NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1374/2014
ze dne 28. listopadu 2014
o statistické zpravodajské povinnosti pojišťovacích společností
(ECB/2014/50)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské komise (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 stanoví, že pro splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči Evropské centrální bance (ECB) má ECB ve spolupráci s národními centrálními bankami právo shromažďovat statistické informace v rámci referenčního souboru zpravodajských jednotek a v mezích toho, co je nutné k provádění úkolů Evropského systému centrálních bank (ESCB). Z čl. 2 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 2533/98 vyplývá, že pojišťovací společnosti jsou součástí referenčního souboru zpravodajských jednotek pro účely plnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB mimo jiné v oblasti měnové a finanční statistiky. Čl. 2 odst. 4 nařízení (ES) č. 2533/98 kromě toho stanoví, že v řádně odůvodněných případech má ECB právo shromažďovat statistické informace na konsolidovaném základě. Článek 3 nařízení (ES) č. 2533/98 vyžaduje, aby ECB blíže určila skutečný soubor zpravodajských jednotek v rámci referenčního souboru zpravodajských jednotek, a opravňuje ji, aby některé kategorie zpravodajských jednotek zčásti nebo zcela zprostila statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB.
(2)
Účelem uložení statistické zpravodajské povinnosti pojišťovacím společnostem je poskytnout ECB přiměřenou statistiku o finanční činnosti subsektoru pojišťovacích společností v členských státech, jejichž měnou je euro (dále jen „členské státy eurozóny“), na které se hledí jako na jediný hospodářský prostor. Shromažďování statistických informací o pojišťovacích společnostech je nezbytné pro uspokojení potřeby pravidelných i ad hoc analýz, k podpoře ECB při provádění měnové a finanční analýzy a pro příspěvek ESCB ke stabilitě finančního systému.
(3)
Národní centrální banky by měly mít pravomoc shromažďovat informace o pojišťovacích společnostech od skutečného souboru zpravodajských jednotek v rámci širšího statistického zpravodajského rámce, pokud tím není ohroženo plnění statistických požadavků ECB. V těchto případech je vhodné v zájmu transparentnosti informovat zpravodajské jednotky o různých statistických účelech, pro něž jsou údaje shromažďovány.
(4)
S cílem minimalizovat zpravodajskou zátěž pro pojišťovací společnosti by národní centrální banky měly být oprávněny sloučit zpravodajskou povinnost podle tohoto nařízení se zpravodajskou povinností podle nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1011/2012 (ECB/2012/24) (3).
(5)
Údaje, které národní centrální banky na základě tohoto nařízení shromažďují pro statistické účely, úzce souvisejí s údaji, které shromažďují příslušné vnitrostátní orgány pro účely dohledu na základě rámce zavedeného směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (4). S ohledem na obecný mandát ECB, zakotvený v článku 5.1 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), spolupracovat v oblasti statistiky s ostatními orgány a s cílem omezit administrativní zatížení a zamezit duplicitnímu provádění úkolů mohou národní centrální banky odvozovat údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, z údajů shromažďovaných podle směrnice 2009/138/ES (včetně vnitrostátních právních předpisů, kterými se tato směrnice provádí), a to s náležitým ohledem na podmínky jakékoli dohody o spolupráci mezi příslušnou národní centrální bankou a příslušným vnitrostátním orgánem. Podle článku 70 směrnice 2009/138/ES mohou příslušné vnitrostátní orgány předávat informace potřebné pro plnění svých úkolů na základě uvedené směrnice národním centrálním bankám nebo jiným subjektům s funkcí podobnou měnovým institucím.
(6)
Evropský systém účtů zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (5) (dále jen „ESA 2010“) vyžaduje, aby byla aktiva a pasiva institucionálních jednotek vykazována v zemi, v níž jsou tyto jednotky rezidenty. Pokud národní centrální banky odvozují údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, z údajů shromažďovaných podle směrnice 2009/138/ES, mohou být aktiva a pasiva poboček pojišťovacích společností, jejichž ústředí se nachází v Evropském hospodářském prostoru (EHP), v zájmu minimalizace zpravodajské zátěže sloučena s aktivy a pasivy ústředí. O pobočkách pojišťovacích společností by měly být shromažďovány omezené informace pro účely sledování jejich velikosti a případných odchylek od systému ESA 2010.
(7)
Na shromažďování statistických informací podle tohoto nařízení by se měla vztahovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(8)
Přestože se uznává, že nařízení přijatá ECB podle článku 34.1 statutu ESCB nezakládají práva ani neukládají povinnosti členským státům, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“), článek 5 statutu ESCB se vztahuje jak na členské státy eurozóny, tak na členské státy mimo eurozónu. V 17. bodu odůvodnění nařízení (ES) č. 2533/98 se uvádí, že z článku 5 statutu ESCB spolu s čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii vyplývá povinnost členských států mimo eurozónu přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která tyto členské státy považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby se mohly stát členskými státy eurozóny.
(9)
Podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 má ECB pravomoc uložit sankce zpravodajským jednotkám, které poruší statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou nařízeními nebo rozhodnutími ECB.
(10)
Rada guvernérů by měla nejpozději do roku 2020 posoudit přínosy a náklady: a) zvýšení pokrytí čtvrtletního vykazování z 80 % na 95 % celkového tržního podílu pojišťovacích společností v každém členském státě eurozóny; b) odděleného vykazování aktiv a pasiv poboček pojišťovacích společností v případech, kdy jsou pobočky rezidenty členských států eurozóny, a mateřské společnosti těchto poboček jsou rezidenty v EHP, a c) dalšího zkrácení lhůty pro předávání údajů zpravodajskými jednotkami na čtyři týdny po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
„pojišťovací společností“ (S.128, ESA 2010) se rozumí finanční instituce nebo kvazikorporace, která se převážně zabývá finančním zprostředkováním v důsledku sdílení rizik, hlavně ve formě přímého pojištění nebo ve formě zajištění.
