NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 375/2014
ze dne 3. dubna 2014
o zřízení Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci („iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 214 odst. 5 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení předlohy legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Solidarita patří mezi základní hodnoty Unie a existuje prostor pro další rozvoj projevů solidarity občanů Unie s lidmi ve třetích zemích, kteří jsou ohroženi nebo byli postiženi člověkem vyvolanou krizí nebo přírodní katastrofou. Unie jako celek je navíc s téměř 50 % podílem na celosvětové humanitární pomoci nejvýznamnějším poskytovatelem humanitární pomoci na světě.
(2)
Konkrétním a viditelným projevem solidarity je dobrovolnictví, které jednotlivcům umožňuje věnovat znalosti, dovednosti a čas službě druhým, aniž by byli finančně motivováni.
(3)
Je nutné dále rozvíjet solidaritu s oběťmi krizí a katastrof ve třetích zemích a zvyšovat povědomí o humanitární pomoci a dobrovolnictví obecně a jejich viditelnost mezi občany Unie.
(4)
Vize Unie v oblasti humanitární pomoci, včetně společných cílů, zásad a osvědčených postupů a společného rámce pro poskytování humanitární pomoci Unie, je vymezena ve Společném prohlášení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Evropské komise nazvaném „Evropský konsensus o humanitární pomoci“ (2). Evropský konsensus o humanitární pomoci zdůrazňuje pevné odhodlání Unie uplatňovat přístup založený na potřebách a dodržovat a podporovat základní humanitární zásady lidskosti, neutrality, nestrannosti a nezávislosti. Akce Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci (dále jen „iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“) by se měla řídit Evropským konsensem o humanitární pomoci.
(5)
Humanitární pomoc Unie se poskytuje v situacích, v nichž mohou působit také další nástroje související s rozvojovou spoluprací, zvládáním krizí a civilní ochranou. V zájmu koordinace odezvy Unie na humanitární krize ve třetích zemích by měla být u iniciativy Humanitární dobrovolníci EU zajištěna soudržnost a doplňkovost s relevantními politikami a nástroji Unie, zejména s politikou humanitární pomoci a politikou rozvojové spolupráce Unie a s mechanismem civilní ochrany Unie zřízeným rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU (3), se střediskem pro koordinaci odezvy na mimořádné události zřízeným uvedeným rozhodnutím a s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) a delegacemi EU a nemělo by docházet k překrývání jejich činnosti.
(6)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla přispívat k úsilí o zvýšení schopnosti Unie poskytovat humanitární pomoc založenou na potřebách a o budování kapacit a zvyšování odolnosti zranitelných nebo katastrofami zasažených komunit ve třetích zemích. Dále je důležité prohlubovat spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi a dalšími partnery v humanitární oblasti a místními a regionálními aktéry. Tato spolupráce by měla být uskutečňována v souladu s činností Organizace spojených národů s cílem podporovat ústřední a celkovou koordinační úlohu Úřadu OSN pro koordinaci humanitární činnosti.
(7)
V posledních letech se celosvětově výrazně zvýšil počet, rozsah a složitost humanitárních krizí způsobených přírodou i člověkem a stejný trend lze očekávat i v budoucnu, a proto je stále více potřebné, aby humanitární subjekty poskytovaly okamžitou, účelnou, účinnou a soudržnou odezvu a pomáhaly místním komunitám ve třetích zemích snižovat jejich zranitelnost a zvyšovat jejich odolnost vůči katastrofám.
(8)
Dobrovolníci mohou přispět ke zvýšení schopnosti Unie poskytovat humanitární pomoc založenou na potřebách a zásadách a přispět k posílení účinnosti humanitární činnosti, pokud jsou náležitě vybráni, vyškoleni a připraveni k vyslání, aby bylo zajištěno, že budou mít dovednosti a schopnosti potřebné k co nejúčinnější pomoci lidem v nouzi, a pokud jsou jim na místě, kde dobrovolnickou činnost vykonávají, poskytnuty dostatečná podpora a náležité vedení.
(9)
V Evropě i ve světě existují programy pro vysílání dobrovolníků do třetích zemí. Často se jedná o státní systémy, které se zaměřují hlavně nebo výlučně na rozvojové projekty. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by proto měla vytvářet přidanou hodnotu tím, že dobrovolníkům poskytne příležitost společně přispět k operacím humanitární pomoci, čímž posílí aktivní evropské občanství. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU může rovněž vytvářet přidanou hodnotu tím, že podpoří nadnárodní spolupráci organizací, které se účastní provádění akcí v rámci této iniciativy, čímž přispěje ke zlepšení mezinárodních vztahů, k šíření pozitivního obrazu Unie ve světě a k posílení zájmu o celoevropské humanitární projekty.
(10)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla být nákladově efektivní, měla by doplňovat stávající vnitrostátní a mezinárodní dobrovolnické programy, aniž by zdvojovala jejich činnost, a měla by se zaměřit na řešení konkrétních potřeb a nedostatků v humanitární oblasti.
(11)
Jak je zdůrazněno ve sdělení Komise ze dne 23. listopadu 2010 nazvaném „Dobrovolnictví jako výraz solidarity občanů EU - první zamyšlení nad Evropským dobrovolnickým sborem humanitární pomoci“, existují v současné podobě dobrovolnictví v humanitární oblasti nedostatky, které může iniciativa Humanitární dobrovolníci EU odstranit vysíláním dobrovolníků se správnými schopnostmi v pravý čas na pravé místo. Tohoto cíle by se mohlo dosáhnout zejména vypracováním evropských norem a postupů pro vyhledávání a výběr humanitárních dobrovolníků, společným stanovením kritérií pro odbornou přípravu humanitárních dobrovolníků a jejich přípravu k vyslání, vedením databáze zájemců o dobrovolnickou činnost, kteří jsou vyhledáni na základě potřeb v terénu, a vytvořením příležitostí, které dobrovolníkům umožní přispívat k humanitárním operacím nejen při vyslání, ale i v zázemí nebo dobrovolnickými činnostmi na internetu.
(12)
Prvořadý význam by nadále měla mít náležitá odborná příprava, jakož i ochrana a bezpečnost dobrovolníků, která by měla být předmětem pravidelné výměny informací, mimo jiné s členskými státy. Humanitární dobrovolníci EU by neměli být vysíláni na operace do míst, která jsou dějištěm mezinárodních a vnitrostátních ozbrojených konfliktů.
(13)
Unie uskutečňuje své operace humanitární pomoci na základě potřeb a ve spolupráci s provádějícími organizacemi. Při provádění iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by tyto organizace měly mít významnou roli, aby byla zajištěna vedoucí úloha aktérů v terénu a aby se potenciální přínos akcí v rámci této iniciativy využil na maximum. Unie by měla tyto organizace pověřit zejména vyhledáváním, výběrem, přípravou a vysíláním dobrovolníků v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, jakož i návaznými činnostmi v průběhu mise a po jejím skončení, na základě norem a postupů vypracovaných Komisí. Komise by případně měla mít možnost sama využívat úspěšně vyškolené a připravené dobrovolníky k vyslání do svých místních úřadoven za účelem výkonu podpůrných činností.
(14)
Sdělení Komise ze dne 25. října 2011 nazvané „Obnovená strategie EU pro sociální odpovědnost podniků na období 2011-2014“ uvádí, že soukromé společnosti mohou hrát významnou úlohu a přispívat k humanitárním operacím Unie, zejména dobrovolnickou činností zaměstnanců.
(15)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla Evropanům všech věkových skupin pomoci projevit aktivní evropské občanství. Tato iniciativa by tedy měla přispívat k propagaci dobrovolnictví v celé Unii a k osobnímu rozvoji a zvýšení povědomí zúčastněných dobrovolníků o jiných kulturách a tak zlepšit jejich schopnosti a zaměstnatelnost v globálním hospodářství.
(16)
Z unijních zásad rovných příležitostí a nediskriminace vyplývá, že by možnost zapojit se jako aktivní občané měli mít občané Unie a osoby, které na jejím území dlouhodobě legálně pobývají, ze všech sociálních a věkových skupin. S ohledem na specifickou náročnou úlohu humanitární pomoci by měli být humanitární dobrovolníci EU starší 18 let, přičemž by mohli představovat širokou škálu profilů a generací, včetně odborníků a kvalifikovaných důchodců.
(17)
Základním předpokladem pro vysílání dobrovolníků do zemí mimo Unii je jasný právní status. Podmínky vysílání dobrovolníků by měly být stanoveny smluvně, včetně norem ochrany a bezpečnosti dobrovolníků, odpovědnosti vysílajících a přijímajících organizací, pojistného krytí, pokrytí životních nákladů, nákladů na ubytování a dalších relevantních nákladů. Vysílání dobrovolníků do třetích zemí by mělo podléhat odpovídajícím opatřením pro zajištění bezpečnosti.
(18)
Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by se měly provádět s ohledem na doporučení obsažená v politickém programu pro dobrovolnictví v Evropě, činnost evropských a mezinárodních dobrovolnických organizací a program OSN pro dobrovolníky, je-li to relevantní.
(19)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla podporovat opatření založená na potřebách, jejichž cílem je posilování kapacity přijímajících organizací v oblasti humanitární pomoci ve třetích zemích za účelem zlepšení místní připravenosti a schopnosti reagovat na humanitární krize a zajištění účinného a udržitelného dopadu činnosti dobrovolníků v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU na místě prostřednictvím řízení rizik souvisejících s katastrofami, připravenosti a schopnosti reagovat, coachingu, odborné přípravy v oblasti řízení dobrovolníků a dalších relevantních oblastí.
(20)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by se, je-li to relevantní, měla zasazovat o posílení hlediska rovnosti žen a mužů v politice humanitární pomoci Unie tím, že bude prosazovat vhodnou humanitární odezvu na konkrétní potřeby žen a mužů všech věkových skupin. Zvláštní pozornost by měla být věnována spolupráci se skupinami a sítěmi sdružujícími ženy s cílem podporovat účast a vedoucí postavení žen v rámci humanitární pomoci a využít jejich schopností a odbornosti ve prospěch obnovy, budování míru, snižování rizika katastrof a zvyšování odolnosti dotčených komunit.
(21)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celé rozpočtové období, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (4).
(22)
Přidělování finanční pomoci by mělo probíhat v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5). S ohledem na specifickou povahu akcí v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU je vhodné stanovit, že finanční pomoc lze poskytovat fyzickým osobám i právnickým osobám, které se řídí soukromým či veřejným právem. Je rovněž důležité zajistit dodržování pravidel uvedeného nařízení, zejména pokud jde o v něm stanovené zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti.
(23)
Hlavními zásadami pro dosažení cílů iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by mělo být lepší provádění i kvalita výdajů a zároveň zajištění optimálního využití finančních prostředků.
(24)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných sankcí. Je nutné přijmout vhodná opatření k zamezení nesrovnalostí a podvodů a podniknout nezbytné kroky k zpětnému získání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých prostředků v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (6), nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (7) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (8).
(25)
Na základě dohod o spolupráci by měla být umožněna účast třetích zemí, zejména přistupujících zemí, kandidátských zemí, potenciálních kandidátů, partnerských zemí v rámci evropské politiky sousedství a zemí Evropského sdružení volného obchodu (ESVO).
(26)
Zúčastnění dobrovolníci a organizace provádějící akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU ze spolupracujících zemí by rovněž měli dodržovat a prosazovat zásady stanovené v Evropském konsensu o humanitární pomoci, s důrazem na ochranu „humanitárního prostoru“.
(27)
S cílem umožnit stálou zpětnou vazbu a zlepšování a s cílem zvýšit pružnost a účinnost přijímání aktů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o normy pro výběr, řízení a vysílání humanitárních dobrovolníků EU, změny ukazatelů výkonnosti a tematických priorit a přizpůsobování procentních podílů pro rozdělování finančního krytí na provádění tohoto nařízení. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(28)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9). Postupy pro výběr, řízení a vysílání humanitárních dobrovolníků EU, akreditační postup, program odborné přípravy a roční pracovní program iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by měly být přijímány přezkumným postupem.
