je dampinški uvoz iz NRK-a prouzročio materijalnu štetu industriji Unije u smislu članka 3. stavka 6. Osnovne uredbe.
F. INTERES UNIJE
1. Uvodne napomene
(321)
Nakon privremene objave jedna je zainteresirana stranka tvrdila da se procjena interesa Unije ne temelji na reprezentativnom broju subjekata.
(322)
Komisija se različitim subjektima obratila na način koji se opisuje u nastavku.
(323)
Nepovezani uvoznici: kako se navodi u uvodnoj izjavi (12) Privremene uredbe, Komisija je stupila u kontakt sa svih 250 nepovezanih uvoznika koje je naveo podnositelj pritužbe i odabrala privremeni uzorak u skladu s člankom 17. Osnovne uredbe kako bi pokrila najveći reprezentativni obujam uvoza koji je moguće razumno ispitati u raspoloživom vremenu. Međutim, kao što se navodi u uvodnim izjavama (12) i (232) Privremene uredbe, samo je za jedno od privremeno odabranih društava provjerom potvrđeno da je nepovezani uvoznik. Nakon objave Privremene uredbe, petnaest dodatnih nepovezanih uvoznika koji su na početku dostavili upitnik za uvrštavanje u uzorak, ali u njega nisu uvršteni, pozvani su da sudjeluju u ispitnom postupku. Šestero ih je prihvatilo i dostavljen im je upitnik, petorica su dostavili odgovore, a za tri odgovora utvrđeno je da su dovoljno potpuni. Konačan uzorak nepovezanih uvoznika stoga obuhvaća četiri nepovezana uvoznika i predstavlja 2 % do 5 % uvoza dotičnog proizvoda. S obzirom na nizak postotak, potrebno je voditi računa o tome da se većina uvoza dotičnog proizvoda u Uniju ne odvija posredstvom nepovezanih uvoznika, kao što je objašnjeno u uvodnoj izjavi (12) Privremene uredbe.
(324)
Subjekti koji nisu nepovezani uvoznici (subjekti koji se nalaze više, odnosno niže u poslovnom lancu): kao što je spomenuto u uvodnoj izjavi (226) Privremene uredbe, Komisija je poslala i posebne upitnike na adrese otprilike 150 subjekata, uključujući one nepovezane uvoznike koji su se javili nakon početka ispitnog postupka i koji su stoga imali mogućnost Komisiji dati relevantne informacije. Štoviše, u istrazi su uzeti u obzir ne samo odgovori na upitnike nego i provjerljive i valjano potkrijepljene primjedbe i podnesci zainteresiranih stranaka dostavljeni u roku, bez obzira na to jesu li te stranke odgovorile na upitnik ili nisu. Posebice je AFASE Komisiji dostavio primjedbe u ime svojih članova (subjekata u fotonaponskom sektoru) koje su također analizirane.
(325)
Na temelju navedenog prikupljeno je dovoljno elemenata za smislenu ocjenu interesa Unije. Na temelju toga tvrdnja je odbačena.
(326)
Jedna zainteresirana stranka zatražila je od Komisije da objasni kako je Komisija obrađivala upitnike uvoznika za koje je smatrala da su ih dostavili subjekti koji se nalaze niže u poslovnom lancu.
(327)
U odgovoru na taj zahtjev precizira se da se 36 odgovora koji se spominju u uvodnoj izjavi (241) Privremene uredbe odnosilo na odgovore u vezi s Prilogom B Obavijesti o pokretanju postupka, a njegova je svrha bila prema potrebi odrediti uzorak nepovezanih uvoznika.
(328)
U pogledu odgovora na upitnik dvojice subjekata navedenih u uvodnoj izjavi (12) Privremene uredbe, jedan je uzet u obzir u odgovarajućoj analizi subjekata koji se nalaze niže u poslovnom lancu. Drugi subjekt dostavio je dodatne informacije u kojima se, za razliku od navoda iz uvodne izjave (12) Privremene uredbe, pokazalo da je taj subjekt doista uvoznik modula, ali ne i ćelija. Unatoč tome, informacije navedene u njegovu odgovoru na upitnik nisu bile dovoljne da bi bio uključen u analizu nepovezanih uvoznika zbog toga što su dostavljeni odgovori bili nepotpuni.
(329)
Nakon uvođenja privremenih mjera obavljeni su dodatni posjeti radi provjere u poslovnim prostorijama dvojice nositelja projekata (vidi raniju uvodnu izjavu (8). Osim toga, za potrebe ovog ispitnog postupka (vidi uvodne izjave (369) do (371)) analizirano je i u obzir uzeto šest odgovora na posebne upitnike (vidi uvodnu izjavu (324) pružatelja usluga koji posluju i u fotonaponskom sektoru (logistika, prijevoz, odnosi s javnošću itd.), koji su isprva smatrani nedovoljno potpunim (vidi uvodnu izjavu (241) Privremene uredbe).
(330)
Ukratko, analiza interesa Unije zasniva se na sljedećim informacijama:
-
odgovori na upitnike osam proizvođača iz Unije u uzorku i četiri odabrana nepovezana uvoznika te odgovori na posebni upitnik osam subjekata više u poslovnom lancu i trinaest subjekata koji se nalaze niže u poslovnom lancu (sedam nositelja projekata/montažera; šest pružatelja usluga aktivnih i u fotonaponskom sektoru) od 150 subjekata koji su se javili nakon početka ispitnog postupka i koji su dobili posebne upitnike,
-
podaci provjereni tijekom provjera na licu mjesta kod osmero proizvođača iz Unije, jednog nepovezanog uvoznika, dva subjekta koji se nalaze više u poslovnom lancu, četiri subjekta koji se nalaze niže u poslovnom lancu (nositelji projekata/montažeri) i jednog udruženja (vidi uvodnu napomenu (17) Privremenoj uredbi i uvodnu napomenu (8) ove Odluke),
-
podaci o interesima Unije koje su dostavile ostale zainteresirane stranke, uključujući udruženja i javno raspoloživi podaci o razvoju fotonaponskog tržišta u Europi, a posebice izvješće EPIA-e Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017.
2. Interes industrije Unije
(331)
Neke su zainteresirane stranke osporavale činjenicu da bi industrija Unije mogla imati koristi od bilo kakvih mjera tvrdeći da i. tim mjerama snizit će se potražnja za fotonaponskim proizvodima u Uniji te da stoga industrija Unije neće moći povećati svoju prodaju, ii. industrija Unije ima male proizvodne objekte te da stoga ne može zadovoljiti potrebu za određenim vrstama instalacija, kao što su komercijalne krovne instalacije i velike instalacije na tlu, iii. proizvođači iz Unije ne predstavljaju sigurnu investiciju, iv. uvođenjem pristojbi na ćelije de facto će se povećati trošak proizvodnje proizvođačima modula iz Unije i tako ih učiniti manje privlačnima kupcima, v. u slučaju znatnog pada kineskog uvoza, proizvođači iz trećih zemalja najvjerojatnije će iskoristiti priliku koju im pruža slabiji uvoz iz NRK-a.
(332)
Što se tiče tvrdnje da će se mjerama smanjiti potražnja za fotonaponskim proizvodima u Uniji i da zato industrija Unije neće moći povećati svoju prodaju, napominje se da zainteresirane stranke nisu mogle dostaviti provjerljive dokaze o postojanju izravne veze između uvođenja mjera i smanjenja potražnje za fotonaponskim proizvodima za koje se pokazalo da je na njih tijekom godina utjecalo više čimbenika.
(333)
U odgovoru na tvrdnju da industrija Unije ima male proizvodne objekte te da stoga ne može zadovoljiti potrebu za određenim vrstama instalacija, kao što su komercijalne krovne instalacije i velike instalacije na tlu, potrebno je napomenuti da se u ispitnom postupku pokazalo da industrija Unije ima kapacitet za opskrbu komercijalnim i industrijskim instalacijama (između 40 KW i 1 MW) te instalacijama namijenjenima tržišnom segmentu javnih usluga (1 MW i 10 MW). Štoviše, u ispitnom postupku nije se pokazalo da se proizvodi ostalih proizvođača ne bi mogli koristiti u istom projektu. Ta je tvrdnja stoga odbačena.
(334)
Argument da industrija Unije ne bi mogla imati koristi od mjera jer proizvođači iz Unije ne predstavljaju sigurnu investiciju i da ulagački fondovi ne bi pristali financirati projekte u kojima se koriste moduli proizvedeni u EU-u nije potkrijepljen dokazima. U svakom slučaju očekuje se da će se uvođenjem mjera vratiti pošteni uvjeti trgovine, što bi ulagače iz bankarskog sektora trebalo uvjeriti u sposobnost industrije Unije da razvije održive projekte. Na temelju toga tvrdnja je odbačena.
(335)
Što se tiče tvrdnje da će se uvođenjem pristojbi na ćelije de facto povećati trošak proizvodnje proizvođačima modula iz Unije i tako ih učiniti manje privlačnima kupcima, nije isključeno da bi zbog uvođenja carina moglo doći do određenog porasta cijena, ali treba uzeti u obzir da javno dostupni izvori pokazuju na silazni trend cijena modula i ćelija. Stoga bi opći trend smanjenja cijena trebao dovesti do smanjenja troškova za module iako bi se kao posljedica mjera trošak za ćelije mogao povećati. Dotični proizvođači također mogu nabavljati svoje ćelije isključivo u Uniji, a ne više iz NRK-a. Na kraju, očekuje se da će se uvođenjem mjera povećati iskorištenost kapaciteta proizvođača ćelija u Uniji te tako povećati njihove ekonomije razmjera i time smanjiti troškove. Ta je tvrdnja stoga odbačena.
(336)
Ispitnim postupkom nije potvrđen argument da će u slučaju znatnog pada kineskog uvoza zbog uvođenja mjera ostali proizvođači iz trećih zemalja najvjerojatnije iskoristiti tu priliku. U ispitnom postupku nisu otkrivene jasne naznake da bi ostale treće zemlje masovno usmjerile svoj izvoz na tržište Unije, posebice uzimajući u obzir vjerojatni rast tržišta ostalih trećih zemalja, osobito u Aziji, što su javno dostupni izvori i predvidjeli. Na kraju, ne postoje naznake da se industrija Unije neće moći natjecati s uvozom iz trećih zemalja čak i ako se on poveća zbog pada kineskog uvoza.
(337)
Kao odgovor na konačnu objavu neke su stranke tvrdile da nije realno očekivati nastanak održive industrije Unije koja proizvodi module i ćelije jer ni jedan razuman ulagač ne bi ulagao u proizvođače iz Unije koji navodno trpe štetu zbog nepovoljne strukture troškova pa ne mogu proizvoditi po konkurentnim cijenama. U ispitnom postupku nije potvrđeno da industrija Unije trpi štetu zbog nepovoljne strukture troškova, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama (202) i (203) Privremene uredbe. Stoga bi uklanjanje dampinškog uvoza i veće korištenje proizvodnih kapaciteta trebalo dovesti do ekonomija razmjera i omogućiti nastanak održive industrije Unije. S obzirom na to argument je odbačen.