Tato definice zahrnuje:
a)
finanční instituce nebo kvazikorporace, které poskytují služby životního pojištění, v jejichž rámci pojistníci poukazují pravidelné nebo jednorázové platby pojistiteli a výměnou za to pojistitel zaručuje, že pojistníkům poskytne dohodnutou částku nebo anuitu, a to k určitému datu nebo dříve;
b)
finanční instituce nebo kvazikorporace, které poskytují služby neživotního pojištění na krytí takových rizik, jako jsou např. nehody, nemoc, požár nebo neschopnost splácet úvěr;
c)
finanční instituce nebo kvazikorporace, které poskytují služby zajištění, v jejichž rámci si pojištění kupuje pojistitel, aby se ochránil před neočekávaně vysokým počtem nároků na náhrady nebo mimořádně vysokými náhradami.
Tato definice nezahrnuje:
a)
investiční fondy ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1073/2013 (ECB/2013/38) (6);
b)
účelové finanční společnosti pro sekuritizaci ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1075/2013 (ECB/2013/40) (7);
c)
měnové finanční instituce ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33) (8);
d)
penzijní fondy ve smyslu odstavce 2.105 ESA 2010.
2.
„pobočkou“ se rozumí v obchodním rejstříku nezapsané zastoupení nebo pobočka (nikoli však ústředí) pojišťovací společnosti nebo zajišťovny;
3.
„dceřinou společností“ se rozumí subjekt zapsaný v obchodním rejstříku, v němž jiný subjekt drží většinový podíl nebo všechny podíly;
4.
„zpravodajská jednotka“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98;
5.
„rezident“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98. Pro účely tohoto nařízení se rezidentská příslušnost právnické osoby, která nemá fyzický rozměr, určí podle hospodářského prostoru, podle jehož práva je zapsána do obchodního rejstříku. Není-li právnická osoba zapsána do obchodního rejstříku, její rezidentská příslušnost se určí podle jejího sídla, a to země, jejímž právním řádem se řídí vznik a pokračující existence této osoby;
6.
„příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu eurozóny, v němž je pojišťovací společnost rezidentem;
7.
„příslušným vnitrostátním orgánem“ se rozumí příslušný vnitrostátní orgán členského státu eurozóny, v němž je pojišťovací společnost rezidentem;
8.
„údaji podle jednotlivých cenných papírů“ se rozumí údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů;
9.
„údaji podle jednotlivých položek“ se rozumí údaje členěné podle jednotlivých aktiv nebo pasiv;
10.
„agregovanými údaji“ se rozumí údaje, které nejsou členěny podle jednotlivých aktiv nebo pasiv;
11.
„finančními transakcemi“ se rozumí transakce, které vyplývají ze vzniku, zániku nebo změny vlastnictví finančních aktiv nebo pasiv, jak je podrobně uvedeno v části 5 přílohy II;
12.
„přeceněním v důsledku změn cen a směnných kurzů“ se rozumí změny ocenění aktiv a pasiv, k nimž dochází v důsledku změn v cenách aktiv a pasiv a/nebo vlivu směnných kurzů na hodnoty aktiv a pasiv denominovaných v cizí měně, vyjádřené v eurech, jak je podrobně uvedeno v části 5 přílohy II.
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Shromažďují-li národní centrální banky údaje podle systému ESA 2010, který vyžaduje, aby byla aktiva a pasiva institucionálních jednotek vykazována v zemi, v níž je daná jednotka rezidentem, sestává skutečný soubor zpravodajských jednotek z pojišťovacích společností, které jsou rezidenty na území příslušného členského státu eurozóny.
2. Pokud národní centrální banky odvozují údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, z údajů shromážděných na základě ustanovení směrnice 2009/138/ES nebo vnitrostátních právních předpisů, kterými se tato směrnice provádí, sestává skutečný soubor zpravodajských jednotek z:
a)
pojišťovacích společností, které jsou zapsány v obchodním rejstříku v příslušném členském státě eurozóny a které jsou rezidenty na tomto území, včetně dceřiných společností, jejichž mateřské společnosti se nacházejí mimo toto území;
b)
poboček pojišťovacích společností uvedených v písmenu a), které jsou rezidenty mimo území příslušného členského státu eurozóny, a
c)
poboček pojišťovacích společností, které jsou rezidenty na území příslušného členského státu eurozóny, avšak jejichž ústředí se nachází mimo EHP.
Pobočky pojišťovacích společností, které jsou rezidenty na území členského státu eurozóny a jejichž ústředí se nachází v EHP, nejsou součástí skutečného souboru zpravodajských jednotek.
3. Pojišťovací společnosti ve skutečném souboru zpravodajských jednotek mají úplnou statistickou zpravodajskou povinnost, pokud se na ně nevztahuje výjimka podle článku 7.
Článek 3
Seznam pojišťovacích společností pro statistické účely
1. Výkonná rada vytváří a vede pro statistické účely seznam pojišťovacích společností, které tvoří skutečný soubor zpravodajských jednotek podle tohoto nařízení. Tento seznam může vycházet ze seznamů pojišťovacích společností, které v současné době sestavují vnitrostátní orgány (pokud jsou takové seznamy k dispozici), a mohou jej doplňovat další seznamy pojišťovacích společností spadajících pod definici „pojišťovací společnosti“ v článku 1.
2. Příslušná národní centrální banka může po zpravodajské jednotce uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. a) požadovat poskytnutí nezbytných informací o jejích pobočkách, pokud jsou tyto informace zapotřebí pro účely seznamu.
3. Národní centrální banky a ECB tento seznam a jeho aktualizace vhodným způsobem zpřístupní, zejména pomocí elektronických prostředků, prostřednictvím internetu nebo pokud o to dotčené zpravodajské jednotky požádají, v tištěné podobě.
4. Je-li nejnovější elektronická verze seznamu podle tohoto článku nesprávná, ECB neuloží sankci zpravodajské jednotce, která řádně nesplnila zpravodajskou povinnost, pokud v dobré víře spoléhala na tento nesprávný seznam.