(29)
Toto nařízení dodržuje základní práva a zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie.
(30)
Zpracování osobních údajů prováděné v rámci tohoto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné a přiměřené pro účely zajištění hladkého fungování iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Zpracování osobních údajů Komisí se bude řídit nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (10). Zpracování osobních údajů organizacemi provádějícími činnosti v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, které jsou legálně usazeny v Unii, se bude řídit směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (11),
(31)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 a předložil své stanovisko dne 23. listopadu 2012 (12).
(32)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (13). Toto nařízení by se proto mělo použít od 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se zřizuje Evropský dobrovolnický sbor humanitární pomoci (dále jen „iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“) jako rámec pro společný příspěvek evropských dobrovolníků na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích.
Toto nařízení stanoví pravidla a postupy fungování iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a pravidla poskytování finanční pomoci.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na:
1)
výběr, odbornou přípravu a vysílání humanitárních dobrovolníků EU na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích;
2)
akce zaměřené na podporu, propagaci a přípravu vysílání humanitárních dobrovolníků EU na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích;
3)
akce v Unii a mimo ni zaměřené na budování kapacit přijímajících organizací ve třetích zemích v oblasti humanitární pomoci.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„dobrovolníkem“ osoba, která se z vlastní vůle a nepeněžní motivace rozhodne zapojit do činností, z nichž má prospěch komunita a společnost obecně;
b)
„zájemcem o dobrovolnickou činnost“ osoba, která je způsobilá v souladu s čl. 11 odst. 3 přihlásit se k účasti na činnostech v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU;
c)
„humanitárním dobrovolníkem EU“ zájemce o dobrovolnickou činnost, který byl vybrán, prošel odbornou přípravou v souladu se zvláštními normami, postupy a referenčními kritérii, byl vyhodnocen jako způsobilý a zaregistrován jako připravený k vyslání na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích;
d)
„humanitární pomocí“ činnosti a operace ve třetích zemích, jejichž cílem je poskytnout na základě potřeb naléhavou pomoc zaměřenou na záchranu života, předcházení lidskému utrpení a jeho zmírňování a zachování lidské důstojnosti při člověkem vyvolaných krizích nebo přírodních katastrofách. Zahrnují operace pomoci, záchrany a ochrany při humanitárních krizích nebo bezprostředně po nich, podpůrná opatření pro zajištění přístupu k lidem v nouzi a pro usnadnění volného toku pomoci, akce zaměřené na posílení připravenosti na katastrofy a snižování rizika katastrof a akce přispívající k posílení odolnosti a schopnosti vyrovnávat se s krizemi a překonávat jejich následky;
e)
„třetí zemí“ země mimo Unii, v níž se uskutečňují činnosti a operace humanitární pomoci uvedené v písmeni d).
Článek 4
Cíl
Cílem iniciativy Humanitární dobrovolníci EU je přispívat k posilování kapacity Unie poskytovat humanitární pomoc založenou na potřebách, zaměřenou na záchranu života, předcházení lidskému utrpení a jeho zmírňování a zachování lidské důstojnosti a na budování kapacit a zvyšování odolnosti zranitelných nebo katastrofami zasažených komunit ve třetích zemích, a to zejména prostřednictvím připravenosti na katastrofy, snižováním rizika katastrof a těsnějším propojením záchrany, obnovy a rozvoje. Tento cíl by měl být naplňován prostřednictvím přidané hodnoty společného příspěvku humanitárních dobrovolníků EU, zhmotněním hodnot Unie a solidarity s lidmi v nouzi a vyzdvihováním vědomí evropského občanství.
Článek 5
Obecné zásady
1. Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU se provádějí v souladu se zásadami humanitární pomoci, jimiž jsou lidskost, neutralita, nestrannost a nezávislost, a Evropským konsensem o humanitární pomoci.
2. Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU reagují na humanitární potřeby místních komunit a požadavky přijímajících organizací a přispívají ke zvyšování účinnosti humanitární činnosti.
3. Ochrana a bezpečnost zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU je prioritou.
4. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU podporuje společné projekty založené na potřebách a nadnárodní partnerství mezi zúčastněnými dobrovolníky z různých zemí a organizacemi provádějícími akce v rámci této iniciativy, uvedenými v článku 10.
Článek 6
Soudržnost a doplňkovost činnosti Unie
1. Při provádění tohoto nařízení se zajišťuje soudržnost a doplňkovost s dalšími nástroji a oblastmi vnější činnosti Unie a s dalšími příslušnými politikami Unie, především s politikou humanitární pomoci, politikou rozvojové spolupráce a mechanismem civilní ochrany Unie, aniž by docházelo ke zdvojování a překrývání činnosti, přičemž se uznává, že humanitární pomoc se řídí zásadami humanitární pomoci uvedenými v čl. 5 odst. 1 tohoto nařízení. Zvláštní pozornost se věnuje hladkému přechodu mezi záchranou, obnovou a rozvojem.
2. Komise a členské státy spolupracují na dosahování účinnosti a účelnosti zajišťováním soudržnosti a souladu mezi příslušnými vnitrostátními dobrovolnickými programy a akcemi v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Tyto akce se opírají o příslušné osvědčené postupy a stávající programy a případně využívají zavedené evropské sítě.
3. Při provádění akcí v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU podporuje Unie spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi a dalšími partnery v humanitární oblasti a místními a regionálními aktéry.
Při prosazování soudržné mezinárodní odezvy na humanitární krize jsou akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU v souladu s akcemi OSN s cílem podporovat ústřední a celkovou koordinační úlohu Úřadu OSN pro koordinaci humanitární činnosti.
Článek 7
Operativní cíle
1. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU sleduje tyto operativní cíle:
a)
Přispívat ke zvýšení a zlepšení schopnosti Unie poskytovat humanitární pomoc.
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet humanitárních dobrovolníků EU, kteří byli vysláni nebo kteří jsou připraveni k vyslání a mají požadovanou kvalifikaci, a počet humanitárních dobrovolníků EU, kteří naplnili svou smlouvu o vyslání,
-
počet osob, kterým byla poskytnuta humanitární pomoc prostřednictvím iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a průměrné náklady na osobu,
-
míra spokojenosti vyslaných humanitárních dobrovolníků EU a vysílajících a přijímajících organizací, pokud jde o skutečný humanitární přínos humanitárních dobrovolníků EU na místě.
b)
Zlepšovat dovednosti, znalosti a schopnosti dobrovolníků v oblasti humanitární pomoci a zásady a podmínky jejich působení.
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet zájemců o dobrovolnickou činnost, kteří prošli odbornou přípravou, a dobrovolníků, kteří po odborné přípravě prošli úspěšně hodnocením,
-
počet akreditovaných vysílajících organizací, které uplatňují normy a postupy pro řízení zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU,
-
míra spokojenosti dobrovolníků, kteří prošli odbornou přípravou a byli vysláni, vysílajících a přijímajících organizací, pokud jde o kvalitu odborné přípravy, úroveň znalostí a schopností dobrovolníků a splnění a vhodnost norem a postupů pro řízení zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU.
c)
Budovat kapacitu přijímajících organizací a podporovat dobrovolnictví ve třetích zemích :
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet a druh akcí na budování kapacity ve třetích zemích,
-
počet zaměstnanců a dobrovolníků ze třetích zemí, kteří se účastní akcí na budování kapacity,
-
míra spokojenosti zaměstnanců přijímajících organizací a dobrovolníků ze třetích zemí, kteří se účastní akcí na budování kapacity, pokud jde o kvalitu a účinnost prováděných akcí.
d)
Šířit zásady humanitární pomoci Unie dohodnuté v Evropském konsensu o humanitární pomoci:
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet a druh informačních, komunikačních a osvětových kampaní a náklady na tyto kampaně.
e)
Zvyšovat soudržnost a soulad dobrovolnictví v členských státech s cílem zlepšit možnosti občanů Unie účastnit se činností a operací humanitární pomoci:
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet akreditovaných vysílajících organizací,
-
počet a druh akcí technické pomoci vysílajícím organizacím,
-
šíření a přejímání norem a postupů řízení zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU jinými dobrovolnickými programy.
2. Ukazatele uvedené v odst. 1 písm. a) až e) se použijí ke sledování, hodnocení a přezkumu výkonnosti, podle toho, k čemu se vztahují. Ukazatele jsou orientační a lze je měnit akty v přenesené pravomoci podle článku 24 s cílem zohlednit zkušenosti z měření pokroku.
KAPITOLA II
AKCE V RÁMCI INICIATIVY HUMANITÁRNÍ DOBROVOLNÍCI EU
Článek 8
Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU sleduje cíle uvedené v článcích 4 a 7 prostřednictvím těchto druhů akcí:
-
vypracování a správa norem a postupů týkajících se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU,
-
vypracování a správa postupu akreditace vysílajících a přijímajících organizací,
-
vyhledávání a výběr zájemců o dobrovolnickou činnost,
-
vytvoření programu odborné přípravy a podpora odborné přípravy a stáží,
-
vytvoření, vedení a aktualizace databáze humanitárních dobrovolníků EU,
-
vysílání humanitárních dobrovolníků EU na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích,
-
budování kapacity přijímajících organizací,
-
vytvoření a řízení sítě pro iniciativu Humanitární dobrovolníci EU,
-
komunikace a zvyšování povědomí,
-
pomocné činnosti, které zvyšují odpovědnost, transparentnost a účinnost iniciativy Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 9
Normy a postupy týkající se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU
1. Na základě příslušných stávajících postupů vypracuje Komise normy a postupy týkající se nezbytných podmínek, postupů a požadavků, jež mají uplatňovat vysílající a přijímající organizace při vyhledávání, výběru, přípravě, řízení a vysílání zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU na podporu operací humanitární pomoci ve třetích zemích.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24 s cílem stanovit normy týkající se:
-
kompetenčního rámce pro vyhledávání, výběr a přípravu dobrovolníků jako začátečníků či zkušených odborníků,
-
zajištění rovných příležitostí a zamezení diskriminaci při vyhledávání a výběru,
-
zajištění dodržování příslušných vnitrostátních právních předpisů a práva Unie a práva přijímající země ze strany vysílajících a přijímajících organizací,
-
norem upravujících partnerství mezi vysílajícími a přijímajícími organizacemi,
-
zajištění uznávání schopností a dovedností získaných humanitárními dobrovolníky EU v souladu s relevantními stávajícími iniciativami Unie.
3. Komise je zmocněna přijímat prováděcí akty s cílem stanovit:
-
postupy uplatňované při vyhledávání, výběru a nezbytné přípravě zájemců o dobrovolnickou činnost před jejich vysláním, včetně případných stáží,
-
pravidla pro vysílání a řízení humanitárních dobrovolníků EU ve třetích zemích, včetně dozoru na místě, průběžné podpory prostřednictvím coachingu, mentoringu, další přípravy, nezbytných pracovních podmínek a podpory po návratu,
-
pojistné krytí a životní podmínky dobrovolníků včetně pokrytí nákladů na živobytí, ubytování, cestu a dalších relevantních výdajů,
-
postupy uplatňované před vysláním, v jeho průběhu a po návratu pro zajištění povinné péče a náležitých bezpečnostních opatření, včetně protokolů pro stažení vyslaného dobrovolníka ze zdravotních důvodů a bezpečnostních plánů, v nichž jsou stanoveny postupy stažení dobrovolníků ze třetích zemí v případě mimořádné situace, mimo jiné nezbytné postupy spolupráce s vnitrostátními orgány,
-
postupy pro sledování a hodnocení individuálních výkonů humanitárních dobrovolníků EU.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2.
Článek 10
Akreditace vysílajících a přijímajících organizací
1. Komise vypracuje prostřednictvím prováděcích aktů, případně ve spolupráci s partnery činnými v humanitární oblasti, akreditační postup, který zajistí, aby vysílající organizace splňovaly normy a postupy uvedené v článku 9, a diferencovaný akreditační postup pro přijímající organizace.
Komise stanoví prostřednictvím prováděcích aktů způsob fungování akreditačního postupu na základě relevantních stávajících akreditačních postupů a mechanismů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2.