(338)
Jedna je stranka tvrdila da se potražnja u Uniji ravna prema kretanjima poticajnih cijena te da je povrat ulaganja koji ulagači očekuju povezan s tim kretanjima. Posebice je tvrdila da će potražnja porasti i da industrija Unije neće moći iskoristiti uvedene pristojbe ako u Uniji cijene porastu kao posljedica pristojbi, a poticajne cijene taj porast ne budu slijedile.
(339)
U odgovoru na navedenu tvrdnju napominje se da dokazi prikupljeni tijekom ispitnog postupka pokazuju da će potražnja u budućnosti biti sve manje ovisna o poticajnim cijenama i ostalim programima potpore usprkos korelaciji između razine poticajnih cijena i potražnje za fotonaponskim instalacijama jer je paritet fotonaponskih sustava s mrežom čini se postignut za određene vrste instalacija na više mjesta u Uniji (vidi uvodnu izjavu (260) gore). Nadalje, očekivani povrat ulaganja trebao bi se zasnivati na tržišnim cijenama. Na kraju, kako se navodi u uvodnoj izjavi (335), iako nije isključeno da po uvođenju mjera može doći do određenog rasta cijena, treba napomenuti da javno dostupni izvori upućuju na općeniti silazni trend cijena. Stoga je taj argument odbačen.
(340)
Zainteresirane stranke napomenule su da prilagodljivost cijena potražnje može biti vrlo visoka jer se potražnja za solarnim pločama temelji na programima potpore, a osobito na poticajnim cijenama, i na razini cijena električne energije za krajnjeg potrošača (što određuje paritet mreže). Iako je točno da zbog posebne prirode tržišta koju su te zainteresirane stranke istaknule, znatno povećanje cijena može dovesti do velikog pada potražnje, taj argument treba odbaciti jer je malo vjerojatno da će mjere uzrokovati znatno povećanje cijena i to zbog sljedećih razloga. Prvo, svi dostupni izvori potvrđuju da će se znatan pad cijena dotičnog proizvoda koji je uočen tijekom RIP-a nastaviti i nakon njega.
Drugo, gospodarski je učinak preuzimanja obveze koje je Komisija prihvatila takav da će proizvođači izvoznici iz Kine isporučivati dotični proizvod po najmanjoj uvoznoj cijeni od 60 c/W, što je puno niže od cijene koja je uočena tijekom RIP-a, u obujmu koji otprilike odgovara njihovom trenutačnom tržišnom udjelu. Malo je vjerojatno da će se potražnja znatno smanjiti uz tu razinu cijena jer se tom razinom cijena osigurava dostatna potražnja uz sadašnju razinu potpore u okviru programa potpore i sadašnje razine pariteta mreže. Nadalje, očekuje se povećanje cijena električne energije za krajnje korisnike i pad cijena dotičnog proizvoda. Formulom za indeksiranje u okviru preuzimanja obveza jamči se da je daljnje smanjenje cijena dotičnog proizvoda uzeto u obzir pri utvrđivanju najmanje uvozne cijene. Stoga se ti argumenti moraju odbaciti.
(341)
Nekoliko je zainteresiranih stranaka tvrdilo da interes industrije Unije nije velik jer je dodana vrijednost koju proizvode industrije više i niže u poslovnom lancu značajnija od dodane vrijednosti koju u vrijednosnom lancu fotonaponskih proizvoda proizvodi industrija Unije. Ne osporava se argument da različiti segmenti u fotonaponskom sektoru imaju različitu dodanu vrijednost. Kao što se navodi u uvodnoj izjavi (228) Privremene uredbe, ispitnim postupkom utvrđeno je da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu uzrokovanu nepoštenim trgovinskim praksama. Neki su proizvođači uistinu već bili prisiljeni obustaviti proizvodnju, a ako se ne uvedu mjere, izgledno je daljnje pogoršanje. Svi su segmenti fotonaponskog sektora u bliskom međusobnom odnosu i nestanak proizvodnje Unije naštetio bi cijelom fotonaponskom sektoru koji bi u potpunosti postao ovisan o vanjskoj opskrbi. Stoga je taj argument odbačen i zbog sigurnosti opskrbe.
(342)
Kao odgovor na konačnu objavu jedna je zainteresirana stranka naglasila da je tvrdnja da uzlazna i silazna industrija proizvodi veću dodanu vrijednost u usporedbi s industrijom Unije koja proizvodi dotični proizvod relevantna za donošenje odluke o uvođenju antidampinških pristojbi. U tom je pogledu potvrđeno da su institucije u ocjeni interesa Unije odvagnule pozitivne i negativne posljedice koje pristojbe mogu imati na različite gospodarske subjekte. Iako je učinak mjera na uzlaznu i silaznu industriju ograničen, uz njihovu će pomoć industrija Unije imati priliku za oporavak od štetnog dampinga.
(343)
Jedna je stranka osporila broj radnih mjesta koja bi se sačuvala uvođenjem mjera. Tvrdila je da industrija Unije zapošljava otprilike 6 000, a ne 25 000 osoba kao što je navedeno u uvodnoj izjavi (229) Privremene uredbe.
(344)
Međutim, u korist prethodne tvrdnje nisu dostavljeni nikakvi dokazi te je stoga ona odbačena. Razjašnjeno je da je nakon isključivanja pločica iz opsega proizvoda broj zaposlenih u industriji Unije tijekom RIP-a iznosio oko 21 000. Zainteresirane stranke nisu dostavile dokaz da se broj zaposlenika u industriji Unije znatno promijenio nakon RIP-a.
(345)
Ispitnim je postupkom dokazano da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu od dampinškog uvoza iz NRK-a jer nije uspjela povratiti ulaganja profitabilnom prodajom. Očekuje se da će se uvođenjem mjera pošteni uvjeti trgovine vratiti na tržište Unije i omogućiti industriji Unije ravnopravno natjecanje. Vjerojatno smanjenje uvoza iz NRK-a trebalo bi industriji Unije omogućiti povećanje prodaje u Uniji i bolje iskorištavanje raspoloživih proizvodnih kapaciteta u kratkoročnom razdoblju. To bi moglo dovesti do nastanka ekonomija razmjera. Iako je moguće da će zbog mjera cijene istovjetnih proizvoda u kratkoročnom razdoblju porasti, opći trend pada cijena vjerojatno će se nastaviti zahvaljujući, s jedne strane, daljnjem padu troška proizvodnje proizvoda iz ispitnog postupka, a s druge pritisku proizvođača iz trećih zemalja koji bi se također natjecali na tržištu Unije.
(346)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe, potvrđuju se uvodne izjave (227) i (231) Privremene uredbe, uz iznimku podataka o broju zaposlenih iz uvodne izjave (344).
3. Interes nepovezanih uvoznika
(347)
Nakon privremene objave nepovezani uvoznik koji je dostavio odgovor na upitnik prije uvođenja privremenih mjera i smatran je dijelom privremenog uzorka ustvrdio je da su zaključci o učinku mjera na nepovezane uvoznike temeljeni samo na njegovom odgovoru na upitnik i stoga se ne mogu smatrati reprezentativnim.
(348)
Nalazi Privremene uredbe u vezi s nepovezanim uvoznicima temeljili su se na jednom trgovačkom društvu s obzirom na to, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi (232) Privremene uredbe, da je glavna djelatnost jedinog od tri uvoznika privremeno uvrštenih u uzorak bila trgovanje dotičnim proizvodom. Kako se navodi u uvodnoj izjavi (21), uzorak je nakon uvođenja privremenih mjera proširen, uspostavljen je kontakt s drugim nepovezanim uvoznicima, a od pet dostavljenih dodatnih odgovora na upitnik samo su tri bila dovoljno potpuna i omogućila smislenu ocjenu. U konačnoj fazi uzorak nepovezanih uvoznika proširen je na četiri uvoznika. Općenito gledajući, tijekom RIP-a djelatnost četiri nepovezana uvoznika koji surađuju povezana s dotičnim proizvodom činila je 60 % do 100 % njihova ukupna poslovanja. Uz to, četiri nepovezana uvoznika koji surađuju nabavljala su iz NRK-a 16 % do 100 % svojeg ukupnog uvoza pločica, a samo ih je jedan nabavljao isključivo iz dotične zemlje. Profitabilnost četiri nepovezana uvoznika obuhvaćenih uzorkom koji surađuju u pogledu proizvoda iz ispitnog postupka u prosjeku je tijekom RIP-a iznosila 2,3 %.
(349)
Jedna je zainteresirana stranka tvrdila da je učinak pristojbi na nepovezane uvoznike podcijenjen jer ne postoje izvori opskrbe koji bi odmah mogli zamijeniti uvoz dotičnog proizvoda iz Kine u slučaju uvođenja pristojbi i da je mijenjanje izvora opskrbe teško jer je glavnina proizvodnje smještena u NRK-u, što bi uzrokovalo znatne dodatne troškove.
(350)
U tom pogledu podsjeća se da uvođenje mjera ne bi trebalo uzrokovati nestanak uvoza dotičnog proizvoda iz NRK-a. U ispitnom se postupku pokazalo da će moguće smanjenje uvoza iz NRK-a osobito pogoditi uvoznike koji dotični proizvod pribavljaju isključivo iz NRK-a, što je slučaj kod samo jednog od četiri nepovezana uvoznika koji surađuju. Što se tiče učinka mjera na financijsku situaciju nepovezanih uvoznika, nije se moglo isključiti da može biti negativna, ali ja zaključeno da će to u velikoj mjeri ovisiti o njihovoj sposobnosti zamjene izvora opskrbe ili prenošenja barem dijela mogućeg porasta cijena na svoje kupce. Za subjekte koji proizvod uvoze i iz ostalih izvora, a ne samo NRK-a, ili uvoze i ostale proizvode, a ne samo dotični, negativni učinak bit će još manji. Komisija stoga smatra da će, usprkos tome što je negativan učinak na uvoznike dotičnog proizvoda vjerojatan, on u prosjeku biti ograničen.
(351)
Jedan nepovezani uvoznik tvrdio je da prije no što primi proizvod od novog dobavljača treba uložiti znatnu količinu radnog vremena i financijska ulaganja. U tom je pogledu kao odgovor na konačnu objavu iznesena tvrdnja da je tijekom provjere na licu mjesta skupini za provjeru dostavljen dokaz o dugotrajnom testiranju koje je uvoznik obvezan provesti prije donošenja odluke o nabavi proizvoda od određenog izvoznika.