Článek 4
Statistická zpravodajská povinnost
1. Zpravodajské jednotky poskytují příslušné národní centrální bance přímo nebo prostřednictvím příslušného vnitrostátního orgánu podle místních ujednání o spolupráci a v souladu s přílohami I a II:
a)
čtvrtletně údaje o stavech aktiv a pasiv pojišťovacích společností ke konci čtvrtletí a v souladu s článkem 5 případně údaje o čtvrtletních úpravách z přecenění nebo finančních transakcích;
b)
čtvrtletně údaje o stavu technických rezerv neživotního pojištění ke konci čtvrtletí v členění podle druhu pojištění;
c)
ročně údaje o stavu technických rezerv neživotního pojištění ke konci roku v členění podle druhu pojištění a zeměpisné oblasti;
2. Kromě požadavků uvedených v odstavci 1 zpravodajské jednotky, které jsou pojišťovacími společnostmi zapsanými v obchodním rejstříku v členském státě eurozóny a rezidenty na jeho území, poskytují příslušné národní centrální bance (buď přímo, nebo prostřednictvím příslušného vnitrostátního orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci) informace o předepsaném pojistném, nákladech na pojistná plnění a zaplacených provizích. Tyto informace se poskytují jednou ročně v souladu s přílohami I a II.
3. Národní centrální banky mohou údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, získat z následujících údajů shromažďovaných na základě rámce zavedeného směrnicí 2009/138/ES:
a)
údajů obsažených v kvantitativních výkazech pro účely dohledu, které příslušné vnitrostátní orgány předávají národním centrálním bankám (ať už jsou národní centrální banka a příslušný vnitrostátní orgán zřízeny samostatně nebo integrovány v rámci téže instituce) v souladu s podmínkami místních ujednání o spolupráci mezi oběma subjekty; nebo
b)
údajů obsažených v kvantitativních výkazech pro účely dohledu, které zpravodajské jednotky předávají přímo a současně národní centrální bance a příslušnému vnitrostátnímu orgánu.
Jestliže kvantitativní výkaz pro účely dohledu obsahuje údaje nezbytné ke splnění statistické zpravodajské povinnosti podle tohoto nařízení, mají národní centrální banky přístup k celému výkazu a ke všem souvisejícím výkazům potřebným pro účely zajištění kvality údajů.
Členské státy mohou zavést mechanismy spolupráce, které umožní, aby příslušný vnitrostátní orgán centralizovaně shromažďoval informace jak v souvislosti s požadavky na shromažďování údajů na základě rámce zavedeného směrnicí 2009/138/ES, tak i v souvislosti s dodatečnými požadavky na shromažďování údajů stanovenými tímto nařízením, a to v souladu s vnitrostátním právem a harmonizovanými podmínkami, které může vymezit ECB.
4. Národní centrální banky uvědomí zpravodajské jednotky o různých účelech, pro něž jsou jejich údaje shromažďovány.
Článek 5
Úpravy z přecenění a finanční transakce
Informace o úpravách z přecenění a finančních transakcích, které jsou podrobně vymezeny v příloze I a popsány v příloze II, se získávají takto:
a)
zpravodajské jednotky vykazují agregované údaje o úpravách z přecenění a/nebo finančních transakcích podle pokynů příslušné národní centrální banky;
b)
Národní centrální banky buď odvozují přibližné odhady hodnoty obchodů s cennými papíry z údajů podle jednotlivých cenných papírů, nebo shromažďují údaje o těchto obchodech přímo od zpravodajských jednotek podle jednotlivých cenných papírů. Národní centrální banky mohou postupovat obdobně v případě aktiv, která nejsou cennými papíry, shromažďují-li údaje podle jednotlivých položek;
c)
přibližné odhady hodnoty finančních transakcí týkajících se pojistných technických rezerv v držení pojišťovacích společností odvozují:
i)
zpravodajské jednotky podle pokynů příslušné národní centrální banky na základě společných osvědčených postupů, které mohou být vymezeny na úrovni eurozóny, nebo
ii)
příslušná národní centrální banka na základě údajů poskytnutých pojišťovacími společnostmi.
Článek 6
Účetní pravidla
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, používají pojišťovací společnosti pro účely vykazování podle tohoto nařízení účetní pravidla stanovená v příslušných vnitrostátních předpisech, kterými se provádí směrnice 2009/138/ES, nebo v jakýchkoli jiných vnitrostátních či mezinárodních normách, kterými se mají pojišťovací společnosti řídit na základě pokynů poskytnutých národními centrálními bankami.
2. Kromě požadavků na používání účetních pravidel pojišťovacími společnostmi v souladu s odstavcem 1 se vklady a úvěry v držení pojišťovacích společností, které jsou v tabulce 2.1 a 2.2 přílohy I označeny jako vedené v „nominální hodnotě“, vykazují v zůstatkové hodnotě částky jistiny ke konci čtvrtletí. Tato částka nezahrnuje odpisy a snížení hodnoty podle příslušných účetních postupů.
3. Aniž jsou dotčeny účetní postupy a možnosti vzájemného započtení běžné v členských státech eurozóny, jsou veškerá finanční aktiva a pasiva pro statistické účely vykazována v hrubém vyjádření.
Článek 7
Výjimky
1. Výjimky lze udělit malým pojišťovacím společnostem, a to v následujících případech:
a)
národní centrální banky mohou udělit výjimky nejmenším pojišťovacím společnostem z hlediska podílu na trhu ve smyslu čl. 35 odst. 6 směrnice 2009/138/ES, a to za předpokladu, že pojišťovací společnosti přispívající ke čtvrtletní agregované rozvaze představují alespoň 80 % celkového tržního podílu pojišťovacích společností v každém členském státě eurozóny;
b)
pojišťovací společnost, které byla udělena výjimka podle písmene a), plní zpravodajskou povinnost stanovenou v článku 4 na roční bázi, tak aby pojišťovací společnosti přispívající k roční agregované rozvaze představovaly alespoň 95 % celkového tržního podílu pojišťovacích společností v každém členském státě eurozóny;
c)
pojišťovací společnost, která není povinna vykazovat žádné údaje podle písmen a) a b), vykazuje omezený soubor informací, který vymezí příslušná národní centrální banka.
d)
národní centrální banky každoročně kontrolují plnění podmínek uvedených v písmenech a) a b), a to včas tak, aby mohly udělit nebo v případě nutnosti zrušit výjimku s účinností od počátku následujícího kalendářního roku.
