PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. října 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU o mechanismu civilní ochrany Unie a zrušují rozhodnutí Komise 2004/277/ES, Euratom a 2007/606/ES, Euratom
(oznámeno pod číslem C(2014) 7489)
(Text s významem pro EHP)
(2014/762/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU ze dne 17. prosince 2013 o mechanismu civilní ochrany Unie (1), a zejména na čl. 32 odst. 1 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Obecným cílem mechanismu civilní ochrany Unie (dále jen „mechanismus Unie“) je posilovat spolupráci mezi Unií a členskými státy a usnadňovat koordinaci v oblasti civilní ochrany s cílem zlepšit účinnost systémů pro předcházení přírodním a člověkem způsobeným katastrofám, připravenost a odezvu na ně.
(2)
Jelikož mohou katastrofy udeřit kdykoli, mělo by středisko pro koordinaci odezvy na mimořádné události (Emergency Response Coordination Centre, ERCC) zřízené podle článku 7 rozhodnutí č. 1313/2013/EU v kteroukoli dobu zajišťovat úzké styky s kontaktními místy v členských státech.
(3)
Společný komunikační a informační systém pro mimořádné události (CECIS) je důležitým prvkem mechanismu Unie, protože by měl zajišťovat pravost, integritu a důvěrnost informací vyměňovaných mezi členskými státy v běžných podmínkách i při mimořádných událostech. Vzhledem ke zvláštnostem reakce na nehody způsobující znečištění moří by měla být vytvořena samostatná verze CECIS umožňující přístup sekretariátům regionálních úmluv pro mořské prostředí a třetím zemím, které mají společné regionální moře s Unií.
(4)
Aby se zajistila provozní účinnost, měly by být stanoveny minimální požadavky pro moduly, další kapacity pro odezvu a odborníky určené podle čl. 9 odst. 1 rozhodnutí č. 1313/2013/EU, jakož i pro operační požadavky, fungování a interoperabilitu těchto modulů, jak je stanoveno v čl. 9 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Zejména pro moduly platí, že by měly být schopny po určitou dobu pracovat samostatně, být rychle připraveny k nasazení a interoperabilní. Za účelem posílení interoperability modulů je třeba zavést opatření na úrovni Unie a členských států.
(5)
V oblasti kapacit by měly být stanoveny a pravidelně přezkoumávány cíle pro evropskou kapacitu pro odezvu na mimořádné události (EERC), aby byl pro nasazení v rámci mechanismu Unie k dispozici dostatečný počet všech potřebných typů modulů, dalších kapacit pro odezvu a odborníků. Aby se zajistila jednotná minimální úroveň kvality a interoperability všech kapacit v rámci EERC, je třeba určit a pravidelně přezkoumávat požadavky na kvalitu a interoperabilitu.
(6)
Aby se potvrdilo, že kapacity v dobrovolném společném souboru kapacit splňují všechny nezbytné požadavky a případně využívají částečné spolufinancování „nákladů na úpravu“ ze strany Unie, je třeba stanovit certifikační a registrační postup, včetně prvků sebehodnocení. Tento certifikační a registrační postup by navíc měl zajišťovat odpovídající zeměpisnou vyváženost kapacit v souladu s rozmístěním rizik a zohlednit účast všech členských států, které projeví zájem.
(7)
Po zjištění potenciálních nedostatků v kapacitě pro odezvu v rámci EERC by Komise a členské státy měly mít možnost společně posoudit, zda nejsou k dispozici odpovídající kapacity v rámci nebo mimo rámec dobrovolného souboru. Členské státy, které je zajišťují jednotlivě nebo prostřednictvím konsorcií, by měly využívat částečného spolufinancování ze strany Unie za předpokladu, že je to nákladově efektivní a potvrzené na základě posouzení rizik.
(8)
Za účelem rozvoje fungování EERC by přístup členských států k dodatečným kapacitám pro řešení dočasných nedostatků při mimořádných katastrofách, tj. katastrofách, které svou povahou a rozsahem překračují to, co lze důvodně předpokládat a na což je možné se připravit, měl být částečně podpořen částkami spolufinancování z Unie prostřednictvím rámcových smluv, rámcových dohod o partnerství nebo podobných ujednání. Tyto kapacity by měly být zahrnuty do dobrovolného souboru kapacit pro nasazení v rámci mechanismu Unie.
(9)
Program odborné přípravy v rámci mechanismu Unie i nadále představuje zásadní prvek připravenosti pracovníků působících v oblasti civilní ochrany a zvládání katastrof a nasazených v souvislosti s mechanismem Unie. Rozsah programu je definován v čl. 13 odst. 1 rozhodnutí č. 1313/2013/EU a měl by zahrnovat fáze předcházení katastrofám, připravenosti a odezvy na ně.
(10)
Program mechanismu Unie zaměřený na cvičení by měl i nadále hrát důležitou úlohu pro praktickou připravenost na nasazení se zapojením mechanismu Unie a sdílení zkušeností získaných z provedených opatření v oblasti civilní ochrany v rámci mechanismu Unie. Program zaměřený na cvičení by se měl řídit strategickým rámcem, který stanoví cíle a úlohu cvičení v rámci mechanismu Unie, jakož i specifickými prioritami začleněnými do ročních pracovních programů.
(11)
Měl by být zaveden systematický, cílený a soudržný přístup ke shromažďování, analýze, šíření a uplatňování získaných zkušeností, který by se vztahoval na celý cyklus zvládání katastrof.
(12)
V rámci mechanismu Unie jsou pro zajištění účinné pomoci v případě katastrof důležité jasné operativní postupy pro odezvu na katastrofy, mimo jiné i pro příslušné mezinárodní organizace určené v souladu s čl. 16 odst. 1 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
(13)
Aby bylo dosaženo maximální účinnosti a účelnosti mechanismu Unie, měly by být všechny žádosti o pomoc a nabídky pomoci formulovány co nejkonkrétnějším způsobem, včetně všech nezbytných informací.
(14)
Za účelem zajištění účinné koordinace pomoci by ERCC mělo sdílet svá posouzení zásadních potřeb a svá doporučení pro nasazení prostředků z dobrovolného souboru kapacit se všemi členskými státy a vypracovávat odpovídající plány nasazení pro každou žádost o pomoc. Výběr kapacit z dobrovolného souboru by měl vycházet ze specifických a objektivních kritérií, jejichž priorita by měla být posouzena na základě stávajících operačních potřeb.
(15)
Aby se v rámci mechanismu Unie případně zlepšil čas potřebný na odezvu, měly by členské státy přijmout nezbytná předběžná opatření pro nasazení svých kapacit registrovaných v dobrovolném souboru.
(16)
Důležitým prvkem mechanismu Unie je dostupnost technických odborníků a odborníků v oblasti hodnocení a koordinace, včetně vedoucích týmů. Je třeba vymezit úkoly a funkce odborníků a postup pro jejich nasazení.
(17)
Článek 23 rozhodnutí č. 1313/2013/EU stanoví zvláštní ustanovení ohledně poskytování podpory na dopravu v případě katastrofy s cílem usnadnit rychlou a účinnou odezvu s pomocí mechanismu Unie. Je třeba stanovit pravidla a postupy vztahující se k žádostem členských států pro získání finanční podpory z Unie na dopravu pomoci do postižené země a ke zpracování těchto žádostí Komisí.
(18)
Z důvodů transparentnosti, soudržnosti a účinnosti je nutné vymezit informace, jež členské státy a Komise musí uvádět v žádostech o podporu na dopravu a v příslušných odpovědích.
(19)
V případě, že může být finanční pomoc Unie poskytnuta v souladu s rozhodnutím č. 1313/2013/EU, členské státy by měly mít možnost požádat buď o grant, nebo o dopravní službu.
(20)
Rozhodnutí Komise 2004/277/ES, Euratom (2) a 2007/606/ES, Euratom (3) by měla být zrušena.