(352)
Potvrđuje se da uspostavljanje nove veze između uvoznika i dobavljača može uzrokovati dodatne troškove i veći utrošak vremena (primjerice zbog testiranja proizvoda). Istodobno izgleda da je promjena dobavljača uobičajeni rizik uračunan u uvoznikovu djelatnost i povezan s činjenicom da se fotonaponsko tržište razvija te stoga doživljava stalne promjene (primjerice stečajevi, konsolidacije) zbog kojih je potrebna promjena dobavljača. Štoviše, može se pretpostaviti da je za nove vrste modula koje neprestano dolaze na tržište (primjerice moduli s poboljšanom učinkovitošću) također potrebno testiranje. U tom pogledu testiranje novog proizvoda (čak i od istog dobavljača) izgleda kao uobičajena, a ne neuobičajena aktivnosti. Argument je stoga odbačen.
(353)
Odgovarajući na konačnu objavu dvije su stranke naglasile da interes nepovezanih uvoznika nije pravilno razmotren. Jedna je stranka tvrdila da nedostatak verzija koje nisu povjerljive odgovora na upitnike koje su dostavili dodatni uvoznici koji surađuju onemogućio stranakma da provedu pravilnu ocjenu. Dovela je u pitanje ocjenu Komisije o mogućnosti porasta uvoza iz trećih zemalja u Uniju, koja je zasnovana na navodima da tržišta ostalih trećih zemalja snažno rastu, što bi uvoznicima omogućilo promjenu dobavljača. Ta je stranka stoga tvrdila da je navedena pretpostavka u suprotnosti sa zaključcima iz uvodne izjave (336), u kojoj se tvrdi da uvoz iz ostalih trećih zemalja neće biti ogroman. Druga je stranka dovela u pitanje poštovanje načela nediskriminacije jer je Komisija u svojoj procjeni stavila veći naglasak na proizvođače iz Unije nego na ostale subjekte.
(354)
Prvo, potvrđuje se da su odgovori na upitnik primljeni u obliku verzije koja nije povjerljiva od dodatnih uvoznika koji surađuju nakon objave Provedbene uredbe uključeni u predmet kako bi zainteresirane stranke u njih imale uvid. Drugo, pretpostavka da uvoz iz trećih zemalja može porasti kao odgovor na manji uvoz iz NRK-a nije u suprotnosti s pretpostavkom da taj porast ne bi trebao biti ogroman u svjetlu sve veće globalne potražnje za fotonaponskim instalacijama. Istodobno, budući da se očekuje da će industrija Unije ponovno osvojiti dio tržišnog udjela koji je prethodno pripadao proizvođačima iz NRK-a, nije moguće isključiti da će se nepovezanim uvoznicima u određenoj mjeri smanjiti poslovanje. Međutim, navodi se da se dugoročno očekuje općeniti rast fotonaponskog tržišta jer se paritet mreže doseže na sve više lokacija. Na kraju, objašnjava se da je, kao i u svim ispitnim postupcima u području trgovinske zaštite, položaj industrije Unije ocijenjen kako bi se ustanovilo je li pretrpjela materijalnu štetu zbog dampinškog uvoza, ali je u okviru analize interesa Unije interes industrije Unije ocijenjen ravnopravno s ostalim gospodarskim subjektima, uključujući nepovezane uvoznike. Također se objašnjava da se ispitni postupak kojim se utvrđuje je li industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu provodi u skladu člankom 3. stavkom 5. Osnovne uredbe u kojem se navode minimalni standardi takvog ispitnog postupka. Interes Unije analizira se tek nakon donošenja pozitivne odluke o štetnom dampingu u skladu sa standardima iz članka 21. Osnovne uredbe. Kao posljedica toga smatra se da mogući negativni učinak mjera na određene uvoznike, osobito one koji uvoze isključivo ih NRK-a, nije prevagnuo nad koristima koje će od mjera imati industrija Unije i kratkoročnim i dugoročnim koristima za fotonaponsko tržište EU-a.
(355)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe, na temelju podataka kojima su obuhvaćena četvorica uvoznika u uzorku, potvrđuju se uvodne izjave (233) i (234) Privremene uredbe.
4. Interes subjekata koji se nalaze više u poslovnom lancu
(356)
Nakon privremene objave nekoliko je stranaka ponovilo tvrdnju da većina ulaznih faktora u vrijednosnom lancu fotonaponskih proizvoda dolazi iz Unije i da bi ta povoljna situacija mogla prestati ako se pristojbe uvedu jer će se proizvodnja dotičnog proizvoda u NRK-u smanjiti kao posljedica uvođenja pristojbi. U odgovoru na konačnu objavu jedna je stranka naglasila da mjere u ovom slučaju mogu potaknuti druge mjere koje NRK može uvesti za proizvode Unije.
(357)
U tom smislu, kao što se navodi u uvodnoj izjavi (239) Privremene uredbe, očekuje se da će kineski uvoz i dalje opskrbljivati tržište Unije i ako se pristojbe uvedu. Uz to, razni javno dostupni izvori u fotonaponskom sektoru, primjerice EPIA-ino izvješće Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017, predviđaju da bi moguće smanjenje potražnje u Uniji trebalo biti samo kratkoročno (u 2013. i 2014.) te da će tijekom sljedećih godina potrošnja ponovno porasti. Nadalje, kao što je zaključeno u uvodnoj izjavi (239) Privremene uredbe, uklanjanje nepoštenih trgovinskih praksi vjerojatno će u kratkoročnom i dugoročnom razdoblju omogućiti izgradnju održivog razvoja fotonaponskog tržišta u Uniji, od čega bi koristi trebali imati svi subjekti u Uniji. Na kraju, što se tiče argumenta o mogućoj odmazdi NRK-a kao odgovor na mjere u ovom predmetu, podsjeća se da NRK, kao i svi ostali članovi WTO-a, može pribjeći ispitnim postupcima u području trgovinske zaštite samo u opravdanim okolnostima te da svaki takav ispitni postupak mora biti u skladu sa strogim pravilima WTO-a. Komisija prati te ispitne postupke kako bi osigurala pridržavanje pravila WTO-a. Stoga je taj argument odbačen.
(358)
Neke su stranke osporavale zaključak iz uvodne izjave (239) Privremene uredbe da se smanjeni izvoz subjekata iz Unije koji se nalaze više u poslovnom lancu fotonaponskih proizvoda u NRK može nadoknaditi izvozom na druga tržišta tvrdeći da će pristojbe smanjiti globalnu potražnju za tim proizvodom.
(359)
U tom se pogledu prvo napominje da kineski uvoz ne bi trebao u potpunosti nestati kao posljedica pristojbi. Uz to, informacije prikupljene tijekom ispitnog postupka ne pokazuju korelaciju između kretanja uvoza iz NRK-a na tržište Unije i izvoza iz NRK-a na ostala tržišta. Nadalje, javno dostupni izvori, primjerice EPIA-ino izvješće Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017, predviđaju globalni rast fotonaponskog tržišta tijekom sljedećih godina. Što se tiče kineskog fotonaponskog tržišta, postoje naznake da će domaća potrošnja u NRK-u znatno narasti. U svjetlu prethodno navedenoga ne očekuje se da će zbog uvođenja mjera doći do znatnog pada izvoza subjekata iz Unije koji se nalaze više u proslovnom lancu u NRK.
(360)
Trebalo bi napomenuti i da bi smanjenje potražnje u Uniji u 2013. i 2014., navedeno u uvodnoj izjavi (357), moglo imati negativan učinak na subjekte koji se nalaze više u poslovnom lancu. Međutim to se, barem u većini slučajeva, ne može povezati s pristojbama jer je predviđeno znatno prije uvođenja privremenih mjera. Nadalje, u pogledu proizvođača strojeva za fotonaponsku industriju iz Unije, kao što je navedeno u uvodnoj izjavi (239), malo je vjerojatno da će se njihov izvoz u NRK znatno povećati čak i ako kineski proizvođači povećaju svoj obujam proizvodnje jer u NRK-u postoji znatan rezervni kapacitet. Konačno, informacije prikupljene tijekom ispitnog postupka pokazuju da bi na proizvođače strojeva mogao utjecati i kineski Dvanaesti petogodišnji plan za solarnu fotonaponsku industriju u kojem se predviđa da bi do 2015. 80 % proizvodne opreme za ćelije trebalo dolaziti iz NRK-a. Ako se ta promjena provede u skladu s pravilima WTO-a, to bi moglo i dodatno ograničiti mogućnosti proizvođača strojeva iz Unije za natjecanje na kineskom tržištu. Stoga je taj argument odbačen.
(361)
U odgovoru na završnu objavu kineska je vlada tvrdila da se Dvanaestim petogodišnjim planom za solarnu fotonaponsku industriju određuju samo opća vodeća načela koja nisu obvezujuća jer nisu predviđene provedbene ovlasti te ih stoga ne bi trebalo smatrati naznakom da će mogućnosti proizvođača strojeva iz Unije za natjecanje na kineskom tržištu biti ograničene. S tim u vezi napominje se da je kineska vlada u Dvanaestom petogodišnjem planu fotonaponsku industriju uvrstila među strateške industrije i da je objavila poseban plan za solarnu fotonaponsku industriju. U tom je planu kineska vlada izrazila potporu „izuzetnim poduzećima” i „ključnim poduzećima” te preuzela obvezu „promicanja provedbe različitih politika za potporu fotonaponskom sektoru” i „definiranja općeg razvoja politika potpora za industriju, financiranje, poreze …”. Nadalje, budući da plan sadržava ključne upute koje kineska industrija treba ispuniti u pet godina, plan ima velik učinak na poslovanje u NRK-u i zemljama koje posluju s NRK-om. Uzimajući u obzir navedeno, postoje jasne naznake da se planom ograničava sloboda izbora kineskim proizvođačima kao i tržišni pritisak proizvođača opreme iz Unije koji izvoze na kinesko tržište. Stoga je taj argument odbačen.
(362)
Jedan je proizvođač sirovina koji surađuje osporio mogućnost nadomještanja smanjene proizvodnje na kineskom tržištu proizvodnjom na ostalim tržišta, s obzirom na znatne postojeće proizvodne kapacitete u NRK-u koje neće biti lako izgraditi drugdje.
(363)
S obzirom na zaključke u uvodnoj izjavi (359), taj je argument odbačen jer nema naznaka navodnog smanjenja proizvodnje na kineskom tržištu.
(364)
Jedna je zainteresirana stranka osporila broj zaposlenika u sektoru koji se nalazi više u poslovnom lancu naveden u uvodnoj izjavi (236) Privremene uredbe.
(365)
Objašnjeno je da se broj od 4 200 zaposlenika iz Privremene uredbe ne odnosi na cijeli sektor nego samo na subjekte koji se nalaze više u poslovnom lancu (npr. proizvođači opreme i dobavljači polisilicija) koji su sudjelovali u postupku i zasniva se na njihovim odgovorima na upitnik.