2. Národní centrální banky mohou udělit výjimky pojišťovacím společnostem, pokud jde o vykazování držby oběživa a vkladů v nominální hodnotě.
Pokud údaje shromážděné na vyšší úrovni agregace ukazují, že rezidentské pojišťovací společnosti drží oběživo a vklady představující méně než 10 % celkového národního úhrnu rozvah pojišťovacích společností a méně než 10 % celkového objemu oběživa a vkladů držených pojišťovacími společnosti eurozóny z hlediska stavů, může příslušná národní centrální banka rozhodnout, že nebude vyžadovat vykazování držby oběživa a vkladů v nominální hodnotě. Příslušná národní centrální banka oznámí každé takové rozhodnutí zpravodajským jednotkám.
3. Pojišťovací společnosti se mohou rozhodnout, že výjimky nevyužijí a že budou namísto toho plnit úplnou statistickou zpravodajskou povinnost uvedenou v článku 4. Pokud pojišťovací společnost zvolí tuto možnost, musí před každým následným využitím této výjimky obdržet souhlas příslušné národní centrální banky.
Článek 8
Lhůty
1. Za rok 2016 předávají zpravodajské jednotky příslušné národní centrální bance a/nebo příslušnému vnitrostátnímu orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci požadované čtvrtletní údaje nejpozději osm týdnů po skončení čtvrtletí, ke kterému se údaje vztahují. Tato lhůta se v každém následujícím roce zkracuje o jeden týden a v případě čtvrtletí končících v roce 2019 činí pět týdnů.
2. Za rok 2016 předávají zpravodajské jednotky příslušné národní centrální bance a/nebo příslušnému vnitrostátnímu orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci požadované roční údaje nejpozději 20 týdnů po skončení roku, ke kterému se údaje vztahují. Tato lhůta se v každém následujícím roce zkracuje o dva týdny a v v roce 2019 činí 14 týdnů.
Článek 9
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Zpravodajské jednotky plní statistickou zpravodajskou povinnost v souladu s minimálními standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou stanoveny v příloze III.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit zpravodajské jednotky, v souladu s vnitrostátními požadavky. Národní centrální banky zabezpečí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a umožňovaly přesnou kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou uvedeny v příloze III.
Článek 10
Fúze, rozdělení a reorganizace
V případě fúze, rozdělení nebo reorganizace, která by mohla ovlivnit splnění jejich statistických povinností, informují dotčené zpravodajské jednotky příslušnou národní centrální banku, buď přímo nebo prostřednictvím příslušného vnitrostátního orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci, jakmile byl záměr takovou operaci provést zveřejněn a před jejím uskutečněním, o postupech, které plánují použít ke splnění statistické zpravodajské povinnosti stanovené tímto nařízením.
Článek 11
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat nebo vynuceně shromažďovat informace, které jsou zpravodajské jednotky povinny poskytovat podle tohoto nařízení, aniž je dotčeno právo ECB ověřovat nebo vynuceně shromažďovat tyto informace sama. Národní centrální banky vykonávají toto právo zejména tehdy, jestliže některá zpravodajská jednotka neplní minimální standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu nebo opravy stanovené v příloze III.
Článek 12
První vykazování
1. Poprvé se vykazují čtvrtletní údaje za první čtvrtletí roku 2016 a roční údaje za rok 2016.
2. Pojišťovací společnosti uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. b) vykazují roční údaje od referenčního roku 2016. Kromě toho tyto pojišťovací společnosti vykáží úplný soubor údajů v souladu s čl. 4 odst. 1 písm. a) za první čtvrtletí roku 2016, aby bylo možné sestavovat statistické informace o subsektoru pojišťovacích společností od počátku roku 2016.
Článek 13
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 28. listopadu 2014.
UREDBA (EU) br. 1374/2014 EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
od 28. studenoga 2014.
o statističkim izvještajnim zahtjevima za osiguravajuća društva
(ESB/2014/50)
UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 5.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 2533/98 od 23. studenoga 1998. o prikupljanju statističkih podataka od strane Europske središnje banke (1), a posebno njezin članak 5. stavak 1. i članak 6. stavak 4.,
uzimajući u obzir Mišljenje Europske komisije (2),
budući da:
(1)
Uredba (EZ) br. 2533/98 određuje u članku 2. stavku 1. da, kako bi ispunila svoje statističke izvještajne zahtjeve, Europska središnja banka (ESB), uz pomoć nacionalnih središnjih banaka, ima pravo prikupljati statističke podatke u okviru referentne izvještajne populacije i u okviru potrebnom za izvršavanje zadaća Europskog sustava središnjih banaka (ESSB). U članku 2. stavku 2. točki (a) Uredbe (EZ) br. 2533/98 određeno je da osiguravajuća društva čine dio referentne izvještajne populacije za potrebe ispunjavanja statističkih izvještajnih zahtjeva ESB-a, između ostaloga, u području monetarne i financijske statistike. Nadalje, članak 2. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 2533/98 utvrđuje da u opravdanim slučajevima ESB ima pravo prikupljati statističke podatke na konsolidiranoj osnovi. Članak 3. Uredbe (EZ) br. 2533/98 zahtijeva od ESB-a da odredi stvarnu izvještajnu populaciju u okviru referentne izvještajne populacije i ovlašćuje ga da u cijelosti ili djelomično izuzme određene kategorije izvještajnih jedinica iz svojih statističkih izvještajnih zahtjeva.
(2)
Svrha uvođenja statističkih izvještajnih zahtjeva osiguravajućim društvima jest dostavljanje ESB-u odgovarajuće statistike financijskih aktivnosti podsektora osiguravajućih društava u državama članicama čija je valuta euro (dalje u tekstu „države članice europodručja”) koje se smatraju jednim gospodarskim područjem. Prikupljanje statističkih podataka o osiguravajućim društvima potrebno je radi zadovoljenja redovnih i ad hoc analitičkih potreba, radi podupiranja ESB-a u provođenju monetarnih i financijskih analiza i radi doprinosa ESSB-a stabilnosti financijskog sustava.