(21)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro civilní ochranu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto rozhodnutí stanoví podrobná prováděcí pravidla k rozhodnutí č. 1313/2013/EU, pokud jde o:
a)
komunikaci střediska pro koordinaci odezvy na mimořádné události (ERCC) s kontaktními místy členských států;
b)
složky společného komunikačního a informačního systému pro případy mimořádných událostí (CECIS), jakož i organizaci sdílení informací prostřednictvím CECIS;
c)
určení modulů, dalších kapacit pro odezvu a odborníků, jakož i operačních požadavků na fungování a interoperabilitu modulů, včetně jejich úkolů, kapacit, hlavních složek, soběstačnosti a nasazení;
d)
cíle v oblasti kapacit, požadavky na kvalitu a interoperabilitu a certifikační a registrační postup nezbytné pro fungování EERC, včetně finančních ujednání;
e)
určení a odstranění nedostatků v EERC;
f)
organizaci programu odborné přípravy, rámce pro cvičení a programu vyhodnocení získaných zkušeností;
g)
operativní postupy použitelné pro reakci na katastrofy uvnitř Unie, jakož i mimo Unii, včetně určení příslušných mezinárodních organizací;
h)
postup pro nasazování odborných týmů;
i)
organizování podpory při dopravě pomoci.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„žadatelem o pomoc“ členský stát nebo třetí země, které jsou zasažené katastrofou nebo bezprostředně ohrožené katastrofou nebo které očekávají, že budou bezprostředně ohrožené katastrofou, jakož i OSN a její agentury a další příslušné mezinárodní organizace specifikované v příloze VII;
2)
„pomocí v oblasti civilní ochrany“ týmy, odborníci nebo moduly určené k civilní ochraně s jejich vybavením a dále materiál nebo zásoby pro pomoc nutnou ke zmírnění okamžitých následků katastrofy;
3)
„rezervními kapacitami“ kapacity pro odezvu na katastrofy, jejichž dostupnost a rychlý přístup k těmto kapacitám jsou spolufinancovány podle čl. 21 odst. 2 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU;
4)
„zásahovými týmy“ lidské a materiální zdroje, včetně modulů, vytvořené jedním nebo několika členskými státy pro zásahy v oblasti civilní ochrany;
5)
„týmem pro technickou pomoc a podporu“ lidské a materiální zdroje vytvořené jedním nebo několika členskými státy pro vykonávání pomocných prací, jak je uvedeno v příloze II.
KAPITOLA 2
STŘEDISKO PRO KOORDINACI ODEZVY NA MIMOŘÁDNÉ UDÁLOSTI (ERCC)
Článek 3
Komunikace ERCC s kontaktními místy členských států
1. Každý členský stát určí národní kontaktní místo pro ERCC, které bude mít nepřetržitý provoz. Za tímto účelem použije „profilovou kartu země“ podle přílohy I.
2. ERCC udržuje úzké styky s kontaktními místy členských států za účelem plnění svých obvyklých povinností a provádění operací odezvy podle tohoto rozhodnutí a rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
KAPITOLA 3
SPOLEČNÝ KOMUNIKAČNÍ A INFORMAČNÍ SYSTÉM PRO MIMOŘÁDNÉ UDÁLOSTI (CECIS)
Článek 4
Struktura CECIS
Systém CECIS se skládá z těchto tří složek:
a)
síťová vrstva, která propojuje příslušné orgány a kontaktní místa v členských státech a ERCC;
b)
aplikační vrstva, která se skládá z databází a jiných informačních systémů potřebných pro fungování mechanismu Unie, a zejména databází nutných k:
i)
sdělování oznámení;
ii)
zajišťování komunikace a sdílení informací mezi ERCC a příslušnými orgány a kontaktními místy;
iii)
šíření zkušeností získaných při zásazích;
c)
bezpečnostní vrstva, která se skládá ze souboru systémů, pravidel a postupů potřebných k zajišťování pravosti, integrity a důvěrnosti údajů uložených v systému CECIS a vyměňovaných jeho prostřednictvím.
Článek 5
Bezpečnost informací
1. Systém CECIS je schopen bezpečně nakládat s dokumenty, databázemi a informačními systémy prostřednictvím celoevropské sítě pro zabezpečenou výměnu dat mezi státními správami (sTESTA) nebo srovnatelné sítě.
2. Dokumenty a informace klasifikované jako „EU CONFIDENTIAL“ nebo vyšší třídy důvěrnosti se předávají podle zvláštních ujednání mezi jejich původcem a příjemcem nebo příjemci, jak je stanoveno v rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (4).
Článek 6
Poskytování informací a aktualizace
1. Členské státy předávají Komisi příslušné informace na „profilové kartě země“, která je uvedena v příloze I.
2. Členské státy poskytnou informace o kontaktních místech a v případě potřeby o dalších službách, které se zabývají přírodními, technologickými a radiologickými katastrofami a haváriemi ohrožujícími životní prostředí, včetně znečištění moří v důsledku havárií.
3. Členské státy neprodleně oznámí Komisi veškeré změny informací uvedených v odstavcích 1 a 2.
4. Databáze CECIS obsahuje vymezený oddíl s informacemi o registraci a dostupnosti kapacit pro odezvu v rámci EERC. Komise zajistí nepřetržitý přístup do této databáze národním kontaktním místům civilní ochrany.
5. Členské státy zajistí, aby vymezený oddíl v databázi CECIS byl vždy aktualizován, pokud jde o status dostupnosti a všechny nezbytné faktické údaje týkající se příslušných vlastností všech registrovaných kapacit pro odezvu v rámci EERC.
6. Členské státy případně mohou udělit přístup do CECIS pouze k nahlížení dalším příslušným vnitrostátním orgánům.
Článek 7
Skupina uživatelů CECIS
Skupina uživatelů, která se skládá ze zástupců jmenovaných členskými státy, napomáhá Komisi při ověřování, zkoušení a dalším rozvoji systému CECIS.
Článek 8
Provádění a další rozvoj
1. Komise spravuje a dále rozvíjí systém CECIS, přičemž zohledňuje potřeby a požadavky členských států.
2. Členské státy zavedou pro CECIS na svém území v souladu se závazky učiněnými na základě „profilové karty země“ podle přílohy I odpovídající informační prostředí.
Článek 9
Systém CECIS na pomoc při znečištění moří
1. Komise zajistí, aby měly členské státy a Evropská agentura pro námořní bezpečnost prostřednictvím internetu k dispozici speciální aplikaci CECIS na pomoc při znečištění moří, která zohlední zvláštnosti reakce na mimořádné události na moři.
2. Aplikace je prostřednictvím internetu přístupná rovněž třetím zemím, které mají společné regionální moře s Unií. Sekretariátům příslušných regionálních úmluv pro mořské prostředí lze umožnit přístup ad hoc.
KAPITOLA 4
MODULY, TÝMY PRO TECHNICKOU POMOC A PODPORU, DALŠÍ KAPACITY PRO ODEZVU A ODBORNÍCI
Článek 10
Registrace modulů, týmů pro technickou pomoc a podporu, dalších kapacit pro odezvu a odborníků
1. Členské státy zaregistrují své moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu a odborníky zjištěné podle čl. 9 odst. 6 rozhodnutí č. 1313/2013/EU v databázi CECIS.
2. Moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu a odborníci předem vyčlenění pro EERC se zaregistrují do již dříve vymezeného oddílu databáze CECIS.
3. Informace uvedené v odstavcích 1 a 2 se v případě potřeby aktualizují.
Článek 11
Složení modulů, týmů pro technickou pomoc a podporu, dalších kapacit pro odezvu a odborníků
1. Moduly i týmy pro technickou pomoc a podporu mohou být složeny ze zdrojů jednoho nebo několika členských států.
2. Pokud se modul nebo tým pro technickou pomoc a podporu skládá z více než jedné složky, nasazení uvedeného modulu nebo týmu pro technickou pomoc a podporu může být při zásahu omezeno na složky nutné pro uvedený zásah.
Článek 12
Soběstačnost modulů
1. Podle přílohy II platí pro jednotlivé moduly tyto prvky soběstačnosti:
a)
vhodná ochrana před povětrnostními vlivy;
b)
zdroj elektrické energie a světla pokrývající spotřebu operační základny a vybavení nutného ke splnění mise;
c)
hygienická zařízení určená pro personál modulu;
d)
dostupnost potravin a vody pro personál modulu;
e)
vyšší a střední zdravotnický personál, zdravotnická zařízení a zdravotnické vybavení pro personál modulu;
f)
zařízení pro skladování a údržbu vybavení modulu;
g)
vybavení pro komunikaci s příslušnými partnery, zejména s těmi, kteří mají na starosti koordinaci na místě;
h)
místní přeprava;
i)
logistika, vybavení a personál, které umožňují zřídit operační základnu a zahájit plnění mise bezprostředně po příjezdu na místo.
2. Soulad s požadavky na soběstačnost zaručí členský stát nabízející pomoc některým z těchto způsobů:
a)
vybaví modul potřebným personálem, vybavením a spotřebním materiálem;
b)
provede nezbytná opatření na místě operace;
c)
provede nezbytná předběžná opatření pro spojení nesoběstačného zásahového týmu s týmem pro technickou pomoc a podporu, aby byly splněny požadavky uvedené v článku 13 před registrací příslušného modulu v souladu s čl. 10 odst. 1.
3. Doba, po kterou musí být na počátku plnění mise zaručena soběstačnost, nesmí být kratší než:
a)
96 hodin;
b)
období stanovená v příloze II.