2. Při vypracovávání akreditačního postupu usiluje Komise v zájmu zjednodušení administrativy o jeho provázanost s nástroji partnerství Komise v humanitární oblasti a se stávajícími humanitárními normami. Tento akreditační postup umožňuje zapojení všech typů způsobilých organizací bez rozdílu.
3. Vysílající organizace jsou způsobilé k akreditaci, jestliže:
a)
splňují normy a postupy uvedené v článku 9;
b)
působí v oblasti humanitární pomoci podle definice v čl. 3 písm. d) a
c)
patří do jedné z následujících kategorií:
i)
nevládní neziskové organizace se sídlem v Unii, které jsou zřízené v souladu s právem členského státu,
ii)
veřejnoprávní subjekty civilní povahy, které se řídí právem členského státu,
iii)
nevládní neziskové organizace a veřejnoprávní subjekty se sídlem v zemích uvedených v článku 23 za podmínek stanovených v uvedeném článku a v dohodách, které uvedený článek zmiňuje,
iv)
veřejnoprávní subjekty civilní povahy se sídlem v zemích uvedených v článku 23 za podmínek stanovených v uvedeném článku a v dohodách, které uvedený článek zmiňuje,
v)
Mezinárodní federace společností Červeného kříže a Červeného půlměsíce.
4. Organizace ze třetích zemí jsou způsobilé jako přijímající organizace, pokud:
a)
dodržují normy a postupy uvedené v článku 9;
b)
působí v oblasti humanitární pomoci podle definice v čl. 3 písm. d) a
c)
patří do jedné z následujících kategorií:
i)
nevládní neziskové organizace, které působí nebo jsou zřízeny ve třetí zemi podle platných právních předpisů dané země,
ii)
veřejnoprávní subjekty civilní povahy, které se řídí právem třetí země,
iii)
mezinárodní agentury a organizace.
5. Aniž jsou dotčeny požadavky uvedené v odstavcích 3 a 4, mohou vysílající a přijímající organizace provádět akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU ve spojení se soukromými výdělečně činnými organizacemi.
6. Na základě předchozího posouzení potřeb může být vysílajícím organizacím, které dosud nebyly akreditovány, poskytnuta technická pomoc zaměřená na zvýšení jejich schopnosti účastnit se iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a zajištění souladu s normami a postupy uvedenými v článku 9.
Pomoc uvedená v prvním pododstavci může být rovněž poskytnuta přijímajícím organizacím, které dosud nebyly akreditovány, v souvislosti s akcemi uvedenými v článku 15.
7. Komise zveřejní seznam akreditovaných vysílajících a přijímajících organizací bez zbytečného prodlení po udělení akreditace.
Článek 11
Vyhledávání a výběr zájemců o dobrovolnickou činnost
1. Na základě předchozího posouzení potřeb třetích zemí, které provedou vysílající nebo přijímající organizace nebo jiní příslušní aktéři, akreditované organizace vyhledají a vyberou zájemce o dobrovolnickou činnost, kterým bude poskytnuta odborná příprava.
2. Vyhledávání a výběr zájemců o dobrovolnickou činnost musí splňovat normy a postupy uvedené v článku 9 a být v souladu se zásadou nediskriminace a rovných příležitostí.
3. Způsobilými zájemci o dobrovolnickou činnost se mohou stát osoby starší 18 let, které jsou:
a)
občany Unie;
b)
státními příslušníky třetích zemí, kteří dlouhodobě pobývají v členském státě, a
c)
občany zemí uvedených v čl. 23 odst. 1, a to za podmínek stanovených v uvedeném článku.
Článek 12
Program odborné přípravy a podpora odborné přípravy a stáže
1. Na základě stávajících programů a postupů a případně ve spolupráci se specializovanými institucemi Komise vypracuje program odborné přípravy pro přípravu zájemců o dobrovolnickou činnost k vyslání na podporu a pro doplnění humanitární pomoci.
2. Způsobilými k účasti v programu odborné přípravy uskutečňovaném příslušnými organizacemi jsou zájemci o dobrovolnickou činnost, kteří byli vyhledáni a vybráni v souladu s článkem 11. Konkrétní rozsah a obsah odborné přípravy, kterou každý ze zájemců o dobrovolnickou činnost potřebuje, určí příslušná akreditovaná vysílající organizace po konzultaci s akreditovanou přijímající organizací na základě potřeb a s ohledem na předchozí zkušenosti zájemce o dobrovolnickou činnost a plánované vyslání.
3. V rámci odborné přípravy zájemců o dobrovolnickou činnost, a zejména v rámci jejich přípravy k vyslání, lze od zájemců o dobrovolnickou činnost vyžadovat, aby absolvovali stáž v akreditovaných vysílajících organizacích, pokud možno v jiné zemi než v zemi svého původu.
4. Aniž je dotčen odstavec 3, mohou vysílající organizace zájemcům o dobrovolnickou činnost, kteří neabsolvovali stáž, případně poskytnout další přípravu před vysláním speciálně uzpůsobenou potřebám a konkrétním okolnostem vyslání. Tato příprava i stáž musí splňovat normy a postupy přípravy uvedené v článku 9.
5. Součástí programu odborné přípravy je vyhodnocení připravenosti zájemce o dobrovolnickou činnost k vyslání na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích a schopnost uspokojit místní potřeby. Toto vyhodnocení se provádí ve spolupráci s vysílajícími organizacemi.
6. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme podrobnosti týkající se programu odborné přípravy a postupu pro hodnocení připravenosti zájemců o dobrovolnickou činnost k vyslání. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2.
Článek 13
Databáze humanitárních dobrovolníků EU
1. Zájemci o dobrovolnickou činnost, kteří úspěšně prošli hodnocením uvedeným v čl. 12 odst. 5, jsou považováni za humanitární dobrovolníky EU a jsou způsobilí k vyslání. Jako takoví jsou zařazeni do databáze humanitárních dobrovolníků EU.
2. Komise vytvoří, vede a aktualizuje databázi humanitárních dobrovolníků EU, zejména s ohledem na jejich dostupnost a způsobilost pro možné vyslání, a upraví přístup do databáze a její používání. Zpracování osobních údajů shromážděných pro účely této databáze probíhá případně v souladu se směrnicí 95/46/ES a nařízením (ES) č. 45/2001.
Článek 14
Vysílání humanitárních dobrovolníků EU do třetích zemí
1. Humanitární dobrovolníci EU zařazení do databáze mohou být na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve smyslu v čl. 3 písm. d) vysláni:
a)
akreditovanými vysílajícími organizacemi do přijímajících organizací ve třetích zemích nebo
b)
případně Komisí do jejích místních úřadoven, které se věnují humanitární pomoci, za účelem výkonu podpůrných činností.
2. Vyslání reaguje na skutečné potřeby, které na místní úrovni vyjádří přijímající organizace.
3. V případě vyslání podle odst. 1 písm. a) zajistí akreditované vysílající organizace dodržování norem a postupů uvedených v článku 9. Humanitární dobrovolníci EU nejsou vysíláni na operace do míst, která jsou dějištěm mezinárodních a vnitrostátních ozbrojených konfliktů.
4. Akreditované vysílající organizace informují příslušné vnitrostátní orgány členských států a dalších zemí zúčastněných podle článku 23 předtím, než je některý z jejich občanů vyslán jako humanitární dobrovolník EU v souladu s normami a postupy uvedenými v článku 9.
5. Konkrétní podmínky týkající se vyslání a úlohy humanitárních dobrovolníků EU jsou po důkladné konzultaci s přijímajícími organizacemi stanoveny ve smlouvě uzavřené mezi vysílající organizací a humanitárními dobrovolníky EU, přičemž mezi tyto podmínky patří práva a povinnosti, doba trvání, místo vyslání a úkoly humanitárního dobrovolníka EU.
6. V případě vyslání podle odst. 1 písm. b) Komise podepíše s humanitárními dobrovolníky EU smlouvu o vyslání dobrovolníka, v níž vymezí konkrétní podmínky vyslání. Smlouvy o vyslání dobrovolníka neudílejí dobrovolníkům práva a povinnosti vyplývající ze služebního řádu úředníků Evropské unie ani z pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie, jak jsou stanoveny v nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (14).
7. Každému humanitárnímu dobrovolníkovi je přidělen mentor z přijímající organizace, který na něj dohlíží a je mu nápomocen během jeho vyslání.
Článek 15
Budování kapacity přijímajících organizací v oblasti humanitární pomoci
Na základě předchozího posouzení potřeb třetích zemí, které provedou vysílající a přijímající organizace nebo jiní příslušní aktéři, Komise podporuje akce zaměřené na posilování kapacity přijímajících organizací v oblasti humanitární pomoci, s cílem zvýšit místní připravenost a zlepšit schopnost reagovat na humanitární krize a zajistit účinný a udržitelný dopad činnosti humanitárních dobrovolníků EU na místě, včetně:
a)
řízení rizik souvisejících s katastrofami, připravenosti a schopnosti reagovat, coachingu, odborné přípravy v oblasti řízení dobrovolníků a dalších oblastí, které mají význam pro zaměstnance a dobrovolníky z přijímajících organizací;
b)
výměny osvědčených postupů, technické pomoci, programů twinningu a výměny zaměstnanců a dobrovolníků, vytváření sítí a dalších relevantních akcí.
Článek 16
Síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU
1. Komise vytvoří a spravuje síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, která je tvořena:
a)
zájemci o dobrovolnickou činnost a humanitárními dobrovolníky EU, kteří se účastní nebo účastnili iniciativy;
b)
vysílajícími a přijímajícími organizacemi;
c)
zástupci členských států a Evropského parlamentu.
2. Síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU zejména:
a)
usnadňuje kontakty a slouží jako platforma pro sdílení vědomostí, konzultace a šíření informací, pro výměnu osvědčených postupů a také pro účely posuzování potřeb uvedeného v čl. 21 odst. 3;
b)
usnadňuje budování partnerství a rozvoj společných projektů týkajících se vysílání osob a činností souvisejících s budováním kapacity, do nichž se zapojují vysílající organizace v celé Unii a přijímající organizace ve třetích zemích;
c)
poskytuje základ, o nějž se opírají akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, s cílem zajistit nepřetržité zlepšování a účinné sledování a hodnocení;
d)
poskytuje příležitosti pro dobrovolnickou činnost on-line v rámci projektů spojených s iniciativou Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 17
Komunikace a zvyšování povědomí
1. Komise podporuje akce zaměřené na informování veřejnosti, komunikaci a zvyšování povědomí s cílem zviditelnit iniciativu Humanitární dobrovolníci EU a propagovat dobrovolnictví v oblasti humanitární pomoci v Unii a jejích členských státech i ve třetích zemích, které mají z akcí v rámci této iniciativy prospěch.
2. Komise vypracuje akční komunikace o cílech, akcích a viditelných výsledcích iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, v němž vymezí činnosti komunikace s veřejností a šíření informací pro veřejnost, zejména vůči budoucím potenciálním zájemcům o dobrovolnickou činnost a příjemcům akcí v rámci této iniciativy. Tento plán komunikace provádějí Komise a příjemci, zejména vysílající a přijímající organizace, a také humanitární dobrovolníci EU.
KAPITOLA III
PROGRAMOVÁNÍ A PŘIDĚLOVÁNÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ
Článek 18
Způsobilé akce
1. Pro finanční pomoc jsou způsobilé akce uvedené v článku 8, včetně opatření nezbytných pro jejich provádění a potřebných opatření zaměřených na posílení koordinace mezi iniciativou Humanitární dobrovolníci EU a jinými relevantními programy na vnitrostátní a mezinárodní úrovni, založených na stávajících osvědčených postupech.
2. Z finanční pomoci uvedené v odstavci 1 lze hradit rovněž výdaje související s přípravou, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením, které jsou nutné k řízení iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a k dosahování jejích cílů.