(3)
Nacionalne središnje banke trebale bi imati ovlast za prikupljanje podataka o osiguravajućim društvima od stvarne izvještajne populacije kao dio šireg okvira statističkog izvještavanja, pod uvjetom da to ne dovodi u pitanje ispunjavanje statističkih zahtjeva ESB-a. U takvim slučajevima primjereno je osigurati transparentnost obavještavanjem izvještajnih jedinica o različitim statističkim potrebama za koje se podaci prikupljaju.
(4)
Kako bi se smanjio teret izvještavanja osiguravajućim društvima, nacionalne središnje banke trebale bi imati ovlast za povezivanje svojih izvještajnih zahtjeva na temelju ove Uredbe sa svojim izvještajnim zahtjevima na temelju Uredbe (EU) br. 1011/2012 Europske središnje banke (ESB/2012/24) (3).
(5)
Postoji uska veza između podataka koje prikupljaju nacionalne središnje banke za potrebe statistike na temelju ove Uredbe i podataka koje prikupljaju nacionalna nadležna tijela za potrebe nadzora na temelju okvira utvrđenog Direktivom 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4). S obzirom na opću zadaću ESB-a da na temelju članka 5. stavka 1. Statuta Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke (dalje u tekstu „Statut ESSB-a”) surađuje s drugim tijelima u području statistike, a radi ograničavanja administrativnog tereta i izbjegavanja udvostručavanja zadaća, nacionalne središnje banke mogu izvoditi podatke koji se trebaju dostaviti na temelju ove Uredbe iz podataka prikupljenih na temelju Direktive 2009/138/EZ, uključujući nacionalni propis kojim se prenosi ta Direktiva, uzimajući u obzir uvjete svakog sporazuma o suradnji između odgovarajućeg NSB-a i odgovarajućeg nacionalnog nadležnog tijela. Članak 70. Direktive 2009/138/EZ utvrđuje da nacionalna nadležna tijela mogu prenositi podatke koji služe ispunjavanju njihovih zadaća na temelju te Direktive nacionalnim središnjim bankama i drugim tijelima koja imaju sličnu funkciju u njihovom svojstvu monetarnih vlasti.
(6)
Europski sustav računa utvrđen Uredbom (EU) br. 549/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5) (dalje u tekstu „ESA 2010”) zahtijeva da se imovina i obveze institucionalnih jedinica dostavljaju u državi u kojoj je institucionalna jedinica rezident. Radi smanjivanja tereta izvještavanja, ako nacionalne središnje banke izvode podatke koji se trebaju dostaviti na temelju ove Uredbe iz podataka prikupljenih na temelju Direktive 2009/138/EZ, imovina i obveze podružnica osiguravajućih društava čiji su glavni uredi rezidenti u Europskom gospodarskom prostoru (EGP), mogu se agregirati s podacima glavnih ureda. Za potrebe praćenja njihove veličine i svih odstupanja od ESA-e 2010 potrebno je prikupljati ograničene podatke o podružnicama osiguravajućih društava.
(7)
Na prikupljanje statističkih podataka na temelju ove Uredbe trebalo bi primjenjivati standarde za zaštitu i korištenje statističkih podataka kako je utvrđeno u članku 8. Uredbe (EZ) br. 2533/98.
(8)
Iako je utvrđeno da uredbe donesene na temelju članka 34. stavka 1. Statuta ESSB-a ne daju nikakva prava i ne nameću nikakve obveze državama članicama čija valuta nije euro (dalje u tekstu „države članice izvan europodručja”), članak 5. Statuta ESSB-a primjenjuje se na države članice europodručja i na države članice izvan europodručja. Uvodna izjava 17. Uredbe (EZ) br. 2533/98 utvrđuje da članak 5. Statuta ESSB-a, zajedno s člankom 4. stavkom 3. Ugovora o Europskoj uniji, podrazumijeva obvezu izrade i provedbe, na nacionalnoj razini, svih mjera koje države članice izvan europodručja smatraju potrebnim da bi se prikupili statistički podaci potrebni za ispunjenje statističkih izvještajnih zahtjeva ESB-a i provele pravovremene pripreme u području statistike kako bi te države postale države članice europodručja.
(9)
Članak 7. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2533/98 utvrđuje da je ESB ovlašten izricati sankcije izvještajnim jedinicama koje ne ispunjavaju statističke izvještajne zahtjeve utvrđene uredbama ili odlukama ESB-a.
(10)
Upravno vijeće trebalo bi najkasnije do 2020. procijeniti značajke i troškove: (a) povećanja obuhvata tromjesečnog izvještavanja s 80 % na 95 % ukupnog tržišnog udjela osiguravajućih društava u svakoj državi članici europodručja; (b) odvojenog izvještavanja o imovini i obvezama podružnica osiguravajućih društava kada su podružnice rezidenti u državama članicama europodručja, a matični subjekti takvih podružnica su rezidenti u EGP-u; i (c) daljnjeg smanjenja vremena prijenosa podataka od strane izvještajnih jedinica na četiri tjedna od kraja tromjesečja na koje se podaci odnose,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe:
1.
„osiguravajuće društvo” i „IC” (podsektor 128 ESA 2010) znači financijsko društvo ili kvazidruštvo koje se uglavnom bavi financijskim posredovanjem zbog udruživanja rizika, većinom u obliku izravnog osiguranja ili reosiguranja.