(366)
Nakon isključenja pločica iz opsega proizvoda proizvođači ovog proizvoda iz Unije ipak bi trebali imati koristi od uvođenja pristojbi jer se očekuje da će industrija Unije povećati svoju proizvodnju ćelija i modula.
(367)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe s tim u vezi, potvrđuju se uvodne izjave (235) i (240) Privremene uredbe.
5. Interes subjekata koji se nalaze niže u poslovnom lancu
(368)
Kao što se navodi u uvodnoj izjavi (329), nakon uvođenja privremenih mjera obavljeni su dodatni posjeti radi provjere u poslovnim prostorijama dvojice nositelja projekata.
(369)
Uz analizu sedam odgovora na upitnike subjekata koji se nalaze niže u poslovnom lancu kojima je poslovanje izravno povezano s istovjetnim proizvodom (tj. nositelji projekta i montažeri), koja je činila temelj za ocjenu subjekata koji se nalaze niže u poslovnom lancu u Privremenoj uredbi, dodatno je analizirano i šest odgovora na upitnike koji su dostavljeni u privremenoj fazi, ali su smatrani nedovoljno potpunima (vidi uvodnu izjavu (241) Privremene uredbe) jer su dostavili pokazatelje o relativnoj važnosti njihovih djelatnosti u fotonaponskom sektoru u odnosu na njihovo ukupno poslovanje.
(370)
Šest dodatnih dotičnih subjekata bili su pružatelji usluga u fotonaponskom sektoru (logistika, prijevoz, odnosi s javnošću itd.) čija djelatnost, dakle, nije izravno povezana s proizvodom iz ispitnog postupka. Usprkos određenim manjkavostima u odgovorima, na osnovi podataka iz upitnika procijenjeno je da je djelatnost tih subjekata povezana s fotonaponskim proizvodima zanemariva u usporedbi s njihovom ukupnom djelatnošću. Tijekom RIP-a djelatnost povezana s fotonaponskim proizvodima doista je u prosjeku obuhvaćala samo otprilike 5 % njihovog ukupnog prometa i otprilike 8 % ukupnog broja zaposlenih. Profitabilnost im je u prosjeku iznosila oko 7 %. Međutim, uočeno je da su podaci o profitabilnosti nepotpuni jer ih nisu dostavili svi subjekti.
(371)
U svjetlu dostavljenih podataka i na temelju dodatne analize zaključeno je da mogući učinci mjera na gospodarski položaj pružatelja usluga u fotonaponskom sektoru vjerojatno neće biti veliki.
(372)
Nakon privremene i konačne objave nekoliko je stranaka osporilo reprezentativnost podataka o subjektima koji se nalaze niže u poslovnom lancu u vezi s prometom, profitabilnošću i brojem zaposlenih koje je Komisija prikupila iz odgovora na upitnike sedam subjekata koji se nalaze niže u poslovnom lancu. AFASE je dostavio „istraživanje” koje je proveo među svojim članovima (montažerima) kako bi pokazao da je za većinu montažera poslovanje u fotonaponskom sektoru glavni izvor prihoda. AFASE je nadalje tvrdio da bi subjekti koji se nalaze niže u poslovnom lancu, a posebice montažeri, u suprotnosti s nalazima iz uvodne izjave (242) Privremene uredbe, ostvarili samo jednoznamenkaste profitne marže koje ne dopuštaju apsorpciju troškova pristojbi.
(373)
U pogledu reprezentativnosti podataka korištenih u Privremenoj uredbi Komisija se koristila podacima koje je primila od subjekata koji se nalaze niže u poslovnom lancu koji su ispunili posebni upitnik i iz podnesaka koje je dostavio AFASE, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi (330).
(374)
Što se tiče tvrdnje da je montažerima poslovanje u fotonaponskom sektoru glavni izvor prihoda, daljnjom analizom odgovora na upitnike koje je dostavilo sedam subjekata koji se nalaze niže u poslovnom lancu (društva za montažu i nositelji projekata) potvrđeno je da poslovanje izravno povezano s istovjetnim proizvodom čini u prosjeku oko 42 % ukupnog poslovanja tih subjekata dok profitabilnost iznosi 11 %. Međutim, kada se u obzir uzmu i njihove djelatnosti koje nisu izravno povezane s proizvodom koji se istražuje, njihova općenita važnost znatno raste za tri od sedam subjekata. Kao posljedica toga odgovarajući omjer tijekom RIP-a kretao se od 45 % do 100 %. Uz to, za sedam subjekata (društva za montažu i nositelji projekata) profitabilnost djelatnosti u fotonaponskom sektoru, uključujući djelatnosti koje nisu izravno povezane s proizvodom koji se istražuje, iznosila je u prosjeku 9 %. Što se tiče broja zaposlenih u djelatnosti u fotonaponskom sektoru, uključujući djelatnosti koje nisu izravno povezane s proizvodom koji se istražuje, u sedam subjekata tijekom RIP-a ona je iznosila oko 600 osoba zaposlenih na puno radno vrijeme. Osim fotonaponskih projekata i instalacija, ti su subjekti poslovali i u području instalacija povezanih s energijom vjetra i proizvodnji električne opreme.
(375)
Smatra se da se učinak mjera na subjekte koji se nalaze niže u poslovnom lancu treba ocjenjivati prvenstveno po njihovoj djelatnosti izravno povezanoj s proizvodom koji se istražuje, a njezina je profitabilnost tijekom RIP-a iznosila 11 %. Međutim, čak i ako se procjena bude zasnivala na ukupnoj djelatnosti u fotonaponskom sektoru koja nije izravno povezana s proizvodom koji se istražuje, zaključci bi bili slični onima iz privremene faze jer se općenito gledajući različiti čimbenici koji su uzeti u obzir, primjerice profitabilnost i mogućnost apsorpcije dijela pristojbi, znatno ne razlikuju (profitabilnost se smanjuje s prosječno 11 % na prosječno 9 %). Odgovarajući na završnu objavu jedna je stranka u čijim je prostorima Komisija provela provjeru na licu mjesta osporila reprezentativnost zaključka o profitabilnosti društava za montažu i nositelja projekata koji su se prema navodima te stranke zasnivali na jednoj transakciji. Taj je argument odbačen jer je Komisija izračunala profitabilnost subjekata koji se nalaze niže u poslovnom lancu na osnovi svih podataka koje su joj u odgovorima na upitnike dostavili subjekti koji se nalaze niže u prodajnom lancu.
(376)
Što se tiče istraživanja koje je AFASE proveo među svojim članovima, prvo treba napomenuti da su svi subjekti imali priliku javiti se na početku ispitnog postupka i odgovoriti na posebni upitnik za subjekte koji se nalaze niže u poslovnom lancu kojemu je cilj bio prikupljanje potrebnih informacija za ocjenu učinka pristojbi na te subjekte. Drugo, identitet montažera koji su sudjelovali u istraživanju nije poznat što nije omogućilo provjeru, primjerice, relevantnosti i pouzdanosti dostavljenih podataka. Treće, iako su se brojna pitanja u ovom istraživanju odnosila na kapacitet montažera da apsorbiraju moguće pristojbe, u istraživanju se uopće ne spominje dobit tih montažera tijekom RIP-a zbog čega nedostaje važan element za procjenu učinka mjera. Stoga se iz dostavljenog istraživanja nisu mogli izvesti smisleni zaključci.
(377)
Brojne zainteresirane stranke osporile su zaključke iz uvodnih izjava (247) i (250) Privremene uredbe, prema kojima će posljedice za radna mjesta u silaznom segmentu kratkoročno biti negativne te da će ukupne posljedice biti negativne, ali samo u ograničenom opsegu s obzirom na prognoze rasta na fotonaponskom tržištu u Uniji u srednjoročnom i dugoročnom razdoblju. Neke su stranke tvrdile i da će pad potražnje pogoditi montažere koji ovise o fotonaponskim instalacijama.
(378)
Dodatno je analiziran mogući gubitak radnih mjesta koji bi nastao uvođenjem pristojbi. Općenito se informacijama prikupljenima tijekom ispitnog postupka potvrđuju da gubitak zaposlenja u silaznom sektoru između 2011. i 2012. posljedica smanjenja potražnje za fotonaponskim instalacijama u Uniji od otprilike 5 GW, kao što je već rečeno u uvodnoj izjavi (246) Privremene uredbe. Taj se gubitak radnih mjesta ne može povezati s mjerama jer odražava razvoj tržišta. Nadalje, predviđeno je daljnje smanjenje potražnje u 2013. i 2014. koje će najvjerojatnije uzrokovati daljnji gubitak radnih mjesta u fotonaponskom sektoru. Prije početka ispitnog postupka takav su razvoj potražnje predvidjeli i veliki istraživački centri poput EPIA-e te se stoga navedeni gubitak radnih mjesta ne može pripisati uvođenju mjera.
(379)
Industrija Unije dostavila je istraživanje koje je o mogućem učinku mjera na radna mjesta povezana s fotonaponskim sektorom proveo konzultant PriceWaterHouseCoopers (PWC). To se istraživanje odnosi na ranije istraživanje konzultanta Prognos u kojem se predviđa znatan broj izgubljenih radnih mjesta na fotonaponskom tržištu u slučaju uvođenja mjera, a koje je prije uvođenja privremenih pristojbi dostavio AFASE i koje se spominje u uvodnim izjavama (243) do (246) Privremene uredbe. U istraživanju PWC-a kritizira se Prognosovo istraživanje i upozorava na činjenicu da je ukupan broj izgubljenih radnih mjesta prema procjeni Prognosa veći od ukupnog broja postojećih radnih mjesta u fotonaponskom sektoru u Uniji. U pogledu učinka pristojbi na tržište Unije, PWC donosi zaključke koji su u suprotnosti s Prognosovim, tj. predviđa neto pozitivan učinak na zaposlenost u Uniji i da će koristi od pristojbi pretegnuti nad njihovim mogućim negativnim učincima (primjerice na potražnju). S obzirom na to da nisu dostavljene nove potkrijepljene tvrdnje o učinku mjera na zaposlenost u silaznom sektoru, potvrđuju se zaključci iz uvodnih izjava (247) do (250) Privremene uredbe.
(380)
AFASE je tvrdio da Komisija nije otkrila izvor dopuštene pogreške od 20 % za izravna radna mjesta u fotonaponskom sektoru, koja je izračunana za 2011. i navodi se u uvodnoj izjavi (245).
(381)
Ta je dopuštena pogreška od 20 % koju je moguće primjenjivati nagore ili nadolje postala očita tijekom posjeta radi provjere u EPIA-i. To pokazuje na teškoće pri preciznoj procjeni broja zaposlenih u silaznom sektoru na koje se nailazi zbog malobrojnih i često nedosljednih izvora za prikupljanje podataka.