3. Výdaje uvedené v odstavci 2 mohou pokrývat zejména studie, setkání odborníků, informační a komunikační akce uvedené v článku 17 včetně společné komunikace politických priorit Unie navenek, pokud tyto činnosti souvisejí s cíli iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, výdaje spojené s informačními sítěmi zaměřenými na zpracování a výměnu informací (včetně jejich propojování se stávajícími nebo budoucími systémy určenými k podpoře výměny údajů napříč odvětvími a souvisejících zařízení), jakož i veškeré výdaje na technickou a administrativní pomoc, které vznikly Komisi.
Článek 19
Příjemci finanční pomoci
Na základě tohoto nařízení lze poskytovat finanční pomoc fyzickým osobám a právnickým osobám, jež se řídí veřejným i soukromým právem, které se pak považují za příjemce finanční pomoci ve smyslu nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 20
Finanční krytí
1. Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení v období od 1. ledna 2014 až 31. prosince 2020 činí 147 936 000 EUR v běžných cenách. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce. V případě potřeby by mohly být k pokrytí obdobných výdajů zahrnuty prostředky na platby i do rozpočtu na období po roce 2020, aby bylo možné řídit platby na opatření, jež nebudou dokončena do 31. prosince 2020.
2. Finanční krytí uvedené v odstavci 1 se rozdělí v období 2014-2020 v souladu s operativními cíli, tematickými prioritami a procentními podíly uvedenými v příloze.
3. Komise je zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24 za účelem změny priority a úpravy jednotlivých číselných údajů uvedených v příloze o více než 10 a nejvýše o 20 procentních bodů. Takovéto úpravy se provedou pouze na základě výsledků přezkumu tematických priorit a procentních podílů stanovených v příloze, který provede Komise s ohledem na výsledek průběžného hodnocení uvedeného v čl. 27 odst. 4 písm. b), přičemž tyto akty v přenesené pravomoci se přijmou do 30. června 2018.
4. V závažných a naléhavých případech, kdy je nutné provést revizi rozpočtových zdrojů vyčleněných na podporu krizových opatření v rámci reakce na mimořádné situace, je Komise zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci, aby mohla upravit jednotlivé číselné údaje uvedené v příloze o více než 10 a nejvýše o 20 procentních bodů, a to v rámci dostupných rozpočtových prostředků a v souladu s postupem stanoveným v článku 25.
Článek 21
Druhy finančních opatření a prováděcí postupy
1. Komise provádí finanční pomoc Unie v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Finanční pomoc poskytovaná podle tohoto nařízení může mít jakoukoli z forem stanovených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Za účelem provádění tohoto nařízení Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme roční pracovní program iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2. Roční pracovní program stanoví sledované cíle, očekávané výsledky, způsob provádění a výši souvisejících celkových výdajů. Roční pracovní program obsahuje také popis financovaných akcí, částku přidělenou na každou akci, přičemž se případně zohledňují vyhodnocené potřeby, a orientační harmonogram provádění. U grantů roční pracovní program zahrnuje priority, základní hodnotící kritéria a maximální míru spolufinancování. Roční pracovní program stanoví rovněž účast třetích zemí za podmínek uvedených v článku 23.
Článek 22
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU finanční zájmy Unie chráněny preventivními opatřeními proti podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) se povoluje provádět kontroly a inspekce na místě u hospodářských subjektů, jichž se toto financování přímo nebo nepřímo týká, postupy stanovenými v nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanými v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy vyplývající z provádění tohoto nařízení Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě výslovně zmocňovat, a to při náležitém dodržení všech příslušných procesních záruk.
KAPITOLA IV
SPOLUPRÁCE S DALŠÍMI ZEMĚMI
Článek 23
Spolupráce s dalšími zeměmi
1. Do iniciativy Humanitární dobrovolníci EU se mohou zapojit:
a)
občané a vysílající organizace z přistupujících zemí, kandidátských zemí, potenciálních kandidátů a partnerských zemí v rámci evropské politiky sousedství, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami pro účast těchto zemí v programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a rozhodnutích rad přidružení, nebo podobnými ujednáními;
b)
občané a vysílající organizace ze zemí Evropského sdružení volného obchodu, které jsou členy Evropského hospodářského prostoru (EHP), v souladu s podmínkami stanovenými v Dohodě o EHP;
c)
občané a vysílající organizace z ostatních evropských zemí, s výhradou uzavření dvoustranných dohod s těmito zeměmi.
2. Zúčastnění dobrovolníci a organizace provádějící akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU ze spolupracujících zemí rovněž dodržují obecné zásady uvedené v článku 4.
3. Spolupráce se zúčastněnými zeměmi uvedenými v odstavci 1 je v příslušných případech založena na dodatečných rozpočtových prostředcích poskytnutých zúčastněnými zeměmi v souladu s postupy, které byly s těmito zeměmi dohodnuty.
KAPITOLA V
PŘENESENÍ PRAVOMOCI A PROVÁDĚCÍ USTANOVENÍ
Článek 24
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 2 a čl. 20 odst. 3 je svěřena Komisi na dobu sedmi let od 25. dubna 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 2 a čl. 20 odst. 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 2 a čl. 20 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 25
Postup pro naléhavé případy
1. Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech vstupují akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v čl. 24 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 26
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený podle čl. 17 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1257/96 (15). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA VI
SLEDOVÁNÍ A HODNOCENÍ
Článek 27
Sledování a hodnocení
1. Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, na něž je poskytována finanční pomoc, podléhají pravidelnému dohledu, s cílem sledovat jejich provádění, a pravidelnému hodnocení vnějšími hodnotiteli, aby byla posouzena jejich účelnost, účinnost a jejich dopad vzhledem k cílům iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Dohled a hodnocení zahrnují vypracování zpráv uvedených v odstavci 4 a další činnosti týkající se konkrétních aspektů tohoto nařízení, které mohou být zahájeny kdykoli během jeho provádění.
2. Organizace, které vysílají humanitární dobrovolníky EU mimo Unii, nesou odpovědnost za kontrolu jejich činnosti a předkládají Komisi pravidelně zprávy o sledování, přičemž jednotlivým dobrovolníkům zaručí veškerá práva související s ochranou osobních údajů.
3. Při hodnocení se používají stávající normy pro hodnocení, včetně těch, které vypracoval Výbor pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, s cílem zjistit dlouhodobý dopad iniciativy Humanitární dobrovolníci EU na humanitární pomoc. Ve fázi hodnocení zajistí Komise pravidelné konzultace všech příslušných zúčastněných stran, včetně dobrovolníků, vysílajících a přijímajících organizací, místních komunit, jimž je pomoc určena, humanitárních organizací a pracovníků v terénu. Výsledky hodnocení budou využity při úpravách podoby programu a přidělování zdrojů.
4. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a)
výroční zprávy, které zkoumají pokrok dosažený při provádění tohoto nařízení, včetně jeho účinků, a které se pokud možno zabývají nejdůležitějšími výsledky;
b)
do 31. prosince 2017 průběžnou hodnotící zprávu o dosažených výsledcích a kvalitativních a kvantitativních aspektech provádění tohoto nařízení, včetně dopadu iniciativy Humanitární dobrovolníci EU v humanitární oblasti a hodnocení nákladové efektivity tohoto programu během prvních tří let jeho provádění;
c)
do 31. prosince 2018 sdělení o pokračujícím provádění tohoto nařízení založené na průběžné hodnotící zprávě uvedené v písmenu b) tohoto odstavce;
d)
do 31. prosince 2021 zprávu o hodnocení ex post za sedmileté finanční období provádění.
5. Komise do 1. září 2019 přezkoumá opatření stanovená tímto nařízením a na základě závěrů průběžné hodnotící zprávy uvedené v odst. 4 písm. b) tohoto článku případně spolu s tímto přezkumem předloží legislativní návrh pozměňující toto nařízení.
6. Komise rovněž o činnostech v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU pravidelně informuje Evropskou službu pro vnější činnost podle příslušných pracovních ujednání.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 28
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. dubna 2014.
UREDBA (EU) br. 375/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 3. travnja 2014.
o osnivanju Europskog volonterskog tijela za humanitarnu pomoć (inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 214. stavak 5.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Solidarnost je temeljna vrijednost Unije te postoji potencijal za daljnji razvoj načina izražavanja solidarnosti građana Unije s ljudima iz trećih zemalja koji su izloženi ili pogođeni nesrećama prouzročenim ljudskim djelovanjem ili prirodnim katastrofama. Osim toga, Unija kao cjelina najveći je svjetski donator humanitarne pomoći, osiguravajući gotovo 50 % svjetske humanitarne pomoći.
(2)
Volontiranje je konkretan i vidljiv izraz solidarnosti kojim pojedinci stavljaju svoje znanje, vještine i vrijeme na raspolaganje drugim ljudima bez financijske motivacije.
(3)
Postoji potreba za daljnjim razvojem solidarnosti sa žrtvama kriza i katastrofa u trećim zemljama kao i podizanja razine svijesti o humanitarnoj pomoći i volontiranju općenito te njihove vidljivosti među građanima Unije.
(4)
Vizija Unije za humanitarni rad, uključujući zajednički cilj, načela i dobre prakse te zajednički okvir za dostavu humanitarne pomoći Unije, nalazi se u Zajedničkoj izjavi Vijeća i sastanka predstavnika vlada država članica s Vijećem, Europskim parlamentom i Europskom komisijom naslovljenoj „Europski konsenzus o humanitarnoj pomoći” (2). U Europskom konsenzusu o humanitarnoj pomoći naglašava se čvrsta obveza Unije prema pristupu utemeljenom na potrebama kao i prema potvrđivanju i promicanju temeljnih humanitarnih načela humanosti, neutralnosti, nepristranosti i neovisnosti. Djelovanja Europskog volonterskog tijela za humanitarnu pomoć („inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a”) trebala bi biti vođena Europskim konsenzusom o humanitarnoj pomoći.
(5)
Humanitarna pomoć Unije isporučuje se u situacijama kada mogu djelovati i drugi instrumenti povezani s razvojnom suradnjom, upravljanjem krizom i civilnom zaštitom. Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebala bi djelovati na dosljedan i komplementaran način i izbjegavati preklapanja s odgovarajućim politikama i instrumentima Unije, posebno s politikom humanitarne pomoći Unije, politikom razvojne suradnje i Mehanizmom Europske unije za civilnu zaštitu uspostavljenim odlukom br. 1313/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3), Koordinacijskim centrom za hitne odgovore, osnovanim tom Odlukom i s Europskom službom za vanjsko djelovanje (ESVD) i delegacijama EU-a, radi koordinacije Unijinog odgovora na humanitarne krize u trećim zemljama.
(6)
Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebala bi doprinijeti naporima u jačanju kapaciteta Unije za pružanje humanitarne pomoći utemeljene na potrebama i jačanju kapaciteta i otpornosti zajednica u trećim zemljama koje su izložene ili pogođene katastrofama. Osim toga važno je poticati suradnju s odgovarajućim međunarodnim organizacijama i ostalim humanitarnim partnerima te lokalnim i regionalnim akterima. Ta bi se suradnja trebala odvijati u skladu s djelovanjima koje poduzimaju Ujedinjeni narodi kako bi se dala podrška središnjoj i općoj koordinacijskoj ulozi Ureda Ujedinjenih naroda za koordinaciju humanitarnih poslova (UN-OCHA).
(7)
Broj, opseg i složenost humanitarnih kriza u svijetu, kako prirodnih katastrofa tako i nesreća prouzrokovanih ljudskim djelovanjem, značajno su porasli tijekom godina, a taj će se trend vjerojatno nastaviti, što je dovelo do toga da se od sudionika u humanitarnim akcijama zahtijeva da odmah odgovore na djelotvoran, učinkovit i dosljedan način te da podupru lokalne zajednice u trećim zemljama kako bi one postale manje izložene i ojačale svoju otpornost na katastrofe.
(8)
Volonteri mogu doprinijeti jačanju kapaciteta Unije za pružanje humanitarne pomoći koja se temelji na potrebama i načelima i doprinijeti jačanju djelotvornosti humanitarnog sektora ako su prikladno odabrani, obučeni i pripremljeni za upućivanje tako da posjeduju potrebne vještine i da su kompetentni za najučinkovitije pružanje pomoći ljudima u nevolji, pod uvjetom da mogu računati s dostatnom potporom ili nadzorom na licu mjesta.