Článek 13
Požadavky na moduly a týmy pro technickou pomoc a podporu
1. Moduly musí být v souladu s obecnými požadavky stanovenými v příloze II.
2. Týmy pro technickou pomoc a podporu musí splňovat obecné požadavky stanovené v příloze II.
3. Obecné požadavky stanovené v příloze II se občas revidují.
4. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, že:
a)
moduly jsou schopné spolupracovat s jinými moduly;
b)
týmy pro technickou pomoc a podporu jsou schopné spolupracovat s jinými týmy pro technickou pomoc a podporu a příslušnými aktéry přímo na místě;
c)
složky modulu jsou schopné spolupracovat jako jeden modul;
d)
složky týmu pro technickou pomoc a podporu jsou schopné spolupracovat jako jeden tým pro technickou pomoc a podporu;
e)
moduly a týmy pro technickou pomoc a podporu jsou v případě nasazení mimo Unii schopny spolupracovat s mezinárodními kapacitami pro reakci na katastrofy, které pomáhají postižené zemi;
f)
vedoucí týmů, jejich zástupci a styčné osoby modulů a týmů pro technickou pomoc a podporu se účastní vhodných vzdělávacích kurzů a cvičení podle článků 26 až 32, které organizuje Komise.
KAPITOLA 5
VÝVOJ EVROPSKÉ KAPACITY PRO ODEZVU NA MIMOŘÁDNÉ UDÁLOSTI (EERC) V PODOBĚ DOBROVOLNÉHO SOUBORU
Článek 14
Cíle kapacity
1. Cíle EERC v oblasti kapacit jsou stanoveny v příloze III.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy nejméně jednou za dva roky posoudí vhodnost cílů v oblasti kapacit a případně je změní na základě rizik vyplývajících z vnitrostátních posouzení rizik nebo jiných příslušných vnitrostátních nebo mezinárodních zdrojů informací.
3. Členské státy poskytnou Komisi relevantní informace o rizicích potřebné pro posouzení cílů v oblasti kapacit.
Článek 15
Požadavky na kvalitu a interoperabilitu
1. Požadavky na kvalitu a interoperabilitu uvedené v příloze IV platí pro moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu a odborníky v EERC.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy nejméně jednou za dva roky posoudí vhodnost požadavků na kvalitu a interoperabilitu a případně je změní. Požadavky na kvalitu vycházejí ze zavedených mezinárodních norem, pokud tyto normy již existují.
Článek 16
Certifikační a registrační postup
1. Certifikační a registrační postupy uvedené v odstavcích 2 až 8 platí pro moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu a odborníky v EERC.
2. K certifikaci a registraci dochází po splnění požadavků na kvalitu stanovených v příloze IV, s výjimkou rezervních kapacit, na které se vztahuje čl. 25 odst. 3.
3. Členské státy, které dávají pro začlenění do EERC k dispozici specifický modul, tým pro technickou pomoc a podporu, další kapacitu pro odezvu nebo odborníka, poskytnou informační prvky uvedené v příloze V.
4. Komise posoudí, zda začlenění daného modulu, týmu pro technickou pomoc a podporu, dalších kapacit pro odezvu nebo daného odborníka do EERC připadá v úvahu, a své závěry neprodleně oznámí příslušnému členskému státu. Komise v tomto posouzení zejména zohlední splnění požadavků na kvalitu, cíle v oblasti kapacit, úplnost předložených informací, zeměpisnou blízkost a účast všech členských států, jakož i další relevantní faktory, které stanoví předem a které lze použít na všechny srovnatelné moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu nebo odborníky.
5. Připadá-li na základě poskytnutých informací nebo jakýchkoli dalších informací, které si Komise může od příslušného orgánu členského státu vyžádat, začlenění modulu, týmu pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu nebo odborníka do EERC v úvahu, zahájí Komise certifikační postup. V případech, kdy Komise na základě dostupných informací považuje požadavky na kvalitu a interoperabilitu za splněné, může modul, tým pro technickou pomoc a podporu, další kapacitu pro odezvu nebo odborníka zaregistrovat do dobrovolného souboru.
6. Komise příslušnému orgánu členského státu písemně sdělí své hodnocení požadavků ohledně požadované odborné přípravy, cvičení a/nebo pracovních seminářů a dalších relevantních podmínek pro certifikaci a registraci.
7. Jsou-li splněny všechny podmínky pro certifikaci, Komise prohlásí modul, tým pro technickou pomoc a podporu, další kapacitu pro odezvu nebo odborníka za certifikované pro EERC a sdělí tuto skutečnost členskému státu.
8. Certifikace modulu, týmu pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu nebo odborníka by měla být opětovně vyhodnocena nejpozději po třech letech, jsou-li přihlášeny k opětovné registraci do EERC.
9. Komise ve spolupráci s členskými státy nejméně jednou za dva roky posoudí vhodnost certifikačních a registračních postupů a případně je změní.
Článek 17
Finanční ujednání ohledně nákladů na úpravu
1. Členské státy mohou požádat o grant na financování nákladů na úpravu individuálně na jednotlivé moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu nebo další kapacity pro odezvu, aniž by Komise zveřejnila výzvu k předkládání návrhů. Náklady na úpravu zahrnou nákladové položky stanovené v čl. 21 odst. 2 písm. c) rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
2. Pro odůvodnění své žádosti členské státy Komisi předloží prováděcí plány pro náklady na úpravu, včetně odhadovaných nákladů a harmonogramu.
3. Komise posoudí a - pokud budou splněny příslušné požadavky - schválí prováděcí plány uvedené v odstavci 2 a stanoví, které z uvedených nákladů jsou způsobilé jako náklady na úpravu.
4. Po posouzení žádosti Komise rozhodne o udělení finanční pomoci.
5. Členské státy sdělí Komisi podrobnosti k nákladům vzniklým v souvislosti s náklady na úpravu.
KAPITOLA 6
ŘEŠENÍ NEDOSTATKŮ V KAPACITÁCH PRO ODEZVU
Článek 18
Monitorování pokroku vzhledem k cílům v oblasti kapacit
Komise ve spolupráci s členskými státy soustavně monitoruje pokrok, pokud jde o cíle v oblasti kapacit, zohledňuje přitom kapacity určené podle článku 20 a pravidelně informuje členské státy o svém hodnocení dosaženého pokroku. Komise dostatečně podrobně informuje členské státy o všech přetrvávajících nedostatcích v kapacitách pro odezvu.
Článek 19
Postup zjišťování nedostatků v kapacitách pro odezvu
1. V rámci monitorování pokroku, pokud jde o cíle v oblasti kapacit, Komise ve spolupráci s členskými státy hodnotí rozdíly mezi kapacitami členských států registrovanými v EERC a cíli v oblasti kapacit uvedenými v příloze III.
2. Komise a členské státy považují za kapacity vyčleněné pro EERC pouze ty kapacity, které byly registrovány jako kapacity poskytnuté členskými státy do EERC v souladu s článkem 16.
Článek 20
Postup zjišťování kapacit pro odezvu mimo EERC
1. Pokud Komise spolu s členskými státy zjistila potenciálně významné nedostatky v kapacitách pro odezvu podle článku 19 tohoto rozhodnutí, přezkoumá v souladu s čl. 12 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU spolu s členskými státy, zda jsou nezbytné kapacity k dispozici mimo EERC.
2. Komise považuje za kapacity, které jsou k dispozici mimo EERC, pouze tyto kapacity:
a)
kapacity registrované v CECIS;
b)
rezervní kapacity nebo
c)
kapacity, které nespadají pod písmena a) nebo b), avšak které mohou být členskému státu či členským státům snadno poskytnuty v požadovaném objemu a na požadovaném místě, v požadované lhůtě a na potřebnou dobu.
3. Za účelem zjištění kapacit uvedených v odst. 2 písm. c) Komise zašle žádost vnitrostátním kontaktním místům, v níž vyloží podrobnosti posouzení potenciálně významných nedostatků v kapacitách pro odezvu a vyzve členské státy, aby poskytly informace o všech kapacitách dostupných mimo EERC podle odst. 2 písm. c).
4. Komise v žádosti stanoví lhůtu k zaslání odpovědi až 60 kalendářních dnů; její přesná délka bude odpovídat očekávané složitosti zjištění kapacit uvedených v odstavci 2 ze strany členských států.
5. Členské státy ve stanovené lhůtě písemně informují Komisi o podrobnostech ohledně všech kapacit uvedených v odstavci 2.
6. Pokud členský stát neodpoví písemně ve stanovené lhůtě, má Komise pro účely tohoto posouzení za to, že v daném členském státě nejsou k dispozici žádné kapacity podle odstavce 2.