(382)
U odgovoru na završnu objavu neke su stranke tvrdile da je u analizi Komisije prešućena činjenica da će pristojbe samo pogoršati gubitak radnih mjesta uzrokovan manjim brojem fotonaponskih instalacija nakon 2011. Tvrdilo se da je takav gubitak radnih mjesta, posebice u silaznom sektoru tijesno povezan s činjenicom da su montažeri u fotonaponskom sektoru ovisni o solarnim instalacijama. Uz to, AFASE je kritizirao Komisiju jer nije temeljito razmotrila istraživanje koje je udruženje provelo među svojim članovima i slično istraživanje koje je provelo Udruženje za solarnu trgovinu iz Velike Britanije, u kojem se ta ovisnost navodno pokazuje.
(383)
U pogledu navodnog Komisijinog prešućivanja učinka pristojbi na radna mjesta, upućuje se na uvodne izjave (377) i (379) u kojima se razmatraju tvrdnje o učinku mjera na radna mjesta u fotonaponskom sektoru i priznaje da bi radna mjesta u silaznom sektoru kratkoročno mogla biti pogođena uvođenjem mjera.
(384)
U pogledu istraživanja koje su proveli AFASE i Udruženje za solarnu trgovinu iz Velike Britanije, u odgovoru na konačnu objavu objavljen je identitet poduzeća koja su sudjelovala u istraživanju. Međutim, istraživanja su manjkava jer su, primjerice, neki odgovori nepotpuni. Analizom istraživanja doneseni su zaključci koji se navode u nastavku. U pogledu istraživanja AFASE-a, prvo se napominje da je većina od 50 montažera koji su intervjuirani izjavila da posluju isključivo na fotonaponskom tržištu. Od 50 montažera njih je 15 izjavilo da imaju i druge djelatnosti nepovezane s fotonaponskim sektorom, primjerice grijanje, električne instalacije i u određenoj mjeri energija vjetra. U slučaju istraživanja provedenog u Velikoj Britaniji, 21 od 31 intervjuiranih društava obavljalo je i druge djelatnosti nepovezane s fotonaponskim sektorom. Taj rezultat pokazuje da su za gotovo polovicu nositelja projekata i montažera točni nalazi iz uvodne izjave (247) Privremene uredbe o sposobnosti obavljanja drugih djelatnosti, primjerice djelatnosti povezanih s električnim instalacijama i instalacijama centralnoga grijanja, vodoinstalacijama i ostalim instalacijama koje proizvode obnovljivu energiju. Međutim, priznaje se da bi ta sposobnost možda mogla biti manja nego što se u Privremenoj uredbi pretpostavlja te će stoga vjerojatno ublažiti gubitak radnih mjesta u manjoj mjeri nego što se prvobitno pretpostavljalo. Drugo, neki subjekti koji su sudjelovali u istraživanju AFASE-a i Udruženja za solarnu trgovinu iz Velike Britanije upotrebljavali su proizvode iz EU-a, a neki nakon uvođenja mjera predviđaju kupovinu proizvoda koji nisu proizvedeni u Kini kako bi izbjegli povećanje cijena. Dakle, budući da imaju pristup europskim proizvodima, očekuje se smanjenje njihove ovisnosti o kineskom uvozu i učinka mjera.
Treće, procjena učinka mjera na poslovanje svih subjekata iz istraživanja ne omogućuje stvaranje čvrstih zaključaka jer je njihova ocjena bila vrlo različita. Neka poduzeća taj učinak nisu čak uspjela ni ocijeniti. Četvrto, u istraživanju provedenom u Velikoj Britaniji odgovori na pitanje o broju fotonaponskih projekata za koje u slučaju uvođenja pristojbi postoji rizik od otkazivanja kretali su se u rasponu od „ne puno” do „svi”. Neki subjekti to nisu mogli procijeniti. Na kraju, u oba istraživanja nedostaje pitanje o profitabilnosti gospodarskih subjekata koje je važno za ocjenu moguće apsorpcije povećanja cijena do kojeg bi zbog pristojbi moglo doći.
(385)
Nekoliko je stranaka tvrdilo da montažeri ne mogu jednostavno promijeniti svoje djelatnosti ili ih preusmjeriti na ostale instalacije koje proizvode obnovljivu energiju zbog vrlo različitih potrebnih tehnologija i znanja. Stoga bi za njih uvođenje pristojbi značilo stečaj. Nakon konačne objave jedna je zainteresirana stranka ponovila tu tvrdnju navodeći da su montažeri uložili znatna sredstva u specijalizaciju u fotonaponskom području (primjerice posebna izobrazba) što upućuje na njihovu usmjerenost na fotonaponski sektor i da se ne bi lako preusmjerili na druge djelatnosti.
(386)
Taj argument nije bio dovoljno potkrijepljen jer nije pokazano koja bi točno znanja montažer trebao steći i koliko je to teško i skupo. Neovisno o tome, institucije priznaju da su montažeri stekli posebno znanje i iskustvo povezano s montažom fotonaponskih modula. Međutim, razvoj tog znanje relativno je nedavan i nadograđuje se na temeljno stručno znanje montažera, a to su električne instalacije, grijanje, vodovodne instalacije itd. Razvio se i kao odgovor na nepoštenu praksu, tj. ogroman priljev dampinškog uvoza iz NRK-a. Neovisno o posebnim vještinama zaposlenika u društvima za montažu, argument je potrebno razmotriti usporedno s analizom provedenom u uvodnim izjavama (378) i (382) o stanju zaposlenosti u silaznom sektoru koje bi kratkoročno moglo trpjeti negativne učinke, ali bi zahvaljujući održivoj trgovini srednjoročno i dugoročno došlo do porasta zapošljavanja montera. Stoga je taj argument odbačen.
(387)
Nekoliko je stranaka osporilo argument o sposobnosti subjekata koji se nalaze niže u poslovnom lancu da djelomično apsorbiraju moguće povećanje cijena navedeno u uvodnoj izjavi (247) Privremene uredbe. Taj argument nije dovoljno potkrijepljen te se stoga nije moglo ocijeniti u kojoj je mjeri taj navod točan. Kao što se navodi u uvodnoj izjavi (374), profitabilnost subjekata koji surađuju i koji su niže u poslovnom lancu, a izravno su povezani s dotičnim proizvodom procijenjena je na otprilike 11 %, što dotičnim subjektima omogućuje da barem djelomično apsorbiraju moguće povećanje cijena. U tom se kontekstu podsjeća, u skladu s navodima iz uvodne izjave (335), na opći trend smanjenja cijena. Argument je stoga odbačen.
(388)
U odgovoru na konačnu objavu neke su stranke ponovile tvrdnju da postoji ozbiljni rizik smanjenja potražnje za solarnim proizvodima u Uniji kao posljedica uvođenja mjera, što je prema jednoj od stranaka argument protiv mjera. Jedna je stranka tvrdila da su trenutačno cijene potražnje solarne energije vrlo prilagodljive te da bi čak i ograničen porast cijena solarnih proizvoda uzrokovao ozbiljno smanjenje potražnje. Ta je stranka procijenila da bi antidampinška pristojba od 30 % dodatno smanjila potražnju za 8 GW, a pristojba od 50 % za 10 GW. U istom tonu AFASE upućuje na istraživanje jednog analitičara tržišta u kojem se također predviđa smanjenje potražnje do 2 GW u 2013. uzrokovano pristojbom od 50 %, ali je tu riječ o puno manjem smanjenju.
(389)
Osim već spomenutih, stranke su tijekom ispitnog postupka dostavile i različite druge scenarije smanjenja potražnje koji međutim nisu sadržavali usporedive rezultate. Iako se ne može isključiti mogućnost da će pristojbe uzrokovati smanjenje potražnje za fotonaponskim instalacijama, takve je učinke teško brojčano izraziti u svjetlu različitih elemenata koji utječu na privlačnost fotonaponskih instalacija u Uniji (vidi primjerice uvodnu izjavu (258) Privremene uredbe). Osim toga, ako i dođe do kratkoročnog smanjenja, očekuje se da će srednjoročna i dugoročna korist od poštene trgovine pretegnuti nad kratkoročnim negativnim učinkom. Na kraju, AFASE je i sam priznao da će procjena izravne povezanosti između potražnje i pristojbi biti moguća tek kada se pristojbe uvedu. Stoga je taj argument odbačen.
(390)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe, potvrđuju se uvodne izjave (243) i (250) Privremene uredbe. Nalazi o šestorici pružatelja usluga čije djelatnosti povezane s fotonaponskim proizvodima čine tek manji dio njihova ukupnog poslovanja (vidi uvodnu izjavu (370)) ne mijenjaju zaključak iz uvodne izjave (250) Privremene uredbe, a ne mijenja ga ni razlikovanje djelatnosti povezane s fotonaponskim proizvodima koja nije izravno povezana s dotičnim proizvodom sedmorice nositelja projekata/montažera iz uvodne izjave (374).
6. Interes krajnjih korisnika/potrošača
(391)
Nakon privremene objave nekoliko je stranka ponovilo argument da će se pristojbama povećati cijena dotičnog proizvoda. Stoga bi to uzrokovalo pad potražnje za fotonaponskim instalacijama jer bi potrošačima bile preskupe, a ostalim ulagačima ne bi bile dovoljno privlačne.
(392)
Kao što je već navedeno u uvodnoj izjavi (335), čak i ako zbog uvođenja mjera dođe do privremenog povećanja cijena, cijene općenito gledajući padaju što je potvrdilo više javnih izvora informacija. Iako je teško točno brojčano izraziti mogući porast cijena uzrokovan uvođenjem mjera i posljedično moguće smanjenje potražnje, potrebno je podsjetiti na nekoliko elemenata. Prvo, proizvod iz ispitnog postupka čini 50 % ukupnih troškova fotonaponske instalacije te bi se stoga pristojbu moglo barem djelomično apsorbirati. Drugo, natjecanje industrije Unije s proizvođačima iz trećih zemalja koji su već prisutni na tržištu Unije vjerojatno će spriječiti povećanje cijena. Istodobno bi industrija Unije trebala moći postići bolje financijske rezultate zahvaljujući ekonomijama razmjera koje su posljedica bolje iskorištenosti proizvodnih postrojenja i smanjenja troškova proizvodnje. Treće, potražnja za fotonaponskim instalacijama povezana je s razinama cijena proizvoda iz ispitnog postupka, ali i s razinom poticajnih cijena. Zbog trenutačnih niskih razina potražnje u usporedbi s onima iz 2011. i RIP-a, očekuje se sporiji pad poticajnih cijena nego u razmatranom razdoblju, što omogućuje stalno ulaganje u fotonaponske projekte. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(393)
U odgovoru na konačnu objavu jedna je stranka osporila prethodno navedene tvrdnje. Tvrdila je da se opći trend smanjenja cijena nakon uvođenja mjera ne može nastaviti. Ta je stranka podsjetila na to da mjere znače veliko povećanje troška koje nije moguće u potpunosti nadoknaditi smanjenjem troškova ili uvozom iz trećih zemalja. Uz to, ponovila je da industrija Unije neće biti sposobna za nova ulaganja u postrojenja i strojeve te da subjekti koji se nalaze niže u poslovnom lancu imaju malu sposobnost apsorpcije ako im je dobit 11 %. Na kraju, nema dokaza za to da će poticajne cijene moći nadoknaditi porast cijena.