Definicija uključuje:
(a)
financijsko društvo ili kvazidruštvo koje pruža usluge životnog osiguranja, kada ugovaratelj osiguranja redovito ili jednokratno plaća osiguravatelju, a osiguravatelj zauzvrat jamči ugovaratelju osiguranja plaćanje dogovorenog iznosa ili rente na određeni datum ili ranije;
(b)
financijsko društvo ili kvazidruštvo koje pruža usluge neživotnog osiguranja za pokrivanje rizika kao što su, primjerice, nezgoda, bolest, požar ili neispunjenje kreditnih obveza;
(c)
financijsko društvo ili kvazidruštvo koje pruža usluge reosiguranja, kada osiguravatelj kupuje osiguranje radi zaštite od neočekivano velikog broja odštetnih zahtjeva ili iznimno velikih odštetnih zahtjeva.
Definicija ne uključuje:
(a)
investicijske fondove kako su definirani u članku 1. Uredbe (EU) br. 1073/2013 Europske središnje banke (ESB/2013/38) (6);
(b)
financijska društva posebne namjene koja se bave sekuritizacijskim transakcijama kako su definirana u članku 1. Uredbe (EU) br. 1075/2013 Europske središnje banke (ESB/2013/40) (7);
(c)
monetarne financijske institucije kako su definirane u članku 1. Uredbe (EU) br. 1071/2013 Europske središnje banke (ESB/2013/33) (8);
(d)
mirovinske fondove kako su definirani u stavku 2.105 ESA 2010;
2.
„podružnica” znači ured ili poslovna jedinica bez pravne osobnosti, ali ne glavni ured osiguravajućeg društva ili društva za reosiguranje;
3.
„društvo kći” znači subjekt koji ima pravnu osobnost, a u kojem drugi subjekt ima većinsko ili potpuno sudjelovanje;
4.
„izvještajna jedinica” ima značenje kako je definirano u članku 1. Uredbe (EZ) br. 2533/98;
5.
„rezident” ima značenje kako je definirano u članku 1. Uredbe (EZ) br. 2533/98. Za potrebe ove Uredbe, ako pravnom subjektu nedostaje fizički element, njegova se rezidentnost određuje gospodarskim područjem prema čijim je propisima subjekt osnovan. Ako subjekt nije osnovan, njegova rezidentnost određuje se njegovom pravnom pripadnošću, odnosno državom čiji pravni sustav uređuje osnivanje i kontinuirano postojanje subjekta;
6.
„odgovarajući NSB” znači NSB države članice europodručja u kojoj je osiguravajuće društvo rezident;
7.
„odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo” znači nacionalno nadležno tijelo države članice europodručja u kojoj je osiguravajuće društvo rezident;
8.
„podaci po pojedinačnim vrijednosnim papirima” znači podaci raščlanjeni prema pojedinačnim vrijednosnim papirima;
9.
„podaci po pojedinačnim stavkama” znači podaci raščlanjeni prema pojedinačnoj imovini ili obvezama;
10.
„agregirani podaci” znači podaci koji nisu raščlanjeni prema pojedinačnoj imovini ili obvezama;
11.
„financijske transakcije” znači transakcije koje proizlaze iz nastanka, likvidacije ili promjene vlasništva nad financijskom imovinom ili obvezama, kako je dalje opisano u dijelu 5. Priloga II.;
12.
„revalorizacije cijena i tečaja” znači promjene u vrednovanju imovine i obveza koje se pojavljuju zbog promjena cijena imovine i obveza i/ili učinka tečaja na vrijednosti, izražene u eurima, imovine i obveza nominiranih u stranoj valuti, kako je dalje opisano u dijelu 5. Priloga II.
Članak 2.
Stvarna izvještajna populacija
1. Ako nacionalne središnje banke prikupljaju podatke na temelju ESA-e 2010, što zahtijeva da se imovina i obveze institucionalnih jedinica dostavljaju u rezidentnoj državi, stvarna izvještajna populacija sastoji se od osiguravajućih društava rezidentnih na području odgovarajuće države članice europodručja.
2. Ako nacionalne središnje banke izvode podatke koji se dostavljaju na temelju ove Uredbe iz podataka prikupljenih na temelju odredbi Direktive 2009/138/EZ ili nacionalnog propisa kojim se prenosi ta Direktiva, stvarna izvještajna populacija obuhvaća:
(a)
osiguravajuća društva koja su osnovana i koja su rezidenti na području odgovarajuće države članice europodručja, uključujući društva kćeri čiji se matični subjekti nalaze izvan tog područja;
(b)
podružnice osiguravajućih društava navedenih u točki (a) koje su rezidenti izvan područja odgovarajuće države članice europodručja; i
(c)
podružnice osiguravajućih društava koje su rezidenti na području odgovarajuće države članice europodručja, ali čiji je glavni ured izvan EGP-a.
Podružnice osiguravajućih društava koje su rezidenti na području države članice europodručja, a čiji je glavni ured unutar EGP-a, nisu dio stvarne izvještajne populacije.
3. Osiguravajuća društva u stvarnoj izvještajnoj populaciji trebaju ispunjavati statističke izvještajne zahtjeve u punom opsegu, osim ako se primjenjuje odstupanje sukladno članku 7.
Članak 3.
Popis osiguravajućih društava za potrebe statistike
1. Izvršni odbor ESB-a za potrebe statistike utvrđuje i održava popis osiguravajućih društava koja čine stvarnu izvještajnu populaciju na temelju ove Uredbe. Popis može biti utemeljen na popisima osiguravajućih društava koje trenutno sastavljaju nacionalna tijela, ako takvi popisi postoje, dopunjen drugim popisima osiguravajućih društava koja ulaze u definiciju „osiguravajućih društava” iz članka 1.
2. Odgovarajući NSB može zahtijevati od izvještajne jedinice iz članka 2. stavka 2. točke (a) da dostavi potrebne podatke o svojim podružnicama ako se takvi podaci zahtijevaju za potrebe popisa.
3. Nacionalne središnje banke i ESB stavljaju na raspolaganje popis i njegova ažuriranja u odgovarajućem obliku, uključujući elektroničkim sredstvima, internetom ili u papirnatom obliku, na zahtjev dotičnih izvještajnih jedinica.
4. Ako je posljednja elektronička verzija popisa iz ovog članka netočna, ESB neće izreći kaznu izvještajnoj jedinici koja nije pravilno ispunila izvještajne zahtjeve u mjeri u kojoj se izvještajna jedinica u dobroj vjeri pouzdala u netočan popis.