(9)
U Europi i svijetu postoje sustavi volontiranja usmjereni na upućivanje u treće zemlje. Često se radi o nacionalnim sustavima koji se uglavnom ili isključivo usmjeravaju na razvojne projekte. Stoga bi inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebala stvarati dodanu vrijednost tako što će omogućavati prilike za volontere da zajedno doprinose akcijama pružanja humanitarne pomoći, jačajući na taj način aktivno europsko građanstvo. Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a također može dati dodanu vrijednost poticanjem transnacionalne suradnje organizacija koje sudjeluju u provedbi djelovanja iz inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a, čime se poboljšavaju međunarodni odnosi, odražava pozitivna slika Unije u svijetu i jača interes za paneuropske humanitarne projekte.
(10)
Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebala bi biti isplativa, dopunjavati postojeće nacionalne i međunarodne volonterske sustave bez preklapanja, te biti usmjerena na rješavanje konkretnih potreba i nedostataka na humanitarnom planu.
(11)
Kako je naglašeno u Komunikaciji Komisije od 23. studenoga 2010. naslovljenoj „Kako izraziti solidarnost građana EU-a putem volontiranja: prva razmišljanja o Europskom volonterskom tijelu za humanitarnu pomoć”, na sadašnjoj sceni humanitarnog volontiranja postoje praznine koje inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a može popuniti volonterima odgovarajućeg profila, koji će se upućivati na pravo mjesto u pravo vrijeme. To se prvenstveno može postići primjenom europskih standarda i postupaka za identifikaciju i odabir humanitarnih volontera, zajednički dogovorenih standarda za obuku i pripremu humanitarnih volontera za upućivanje na teren, bazom potencijalnih volontera koji se odabiru prema potrebama na terenu te prilikama za volontere da doprinesu humanitarnim operacijama ne samo upućivanjem na teren, nego i radom u uredu i volonterskim aktivnostima putem interneta.
(12)
Odgovarajuća obuka te sigurnost i zaštita volontera trebali bi i dalje biti od najveće važnosti i podlijegati redovitim razmjenama informacija, uključujući s državama članicama. Volontere za humanitarnu pomoć EU-a ne bi se trebalo upućivati u operacije koje se provode u okolnostima međunarodnih i unutarnjih oružanih sukoba.
(13)
Unija vrši svoje operacije pružanja humanitarne pomoći na temelju potreba i u partnerstvu s provedbenim organizacijama. Te bi organizacije trebale imati važnu ulogu u provedbi inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a da bi se osiguralo vlasništvo sudionika na terenu i povećalo preuzimanje akcija iz te inicijative. Unija bi takvim organizacijama prije svega trebala povjeriti utvrđivanje, odabir, pripremu i upućivanje volontera za humanitarnu pomoć EU-a te njihovo praćenje tijekom i poslije misija, u skladu sa standardima i postupcima koje uspostavlja Komisija. Komisija bi trebala po potrebi biti u stanju odabrati uspješno obučene i pripremljene volontere za upućivanje po svojim uredima na terenu za poslove podrške.
(14)
Komunikacija Komisije od 25. listopada 2011. pod nazivom „Obnovljena strategija EU-a za društvenu odgovornost poduzeća za razdoblje 2011.-2014.” navodi kako privatna poduzeća mogu imati važnu ulogu i doprinijeti humanitarnim operacijama Unije, prije svega volontiranjem zaposlenika.
(15)
Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebala bi pomoći Europljanima svih uzrasta da pokažu aktivnost europskog građanstva. Inicijativa bi stoga trebala doprinijeti promicanju volontiranja širom Unije i osobnom razvoju i međukulturnoj svijesti sudjelujućih volontera, čime se poboljšavaju njihove kompetencije i mogućnosti zapošljavanja u svjetskom gospodarstvu.
(16)
Unijina načela jednakih mogućnosti i zabrana diskriminacije ukazuju na to da bi građani Unije i oni s dugotrajnim boravištem u Uniji, bez obzira na svoju struku i dob, trebali moći sudjelovati u aktivnom građanstvu. Uzimajući u obzir posebne izazove u humanitarnom kontekstu, sudionici inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebali bi biti minimalne starosti 18 godina i mogli predstavljati širok raspon profila i generacija, uključujući stručnjake i umirovljene stručnjake.
(17)
Jasan pravni status ključan je preduvjet koji moraju ispunjavati volonteri za sudjelovanje u zemljama izvan Unije. Uvjete upućivanja volontera trebalo bi definirati ugovorima, uključujući standarde za zaštitu i sigurnost volontera, odgovornosti organizacija pošiljateljica i primateljica, pokrivanje osiguranja, dnevnica, smještaja i drugih odgovarajućih troškova. Upućivanje volontera u treće zemlje trebalo bi podlijegati sigurnosnim i zaštitnim mjerama.
(18)
Preporuke iz Plana politike volontiranja u Europi i rad europskih i međunarodnih volonterskih organizacija te volonterski program Ujedinjenih naroda trebali bi se po potrebi uzimati u obzir u djelovanjima u sklopu inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
(19)
Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebala bi podupirati djelovanja utemeljena na potrebama usmjerena jačanju kapaciteta organizacija primateljica za humanitarnu pomoć u trećim zemljama kako bi se ojačala lokalna pripravnost i odgovor na humanitarne krize te kako bi se osigurao učinkovit i održiv učinak rada koji obavljaju volonteri za humanitarnu pomoć EU-a na terenu upravljanjem rizicima od katastrofa, pripravnošću i odgovorom, podučavanjem, obukom za upravljanje volonterima i ostalim važnim područjima.
(20)
Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebala bi po potrebi imati cilj jačanja rodne perspektive u politici humanitarne pomoći Unije, promicanju odgovarajućih humanitarnih odgovora na posebne potrebe žena i muškaraca svih dobi. Posebna bi se pozornost trebala posvetiti suradnji sa ženskim grupama i mrežama kako bi se promicalo sudjelovanje i vodstvo žena u humanitarnoj pomoći te iskoristile njihove sposobnosti i stručnost za doprinos obnovi, izgradnji mira, smanjenju rizika od katastrofa te izgradnji otpornosti pogođenih zajednica.
(21)
Ova Uredba utvrđuje financijsku omotnicu za cijelo trajanje financijskog razdoblja, koja za Europski parlament i Vijeće tijekom godišnjeg proračunskog postupka predstavlja glavni referentni iznos u smislu točke 17. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, suradnji u proračunskim pitanjima i dobrom financijskom upravljanju (4).
(22)
Dodjela financijske pomoći trebala bi se provoditi u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (5). Zbog posebne prirode akcija iz inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a, prikladno je da se financijska sredstva mogu dodjeljivati fizičkim i pravnim osobama javnog ili privatnog prava. Važno je osigurati poštovanje propisa iz te Uredbe, osobito u pogledu njezinih načela ekonomičnosti, djelotvornosti i učinkovitosti.
(23)
Poboljšanje provedbe i kvalitete potrošnje trebalo bi biti vodeće načelo za ostvarenje ciljeva inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a te istodobno osiguravati optimalno korištenje financijskih sredstava.
(24)
Financijski interesi Unije trebali bi se štititi proporcionalnim mjerama tijekom cjelokupnog ciklusa rashoda, uključujući sprečavanjem, otkrivanjem i ispitivanjem nepravilnosti, povratom izgubljenih sredstava, pogrešno isplaćenih ili nepravilno iskorištenih sredstava te, prema potrebi, novčanim kaznama. Trebalo bi poduzeti odgovarajuće mjere za sprečavanje nepravilnosti i prijevara te poduzeti potrebne korake za povrat izgubljenih, krivo uplaćenih ili nepravilno utrošenih sredstava u skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 (6), Uredbom Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 (7) i Uredbom (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (8).
(25)
Trećim zemljama, osobito zemljama pristupnicama ili zemljama kandidatkinjama, potencijalnim kandidatima, partnerskim zemljama iz Europskog politike susjedstva i članicama Europske udruge slobodne trgovine (EFTA) trebalo bi omogućiti sudjelovanje na osnovi sporazuma o suradnji.
(26)
Volonteri sudionici i organizacije koje provode djelovanja iz inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a iz zemalja suradnica također bi se trebali pridržavati načela iz Europskog konsenzusa o humanitarnoj pomoći te se zalagati za poštovanje istih, s naglaskom na zaštitu „humanitarnog prostora”.
(27)
Kako bi se omogućilo stalno povratno informiranje i poboljšanje te kako bi njihovo donošenje postalo fleksibilnije i učinkovitije, ovlasti za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora trebale bi se delegirati Komisiji u skladu s odredbama koje se odnose na standarde za odabir, upravljanje i upućivanje volontera za humanitarnu pomoć EU-a, izmjenu pokazatelja postignuća i tematskih prioriteta te prilagodbu postotaka za dodjelu financijske omotnice za provedbu ove Uredbe. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na razini stručnjaka. Tijekom pripreme i sastavljanja delegiranih akata Komisija bi trebala osigurati istodobno, pravovremeno i odgovarajuće prosljeđivanje relevantnih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(28)
Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (9). Postupak pregleda trebalo bi koristiti za usvajanje postupaka odabira, upravljanja i upućivanja volontera za humanitarnu pomoć EU-a, mehanizma ovjere, programa obuke i godišnjeg programa rada inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
(29)
Ovom se Uredbom poštuju temeljna prava i postupa se u skladu s načelima koja su priznata Poveljom o temeljnim ljudskim pravima Europske unije.
(30)
Obrada osobnih podataka u okviru ove Uredbe ne prelazi ono što je neophodno i razmjerno za potrebe osiguravanja neometanog rada inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a. Sva obrada osobnih podataka uređena je Uredbom (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (10). Svaka obrada osobnih podataka koju izvršavaju organizacije koje provode inicijativu Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a, a koje su zakonski osnovane u Uniji, podliježe Direktivi 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (11).
(31)
Provedeno je savjetovanje s europskim nadzornikom za zaštitu podataka u skladu s člankom 28. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 45/2001 koji je dostavio mišljenje 23. studenoga 2012. (12).
(32)
Primjereno je uskladiti razdoblje primjene ove Uredbe s Uredbom Vijeća (EU, Euratom) br. 1311/2013 (13). Stoga bi se ova Uredba trebala primjenjivati od 1. siječnja 2014.,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
UVODNE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom osniva Europsko volontersko tijelo za humanitarnu pomoć (u daljnjem tekstu „inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a”) kao okvir za zajedničke doprinose europskih volontera potpori i nadopunjavanju humanitarne pomoći u trećim zemljama.
Ovom se Uredbom određuju pravila i postupci za upravljanje inicijativom Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a te pravila za osiguranje financijske pomoći.
Članak 2.
Područje primjene
Ova se Uredba primjenjuje na:
1.
odabir, obuku i upućivanje Volontera za humanitarnu pomoć EU-a radi potpore i nadopunjavanja humanitarne pomoći u trećim zemljama;
2.
djelovanja kojima se podupire, promiče i priprema upućivanje Volontera za humanitarnu pomoć EU-a radi potpore i nadopunjavanja humanitarne pomoći u trećim zemljama;
3.
djelovanja unutar i izvan Unije usmjerena na izgradnju kapaciteta za humanitarnu pomoć organizacija primateljica u trećim zemljama.