(394)
Potrebno je podsjetiti da se, u suprotnosti s navedenom tvrdnjom, ne očekuje da bi se porast cijena uzrokovan mjerama mogao u potpunosti nadoknaditi nego se očekuje moguće privremeno povećanje cijena nakon uvođenja mjera (vidi uvodnu izjavu (247) Privremene uredbe). To povećanje cijena doista može biti posljedica razlike u razinama cijena između kineskih dampinških cijena i proizvoda koji nisu proizvedeni u Kini. Međutim, na temelju informacija prikupljenih tijekom ispitnog postupka moguće je tvrditi da će moguće povećanje cijena biti djelomično apsorbirano brojnim čimbenicima s obzirom na dobit koja u silaznom sektoru iznosi 11 %. Na kraju, što se tiče tvrdnje da ne postoje dokazi koji potvrđuju da bi poticajne cijene mogle nadoknaditi porast cijena, razumno je pretpostaviti da će se s vremenom poticajne cijene prilagoditi u skladu s razvojem cijena projekata.
(395)
Jedna je stranka tvrdila da su se od ožujka 2013. cijene modula u Europi povećale za 20 % i da od 2013. postoji ozbiljan manjak zaliha. Argument nije potkrijepljen dokazima, a štoviše javni izvori informacija potvrđuju relativnu stabilnost cijena u drugoj polovici 2013. Čak i da je ta informacija točna, samo bi odražavala činjenicu da je nakon evidentiranja uvoza u cijenu uračunan rizik od mogućih antidampinških pristojbi. Stoga je taj argument odbačen.
(396)
Druga je stranka tvrdila da fotonaponski projekti ulagačima neće donijeti povrat ulaganja ako pad poticajnih cijena ne bude povezan sa smanjenjem troškova projekata, uključujući cijenu modula, jer na njih otpada znatan dio troškova u projektu. Stoga je iznesena tvrdnja da bi pristojbe ugrozile održivost mnogih fotonaponskih projekata jer bi uzrokovale porast cijena.
(397)
Kao što je spomenuto u uvodnoj izjavi (335), čini se da cijene ćelija i modula općenito gledajući padaju. Nadalje, smanjuje se važnost poticajnih cijena u odnosu na tržište jer je paritet mreže izgleda postignut u nekoliko regija. Na osnovi toga je argument da bi cijena fotonaponskih modula mogla imati negativan učinak na fotonaponske projekte, uključujući njihovu održivost, odbačen.
(398)
Jedna je zainteresirana stranka dostavila svoj interni model kako bi dokazala da bi u slučaju uvođenja pristojbi održivost mnogih fotonaponskih projekata bila ugrožena.
(399)
Na osnovi tog modela nije bilo moguće točno utvrditi koliko bi se privlačnost ulaganja u fotonaponske projekte (primjerice povrat ulaganja) mogla smanjiti u slučaju povećanja cijena proizvoda iz ispitnog postupka. Usprkos tome, pretpostavka korištena u modelu da bi se sve pristojbe u potpunosti prenijele na krajnje korisnike ili potrošače nije vjerojatna u svjetlu postojećih profitnih marži subjekata koji se nalaze niže u poslovnom lancu. Štoviše, odluka o ulaganju ne zasniva se samo na cijeni modula nego ovisi i o mnogim drugim čimbenicima, uključujući među ostalim postojanje općeg povoljnog okvira za fotonaponske instalacije u određenoj zemlji, razinu potpore i cijenu električne energije (za paritet mreže). Stoga se taj argument mora odbaciti.
(400)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe, potvrđuju se uvodne izjave (252) i (254) Privremene uredbe.
7. Ostali argumenti
(401)
Nakon privremene objave ponovljen je argument da industrija Unije nije sposobna opskrbljivati tržište Unije te da samo NRK ima kapacitete opskrbljivanja tržišta Unije.
(402)
Na tu je tvrdnju odgovoreno u uvodnoj izjavi (256) Privremene uredbe. Čak i uz suzdržaniju pretpostavku o proizvodnom kapacitetu Unije (vidi uvodnu izjavu (183)), ukupni rezervni kapacitet Unije i trećih proizvođača bio bi dostatan za nadoknadu mogućeg smanjenja kineskog uvoza u kratkoročnom razdoblju. Osim toga, u srednjoročnom razdoblju razumno je pretpostaviti da će industrija Unije proširiti svoj proizvodni kapacitet kojim bi zadovoljila potražnju, što bi joj omogućilo ostvarivanje ekonomije razmjera i daljnje smanjenje cijena. Stoga je taj argument odbačen.
(403)
Neke su stranke ponovile tvrdnju da će biti teško ostvariti ciljeve Komisije za obnovljivu energiju 2020. ako se uvedu pristojbe. Na taj je argument već odgovoreno u uvodnim izjavama (257) do (259) Privremene uredbe, stoga se, u nedostatku dodatnih primjedaba, potvrđuju uvodne izjave (257) i (259) Privremene uredbe.
8. Zaključak o interesu Unije
(404)
S obzirom na navedeno, potvrđuje se ocjena iz uvodnih izjava (260) do (261) Privremene uredbe.
(405)
Prema tome, ne postoje utemeljeni razlozi protiv uvođenja konačnih mjera u vezi s uvozom dotičnog proizvoda podrijetlom iz NRK-a.
G. KONAČNE ANTIDAMPINŠKE MJERE
(406)
S obzirom na donesene zaključke u pogledu dampinga, štete, uzročnosti i interesa Unije, trebalo bi uvesti konačne antidampinške mjere kako bi se spriječila daljnja šteta koju industriji Unije uzrokuje dampinški uvoz.
1. Razina uklanjanja štete
(407)
Za potrebe utvrđivanja razine navedenih mjera u obzir su uzete utvrđene dampinške marže i iznos pristojbe potreban za uklanjanje štete koju su pretrpjeli proizvođači iz Unije, bez prekoračenja utvrđenih dampinških marža.
(408)
Nakon privremene objave jedna je zainteresirana stranka osporila veličinu profitne marže od 10 % na temelju koje je izračunana razina uklanjanja štete tvrdeći da je za taj sektor u trenutačnim tržišnim okolnostima navedena marža previsoka, a da je korištena i za module i ćelije. Napominje se da je pravno mjerilo za utvrđivanje dobiti prije oporezivanja za potrebe izračuna razine uklanjanja štete mogućnost razumnog ostvarivanja te dobiti u dotičnom sektoru pod uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja, odnosno kada ne postoji dampinški uvoz. U skladu sa sudskom praksom Općeg suda takva je dobit ostvarena na početku razmatranog razdoblja, odnosno prije povećanja dampinškog uvoza. Stoga je ciljna dobit prilagođena na 8 % na temelju ponderirane prosječne dobiti koju je industrija EU-a ostvarila 2009. i 2010. za module i ćelije kada je poslovala s dobiti.
(409)
Nakon konačne objave industrija Unije tvrdila je da bi za razinu profitabilnosti koju bi industrija Unije mogla objektivno ostvariti nakon uklanjanja dampinškog uvoza trebalo uzeti profitabilnost iz 2010., a ne prosječnu profitnu maržu iz 2009. i 2010. U tom se pogledu tvrdilo da je profitabilnost u 2009. bila nedovoljna i da između dvije godine postoji jasna razlika u okolnostima, osobito uzevši u obzir razvoj potrošnje u 2010. koja je te godine ublažila učinke dampinga. U tom bi se pogledu trebalo napomenuti da prilikom određivanja razine uklanjanja štete nije važno je li prosječna profitna marža koju je ostvarila industrija Unije bila „dovoljna”. Kako je već navedeno u uvodnoj napomeni (264) Privremene uredbe, razina uklanjanja štete trebala bi se zasnivati na dobiti koju je moguće objektivno ostvariti ako ne postoji dampinški uvoz. Praksa je istražnih tijela da se oslanjaju na pretpostavku da je ta razina dostignuta na početku razmatranog razdoblja. Kako je u ovom slučaju industrija Unije ostvarila gubitke u području prodaje ćelija početkom razmatranog razdoblja u 2009., ta metodologija nije bila prikladna te se smatralo da je pouzdanije utvrđivanje razine navedenih mjera temeljiti na prosječnoj profitnoj marži prve i druge godine razmatranog razdoblja. U tom se pogledu činjenica da su okolnosti u te dvije godine bile različite smatrala nevažnom.
(410)
Druga je stranka ponovila tvrdnju da je za module i ćelije potrebno utvrditi različitu ciljnu dobit jer je profitabilnost tih vrsta proizvoda tijekom razmatranog razdoblja slijedila drugačije trendove. Premda su pokazatelji navedeni zasebno za svaku vrstu proizvoda, zaključci dobiveni za svaki pokazatelj odnose se na proizvod iz ispitnog postupka u cjelini. Također se podsjeća da su moduli i ćelije jedinstveni proizvod i da su stoga dampinške marže i razina uklanjanja štete utvrđene na toj osnovi.
(411)
Štoviše, troškovi nakon uvoza za preispitani uzorak nepovezanih uvoznika (izmijenjen zbog razloga objašnjenih u uvodnoj izjavi (21)) utjecali su na izračun marži štete. Na kraju, na sve dampinške marže utjecali su ispravak cijena s paritetom CIF, isključenje pločica i nova ciljna dobit.
(412)
Jedna je stranka tvrdila da je prodaja proizvođača iz Unije u uzorku bila usmjerena na tržište visokog cjenovnog razreda kao što je sektor kućanstava/sektor male trgovine, što za sobom povlači više poticajne cijene, te je predložila da se zbog toga prodajne cijene industrije Unije na odgovarajući način prilagode. Potrebno je napomenuti da ta tvrdnja ne bi trebala biti odlučujuća pri izračunu marže štete jer je ispitni postupak pokazao da proizvođači iz Unije nisu bili profitabilni.
(413)
Budući da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu razine uklanjanja štete, potvrđuje se metodologija iz uvodnih izjava (263) do (266) Privremene uredbe.