Članak 4.
Statistički izvještajni zahtjevi
1. Izvještajne jedinice dostavljaju odgovarajućem NSB-u, izravno ili putem odgovarajućeg nacionalnog nadležnog tijela, sukladno lokalnom sporazumu o suradnji i u skladu s prilozima I. i II.:
(a)
na tromjesečnoj osnovi, podatke o stanju imovine i obveza osiguravajućih društava na kraju tromjesečja i, u skladu s člankom 5., tromjesečna vrijednosna usklađivanja ili financijske transakcije, ako je to primjenjivo;
(b)
na tromjesečnoj osnovi, podatke o stanju tehničkih pričuva neživotnih osiguranja na kraju tromjesečja raščlanjene prema vrsti osiguranja;
(c)
na godišnjoj osnovi, podatke o stanju tehničkih pričuva neživotnih osiguranja na kraju godine raščlanjene prema vrsti osiguranja i zemljopisnom području.
2. Osim zahtjeva iz stavka 1., izvještajne jedinice koje su osiguravajuća društva osnovana u državi članici europodručja i koja su rezidenti u državi članici europodručja dostavljaju odgovarajućem NSB-u, izravno ili putem odgovarajućeg nacionalnog nadležnog tijela sukladno lokalnom sporazumu o suradnji, podatke o zaračunatim premijama, odštetnim zahtjevima i plaćenim provizijama. Ovi se podaci dostavljaju na godišnjoj osnovi u skladu s prilozima I. i II.
3. Nacionalne središnje banke mogu dobiti podatke koji se zahtijevaju na temelju ove Uredbe iz sljedećih podataka prikupljenih na temelju okvira utvrđenog Direktivom 2009/138/EZ:
(a)
iz podataka sadržanih u obrascima za kvantitativno izvještavanje namijenjenim nadzornom izvještavanju koje nacionalna nadležna tijela prenose nacionalnim središnjim bankama, neovisno o tome jesu li NSB i nacionalno nadležno tijelo zasebna tijela ili su integrirani unutar iste institucije, u skladu s uvjetima lokalnog sporazuma o suradnji između dva tijela; ili
(b)
iz podataka sadržanih u obrascima za kvantitativno izvještavanje namijenjenim nadzornom izvještavanju koje izvještajne jedinice izravno i istodobno prenose NSB-u i nacionalnom nadležnom tijelu.
Ako obrazac za kvantitativno izvještavanje namijenjen nadzornom izvještavanju sadrži podatke potrebne za ispunjavanje statističkih izvještajnih zahtjeva iz ove Uredbe, nacionalne središnje banke imaju pristup čitavom obrascu i bilo kojem drugom povezanom obrascu potrebnom u svrhu osiguranja kvalitete podataka.
Države članice mogu sklopiti sporazume o suradnji radi osiguravanja centraliziranog prikupljanja od strane odgovarajućeg nacionalnog nadležnog tijela, podataka koji udovoljavaju zahtjevima za prikupljanje podataka na temelju okvira ustanovljenog Direktivom 2009/138/EZ i dodatnih zahtjeva za prikupljanje podataka utvrđenih u ovoj Uredbi, u skladu s nacionalnim pravom i usklađenim referentnim okvirom koji može odrediti ESB.
4. Nacionalne središnje banke obavještavaju izvještajne jedinice o različitim svrhama za koje se njihovi podaci prikupljaju.
Članak 5.
Vrijednosna usklađivanja i financijske transakcije
Podaci o vrijednosnim usklađivanjima i financijskim transakcijama, kako su dalje navedeni u Prilogu I. i opisani u Prilogu II., dobivaju se kako slijedi:
(a)
izvještajne jedinice dostavljaju agregirane podatke o vrijednosnim usklađivanjima i/ili financijskim transakcijama, ovisno o uputama odgovarajućeg NSB-a;
(b)
nacionalne središnje banke izvode aproksimacije vrijednosti transakcija s vrijednosnim papirima iz podataka po pojedinačnim vrijednosnim papirima ili izravno prikupljaju podatke o takvim transakcijama od izvještajnih jedinica na osnovi pojedinačnih vrijednosnih papira. Nacionalne središnje banke mogu koristiti sličan pristup za drugu imovinu osim vrijednosnih papira kada prikupljaju podatke po pojedinačnim stavkama;
(c)
aproksimacije vrijednosti financijskih transakcija o tehničkim pričuvama osiguranja koje održavaju osiguravajuća društva izvode se:
i.
od strane izvještajnih jedinica, u skladu sa smjernicama odgovarajućeg NSB-a utemeljenim na najboljoj zajedničkoj praksi koja se može utvrditi na razini europodručja; ili
ii.
od strane odgovarajućeg NSB-a, na temelju podataka koje su dostavila osiguravajuća društava.
Članak 6.
Računovodstvena pravila
1. Osim ako je drugačije propisano u ovoj Uredbi, računovodstvena pravila koja primjenjuju osiguravajuća društva za potrebe izvještavanja na temelju ove Uredbe jesu ona utvrđena odgovarajućim nacionalnim propisom kojim se prenosi Direktiva 2009/138/EZ ili bilo koji drugi nacionalni ili međunarodni standardi koje primjenjuju osiguravajuća društva na temelju uputa nacionalnih središnjih banaka.
2. Pored zahtjeva računovodstvenih pravila koja primjenjuju osiguravajuća društva u skladu sa stavkom 1., depoziti i krediti koje drže osiguravajuća društva i koji su označeni kao „nominalna vrijednost” u tablici 2.1. i tablici 2.2. Priloga I. dostavljaju se prema iznosu nepodmirene glavnice na kraju tromjesečja. Otpisi i djelomični otpisi kako su utvrđeni odgovarajućim računovodstvenim praksama isključeni su iz tog iznosa.
3. Ne dovodeći u pitanje računovodstvene prakse i postupke netiranja koji se primjenjuju u državama članicama, sva financijska imovina i obveze dostavljaju se, za potrebe statistike, na bruto osnovi.