7. Na základě informací sdělených členskými státy a při zohlednění pouze těch kapacit, které jsou uvedeny v odstavci 2, Komise posoudí, zda tyto kapacity doplní nedostatečné kapacity pro odezvu zjištěné v souladu s článkem 19 tohoto rozhodnutí. Komise považuje nedostatky v kapacitách za odstraněné pouze tehdy, pokud součet objemu kapacit v rámci EERC a kapacit podle odstavce 2 odpovídá cílům v oblasti kapacit podle přílohy III, nebo tyto cíle překračuje.
Článek 21
Postup při řešení nedostatků v kapacitách pro odezvu
1. Pokud Komise spolu s členskými státy zjistila potenciálně významné nedostatky v kapacitách pro odezvu podle článku 19, které nelze odstranit v souladu s článkem 20, informuje písemně členské státy, přičemž specifikuje, co považuje za strategické nedostatky v kapacitách pro odezvu.
2. Komise písemně vyzve členské státy, aby strategické nedostatky v kapacitách pro odezvu podle čl. 12 odst. 3 rozhodnutí č. 1313/2013/EU odstranily.
3. Členské státy Komisi sdělí, zda, kdy a jak hodlají strategické nedostatky v kapacitách pro odezvu buď samostatně, nebo ve spolupráci s dalšími členskými státy řešit.
Článek 22
Podpora Komise při odstraňování nedostatků v kapacitách pro odezvu
1. Je-li pro odstranění strategických nedostatků v kapacitách pro odezvu podle čl. 12 odst. 3 a čl. 21 odst. 1 písm. j) rozhodnutí č. 1313/2013/EU potřebná finanční podpora ze strany Unie, zveřejní Komise výzvu k předkládání návrhů na podporu členských států.
2. Při odpovídání na výzvu k předkládání návrhů členské státy jednají v souladu čl. 21 odst. 1 písm. j) body iii) a iv) rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
3. Členské státy mimo jiné uvedou požadované procento spolufinancování ze strany Unie.
Článek 23
Způsobilé náklady pro účely podpory při odstraňování nedostatků v kapacitách pro odezvu
1. Způsobilé jsou všechny náklady na vybavení, služby nebo lidské zdroje nezbytné pro prvotní vytvoření kapacit pro odezvu.
2. Způsobilé nejsou průběžné náklady na údržbu nebo provozní náklady.
KAPITOLA 7
ŘEŠENÍ DOČASNÝCH NEDOSTATKŮ PŘI MIMOŘÁDNÝCH KATASTROFÁCH
Článek 24
Finanční ujednání
1. Komise v ročním pracovním programu obecně vymezí požadovaný druh a množství rezervních kapacit, přičemž vezme v úvahu možnost určitých mimořádných typů katastrof v členských státech, či jejich mimořádnou intenzitu, nebo jiné faktory, které činí katastrofu mimořádnou, jako je souběžnost s jinou katastrofou, jakož i možnost přechodných nedostatků v těchto scénářích.
2. Komise pravidelně zahajuje potřebné finanční postupy k pokrytí nákladů stanovených v čl. 21 odst. 2 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU, aby zajistila rychlý přístup k rezervním kapacitám vymezeným v ročním pracovním programu.
3. Rezervní kapacity spolufinancované Komisí doplňují stávající kapacity pro odezvu, které mají členské státy k dispozici v rámci své připravenosti na vnitrostátní úrovni; nenahrazují tedy stávající kapacity pro odezvu.
Článek 25
Podmínky pro poskytnutí finančního příspěvku Unie
1. Finanční příspěvek Unie se poskytne za podmínky, že členské státy, které se účastní finančních postupů podle čl. 24 odst. 2, akceptují podmínky vymezené v odstavcích 2 až 9. Komise může ve finančních postupech stanovit další podmínky.
2. Členské státy dají rezervní kapacity k dispozici jako součást dobrovolného souboru.
3. Rezervní kapacity splňují nezbytné požadavky na kvalitu a certifikaci vymezené ve finančních postupech podle čl. 24 odst. 2.
4. Rezervní kapacity jsou v dobrovolném souboru registrovány po celou dobu stanovenou v příslušných rámcových smlouvách, rámcových dohodách o partnerství nebo podobných ujednáních. Všechny podmínky a omezení uložené členským státem či členskými státy registrujícími kapacity musí být řádně odůvodněny operačními požadavky.
5. Rezervní kapacity nejsou způsobilé pro finanční pomoc podle článku 17.
6. Komise neprodleně informuje všechny členské státy prostřednictvím CECIS o rezervních kapacitách registrovaných v dobrovolném souboru.
7. Podle článku 11 rozhodnutí č. 1313/2013/EU jsou rezervní kapacity registrované v dobrovolném souboru k dispozici pro nasazení v rámci mechanismu Unie za stejných všeobecných podmínek jako ostatní kapacity registrované v dobrovolném souboru.
8. Rezervní kapacity registrované v dobrovolném souboru se na základě žádosti o pomoc prostřednictvím ERCC nasazují v souladu s operativními postupy pro reakci na katastrofy vymezenými v kapitole 11.
9. Rezervní kapacity registrované v dobrovolném souboru jsou k dispozici pro vnitrostátní využití v členských státech, které dostupnost kapacit spolufinancovaly. Před vnitrostátním využitím tyto členské státy konzultují středisko ERCC, aby se ubezpečily, že:
i)
nedošlo současně k žádné mimořádné katastrofě ani bezprostředně nehrozí taková katastrofa, která by si mohla vyžádat nasazení rezervní kapacity;
ii)
vnitrostátní využití nebude nepřiměřeně bránit rychlému přístupu dalších členských států v případě, že dojde k nové mimořádné katastrofě.
KAPITOLA 8
PROGRAM ODBORNÉ PŘÍPRAVY
Článek 26
Program odborné přípravy
1. Zavádí se program odborné přípravy, který zahrnuje předcházení katastrofám, připravenost a odezvu na ně. Program zahrnuje obecné a zvláštní kurzy a systém výměny odborníků. Program je zaměřen na cílové skupiny uvedené v článku 27.
2. Komise odpovídá za koordinaci a organizaci a za stanovení obsahu a rozvrhu programu odborné přípravy.
Článek 27
Účastníci
1. Cílovými skupinami programu odborné přípravy jsou:
a)
pracovníci členských států působící v oblasti civilní ochrany a zvládání katastrof, zejména vedoucí týmů, jejich zástupci a styčné osoby, odborníci členských států ve smyslu článku 41, včetně odborníků v oblasti předcházení a připravenosti, a klíčoví zaměstnanci národních kontaktních míst;
b)
zaměstnanci orgánů a agentur Unie;
c)
vybraní odborníci ze zemí evropské politiky sousedství, kandidátských zemí a potenciálních kandidátských zemí.
2. Kurzů odborné přípravy se mohou účastnit rovněž vybraní odborníci z:
a)
OSN a jejích agentur;
b)
mezinárodních organizací uvedených v příloze VII;
c)
třetích zemí, případně další relevantní činitelé.
3. Členské státy a Komise určí účastníky každé vzdělávací akce.
Článek 28
Kurzy odborné přípravy
1. Program se skládá ze souboru kurzů - úvodních, operativních a kurzů na řídicí úrovni.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy stanoví počet kurzů, jejich obsah, osnovy a harmonogram, včetně podmínek přihlášení.
3. Komise zajistí, aby instruktoři a přednášející měli aktuální informace o relevantním vývoji mechanismu Unie.
Článek 29
Výměna odborníků
Systém výměny odborníků mezi členskými státy nebo s Komisí odborníkům umožňuje:
a)
získávat a sdílet zkušenosti;
b)
seznámit se s různými technikami a používanými pracovními postupy;
c)
studovat koncepce ostatních zúčastněných složek a institucí pro řešení mimořádných událostí.
Článek 30
Další vzdělávací akce
V případě potřeby a v souladu s ročním pracovním programem se zajistí další možnosti vzdělávání, aby byly pokryty potřeby, které prokazatelně přispívají k hladkému a účinnému provádění opatření civilní ochrany a zvládání katastrof.
Článek 31
Systém hodnocení
Komise zajistí soulad mezi úrovní vzdělávání a jeho obsahem. Za tímto účelem Komise zavede vhodný systém hodnocení prováděných vzdělávacích akcí.
KAPITOLA 9
RÁMEC PRO CVIČENÍ
Článek 32
Program cvičení, strategický rámec a priority
1. Komise zavede a bude řídit program cvičení civilní ochrany.
2. Program cvičení civilní ochrany je určován strategickým rámcem, který stanoví cíle a úlohy cvičení v rámci mechanismu Unie.