2. Konačne mjere
(414)
S obzirom na donesene zaključke u pogledu dampinga, štete, uzročnosti i interesa Unije i u skladu s člankom 9. stavkom 4. Osnovne uredbe, smatra se da bi trebalo uvesti konačne antidampinške mjere na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula ili ploča te ćelija vrste koja se koristi u kristalnim silicijskim fotonaponskim modulima ili pločama, podrijetlom ili poslanih iz NRK-a na razini nižoj od utvrđenih marža dampinga i štete, u skladu s pravilom niže pristojbe. U tom slučaju stopu pristojbe treba odgovarajuće odrediti na razinu utvrđenih marži štete.
(415)
Napominje se da je antisubvencijski postupak proveden istodobno s antidampinškim postupkom. S obzirom na primjenu pravila niže pristojbe i činjenicu da su konačne subvencijske marže niže od razine uklanjanja štete, smatra se primjerenim uvesti konačnu kompenzacijsku pristojbu na razini utvrđenih konačnih subvencijskih marži i zatim uvesti konačnu antidampinšku pristojbu do relevantne razine uklanjanja štete. Na temelju toga određuje se primjena sljedećih stopa pristojbi:
Trgovačko društvo
Subvencijska marža
Dampinška marža
Razina uklanjanja štete
Kompenzacijska pristojba
Antidampinška pristojba
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
90,3 %
48,2 %
3,5 %
44,7 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
de minimis
111,5 %
64,9 %
0,0 %
64,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
91,9 %
58,2 %
11,5 %
46,7 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
97,5 %
56,5 %
5,0 %
51,5 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
88,1 %
47,7 %
6,5 %
41,2 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
6,4 %
53,8 %
33,7 %
6,4 %
27,3 %
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
4,6 %
88,1 %
47,7 %
4,6 %
43,1 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
73,2 %
46,3 %
4,9 %
41,4 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
93,3 %
41,8 %
6,3 %
35,5 %
Ostala trgovačka društva koja su surađivala u antidampinškom postupku (uz iznimku društava koja podliježu preostaloj carini u usporednoj antisubvencijskoj Provedbenoj uredbi (EU) br. 1239/2013 (18)) (Prilog 1.)
6,4 %
88,1 %
47,7 %
6,4 %
41,3 %
Ostala trgovačka društva koja su surađivala u antidampinškom postupku (uz iznimku trgovačkih društava koja podliježu preostaloj carini u usporednoj antisubvencijskoj Provedbenoj uredbi (EU) br. 1239/2013) (Prilog 2.)
11,5 %
88,1 %
47,7 %
11,5 %
36,2 %
Sva ostala trgovačka društva
11,5 %
111,5 %
64,9 %
11,5 %
53,4 %
(416)
Stope antidampinških pristojba za pojedina trgovačka društva navedena u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. Stoga one odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u odnosu na ta trgovačka društva. Navedene stope pristojba (za razliku od pristojbe koja se primjenjuje na području cijele zemlje na „sva ostala trgovačka društva”) primjenjuju se stoga isključivo na uvoz proizvoda podrijetlom iz Narodne Republike Kine i koje proizvode ta trgovačka društva, odnosno navedeni specifični pravni subjekti. Uvezeni dotični proizvodi koje proizvodi neko drugo trgovačko društvo koje se ne spominje posebno u izvršnom dijelu ove Uredbe sa svojim nazivom, uključujući subjekte povezane s onima koji se posebno spominju, ne mogu koristiti te stope i podložni su stopi pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva”.
(417)
Nakon objave kineska vlada tvrdila je da se ponderiranom prosječnom stopom pristojba za trgovačka društva iz Priloga I. i Priloga II. povređuje Sporazum o antidampingu WTO-a jer se ona navodno temelji na ponderiranom prosjeku pristojba koje su izračunane odvojeno za proizvođače izvoznike ćelija i modula uvrštenih u uzorak. Međutim, ta je procjena netočna. Za proizvođače izvoznike u uzorku jedinstvena stopa pristojbe izračunana je za sveukupni njihov izvoz dotičnog proizvoda, a većina proizvođača izvoznika doista je izvozila ćelije i module. Stoga je netočna procjena da su pristojbe izračunane odvojeno za proizvođače izvoznike ćelija i modula te se taj argument stoga ne može prihvatiti.
(418)
Ako se izvoz jednog od trgovačkih društava koja koriste pojedinačnu stopu pristojbe nakon uvođenja dotičnih mjera opsegom znatno poveća, takvo povećanje obujma moglo bi se samo po sebi smatrati promjenom strukture trgovine zbog uvođenja mjera u smislu članka 13. stavka 1. Osnovne uredbe. U tim okolnostima i pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti moguće je započinjanje postupka za sprečavanje izbjegavanja mjera. Tim postupkom može se među ostalim ispitati potreba ukidanja pojedinačne stope pristojbe i kasnije uvođenje stope koja se primjenjuje na području cijele zemlje.
(419)
Sve tvrdnje kojima se traži primjena tih stopa antidampinških pristojba za pojedinačna trgovačka društva (npr. nakon promjene naziva subjekta ili nakon osnivanja novog proizvodnog ili prodajnog subjekta) upućuju se bez odlaganja Komisiji sa svim odgovarajućim podacima, posebno o promjenama djelatnosti trgovačkog društva u vezi s proizvodnjom, domaćom i izvoznom prodajom povezanom s, primjerice, takvom promjenom naziva ili takvom promjenom proizvodnog ili prodajnog subjekta. Prema potrebi, Uredba će se u skladu s tim izmijeniti tako što će se ažurirati popis trgovačkih društava koja imaju koristi od pojedinačnih stopa pristojba.
(420)
Radi osiguranja jednakog postupanja prema svim novim izvoznicima i trgovačkim društvima koja surađuju, a nisu uvrštena u uzorak, navedena u Prilogu I. i Prilogu II. ovoj Uredbi, potrebno je donijeti odredbu kojom bi se ponderirana prosječna pristojba koja se primjenjuje na potonja trgovačka društva primijenila na nove izvoznike, koja bi inače bila podložna reviziji u skladu s člankom 11. stavkom 4. Osnovne uredbe.
(421)
Mjere se uvode kako bi se proizvođačima iz Unije omogućio oporavak od štetnih učinaka dampinga. Ako dođe do početne neravnoteže između moguće koristi za proizvođače iz Unije i troška za ostale gospodarske subjekte u Uniji, ta bi se neravnoteža mogla ispraviti povećanjem i/ili ponovnim početkom proizvodnje u Uniji.
(422)
Međutim, predviđeni scenarij povećanje proizvodnje u Uniji možda nije u skladu s tržišnim kretanjima na tom nepostojanom tržištu. Kao što se navodi u uvodnoj izjavi (108) Privremene uredbe, potrošnja modula u Uniji povećala se za 264 % između 2009. i 2011., a zatim pala za 43 postotna boda tijekom šestomjesečnog razdoblja između 2011. i RIP-a. Volatilnost je još izraženija kada se promatra razdoblje 2006. - 2011. u kojem se potrošnja modula u Uniji povećala s manje od 1 GW na gotovo 20 GW, odnosno za otprilike 2 000 % u samo pet godina. Očekuje se da će se ta volatilnost nastaviti, a predviđanja koja objavljuju poslovne udruge razlikuju se za različite scenarije i za više od 100 %, čak i u srednjoročnom razdoblju 2014. - 2015.
(423)
Zato se smatra prikladnim da se u takvim iznimnim okolnostima trajanje mjera ograniči na razdoblje od samo dvije godine.
(424)
To bi razdoblje proizvođačima iz Unije trebalo biti dostatno za povećanje i/ili ponovni početak proizvodnje, a istodobno se ne bi znatno ugrozio položaj ostalih gospodarskih subjekata u Uniji. Smatra se da će razdoblje od dvije godine biti najprikladnije za analizu kojom će se odgovoriti na pitanje je li uvođenje mjera uistinu dovelo do povećanja proizvodnje Unije i tako ublažilo negativne učinke na druge gospodarske subjekte u Uniji.
(425)
Nakon konačne objave jedan je proizvođač iz Unije tvrdio da je ograničeno trajanje od dvije godine prekratko za oporavak od pretrpljene štete. Tvrdio je i da rok primjene mjera od dvije godine ne bi proizvođačima iz Unije omogućio izradu poslovnih planova za tekuću i sljedeću poslovnu godinu. U tom se pogledu naglašava da će mjere biti na snazi do prosinca 2015. što bi proizvođačima iz Unije trebalo biti dovoljno za izradu poslovnih planova do 2015.
(426)
Nadalje, proizvođač iz Unije nije osporio razloge zbog kojih je trajanje ograničeno na dvije godine, naročito volatilnost tržišta. Proizvođač je čak izričito naglasio da cijeni reviziju ako bi se mjere zbog situacije na tržištu trebalo izmijeniti. Budući da su promjene tržišnih okolnosti na tako volatilnom tržištu tijekom dvije godine vrlo vjerojatne, smatra se prikladnim ograničiti trajanje mjera na dvije godine od njihova uvođenja.
(427)
Nakon konačne objave podnositelj pritužbe tvrdio je da su dvije godine nedovoljne za ulaganje u proizvodnju upućujući na uvodnu izjavu (424). Međutim, zbog znatnog rezervnog kapaciteta industrije Unije povećanje proizvodnje može se postići boljim korištenjem postojećih proizvodnih kapaciteta, što bi trebalo biti ostvarivo bez znatnih dodatnih ulaganja.
(428)
Podnositelj pritužbe nadalje je tvrdio da uvođenje konačnih antidampinških pristojbi na razdoblje od dvije godine nije dovoljno za oporavak industrije Unije od štetnih učinaka prethodnog dampinga. Međutim, uvođenje antidampinških pristojba ne može se promatrati isključivo kroz interes industrije Unije, nego se njime treba postići ravnoteža moguće koristi za proizvođače iz Unije i troškova drugim gospodarskim subjektima u Uniji. Na temelju toga ostaje se pri odluci da se trajanje mjera ograniči na dvije godine.
(429)
Sve zainteresirane stranke obaviještene su o bitnim činjenicama i okolnostima na temelju kojih se namjeravalo preporučiti uvođenje konačne antidampinške pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula ili ploča i ćelija vrste koja se rabi u kristalnim silicijskim fotonaponskim modulima ili pločama podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine i konačnog prikupljanja iznosa osiguranih privremenom pristojbom („konačna objava”). Svim je strankama odobreno razdoblje unutar kojeg su mogle podnijeti primjedbe na konačnu objavu.
(430)
Pisane i usmene primjedbe koje su dostavile zainteresirane stranke razmotrene su i, prema potrebi, uzete u obzir.
3. Retroaktivnost
(431)
Što se tiče moguće retroaktivne primjene kompenzacijskih mjera, potrebno je razmotriti kriterije iz članka 10. stavka 4. Osnovne uredbe. Prema članku 10. stavku 4. točki (b), jedan ključni kriterij koji se treba ispuniti postojanje je „dodatnog znatnog povećanja uvoza”„uz razinu uvoza kojom je nanesena šteta tijekom RIP-a”.