Članak 3.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„volonter” znači osoba koja slobodnom voljom i bez financijske motivacije odluči sudjelovati u aktivnostima koje koriste zajednici i društvu općenito;
(b)
„kandidat za volontera” znači osoba koja zadovoljava uvjete u skladu s člankom 11. stavkom 3. za prijavu za sudjelovanje u djelovanjima u sklopu inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a;
(c)
„volonter za humanitarnu pomoć EU-a” znači kandidat za volontera koji je odabran, obučen u skladu s posebnim standardima, postupcima i referentnim kriterijima, za kojega je ocijenjeno da zadovoljava uvjete te koji je evidentiran da je na raspolaganju za upućivanje radi potpore i nadopunjavanja humanitarne pomoći u trećim zemljama;
(d)
„humanitarna pomoć” znači aktivnosti i operacije u trećim zemljama namijenjene dostavljanju hitne pomoći na osnovi potreba, usmjerene na očuvanje života, sprečavanje ili olakšavanje ljudske patnje i očuvanje ljudskog dostojanstva u katastrofama prouzrokovanim ljudskim djelovanjem ili prirodnim katastrofama. Ona obuhvaća operacije potpore, humanitarne pomoći i zaštite tijekom humanitarnih kriza ili neposredno poslije njih, mjere potpore kako bi se osigurao pristup ljudima kojima je potrebna pomoć i omogućio slobodan protok pomoći, kao i djelovanja s ciljem jačanja pripravnosti na katastrofe i smanjenja rizika od katastrofa i davanja doprinosa jačanju otpornosti i kapaciteta za rješavanje kriza i oporavak od njih;
(e)
„treća zemlja” znači zemlja izvan Unije u kojoj se provode aktivnosti i operacije humanitarne pomoći kako je navedeno u točki (d).
Članak 4.
Cilj
Cilj inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a doprinijeti je jačanju kapaciteta Unije u pružanju humanitarne pomoći utemeljene na potrebama i usmjerene na očuvanje života, sprečavanje ili olakšavanje ljudske patnje i očuvanje ljudskog dostojanstva te na jačanje kapaciteta i otpornosti izloženih zajednica u trećim zemljama ili onih koje su pogođene katastrofama, osobito pripravnošću na katastrofe, smanjenjem rizika od katastrofa i jačanjem veza između pomoći, obnove i razvoja. Taj se cilj postiže dodanom vrijednošću zajedničkih doprinosa volontera za humanitarnu pomoć EU-a, kojima se izražavaju vrijednosti Unije i solidarnost s ljudima kojima je potrebna pomoć te na vidljiv način promiče osjećaj europskog građanstva.
Članak 5.
Opća načela
1. Djelovanja u sklopu inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a vrše se u skladu s načelima humanitarne pomoći, što uključuje humanost, neutralnost, nepristranost i neovisnost, te s Europskim konsenzusom o humanitarnoj pomoći.
2. Djelovanja u sklopu inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a odgovaraju na humanitarne potrebe lokalnih zajednica i zahtjeve organizacija primateljica i imaju cilj doprinijeti jačanju djelotvornosti humanitarnog sektora.
3. Sigurnost i zaštita kandidata za volontere i volontera za humanitarnu pomoć EU-a predstavljaju prioritet.
4. Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a promiče zajedničke projekte utemeljene na potrebama i transnacionalna partnerstva između volontera sudionika iz različitih zemalja te organizacija koje provode djelovanja iz te inicijative kako je navedeno u članku 10.
Članak 6.
Usklađenost i komplementarnost djelovanja Unije
1. U provedbi Uredbe osigurava se usklađenost i komplementarnost s ostalim instrumentima i područjima vanjskog djelovanja Unije i drugih odgovarajućih politika Unije, posebno s politikom humanitarne pomoći, politikom razvojne suradnje te Mehanizmom Europske unije za civilnu zaštitu, istodobno izbjegavajući dupliciranje i preklapanje te prepoznavajući da je humanitarna pomoć uređena načelima humanitarne pomoći iz članka 5. stavka 1. ove Uredbe. Posebno se posvećuje pažnje tome da se osigura nesmetani prijelaz između pomoći, obnove i razvoja.
2. Komisija i države članice surađuju kako bi postigle učinkovitost i djelotvornost osiguravajući dosljednost i povezanost između odgovarajućih nacionalnih volonterskih sustava i djelovanja u sklopu inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a. Ova se djelovanja nadograđuju na odgovarajuće dobre prakse i postojeće programe te po potrebi iskorištavaju uspostavljene europske mreže.
3. Unija potiče suradnju s odgovarajućim međunarodnim organizacijama, drugim humanitarnim partnerima te lokalnim i regionalnim akterima u provedbi djelovanja iz inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
Kako bi se promicao dosljedan međunarodni odgovor na humanitarne krize, djelovanja u sklopu inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a u skladu su s djelovanjima koja poduzimaju Ujedinjeni narodi, u cilju podupiranja i središnje i opće koordinacijske uloge UN-OCHA-e.
Članak 7.
Operativni ciljevi
1. Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a ima sljedeće operativne ciljeve:
(a)
doprinos povećanju i poboljšanju sljedećih kapaciteta Unije za pružanje humanitarne pomoći.
Napredak prema postizanju ovog operativnog cilja procjenjuje se na temelju pokazatelja kao što su:
-
broj volontera za humanitarnu pomoć EU-a upućenih ili spremnih za upućivanje na teren s traženim kvalifikacijama i broj volontera za humanitarnu pomoć EU-a koji su dovršili svoje ugovore o upućivanju,
-
broj ljudi kojima je pružena humanitarna pomoć putem inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a te prosječni troškovi po osobi kojoj je pružena pomoć,
-
razina zadovoljstva upućenih volontera za humanitarnu pomoć EU-a te organizacija pošiljateljica i primateljica u vezi s učinkovitim humanitarnim doprinosom volontera za humanitarnu pomoć EU-a na terenu;
(b)
unapređivanje vještina, znanja i kompetencija volontera na području humanitarne pomoći i uvjeti njihova sudjelovanja.
Napredak prema postizanju ovog operativnog cilja procjenjuje se na temelju pokazatelja kao što su:
-
broj obučenih kandidata za volontere i volontera koji su uspješno prošli ocjenu nakon obuke,
-
broj ovlaštenih organizacija pošiljateljica koje primjenjuju standarde i postupke upravljanja kandidatima za volontere i volonterima za humanitarnu pomoć EU-a,
-
razina zadovoljstva obučenih i upućenih volontera, organizacija pošiljateljica i primateljica u vezi s kvalitetom obuke, razinom znanja i kompetencija volontera, ispunjavanjem i primjerenošću standarda i postupaka za upravljanje kandidatima za volontere i volonterima za humanitarnu pomoć EU-a;
(c)
stvaranje kapaciteta organizacija primateljica i jačanje volonterstva u trećim zemljama.
Napredak prema postizanju ovog operativnog cilja procjenjuje se na temelju pokazatelja kao što su:
-
broj i vrsta djelovanja izgradnje kapaciteta u trećim zemljama,
-
broj osoblja iz trećih zemalja i volontera koji sudjeluju u djelovanjima izgradnje kapaciteta,
-
razina zadovoljstva osoblja organizacija primateljica i volontera iz trećih zemalja koji sudjeluju u djelovanjima izgradnje kapaciteta u pogledu kvalitete i učinkovitosti izvršenih djelovanja,
(d)
priopćavanje načela Unije za humanitarnu pomoć dogovorenih u Europskom konsenzusu o humanitarnoj pomoći.
Napredak prema postizanju ovog operativnog cilja procjenjuje se na temelju pokazatelja kao što su:
-
broj, vrsta i troškovi djelovanja na području informiranja, komunikacije i podizanja svijesti;
(e)
jačanje usklađenosti i dosljednosti volontiranja u državama članicama kako bi se poboljšale prilike građana Unije za sudjelovanje u aktivnostima i operacijama humanitarne pomoći.
Napredak prema postizanju ovog operativnog cilja procjenjuje se na temelju pokazatelja kao što su:
-
broj ovlaštenih organizacija pošiljateljica,
-
broj i vrsta djelovanja na području tehničke pomoći za organizacije pošiljateljice,
-
širenje i preuzimanje standarda i postupaka za upravljanje kandidatima za volontere i volonterima za humanitarnu pomoć EU-a od strane drugih sustava volontiranja.
2. Pokazatelji iz stavka 1. točaka od (a) do (e) koriste se po potrebi za nadzor, ocjenu i pregled rada. Oni su indikativni i mogu se mijenjati putem delegiranih akata u skladu s člankom 24. kako bi se u obzir uzelo iskustvo stečeno mjerenjem postignuća.
POGLAVLJE II.
DJELOVANJA U SKLOPU INICIJATIVE VOLONTERI ZA HUMANITARNU POMOĆ EU-A
Članak 8.
Djelovanja u sklopu inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a
Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a slijedi ciljeve iz članaka 4. i 7. provedbom sljedećih djelovanja:
-
razvoj i održavanje standarda i postupaka u pogledu kandidata i volontera za humanitarnu pomoć EU-a,
-
razvoj i održavanje mehanizma ovjeravanja organizacija pošiljateljica i primateljica,
-
utvrđivanje i odabir kandidata za volontere,
-
uspostava programa obuke i podrška obuci i stažiranju,
-
uspostava, održavanje i ažuriranje baze podataka volontera za humanitarnu pomoć EU-a,
-
upućivanje volontera za humanitarnu pomoć EU-a radi podupiranja i nadopunjavanja humanitarne pomoći u trećim zemljama,
-
izgradnja kapaciteta organizacija primateljica,
-
uspostava i upravljanje mrežom za inicijativu Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a,
-
komunikacija i podizanje svijesti,
-
dodatne aktivnosti koje jačaju odgovornost, transparentnost i učinkovitost inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
Članak 9.
Standardi i postupci u pogledu kandidata za volontere i Volontera za humanitarnu pomoć EU-a
1. Nadograđujući se na odgovarajuće prakse, Komisija uspostavlja standarde i postupke kojima obuhvaća neophodne uvjete, načine postupanja i zahtjeve koje trebaju primjenjivati organizacije primateljice i pošiljateljice kad utvrđuju, odabiru, pripremaju, upravljaju i upućuju kandidate za volontere i volontere za humanitarnu pomoć EU-a radi podrške operacijama humanitarne pomoći u trećim zemljama.
2. Komisija ima ovlast donositi delegirane akte u skladu s člankom 24., kojim utvrđuje standarde za:
-
okvir kompetencija koji se koristi za utvrđivanje, odabir i pripremu volontera kao stručnjaka na višoj ili nižoj razini,
-
odredbe za osiguravanje jednakih mogućnosti i nediskriminacije u postupku utvrđivanja i odabira,
-
odredbe o osiguravanju usklađivanja organizacija pošiljateljica i primateljica s odgovarajućim zakonodavstvom Unije i zakonodavstvom države primateljice,
-
standarde kojima se uređuju partnerstva između organizacija pošiljateljica i primateljica,
-
odredbe o priznavanju vještina i kompetencija koje su stekli volonteri za humanitarnu pomoć EU-a u skladu s postojećim odgovarajućim inicijativama Unije.
3. Komisija ima ovlast donositi provedbene akte kojima utvrđuje sljedeće:
-
postupke koje treba pratiti pri utvrđivanju, odabiru i neophodnoj pripremi prije upućivanja kandidata za volontere, uključujući po potrebi stažiranja,
-
odredbe o upućivanju volontera i upravljanju volonterima za humanitarnu pomoć EU-a u trećim zemljama, uključujući između ostalog nadzor na terenu, kontinuiranu potporu putem podučavanja, mentorstva, dodatne obuke, neophodnih radnih uvjeta i potpore nakon upućivanja,
-
odredbu o pokrivanju osiguranja i životnim uvjetima volontera, uključujući pokrivanje dnevnica, smještaja, putovanja i ostalih odgovarajućih troškova,
-
postupke koje treba pratiti prije, tijekom i nakon upućivanja kako bi se osigurali obveza pažnje i odgovarajuće sigurnosne i zaštitne mjere, uključujući protokole evakuacije zbog zdravstvenih razloga i sigurnosne planove koji obuhvaćaju hitnu evakuaciju iz trećih zemalja, uključujući neophodne postupke za vezu s nacionalnim tijelima,
-
postupke nadziranja i ocjenjivanja pojedinačnog rada volontera za humanitarnu pomoć EU-a.
Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 26. stavka 2.
Članak 10.
Mehanizam ovjere za organizacije primateljice i pošiljateljice
1. Komisija razvija mehanizam ovjere provedbenim aktima, uz, prema potrebi, uključivanje humanitarnih partnera, pri čemu se osigurava da su organizacije pošiljateljice u skladu sa standardima i postupcima iz članka 9. i različit mehanizam ovjere za organizacije primateljice.