3. Cílem programu cvičení je především:
a)
zlepšit kapacity členských států pro odezvu, zejména pokud jde o týmy a další zdroje poskytované při asistenčních zásazích v rámci mechanismu Unie;
b)
zlepšit a ověřit postupy a zavést společný přístup pro koordinaci asistenčních zásahů v rámci mechanismu Unie a snížit dobu odezvy v případě závažných katastrof;
c)
posílit spolupráci mezi složkami civilní ochrany členských států a Komisí;
d)
vyvodit ponaučení ze získaných zkušeností a šířit je;
e)
otestovat uplatňování získaných zkušeností.
4. Obecné priority programu cvičení jsou stanoveny v dlouhodobém komplexním plánu. Tento plán obsahuje prvky příslušných krizových scénářů a související kapacity.
5. Komise:
a)
vypracuje ve spolupráci s členskými státy strategický rámec a dlouhodobý komplexní plán při současném zohlednění programu vyhodnocení získaných zkušeností a dalších relevantních informací;
b)
stanoví cíle cvičení, jakož i jejich úlohu ve vztahu k ostatním složkám mechanismu Unie a
c)
v pracovním programu každoročně předloží návrh specifických priorit cvičení v souladu s dlouhodobým komplexním plánem.
KAPITOLA 10
PROGRAM VYHODNOCENÍ ZÍSKANÝCH ZKUŠENOSTÍ
Článek 33
Sledování, analýza a hodnocení
1. Komise a členské státy sdílejí údaje, informace a hodnocení, které jsou pro ně nezbytné pro sledování, analýzu a hodnocení všech relevantních opatření civilní ochrany v rámci mechanismu Unie.
2. Komise vytvoří a spravuje databázi, kterou mohou členské státy a Komise využívat při sběru a sdílení údajů, při šíření zjištěných zkušeností a vytváření přehledu o stavu jejich uplatňování.
3. Komise usnadní zjišťování zkušeností od příslušných zúčastněných stran, mimo jiné prostřednictvím pořádání zasedání.
Článek 34
Podpora uplatňování zjištěných zkušeností
1. Komise zajistí, aby se zkušeností zjištěné Komisí, členskými státy a příslušnými zúčastněnými stranami promítly do rozhodovacího procesu s cílem dále rozvíjet mechanismus Unie.
2. Zjištěné zkušenosti mají zejména přispět ke stanovení:
a)
priorit programu odborné přípravy, případně včetně obsahu a osnov kurzů odborné přípravy, a programu cvičení;
b)
priorit každoročních výzev k předkládání návrhů na projekty v oblasti předcházení a připravenosti a
c)
priorit plánování činností uvedených v článku 10 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
3. Komise pravidelně informuje o programu vyhodnocení získaných zkušeností, včetně seznamu zjištěných poznatků, plánovaných nápravných opatření, pravomocí a lhůt, jakož i o stavu uplatňování zkušeností.
4. Členské státy pravidelně informují o pokroku, kterého bylo dosaženo při uplatňování zjištěných poznatků, které spadají do jejich vnitrostátní pravomoci.
KAPITOLA 11
OPERATIVNÍ POSTUPY PRO ODEZVU NA KATASTROFY
Článek 35
Žádosti o podporu a odezva
1. V případě katastrofy uvnitř Unie nebo v případě bezprostřední hrozby takové katastrofy Komise po obdržení žádosti o pomoc prostřednictvím CECIS provede podle situace a neprodleně opatření podle čl. 15 odst. 3 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
2. V případě katastrofy mimo Unii nebo v případě bezprostřední hrozby takové katastrofy, která může vyžadovat pomoc v oblasti civilní ochrany, může Komise informovat třetí zemi o možnosti požádat o pomoc v rámci mechanismu Unie.
3. Členský stát nebo třetí země, které jsou zasažené katastrofou nebo bezprostředně ohrožené katastrofou, zašlou, pokud chtějí požádat o pomoc v rámci mechanismu Unie, prostřednictvím svých příslušných vnitrostátních orgánů písemnou žádost o pomoc v oblasti civilní ochrany středisku ERCC. Pokud chce o pomoc v rámci mechanismu Unie požádat OSN a její agentury nebo jakákoli mezinárodní organizace uvedená v příloze VII, zašlou písemnou žádost o pomoc v oblasti civilní ochrany středisku ERCC.
4. Žadatel o pomoc poskytne ERCC všechny příslušné informace o situaci a zejména o zvláštních potřebách, požadované pomoci a místě zásahu.
5. Žadatel o pomoc informuje ERCC o harmonogramu, místě vstupu a lokalitě, pro kterou se žádá o pomoc, a o místním operativním kontaktním místě pro řízení katastrofy.
6. ERCC dle možností vypracuje specifické plány nasazení pro každou žádost o pomoc. Tyto plány obsahují doporučení pro poskytování pomoci, včetně výzev k nasazení modulů, týmů pro technickou pomoc a podporu, dalších kapacit pro odezvu a odborníků registrovaných v EERC, a posouzení možných zásadních potřeb. Specifické plány nasazení se řídí strukturou a popisem uvedeným v příloze VI a vycházejí z obecných předem vytvořených plánů podle čl. 15 odst. 3 písm. c) a čl. 16 odst. 3 písm. b) rozhodnutí č. 1313/2013/EU, které pokrývají nejdůležitější druhy rizik katastrof a berou v úvahu rizikové scénáře uvedené v posouzení rizik členských států. Specifické plány nasazení se předávají všem členským státům.
7. Při výběru kapacit z EERC se zohlední tato kritéria, jejichž důležitost může být závislá na zvláštnostech žádosti o pomoc:
a)
dostupnost;
b)
vhodnost;
c)
lokalita/vzdálenost;
d)
odhadované trvání dopravy a náklady na dopravu;
e)
předchozí zkušenosti;
f)
dřívější využití zdroje;
g)
další relevantní kritéria jako jazykové schopnosti nebo kulturní blízkost.
8. Není-li s členskými státy dohodnuto jinak, ERCC nevyzve členské státy, aby nasadily specifické kapacity z EERC do oblastí, kde probíhá nebo hrozí ozbrojený konflikt nebo kde nastaly okolnosti, kdy je ohrožena bezpečnost týmů.
9. Členské státy, které byly vyzvány k nasazení kapacit z EERC, sdělí EERC své konečné rozhodnutí o jejich nasazení podle čl. 11 odst. 7 rozhodnutí č. 1313/2013/EU. ERCC stanoví lhůtu, ve které by měl členský stát odpovědět. Tato lhůta vychází z povahy katastrofy a v žádném případě není kratší než dvě hodiny.
10. Žadatel o pomoc informuje ERCC, které nabídky pomoci přijal.
11. Pokud je pomoc nezbytná pro řešení zásadní potřeby a není dostupná nebo není dostupná v dostatečné míře v EERC, Komise prostřednictvím CECIS neprodleně informuje všechna vnitrostátní kontaktní místa o dostupné finanční podpoře Unie na dopravu podle čl. 23 odst. 3 písm. b) nařízení č. 1313/2013/EU.
12. Pokud jde o žádosti o zásahové týmy a prostředky, ERCC informuje členské státy o výběru žadatele o pomoc. Členské státy poskytující pomoc pravidelně informují ERCC o vysílání zásahových týmů a prostředků, včetně všech kapacit, které jsou součástí EERC.
13. Komise může v souladu s článkem 17 rozhodnutí č. 1313/2013/EU vybrat, jmenovat a vyslat tým odborníků pro podporu na místě.
Článek 36
Mise odborníků
1. Vyslaní odborníci provádějí úkoly stanovené v čl. 8 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Pravidelně podávají zprávy orgánům žádajícího státu a ERCC.
2. ERCC průběžně informuje členské státy o pokroku mise odborníků.
3. Žadatel o pomoc pravidelně informuje ERCC o průběhu činností na místě.
4. V případě zásahů v třetích zemích vedoucí týmu pravidelně informuje ERCC o průběhu činností na místě.
5. ERCC shromažďuje všechny obdržené informace a předává je kontaktním místům a příslušným orgánům členských států.
Článek 37
Ukončení zásahu
1. Žádající členský stát nebo kterýkoli z členských států poskytujících pomoc informuje co nejdříve ERCC a vyslané odborníky a zásahové týmy, pokud se domnívá, že jeho pomoc již není zapotřebí nebo nemůže být déle poskytována. Řádné ukončení zásahu organizují vhodným způsobem žadatel o pomoc a členské státy. ERCC je o tom informováno.
2. Ve třetích zemích vedoucí týmu co nejdříve informuje ERCC v případě, že se po přiměřené konzultaci s žadatelem o pomoc domnívá, že pomoci již není zapotřebí, nebo že existují překážky bránící účinnému poskytování pomoci. ERCC předá tyto informace delegaci Unie v dané zemi, jakož i příslušným útvarům Komise, Evropské službě pro vnější činnost a členským státům. ERCC v koordinaci s žadatelem o pomoc zajistí řádné ukončení zásahu vyslaných odborníků a intervenčních týmů.