(432)
Iz usporedbe prosječnog mjesečnog uvoza (19) modula i ćelija s prosječnim mjesečnim uvozom tijekom razdoblja obveznog evidentiranja uvoza (ožujak 2013. - lipanj 2013.) vidljiv je oštar pad obujma uvoza nakon RIP-a. Kao što se navodi u uvodnoj izjavi (110) Privremene uredbe, prosječna mjesečna količina uvezenih kineskih modula i ćelija doista je tijekom RIP-a iznosila 1 250 MW. (20) Za usporedbu, tijekom razdoblja obveznog evidentiranja uvoza prosječna mjesečna količina uvezenih kineskih modula i ćelija bila je i upola manja.
(433)
S obzirom na volatilnost tog tržišta, dodatno znatno povećanje uvoza moglo bi se ocijeniti i u relativnom, a ne u apsolutnom iznosu. Kako bi se utvrdilo je li došlo do daljnjeg znatnog povećanja uvoza u relativnom iznosu, potrebno je usporediti obujam uvoza s potrošnjom na tržištu Unije, tj. potrošnja bi se trebala smanjiti po osjetno većoj stopi od smanjenja kineskog uvoza. Budući da je obujam uvoza kineskih modula i ćelija tijekom razdoblja obveznog evidentiranja iznosio samo polovicu od onoga tijekom RIP-a, smanjenje potrošnje trebalo bi biti znatno veće od 50 %. Premda nisu dostupni precizni podaci o potrošnji tijekom razdoblja obveznog evidentiranja, nema pokazatelja da se potrošnja smanjila za više od 50 %.
(434)
Prema tome, zbog navedenih razloga nije ispunjen kriterij u vezi s dodatnim znatnim porastom uvoza. Zbog toga je zaključeno da se konačna antidampinška pristojba neće primjenjivati retroaktivno prije datuma primjene privremenih mjera.
H. OBLIK MJERA
(435)
Nakon donošenja privremenih antidampinških mjera skupina proizvođača izvoznika koji surađuju, uključujući njihova povezana društva u NRK-u i EU-u, podnijeli su zajedno s Kineskom gospodarskom komorom za uvoz i izvoz strojeva i elektroničkih proizvoda (CCME) ponudu za preuzimanje zajedničke cjenovne obveze u skladu s člankom 8. stavkom 1. Osnovne uredbe. Ponuda za preuzimanje obveze imala je i potporu kineskih nadležnih tijela.
(436)
Komisija je tu ponudu razmotrila i Odlukom 2013/423/EUprihvatila. Kao što je već spomenuto u uvodnim izjavama (3), (4) i (7) ove Odluke, kako bi se procijenilo može li se preuzimanjem obveze u vezi s minimalnim cijenama ukloniti štetan učinak dampinga, Komisija je analizirala sve trajnije promjene okolnosti na tržištu koje se među ostalim odnose na trenutačne izvozne cijene i razinu uklanjanja štete za koju je utvrđeno da je niža od razine dampinga.
(437)
Nakon Odluke 2013/423/EU, proizvođači izvoznici zajedno s CCCME-om dostavili su obavijest o izmjeni svoje prvotne ponude za preuzimanje obveze. Zatražili su izmjenu ponude za preuzimanje obveze kako bi se u obzir uzelo isključivanje pločica iz opsega proizvoda, kako se navodi u uvodnim izjavama (31) i (72). Nadalje, nekoliko je dodatnih izvoznika zatražilo da ih se uključi u ponudu u roku navedenom u članku 8. stavku 2. Osnovne uredbe.
(438)
Komisija je Provedbenom odlukom 2013/707/EU potvrdila prihvaćanje ponude izvoznika navedenih u Prilogu toj Odluci u vezi s konačnim pristojbama.
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Ovime se uvodi konačna antidampinška pristojba na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula ili ploča i ćelija vrste koja se rabi u kristalnim silicijskim fotonaponskim modulima ili pločama (ćelije debljine koja ne prelazi 400 mikrometara), trenutačno obuhvaćenih oznakama KN-a ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 i ex 8541 40 90 (oznake TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 i 8541409039), podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine, osim ako su u provozu u smislu članka V. GATT-a.
Sljedeće vrste proizvoda isključene su iz definicije dotičnog proizvoda:
-
solarni punjači koji se sastoje od manje od šest ćelija, prijenosni su i opskrbljuju uređaje energijom ili pune baterije,
-
tankoslojni fotonaponski proizvodi,
-
kristalni silicijski fotonaponski proizvodi koji su trajno integrirani u električnu robu kada funkcija električne robe nije proizvodnja energije i kada navedena električna roba koristi električnu energiju proizvedenu pomoću integriranih kristalnih silicijskih fotonaponskih ćelija,
-
moduli ili ploče izlaznog napona ne većeg od 50 V DC i izlazne snage ne veće od 50 W samo za izravnu uporabu kao punjači baterija u sustavima s istim svojstvima u pogledu napona i snage.
2. Stopa konačne antidampinške pristojbe koja se primjenjuje na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, za proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode dolje navedena trgovačka društva, jest sljedeća:
Trgovačko društvo
Stopa pristojbe
Dodatna oznaka TARIC
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
44,7 %
B791
Delsolar (Wujiang) Ltd
64,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
46,7 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
46,7 %
B927
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
51,5 %
B794
Jinko Solar Co.Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
41,2 %
B845
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
27,3 %
B795
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
43,1 %
B921
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
41,4 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
35,5 %
B797
Ostala trgovačka društva koja su surađivala u antidampinškom postupku (uz iznimku društava koja podliježu preostaloj carini u usporednoj antisubvencijskoj Provedbenoj uredbi (EU) br. 1239/2013) (Prilog 1.)
41,3 %
Ostala trgovačka društva koja su surađivala u antidampinškom postupku koja podliježu preostaloj carini u usporednoj antisubvencijskoj Provedbenoj uredbi (EU) br. 1239/2013) (Prilog 2.)
36,2 %
Sva ostala trgovačka društva
53,4 %
B999
3. Osim ako je drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinskim pristojbama.
4. Ako neki novi proizvođač izvoznik iz Narodne Republike Kine Komisiji dostavi dostatne dokaze:
-
da u razdoblju između 1. srpnja 2011. i 30. lipnja 2012. nije izvozio u Uniju proizvod opisan u stavku 1. (razdoblje ispitnog postupka),
-
da nije povezan ni s jednim izvoznikom ili proizvođačem iz Narodne Republike Kine na koje se primjenjuju antidampinške mjere koje se uvode ovom Uredbom,
-
da je nakon razdoblja ispitnog postupka na kojem se te mjere temelje dotični proizvod stvarno izvozio u Uniju ili je prihvatio neopozivu pravnu obvezu da u Uniju izveze znatnu količinu dotičnog proizvoda,
stavak 2. može se izmijeniti dodavanjem navedenog novog proizvođača izvoznika na popis trgovačkih društava koja surađuju, a nisu uvrštena u uzorak i stoga podliježu primjeni ponderirane prosječne pristojbe od 41,3 %.
Članak 2.
1. Oslobađaju se iznosi osigurani privremenom antidampinškom pristojbom u skladu s Uredbom (EU) br. 513/2013 o uvozu pločica (pločice debljine koja ne prelazi 400 mikrometara) i modula ili ploča s izlaznim naponom koji ne prelazi 50 V istosmjerno i izlaznom snagom koja ne prelazi 50 W samo za izravnu uporabu kao punjači baterija u sustavima s istim svojstvima u pogledu napona i snage, podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine.
2. Konačno se naplaćuju iznosi koji su osigurani privremenom antidampinškom pristojbom u skladu s Uredbom (EU) br. 513/2013 o uvozu kristalnih silicijskih kristalnih fotonaponskih modula ili ploča i ćelija vrste koja se rabi u kristalnim silicijskim fotonaponskim modulima ili pločama (ćelije debljine koja ne prelazi 400 mikrometara), trenutačno obuhvaćenih oznakama KN-a ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 i ex 8541 40 90 (oznake TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 i 8541409039), podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine, osim ako su u provozu u smislu članka V. GATT-a. Oslobađaju se osigurani iznosi iznad konačne stope antidampinških pristojba.
Članak 3.
1. Uvoz proizvoda prijavljenih za puštanje u slobodan promet koji su obuhvaćeni oznakom KN-a ex 8541 40 90 (oznake TARIC 8541409021, 8541409029, 8541409031 i 8541409039) za koje su račune izdala trgovačka društva od kojih je Komisija prihvatila preuzimanje obveza i čiji su nazivi navedeni u Prilogu Provedbenoj odluci 2013/707/EU, izuzet je od antidampinške pristojbe uvedene člankom 1., pod sljedećim uvjetima:
(a)
trgovačko društvo navedeno u Prilogu Provedbenoj odluci 2013/707/EU proizvelo je i otpremilo prethodno navedene proizvode i za njih izdalo račun izravno ili preko povezanog trgovačkog društva koje je također navedeno u Prilogu Provedbenoj odluci 2013/707/EU svojim povezanim trgovačkim društvima u Uniji koja djeluju kao uvoznici i carine robu radi puštanja u slobodan promet u Uniji ili prvom neovisnom kupcu koji djeluje kao izvoznik i carini robu radi puštanja u slobodan promet u Uniji;
(b)
uvoz je popraćen računom na temelju obveze, odnosno trgovačkim računom koji sadržava barem podatke i deklaraciju propisane u Prilogu III. ovoj Uredbi;
(c)
uvozu je priložena potvrda o izvoznoj obvezi u skladu s Prilogom IV. ovoj Uredbi; i
(d)
roba koja je prijavljena i predočena carinskim tijelima točno odgovara opisu na računu na temelju obveze.
2. Carinski dug nastaje u trenutku prihvaćanja prijave za puštanje u slobodan promet:
(a)
kada se utvrdi, u pogledu uvoza opisanog u stavku 1., da jedan ili više uvjeta navedenih u tom stavku nije ispunjeno; ili
(b)
kada Komisija u skladu s člankom 8. stavkom 9. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 povuče prihvat preuzete obveze uredbom ili odlukom koja se odnosi na konkretne poslove i izjavi da su odgovarajući računi na temelju preuzete obveze nevaljani.
Članak 4.
Trgovačka društva od kojih je Komisija prihvatila preuzimanje obveza i čiji su nazivi navedeni u Prilogu Odluci 2013/707/EU i na koja se primjenjuju određeni uvjeti iz tog Priloga također izdaju račun za transakcije koje nisu izuzete od antidampinških pristojbi. Taj je račun trgovački račun koji sadržava barem podatke utvrđene u Prilogu V. ovoj Uredbi.
Članak 5.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Prestaje važiti 7. prosinca 2015.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 2. prosinca 2013.