Komisija utvrđuje postupak u vezi s funkcioniranjem mehanizama ovjere, nadograđujući se na postojeće relevantne mehanizme i postupke ovjere putem provedbenih akata. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 26. stavka 2.
2. Komisija prilikom izrade mehanizma ovjere nastoji uskladiti taj sustav sa svojim instrumentima partnerstva na humanitarnom području i s postojećim humanitarnim standardima u cilju pojednostavljenja administracije. Mehanizam ovjere uključiv je i ne isključuje nijednu vrstu organizacija koje ispunjavaju uvjete.
3. Organizacije pošiljateljice ispunjavaju uvjete za ovjeru ako:
(a)
pridržavaju se standarda i postupaka iz članka 9.;
(b)
aktivne su na području humanitarne pomoći definirane člankom 3. točkom (d); i
(c)
pripadaju bilo kojoj od sljedećih kategorija:
i.
nevladine neprofitne organizacije osnovane u skladu s pravom države članice i čija su sjedišta unutar Unije;
ii.
tijela javnog prava civilne prirode uređene pravom države članice;
iii.
nevladine neprofitne organizacije utemeljene u zemljama iz članka 23. u skladu s uvjetima utvrđenima u tom članku i sporazumima koji se u njemu spominju;
iv.
tijela javnog prava civilne prirode utemeljena u zemljama iz članka 23. u skladu s uvjetima utvrđenima u tom članku i sporazumima koji se u njemu spominju;
v.
Međunarodna federacija nacionalnih društava Crvenog križa i Crvenog polumjeseca.
4. Organizacije u trećim zemljama prihvatljive su kao organizacije primateljice ako:
(a)
ispunjavaju standarde i postupke iz članka 9.;
(b)
aktivne su na području humanitarne pomoći kako je definirana člankom 3. točkom (d); i
(c)
pripadaju bilo kojoj od sljedećih kategorija:
i.
nevladine i neprofitne organizacije koje djeluju ili koje su osnovane u trećoj zemlji u skladu sa zakonima u toj zemlji;
ii.
tijela javnog prava civilne prirode uređene pravom treće zemlje;
iii.
međunarodne agencije i organizacije.
5. Ne dovodeći u pitanje zahtjeve iz stavaka 3. i 4., organizacije pošiljateljice i primateljice mogu provoditi akcije iz inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a u suradnji s profitnim, privatnim organizacijama.
6. Na temelju prethodne ocjene potreba organizacije pošiljateljice koje treba ovjeriti mogu upotrebljavati tehničku pomoć usmjerenu prema jačanju njihovog kapaciteta za sudjelovanje u inicijativi Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a i jamčenju usklađenosti sa standardima i postupcima iz članka 9.
Organizacije primateljice koje treba ovjeriti mogu također pogodovati od pomoći iz prvog podstavka u kontekstu akcija iz članka 15.
7. Komisija objavljuje popis ovjerenih organizacija pošiljateljica i primateljica u propisnom vremenu nakon ovjere.
Članak 11.
Identifikacija i odabir kandidata za volontere
1. Na temelju prethodne ocjene potreba u trećim zemljama koju provode organizacije pošiljateljice ili primateljice ili drugi relevantni akteri, ovjerene organizacije pošiljateljice utvrđuju i odabiru kandidate za volontere za obuku.
2. Utvrđivanje i odabir kandidata za volontere u skladu je sa standardima i postupcima iz članka 9. i njima se poštuju načela nediskriminacije i jednakih mogućnosti.
3. Sljedeće osobe, ako su stare najmanje 18 godina, mogu se prijaviti kao kandidati za volontere:
(a)
građani Unije;
(b)
državljani trećih zemalja koji imaju dugotrajno boravište u državi članici Unije; i
(c)
građani zemalja iz članka 23. stavka 1. u skladu s uvjetima navedenima u tom članku.
Članak 12.
Program obuke i pomoć u obuci i stažiranje
1. Nadograđujući se na postojeće programe i postupke te uz prema potrebi uključivanje specijaliziranih institucija, Komisija uspostavlja program obuke kako bi se pripremilo kandidate za volontere za upućivanje na teren u okviru podupiranja i dopunjavanja operacija pružanja humanitarne pomoći.
2. Kandidati za volontere, identificirani i odabrani u skladu s člankom 11. imaju pravo sudjelovati u programu obuke koji provode stručne organizacije. Pojedinačno područje primjene i sadržaj obuke koju svaki kandidat za volontera treba završiti uspostavlja ovjerena organizacija pošiljateljica o kojoj je riječ, u savjetovanju s ovjerenom organizacijom primateljicom na temelju potreba, uzimajući u obzir prethodno iskustvo kandidata za volontera i predviđeno djelovanje.
3. Kao dio njihove obuke i posebno njihove pripreme za rad kandidate za volontere može se tražiti da prihvate stažiranje u ovjerenim organizacijama pošiljateljicama, po potrebi u zemlji koja nije zemlja njihova podrijetla.
4. Ne dovodeći u pitanje stavak 3., kandidati za volontere koji nisu obavili stažiranje mogu po potrebi primiti dodatne pripreme prije odlaska na teren posebno skrojene prema potrebama i posebnim okolnostima rada na terenu. Ta priprema i obuka u skladu su sa standardima i postupcima za pripremu iz članka 9.
5. Program obuke uključuje ocjenu spremnosti kandidata za volontera za upućivanje na teren u sklopu podupiranja i dopunjavanja operacija pružanja humanitarne pomoći u trećim zemljama i za ispunjavanje potreba na terenu. Postupak ocjene provodi se u suradnji s organizacijama pošiljateljicama.
6. Komisija provedbenim aktima usvaja načine postupanja za program obuke i postupak za ocjenu spremnosti kandidata za volontere za rad na terenu. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 26. stavka 2.
Članak 13.
Baza podataka volontera za humanitarnu pomoć EU-a
1. Kandidati za volontere koji uspješno prođu postupak ocjenjivanja iz članka 12. stavka 5. smatraju se volonterima za humanitarnu pomoć EU-a i ispunjavaju kriterije za rad na terenu. Kao takve uključuje ih se u bazu podataka volontera za humanitarnu pomoć EU-a.
2. Komisija utvrđuje, održava i ažurira bazu podataka volontera za humanitarnu pomoć EU-a, uključujući u pogledu dostupnosti i prihvatljivosti volontera za humanitarnu pomoć EU-a za rad na terenu, te uređuju pristup bazi i korištenje njome. Obrada osobnih podataka prikupljenih u ovoj bazi podataka ili za nju provodi se, kada je to potrebno, u skladu s Direktivom 95/46/EZ i Uredbom (EZ) br. 45/2001.
Članak 14.
Upućivanje na teren u treće zemlje volontera za humanitarnu pomoć EU-a
1. Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a uvršteni u bazu podataka mogu biti upućeni na teren u sklopu podupiranja i dopunjavanja aktivnosti pružanja humanitarne pomoći kako je određeno člankom 3. točkom (d):
(a)
slanjem od strane ovjerenih organizacija pošiljateljica organizacijama primateljicama u trećim zemljama; ili
(b)
prema potrebi, od strane Komisije njezinim uredima za humanitarnu pomoć na terenu za poslove podrške.
2. Upućivanje na teren u skladu je sa stvarnim potrebama koje izražavaju organizacije primateljice na lokalnoj razini.
3. Kad je riječ o upućivanju na teren iz stavka 1. točke (a), ovjerene organizacije pošiljateljice osiguravaju usklađenost sa standardima i postupcima iz članka 9. Volontere za humanitarnu pomoć EU-a ne upućuje se u operacije koje se provode u okolnostima međunarodnih i unutarnjih oružanih sukoba.
4. Ovjerene organizacije pošiljateljice obavješćuju relevantna nacionalna tijela država članica EU-a i ostale zemlje sudionice u skladu s člankom 23., prije nego što se jednog od njihovih građana uputi kao volontera za humanitarnu pomoć EU-a na teren u skladu sa standardima i postupcima iz članka 9.
5. Posebni uvjeti upućivanja na teren i uloga volontera za humanitarnu pomoć EU-a utvrđuje se, u bliskom savjetovanju s organizacijama primateljicama, ugovorom između organizacija pošiljateljica i Volontera za humanitarnu pomoć EU-a, uključujući prava i obveze, trajanje i lokaciju njihovog upućivanja na teren te zadatke koje obavljaju volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
6. Za rad na terenu iz stavka 1. točke (b) Komisija potpisuje ugovor o upućivanju s volonterima za humanitarnu pomoć EU-a, kojim utvrđuje posebne uvjete rada na terenu. Ugovorom o upućivanju ne dodjeljuju se volonteru prava i obveze koji proizlaze iz Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europskih zajednica i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije, utvrđenih u Uredbi Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 (14).
7. Svaki volonter za humanitarnu pomoć EU-a u organizaciji primateljici ima svoga postavljenog mentora koji nadzire i podržava volontera tijekom rada na terenu.
Članak 15.
Izgradnja kapaciteta za humanitarnu pomoć organizacija primateljica
Na temelju prethodne ocjene potreba u trećim zemljama od strane organizacija pošiljateljica i primateljica ili drugih relevantnih sudionika, Komisija podupire mjere za jačanje kapaciteta organizacija primateljica za humanitarnu pomoć kako bi poboljšala lokalnu pripravnost i odgovor na humanitarne krize te kako bi osigurala učinkovit i održiv učinak rada koji obavljaju volonteri za humanitarnu pomoć EU-a na terenu, uključujući:
(a)
upravljanje rizicima od katastrofa, pripravnost i odgovor, podučavanje, obuku za upravljanje volonterima i ostala važna područja za zaposlenike i volontere iz organizacija primateljica;
(b)
razmjenu najboljih praksi, tehničku pomoć, twinning programe i razmjene zaposlenika i volontera, stvaranje mreža i druge relevantne radnje.
Članak 16.
Mreža za inicijativu Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a
1. Komisija uspostavlja mrežu za inicijativu Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a koja se sastoji od:
(a)
kandidata za volontere i volontera za humanitarnu pomoć EU-a koji sudjeluju ili su sudjelovali u inicijativi;
(b)
organizacija pošiljateljica i primateljica;
(c)
predstavnika država članica i Europskog parlamenta, te upravlja njome.
2. Mreža za inicijativu Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a, posebno:
(a)
olakšava interakciju i služi kao platforma za razmjenu znanja, savjetovanje i širenje informacija, za razmjenu dobrih praksi te u svrhe ocjene potreba iz članka 21. stavka 3.;
(b)
olakšava izgradnju partnerstva i razvoj zajedničkih projekata za rad na terenu te aktivnosti izgradnje kapaciteta koje uključuju organizacije pošiljateljice diljem Unije te organizacije primateljice u trećim zemljama;
(c)
pruža temelje za djelovanja iz inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a u cilju osiguravanja trajnog poboljšavanja i učinkovitog praćenja i ocjenjivanja;
(d)
pruža mogućnosti volontiranja putem interneta u projektima vezanima za inicijativu Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
Članak 17.
Komunikacija i podizanje svijesti
1. Komisija podržava akcije javnog informiranja, komunikacije i podizanja svijesti radi promicanja vidljive inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a i poticanja volontiranja u pružanju humanitarne pomoći u Uniji i njezinim državama članicama kao i u trećim zemljama koje se koriste akcijama iz te inicijative.
2. Komisija razvija komunikacijski plan o ciljevima, akcijama i vidljivim rezultatima inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a, kojim se definiraju komunikacijske aktivnosti i širenja informacija u javnosti, osobito za potencijalne buduće kandidate za volontere i korisnike djelovanja iz te inicijative. Taj plan komunikacije provode Komisija i korisnici, posebice organizacije pošiljateljice i primateljice kao i Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
POGLAVLJE III.
PROGRAMIRANJE I DODJELA SREDSTAVA
Članak 18.