Článek 38
Podávání zpráv a získané zkušenosti
1. Příslušné orgány žadatele o pomoc a členských států, které poskytly pomoc, a také vyslaní odborníci mají možnost předložit své závěry ke všem aspektům zásahu ERCC. ERCC vypracuje souhrnnou zprávu o poskytnuté pomoci a všech relevantních získaných zkušenostech.
2. Dodatečně k ustanovením článků 33 a 34 sleduje ERCC spolu s členskými státy uplatňování získaných zkušeností za účelem zlepšení asistenčních zásahů v rámci mechanismu Unie.
Článek 39
Náklady
1. Není-li dohodnuto jinak, nese náklady na pomoc poskytnutou členskými státy žadatel o pomoc.
2. Každý členský stát poskytující pomoc může s přihlédnutím k povaze katastrofy a rozsahu škody nabídnout svou pomoc zcela nebo zčásti bezplatně. Daný členský stát se také může kdykoli zcela nebo zčásti vzdát náhrady svých nákladů.
3. Není-li dohodnuto jinak, žadatel o pomoc po dobu trvání zásahu zajistí asistenčním týmům ubytování a stravu a bezplatně jim doplňuje zásoby. Asistenční týmy jsou nicméně zpočátku logisticky nezávislé a soběstačné po určitou rozumnou dobu závisející na použitých prostředcích a o své situaci informují ERCC.
4. Náklady na vyslání odborníků a příslušnou logistickou podporu se hradí v souladu s čl. 22 písm. a) rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Tyto náklady jsou způsobilé pro financování z prostředků Unie.
Článek 40
Náhrada škody
1. Členský stát žádající pomoc nebude od ostatních členských států žádat náhradu škody v případě, že daná škoda vznikne následkem asistenčního zásahu v rámci mechanismu Unie a tohoto rozhodnutí, neprokáže-li se, že vznikla podvodem či závažným pochybením.
2. V případě škody, kterou utrpěly třetí strany v důsledku asistenčních zásahů, spolupracuje členský stát žádající pomoc s členským státem poskytujícím pomoc, aby usnadnily náhradu této škody v souladu s platnými právními předpisy a příslušnými rámci.
KAPITOLA 12
POSTUP PRO NASAZOVÁNÍ ODBORNÝCH TÝMŮ
Článek 41
Kategorie odborníků
Členské státy zařadí odborníky do těchto kategorií:
a)
techničtí odborníci;
b)
odborníci na hodnocení;
c)
odborníci na koordinaci;
d)
vedoucí týmů.
Článek 42
Úkoly a funkce
1. Techničtí odborníci jsou schopni poskytovat poradenství o specifických, vysoce technických tématech a souvisejících rizicích a jsou k dispozici misím.
2. Odborníci na hodnocení jsou schopni provést hodnocení situace a poskytnout poradenství o vhodné reakci a jsou k dispozici misím.
3. Odborníky na koordinaci mohou být zástupci vedoucích týmu, osoby odpovědné za logistiku a komunikaci a případně další pracovníci. V případě potřeby mohou být techničtí odborníci a odborníci na hodnocení začleněni do koordinačního týmu, aby pomáhali vedoucímu týmu po celou dobu trvání mise.
4. Vedoucí týmu odpovídá za vedení hodnoticího a koordinačního týmu během zásahu. Udržuje kontakty s orgány dotčené země, s ERCC včetně styčného úředníka ERCC, s ostatními mezinárodními organizacemi a v případě asistenčních zásahů v rámci mechanismu Unie mimo členské státy také s delegací Unie v dané zemi.
5. Odborníci vysílaní na přípravné mise mohou být Komisí po dohodě s jejich jmenujícím členským státem pověřeni každou funkcí uvedenou v článku 41 a musejí být schopni poskytovat poradenství ohledně přiměřených opatření na zlepšení připravenosti, včetně správních kapacit, potřeby včasného varování, odborné přípravy, cvičení a zvyšování povědomí, a poskytovat o nich zprávy.
6. Odborníci vysílaní na preventivní mise mohou být Komisí po dohodě s jejich jmenujícím členským státem pověřeni každou funkcí uvedenou v článku 41 a musejí být schopni poskytovat poradenství ohledně přiměřených preventivních opatření a schopnosti zvládání rizik a poskytovat o nich zprávy.
Článek 43
Databáze odborníků
1. Údaje o odbornících uloží Komise v databázi odborníků a zpřístupní je prostřednictvím systému CECIS.
2. Odborníci registrovaní v EERC jsou v databázi podle odstavce 1 konkrétně identifikováni.
Článek 44
Požadavky na odbornou přípravu
Odborníci v případě potřeby absolvují program odborné přípravy zavedený v souladu s článkem 26.
Článek 45
Jmenování
V případě žádosti o pomoc jsou za jmenování dostupných odborníků a sdílení jejich kontaktních údajů s ERCC odpovědné členské státy.
Článek 46
Mobilizace a dohoda o poskytování služeb
1. ERCC je schopné mobilizovat a vyslat určené odborníky během velmi krátké doby po jejich jmenování do konkrétní mise členskými státy.
2. Komise s každým odborníkem podepíše dohodu o poskytování služeb, která obsahuje tyto prvky:
a)
cíle mise;
b)
mandát;
c)
předpokládané trvání mise;
d)
informace o místní kontaktní osobě;
e)
podmínky pojistného krytí;
f)
denní příspěvky na náhradu výdajů;
g)
specifické platební podmínky;
h)
pokyny pro technické odborníky, odborníky na hodnocení, odborníky na koordinaci a vedoucí týmů.
KAPITOLA 13
PODPORA DOPRAVY
Článek 47
Formy podpory dopravy
Podpora dopravy může mít tuto formu:
a)
sdružování a sdílení dopravních kapacit;
b)
zjištění zdrojů dopravy na komerčním trhu nebo z jiných zdrojů a usnadnění přístupu členských států k těmto zdrojům; nebo
c)
poskytnutí unijní podpory členským státům prostřednictvím grantů nebo dopravních služeb od soukromých či jiných subjektů.
Článek 48
Postup při podpoře dopravy prostřednictvím mechanismu Unie
1. U každé žádosti o podporu dopravy se použijí postupy uvedené v článcích 49 a 50.
2. Žádosti podává příslušný orgán uvedený v článku 56 a zasílá je v písemné podobě Komisi. Žádosti musí obsahovat informace stanovené v části A přílohy VIII.
3. V případě sdružování dopravních kapacit může jeden členský stát převzít vedoucí úlohu a požádat o finanční podporu ze strany Unie na celou operaci.
4. Všechny žádosti o podporu dopravy podle tohoto rozhodnutí a související odpovědi a výměna informací mezi členskými státy a Komisí se předávají ERCC, které je zpracovává.
5. Žádosti se předávají prostřednictvím CECIS nebo elektronickou poštou. Žádosti o financování z prostředků Unie zaslané systémem CECIS, faxem nebo elektronickou poštou se přijímají za předpokladu, že jsou Komisi neprodleně poskytnuty originály podepsané příslušným orgánem.
6. Komise však může podle článku 179 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (5) zavést elektronický systém pro veškerou výměnu informací s příjemci, včetně uzavírání grantových dohod, oznamování rozhodnutí o udělení grantu a jejich případných změn.
Článek 49
Žádosti o podporu dopravy
1. Komise po obdržení žádosti o podporu tuto skutečnost ihned oznámí kontaktním místům určeným členskými státy podle čl. 9 odst. 7 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
2. V oznámení může Komise případně vyzvat členské státy, aby ji podrobně informovaly o všech dopravních zdrojích, které mohou dát žádajícímu členskému státu k dispozici, či o všech dalších alternativních řešeních, která mohou pro uspokojení potřeb vyjádřených dotčenou zemí navrhnout. Komise může pro poskytnutí těchto informací stanovit maximální lhůtu.
3. Poté, co Komise informovala kontaktní místa podle odstavce 1, se požadovaná podpora dopravy stává způsobilou pro spolufinancování ze strany Unie, aniž by byl dotčen článek 53.
Článek 50
Odpovědi na žádosti o podporu dopravy
1. Členské státy, které mohou poskytnout podporu dopravy, informují Komisi co nejdříve, nejpozději však do 24 hodin po obdržení oznámení podle článku 49, není-li v oznámení stanoveno jinak, o veškerých dopravních zdrojích, které mohou dát dobrovolně k dispozici v reakci na žádost o podporu při sdružování nebo zjišťování dopravních zdrojů. Tyto informace obsahují prvky uvedené v části B přílohy VIII a zahrnují informace o finančních podmínkách nebo dalších případných omezeních.