Članak 7.
Odstupanja
1. Odstupanja se mogu odobriti malim osiguravajućim društvima kako slijedi:
(a)
nacionalne središnje banke mogu odobriti odstupanja osiguravajućim društvima koja su, s obzirom na tržišni udjel, najmanja, kako je određeno u članku 35. stavku 6. Direktive 2009/138/EZ, pod uvjetom da osiguravajuća društva koja sudjeluju u tromjesečnoj agregiranoj bilanci čine najmanje 80 % ukupnog tržišnog udjela osiguravajućih društava u svakoj državi članici europodručja;
(b)
osiguravajuće društvo kojem je odobreno odstupanje na temelju točke (a) udovoljava izvještajnim zahtjevima iz članka 4. na godišnjoj osnovi tako da osiguravajuća društva koja sudjeluju u godišnjoj agregiranoj bilanci čine najmanje 95 % ukupnog tržišnog udjela osiguravajućih društava u svakoj državi članici europodručja;
(c)
osiguravajuće društvo koje ne treba dostavljati podatke na temelju točke (a) i točke (b) dostavlja smanjeni skup podataka, kako je utvrđeno od strane odgovarajućeg NSB-a;
(d)
nacionalne središnje banke provjeravaju ispunjavanje uvjeta utvrđenih u točkama (a) i (b) godišnje i pravovremeno, a kako bi, ako je potrebno, odobrile ili povukle odstupanje s učinkom od početka sljedeće kalendarske godine.
2. Nacionalne središnje banke mogu odobriti odstupanja osiguravajućim društvima u odnosu na izvještavanje o držanju gotovine i depozita po nominalnoj vrijednosti.
Ako podaci prikupljeni na višoj razini agregacije pokazuju da držanje gotovine i depozita od strane rezidentnih osiguravajućih društava iznosi manje od 10 % nacionalnog kombiniranog ukupnog iznosa bilanci osiguravajućih društava i manje od 10 % ukupnog držanja gotovine i depozita od strane osiguravajućih društava iz europodručja u odnosu na stanja, odgovarajući NSB može odlučiti ne zahtijevati izvještavanje o držanju gotovine i depozita po nominalnoj vrijednosti. Odgovarajući NSB obavještava izvještajne jedinice o takvoj odluci.
3. Osiguravajuća društva mogu izabrati da neće koristiti odstupanje nego da će u punom opsegu ispunjavati statističke izvještajne zahtjeve navedene u članku 4. Ako osiguravajuće društvo tako odluči, dužno je pribaviti prethodnu suglasnost odgovarajućeg NSB-a prije bilo kojeg naknadnog korištenja odstupanja.
Članak 8.
Pravodobnost
1. Za 2016. godinu, izvještajne jedinice prenose potrebne tromjesečne podatke odgovarajućem NSB-u ili odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu, ili i jednom i drugom, u skladu s lokalnim sporazumom o suradnji, najkasnije osam tjedana nakon kraja tromjesečja na koje se podaci odnose. Nakon toga ovaj rok se pomiče za jedan tjedan godišnje i iznosi pet tjedana za tromjesečja koja završavaju 2019.
2. Za 2016., izvještajne jedinice prenose potrebne godišnje podatke odgovarajućem NSB-u ili odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu ili i jednom i drugom, u skladu s lokalnim sporazumom o suradnji, najkasnije 20 tjedana nakon kraja godine na koju se podaci odnose. Nakon toga ovaj rok se pomiče za dva tjedna godišnje i iznosi 14 tjedana za 2019.
Članak 9.
Minimalni standardi i nacionalni izvještajni mehanizmi
1. Izvještajne jedinice ispunjavaju statističke izvještajne zahtjeve u skladu s minimalnim standardima za prijenos, točnost, konceptualnu usklađenost i revizije određene u Prilogu III.
2. Nacionalne središnje banke određuju i provode izvještajne mehanizme koje je stvarna izvještajna populacija dužna poštovati u skladu s nacionalnim zahtjevima. Nacionalne središnje banke osiguravaju da ti izvještajni mehanizmi osiguravaju potrebne statističke podatke i dopuštaju točnu provjeru ispunjavanja minimalnih standarda za prijenos, točnost, konceptualnu usklađenost i revizije određenih u Prilogu III.
Članak 10.
Spajanja odnosno pripajanja, podjele i reorganizacije
U slučaju spajanja odnosno pripajanja, podjele ili reorganizacije koja može utjecati na ispunjavanje njihovih statističkih obveza, dotične izvještajne jedinice obavještavaju odgovarajući NSB, izravno ili preko odgovarajućeg nacionalnog nadležnog tijela u skladu s lokalnim sporazumom o suradnji, čim namjera provođenja postupka bude objavljena, a prije nego proizvede učinak, o postupcima koji se planiraju za ispunjavanje statističkih izvještajnih zahtjeva navedenih u ovoj Uredbi.
Članak 11.
Provjera i obvezno prikupljanje
Nacionalne središnje banke ostvaruju pravo na provjeru ili obvezno prikupljanje podataka koje izvještajne jedinice moraju dostaviti sukladno ovoj Uredbi, ne dovodeći u pitanje pravo ESB-a da sam provjeri ili obvezno prikuplja takve podatke. Posebno, nacionalne središnje banke ostvaruju to pravo kad izvještajna jedinica ne ispunjava minimalne standarde za prijenos, točnost, konceptualnu usklađenost ili revizije određene u Prilogu III.
Članak 12.
Prvo izvještavanje
1. Prvo izvještavanje počinje s tromjesečnim podacima za prvo tromjesečje 2016. i godišnjim podacima za 2016.
2. Osiguravajuća društva iz članka 7. stavka 1. točke (b) dostavljaju godišnje podatke iz referentne godine 2016. Osim toga, radi sastavljanja statistike podsektora osiguravajućih društava od početka 2016., ova osiguravajuća društva dostavljaju potpuni skup podataka u skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom (a) za provo tromjesečje 2016.
Članak 13.
Završna odredba
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 28. studenoga 2014.