Prihvatljive akcije
1. Akcije iz članka 8. zadovoljavaju uvjete za dodjelu financijske potpore, uključujući mjere potrebne za njihovu provedbu kao i potrebne mjere namijenjene jačanju koordinacije između inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a i drugih relevantnih sustava na nacionalnoj i međunarodnoj razini na temelju postojećih dobrih praksi.
2. Financijska potpora iz stavka 1. također može obuhvaćati troškove koji se odnose na aktivnosti pripreme, praćenja, nadzora, revizije i evaluacije, potrebne za upravljanje inicijativom Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a i ostvarivanje njezinih ciljeva.
3. Troškovi iz stavka 2. mogu konkretno obuhvaćati studije, sastanke stručnjaka, informacijske i komunikacijske aktivnosti iz članka 17., uključujući korporativno izvješćivanje o političkim prioritetima Europske unije ako su vezani uz opće ciljeve ove Uredbe, troškove vezane uz informacijske mreže usmjerene na obradu i razmjenu informacija (uključujući njihovo međusobno povezivanje s postojećim ili budućim sustavima izrađenima za promicanje međusektorske razmjene podataka i povezanu opremu), zajedno sa svim drugim tehničkim i administrativnim troškovima Komisije za upravljanje programom.
Članak 19.
Financijski korisnici
Financijska potpora iz ove Uredbe može se dodijeliti fizičkim i pravnim osobama, bilo da potpadaju pod privatno ili javno pravo, koje se tada smatraju financijskim korisnicima u smislu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
Članak 20.
Financijska omotnica
1. Iznos financijske omotnice za provedbu ove Uredbe za razdoblje od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020. iznosi 147 936 000 EUR po tekućim cijenama. Godišnje iznose odobravaju Europski parlament i Vijeće u okviru višegodišnjeg financijskog okvira. Po potrebi se odobrena sredstva mogu unijeti u proračun nakon 2020. za pokrivanje sličnih izdataka kako bi se omogućilo upravljanje aktivnostima plaćanja koje još nisu dovršene do 31. prosinca 2020.
2. Financijska omotnica iz stavka 1. dodjeljuje se, tijekom razdoblja 2014.-2020., u skladu s operativnim ciljevima, tematskim prioritetima i postotcima utvrđenima u Prilogu.
3. Komisija je u skladu s člankom 24. ovlaštena donositi delegirane akte za izmjenu prioriteta i prilagodbu iznosa u Prilogu za više od 10 i do 20 postotnih bodova. Ta prilagodba provodi se samo na temelju rezultata Komisijine revizije tematskih prioriteta i postotaka iz Priloga u svjetlu ishoda privremenog izvještaja iz članka 27. stavka 4. točke (b), u slučaju čega se donose delegirani akti do 30. lipnja 2018.
4. U slučaju neophodne revizije proračunskih sredstava koja su na raspolaganju za aktivnosti odgovora u hitnim situacijama, Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte za reviziju svakog od iznosa u Prilogu za više od 10 i do 20 postotnih bodova, unutar raspoloživih proračunskih dodjela i u skladu s postupkom predviđenim člankom 25.
Članak 21.
Vrste financijskih intervencija i provedbeni postupci
1. Komisija provodi financijsku potporu Unije u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012.
2. Financijska potpora u skladu s ovom Uredbom može poprimiti sve oblike predviđene Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012.
3. Komisija za provedbu ove Uredbe provedbenim aktima donosi godišnji program rada inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a. Ti se provedbeni akti donose u skladu s ispitnim postupkom iz članka 26. stavka 2. Godišnjim programom rada određuju se ciljevi koji se žele postići, očekivani rezultati, način provedbe te ukupan iznos ukupnih povezanih rashoda. Godišnji program rada također sadrži opis aktivnosti koje treba financirati, indikativne iznose dodijeljene za svaku aktivnost, pri čemu se prema potrebi uzimaju u obzir procijenjene potrebe, i indikativne rokove provedbe. Za bespovratna sredstva, godišnjim programom rada navode se prioriteti, temeljni evaluacijski kriteriji i maksimalna stopa sufinanciranja. Godišnjim programom rada također se utvrđuje sudjelovanje trećih zemalja u skladu s uvjetima iz članka 23.
Članak 22.
Zaštita financijskih interesa Unije
1. Komisija poduzima odgovarajuće mjere kojima jamči da su, dok se provode aktivnosti koje se financiraju u okviru inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a, financijski interesi Unije zaštićeni uz primjenu preventivnih mjera protiv prijevare, korupcije i bilo koje druge protuzakonite radnje, uz učinkovite provjere i, ako se uoče nepravilnosti, povratom nepravilno plaćenih iznosa te, prema potrebi, učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim kaznama.
2. Komisija ili njezini predstavnici i Revizorski sud imaju ovlasti provoditi reviziju, na temelju dokumenata i na licu mjesta, svih korisnika bespovratnih sredstava, ugovaratelja i podugovaratelja koji su primili sredstva Unije u okviru inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
3. Europskom uredu za borbu protiv prijevara (OLAF) odobreno je obavljati provjere na licu mjesta i inspekcije gospodarskih subjekata koji su posredno ili neposredno uključeni u takvo financiranje, u skladu s postupcima utvrđenim Uredbom (Euratom, EZ) br. 2185/96 i Uredbom (EU, Euratom) br. 883/2013, kako bi se ustanovilo je li se dogodila prijevara, korupcija ili druga nezakonita aktivnost koja utječe na financijske interese Unije u vezi sa sporazumom ili odlukom o dodjeli bespovratnih sredstava ili ugovorom financiranima u okviru inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
4. Ne dovodeći u pitanje stavke 1. i 2., sporazumi o suradnji s trećim zemljama i međunarodnim organizacijama, sporazumi o potpori, odluke o potpori te ugovori proizašli iz provedbe ove Uredbe izričito ovlašćuju Komisiju, Revizorski sud i OLAF za provedbu navedenih revizija, provjera na licu mjesta i inspekcija uz dužno poštovanje svih relevantnih postupovnih jamstava.
POGLAVLJE IV.
SURADNJA S DRUGIM ZEMLJAMA
Članak 23.
Suradnja s drugim zemljama
1. Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a otvorena je za sudjelovanje:
(a)
građana i organizacija pošiljateljica iz zemalja pristupnica, zemalja kandidatkinja, potencijalnih kandidata i zemalja partnera Europske politike susjedstva u skladu s općim načelima i uvjetima za sudjelovanje tih država u programima Unije utvrđenih odgovarajućim okvirnim sporazumima, odlukama Vijeća o pridruživanju ili sličnim sporazumima;
(b)
građana i organizacija pošiljateljica iz zemalja članica Europskog udruženja slobodne trgovine koje su članice Europskog gospodarskog prostora (EGP) u skladu s uvjetima utvrđenima u Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (SEGP);
(c)
građana i organizacija pošiljateljica iz drugih europskih zemalja pod uvjetom sklapanja bilateralnih sporazuma s tim zemljama.
2. Volonteri sudionici i organizacije koje provode djelovanja iz inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a iz zemalja suradnica također se pridržavaju općih načela opisanih u članku 4.
3. Suradnja sa zemljama sudionicama iz stavka 1.po potrebi se temelji na odobrenju dodatnih sredstava iz zemalja sudionica u skladu s postupcima koji trebaju biti dogovoreni s tim zemljama.
POGLAVLJE V.
IZVRŠAVANJE OVLASTI DELEGACIJE I PROVEDBENE ODREDBE
Članak 24.
Provedba delegiranja
1. Ovlast donošenja delegiranih akata dodijeljena Komisiji podliježe uvjetima utvrđenima ovim člankom.
2. Ovlast donošenja delegiranih akata iz članka 7. stavka 2. i članka 9. stavka 2. te članka 20. stavka 3. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od sedam godina od 25. travnja 2014.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 7. stavka 2. i članka 9. stavka 2. te članka 20. stavka 3. Odlukom o opozivu prestaje vrijediti delegiranje ovlasti navedeno u toj odluci. Poništenje proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji datum naveden u spomenutoj odluci. Ono ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćava Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 7. stavka 2. i članka 9. stavka 2. te članka 20. stavka 3. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće ne ulože nikakav prigovor u roku od dva mjeseca od obavješćivanja Europskog parlamenta i Vijeća o tom aktu ili ako prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijeste Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 25.
Hitni postupak
1. U iznimnim i propisno opravdanim okolnostima delegirani akti doneseni na temelju ovog članka odmah stupaju na snagu i primjenjuju se ako nije uložen nikakav prigovor u skladu sa stavkom 2. U priopćenju Europskom parlamentu i Vijeću o delegiranom aktu navode se razlozi korištenja hitnog postupka.
2. Europski parlament ili Vijeće mogu uložiti prigovor na neki delegirani akt u skladu s postupkom iz članka 24. stavka 5. U takvom slučaju Komisija dotični akt poništava odmah nakon što je Europski parlament ili Vijeće obavijeste da su odlučili iznijeti prigovore.
Članak 26.
Odborski postupak
1. Komisiji u pogledu humanitarne pomoći pomaže odbor osnovan u skladu s člankom 17. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1257/96 (15). Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
POGLAVLJE VI.
PRAĆENJE I OCJENJIVANJE
Članak 27.
Praćenje i ocjenjivanje
1. Djelovanja koja u okviru inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a primaju financijsku potporu redovito se prate kako bi se nadzirala njihova provedba te se redovito ocjenjuju neovisnim vanjskim ocjenjivanjem kako bi se procijenilo učinkovitost, djelotvornost i njihov učinak u odnosu na ciljeve inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a. Praćenje i ocjenjivanje uključuju izvješća iz stavka 4. te druge aktivnosti vezane uz posebne aspekte ove Uredbe koje se mogu pokrenuti u svakom trenutku tijekom njezine provedbe.
2. Organizacije pošiljateljice koje upućuju volontere za humanitarnu pomoć EU-a na operacije izvan Unije, odgovorne su za praćenje njihovih aktivnosti i redovito Komisiji podnose izvješća o praćenju poštujući sva prava pojedinačnih volontera u pogledu zaštite osobnih podataka.
3. U ocjenama se primjenjuju postojeći standardi ocjenjivanja, uključujući one koje je razvio Odbor za razvojnu pomoć Organizacije za ekonomsku suradnju i razvoj s ciljem mjerenja dugoročnog učinka inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a na humanitarnu pomoć. U fazi ocjenjivanja Komisija osigurava redovito savjetovanje sa svim relevantnim dionicima, uključujući volontere, organizacije pošiljateljice i primateljice, lokalnim stanovništvom koje prima pomoć, zajednicama, humanitarnim organizacijama i radnicima na terenu. Rezultati ocjenjivanja upotrebljavaju se u osmišljavanju programa i dodjeli sredstava.
4. Komisija Europskom parlamentu i Vijeću podnosi:
(a)
godišnja izvješća u kojima se ispituje napredak ostvaren u provedbi ove Uredbe, uključujući rezultate i koliko je to moguće glavne ishode;
(b)
privremeni izvještaj kojim se ocjenjuju ostvareni rezultati te kvalitativni i kvantitativni aspekti provedbe ove Uredbe, uključujući učinak inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a u humanitarnom sektoru i isplativost programa tijekom prve tri godine provedbe najkasnije do 31. prosinca 2017.;
(c)
komunikaciju o nastavku provedbe ove Uredbe na temelju privremenog izvještaja o ocjeni iz točke (b) ovog stavka najkasnije do 31. prosinca 2018.;
(d)
izvješće o ex post ocjeni za sedmogodišnje financijsko razdoblje provedbe najkasnije do 31. prosinca 2021.
5. Komisija revidira mjere utvrđene u ovoj Uredbi do 1. rujna 2019. te prema potrebi na temelju zaključka privremenog izvješća o ocjeni iz stavka 4. točke (b) ovog članka ovom izvješću prilaže zakonodavni prijedlog izmjene ove Uredbe.
6. Komisija također redovito obavješćuje Europsku službu za vanjsko djelovanje (EEAS) o aktivnostima inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a u skladu s mjerodavnim važećim načinima postupanja.
POGLAVLJE VII.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 28.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dan nakon dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 3. travnja 2014.