2. Komise co nejdříve shrne informace o dostupných dopravních zdrojích a předá je členskému státu, který podává žádost.
3. Kromě informací uvedených v odstavci 2 sdělí Komise členským státům veškeré ostatní informace o dopravních zdrojích, které má k dispozici z jiných zdrojů, včetně komerčního trhu, a usnadní členským státům přístup k těmto dodatečným zdrojům.
4. Členský stát, který podává žádost, informuje Komisi o dopravních řešeních, která zvolil, a udržuje spojení s členskými státy, jež tuto podporu poskytují, nebo s hospodářským subjektem určeným Komisí.
5. O volbě členského státu, který podává žádost, Komise informuje všechny členské státy. Tento členský stát Komisi pravidelně informuje o tom, jak pokračuje poskytování jemu určené pomoci v oblasti civilní ochrany.
Článek 51
Žádost o grant
1. V případě, že některý členský stát nalezl možné dopravní řešení, avšak pro dopravu pomoci v oblasti civilní ochrany je nutné financování z prostředků Unie, může tento členský stát požádat Unii o grant.
2. Členský stát ve své žádosti uvede požadované procento spolufinancování ze strany Unie, které nepřekročí 55 % způsobilých nákladů na opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU a nepřekročí 85 % způsobilých nákladů na opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 3 písm. a) a b) rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Komise o žádosti neprodleně informuje všechny členské státy.
3. Komise může podle článku 178 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 navazovat rámcová partnerství s relevantními příslušnými orgány členských států.
Článek 52
Žádost o dopravní službu
1. V případech, kdy členský stát žádající o podporu dopravy nenalezl žádné dopravní řešení, může Komisi požádat, aby za účelem dopravy pomoci v oblasti civilní ochrany do postižené země uzavřela smlouvu na dopravní službu se soukromým nebo jiným subjektem.
2. Jakmile Komise žádost uvedenou v odstavci 1 obdrží, neprodleně o ní informuje všechny členské státy a zároveň informuje členský stát, který o dopravní službu žádá, o všech dostupných dopravních řešeních a jejich nákladech.
3. Na základě výměny informací uvedené v odstavcích 1 a 2 členský stát svou žádost o dopravní službu písemně potvrdí spolu se závazkem uhradit Komisi vzniklé náklady v souladu s ustanoveními článku 54. Členský stát uvede, jaké procento nákladů uhradí. Tento procentní podíl nesmí být nižší než 45 % na opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU a 15 % na opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 3 písm. a) a b) rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
4. Členský stát neprodleně oznámí Komisi všechny změny v žádosti o dopravní službu.
Článek 53
Rozhodnutí o financování podpory dopravy z prostředků Unie
1. Za účelem zjištění, zda jsou splněna kritéria stanovená v čl. 23 odst. 1 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU a zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6), se vezmou v úvahu:
a)
informace obsažené v žádosti o finanční podporu z prostředků Unie předložené členským státem v souladu s čl. 48 odst. 2;
b)
potřeby vyjádřené postiženou zemí;
c)
veškerá posouzení potřeb provedená odborníky, kteří během katastrofy podávají zprávy Komisi;
d)
další relevantní a spolehlivé informace, jež má Komise v době rozhodnutí k dispozici od členských států a mezinárodních organizací;
e)
údaje o účinnosti a účelnosti dopravních řešení, která mají zajistit včasné poskytnutí pomoci v oblasti civilní ochrany;
f)
možnosti zajištění dopravy na místě;
g)
jiné akce prováděné Komisí.
2. Členské státy poskytnou všechny další informace nutné k vyhodnocení toho, jak jsou plněna kritéria stanovená v čl. 23 odst. 1 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Jakmile členské státy obdrží žádost Komise o tyto informace, informují Komisi co nejdříve.
3. Komise uvede výši předběžného financování, které má být vyplaceno a které může dosáhnout až 85 % požadovaného finančního příspěvku Unie za předpokladu, že jsou k dispozici rozpočtové prostředky. Předběžné financování není možné u grantů nižších než limit stanovený pro granty nízké hodnoty ve smyslu článku 185 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012, ledaže by členský stát požadující finanční podporu prokázal, že by bez předběžného financování bylo ohroženo provedení akce.
4. Rozhodnutí o finanční podpoře bude neprodleně sděleno členskému státu, který o finanční podporu žádá. Bude sděleno i všem ostatním členským státům.
5. Jednotlivé žádosti o granty na dopravu, u nichž je požadovaný finanční příspěvek Unie nižší než 2 500 EUR, nejsou způsobilé pro spolufinancování ze strany Unie s výjimkou případů, kdy se na ně vztahují rámcová partnerství uvedená v čl. 51 odst. 3.
Článek 54
Vyplacení finančních prostředků Unie na podporu dopravy
Na náklady, jež Komisi vzniknou postupem podle článku 52, Komise členským státům, které uvedenou finanční podporu Unie přijaly, vystaví do 90 dnů od ukončení dopravní operace, na niž byla finanční podpora Unie poskytnuta, inkasní příkaz na částku, která je uvedena v rozhodnutí vydaném Komisí na žádost o dopravní službu a představuje alespoň 15 % nákladů na dopravu pro opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 3 rozhodnutí č. 1313/2013/EU a 45 % pro opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
Článek 55
Náhrada škody
Členský stát žádající o podporu dopravy nebude Unii žádat o náhradu škody způsobené na jeho majetku nebo obslužném personálu v případě, že tato škoda vznikne následkem poskytnutí podpory dopravy, jež se řídí tímto rozhodnutím, neprokáže-li se, že vznikla podvodem či závažným pochybením.
Článek 56
Určení příslušných orgánů
Členské státy určí příslušné orgány oprávněné žádat a přijímat finanční podporu od Komise podle tohoto rozhodnutí a o tomto jmenování informují Komisi do 60 dnů od zveřejnění tohoto rozhodnutí. Jakékoliv změny v těchto informacích je třeba Komisi neprodleně oznámit.
Oznámení příslušných orgánů učiněná členskými státy podle článku 12 rozhodnutí 2007/606/ES, Euratom však zůstávají v platnosti, dokud dotčený členský stát neučiní další oznámení.
KAPITOLA 14
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 57
Zrušení
Zrušují se rozhodnutí 2004/277/ES, Euratom a 2007/606/ES, Euratom. Odkazy na zrušená rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IX.
Článek 58
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 16. října 2014.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
оd 16. listopada 2014.
o utvrđivanju pravila za provedbu Odluke br. 1313/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća o Mehanizmu Unije za civilnu zaštitu i o stavljanju izvan snage odluka Komisije 2004/277/EZ, Euratom i 2007/606/EZ, Euratom
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 7489)
(Tekst značajan za EGP)
(2014/762/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Odluku br. 1313/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o Mehanizmu Unije za civilnu zaštitu (1), a posebno njezin članak 32. stavak 1.,
budući da:
(1)
Opći je cilj Mehanizma Unije za civilnu zaštitu („Mehanizam Unije”) jačanje suradnje između Unije i država članica i olakšavanje koordinacije u području civilne zaštite kako bi se poboljšala učinkovitost sustavâ za prevenciju prirodnih katastrofa i katastrofa izazvanih ljudskim djelovanjem te za pripremu i odgovor na te katastrofe.
(2)
Budući da se katastrofe mogu dogoditi bilo kada, Koordinacijski centar za odgovor na hitne situacije (ERCC), osnovan na temelju članka 7. Odluke br. 1313/2013/EU trebao bi u svakom trenutku osigurati usku suradnju s kontaktnim točkama država članica.
(3)
Bitan element Mehanizma Unije je Zajednički komunikacijski i informacijski sustav za hitne situacije (CECIS), s obzirom da bi se njime trebali jamčiti vjerodostojnost, potpunost i povjerljivost informacija koje se razmjenjuju među državama članicama u rutinskim uvjetima te hitnim situacijama. Imajući na umu posebnosti odgovora na slučajeve onečišćenja mora, trebalo bi stvoriti zasebnu inačicu CECIS-a kojom bi se omogućio pristup tajništvima regionalnih konferencija o moru i trećim zemljama koje dijele regionalno podmorje s Unijom.
(4)
Radi osiguravanja operativne učinkovitosti trebalo bi odrediti minimalne zahtjeve za module, druge kapacitete za odgovor i stručnjake utvrđene u skladu s člankom 9. stavkom 1. Odluke br. 1313/2013/EU te za njihove operativne zahtjeve, funkcioniranje i interoperabilnost, kako je predviđeno člankom 9. stavkom 2. Odluke br. 1313/2013/EU. Moduli bi se posebice trebali odlikovati značajkama interoperabilnosti i samodostatnog funkcioniranja tijekom određenog vremena, a mora postojati i mogućnost njihova brzog raspoređivanja. Kako bi se poboljšala interoperabilnost modula, potrebno je provesti određene mjere na razini Unije i država članica.
(5)
Trebalo bi utvrditi ciljeve Europskog kapaciteta za odgovor na hitne situacije (EERC) te ih redovito preispitivati kako bi u okviru Mehanizma Unije dovoljan broj svih potrebnih tipova modula, drugih kapaciteta za odgovor i stručnjaka bio raspoloživ za raspoređivanje. Trebalo bi utvrditi zahtjeve u pogledu kvalitete i interoperabilnosti te ih redovito preispitivati kako bi se osigurala jedinstvena minimalna razina kvalitete i interoperabilnosti svih kapaciteta koji sudjeluju u EERC-u.
(6)
Trebalo bi utvrditi postupak certificiranja i registracije, uključujući elemente samoprocjene, kako bi se potvrdilo da se kapacitetima dobrovoljnog fonda ispunjuju potrebni zahtjevi i da ograničeno sufinanciranje „troškova prilagodbe” sredstvima Unije povoljno utječe na kapacitete. Tim bi se postupkom certificiranja i registracije osim toga trebala osigurati primjerena geografska uravnoteženost kapaciteta u skladu s lokacijom rizika te razmatrati sudjelovanje svih zainteresiranih država članica.
(7)
Utvrđivanjem mogućih nedostataka kapaciteta za odgovor EERC-a Komisiji i državama članicama trebalo bi se omogućiti da zajedno ustanove područja unutar ili izvan dobrovoljnog fonda u kojima nisu raspoloživi odgovarajući kapaciteti. Države članice koje te nedostatke razmatraju pojedinačno ili preko konzorcija trebale bi profitirati od ograničenog sufinanciranja sredstvima Unije, pod uvjetom da je ono isplativo i potvrđeno u okviru procjena rizika.
(8)
Kako bi se razvilo funkcioniranje EERC-a, ograničenim iznosima sufinanciranja sredstvima Unije preko okvirnih ugovora, okvirnih sporazuma o partnerstvu i sličnih dogovora trebao bi se poduprijeti pristup država članica dodatnim kapacitetima kako bi uklonile privremene nedostatke u izvanrednim katastrofama, tj. katastrofama čiji obilježja i opseg nadmašuju ono što se razumno može očekivati i za što se razumno može pripremiti. Te kapacitete trebalo bi uključiti u dobrovoljni fond za raspoređivanje u okviru Mehanizma Unije.
(9)
Program osposobljavanja u okviru Mehanizma Unije i dalje predstavlja bitan element pripravnosti osoblja koje djeluje u području civilne zaštite i upravljanja katastrofama, a raspoređuje se u okviru Mehanizma Unije. U skladu s opsegom utvrđenim u članku 13. stavku 1. Odluke br. 1313/2013/EU tim bi se programom trebale obuhvatiti faze prevencije, pripravnosti i odgovora.
(10)
Program vježbi u okviru Mehanizma unije i dalje bi trebao imati presudnu ulogu u praktičnoj pripravnosti na raspoređivanje, što obuhvaća Mehanizam Unije i dijeljenje iskustava stečenih u okviru aktivnosti civilne zaštite provedenih u sklopu Mehanizma Unije. Programom vježbi trebalo bi upravljati na temelju strateškog okvira u kojem se utvrđuju ciljevi i uloge vježbi u okviru Mehanizma Unije te na temelju posebnih prioriteta uvrštenih u godišnje programe rada.
(11)
Trebalo bi uspostaviti sustavan, usmjeren i usklađen pristup prikupljanju, analizi, širenju i provedbi stečenih iskustava kojim bi se pokrio cjelokupni ciklus upravljanja katastrofama.
(12)
U okviru Mehanizma Unije važni su jasni operativni postupci za odgovor na katastrofu u okviru Mehanizma kako bi se osigurala učinkovita pomoć u slučaju katastrofa, uključujući operativne postupke za relevantne međunarodne organizacije utvrđene u skladu s člankom 16. stavkom 1. Odluke br. 1313/2013/EU.
(13)
Kako bi se Mehanizam Unije provodio na najučinkovitiji i najdjelotvorniji način, svi zahtjevi za pomoć i ponude pomoći trebali bi biti što je moguće detaljniji i obuhvaćati sve potrebne informacije.
(14)
Kako bi se osigurala učinkovita koordinacija pomoći, ERCC bi svoju procjenu hitnih potreba i svoje preporuke u pogledu raspoređivanja kapaciteta iz dobrovoljnog fonda trebao podijeliti sa svim državama članicama i za svaki zahtjev za pomoć izraditi odgovarajuće planove raspoređivanja. Odabir kapaciteta iz dobrovoljnog fonda trebao bi se temeljiti na specifičnim i objektivnim kriterijima, čiji bi se prioritet trebao procijeniti na temelju trenutačnih operativnih potreba.
(15)
Kako bi prema potrebi skratile vrijeme za odgovor u okviru Mehanizma Unije, države članice bi trebale poduzeti potrebne pripremne aktivnosti za raspoređivanje svojih kapaciteta evidentiranih u dobrovoljnoj pričuvi.
(16)
Dostupnost stručnjaka za tehniku, procjenu i koordinaciju, uključujući voditelje timova, predstavlja važan element Mehanizma Unije. Trebalo bi odrediti zadaće i funkcije stručnjaka te postupak njihova raspoređivanja.
(17)
U članku 23. Odluke br 1313/2013/EU utvrđuju se posebne odredbe o pružanju potpore u obliku prijevoza u slučaju katastrofe kako bi se osigurao brz i učinkoviti odgovor u slučaju katastrofe s pomoću Mehanizma Unije. Potrebno je odrediti pravila i postupke u pogledu zahtjeva država članica za financijsku potporu Unije za prijevoz pomoći u pogođenu zemlju i obrađivanje tih zahtjeva u Komisiji.
(18)
Radi transparentnosti, usklađenosti i učinkovitosti potrebno je odrediti podatke koji se navode u zahtjevima za potporu u obliku prijevoza i za povezane odgovore država članica i Komisije.
(19)
Ako se može pružiti financijska pomoć Unije u skladu s Odlukom br. 1313/2013/EU, države članice trebale bi moći birati između zahtjeva za bespovratna sredstava ili za prijevoznu uslugu.
(20)
Trebalo bi staviti izvan snage Odluke Komisije 2004/277/EZ, Euratom (2) i 2007/606/EZ, Euratom (3).
(21)
Mjere predviđene ovom odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora za civilnu zaštitu,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
POGLAVLJE 1.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
Ovom se Odlukom utvrđuju detaljna pravila o provedbi Odluke br. 1313/2013/EU, u pogledu:
(a)
interakcije Koordinacijskog centra za odgovor na hitne situacije (ERCC) s kontaktnim točkama država članica;
(b)
komponenti Zajedničkog informacijskog i komunikacijskog sustava za hitne situacije (CECIS) te organizacije dijeljenja informacija preko CECIS-a;
(c)
utvrđivanja modula, drugih kapaciteta za odgovor i stručnjaka te operativnih zahtjeva u pogledu funkcioniranja i interoperabilnosti modula, uključujući njihove zadaće, kapacitete, glavne komponente, samodostatnost i raspoređivanje;
(d)
ciljeva kapaciteta, zahtjeva u pogledu kvalitete i interoperabilnosti te postupka certifikacije i registracije nužnog za funkcioniranje EERC-a, uključujući financijske aranžmane;
(e)
utvrđivanja i uklanjanja nedostataka EERC-a;
(f)
organizacije programa osposobljavanja, okvira vježbi i programa stečenih iskustava;
(g)
operativnih postupaka za odgovor na katastrofe unutar i izvan Unije, uključujući utvrđivanje relevantnih međunarodnih organizacija;
(h)
postupaka za raspoređivanje timova stručnjaka;
(i)
organizacije potpore u prijevozu pomoći.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Odluke primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„tražitelj pomoći” znači država članica ili treća zemlja koja je pogođena katastrofom ili je u neposrednoj opasnosti od katastrofe ili očekuje da će biti u neposrednoj opasnosti od katastrofe te Ujedinjeni narodi i njegove agencije i druge relevantne međunarodne organizacije izričito navedene u Prilogu VII.;
2.
„pomoć u okviru civilne zaštite” znači timovi, stručnjaci ili moduli namijenjeni civilnoj zaštiti, uključujući materijale za pomoć i zalihe potrebne za ublažavanje neposrednih posljedica katastrofa;
3.
„kapaciteti za ublažavanje” znači kapaciteti za odgovor na katastrofu, čija se raspoloživost i brzi pristup tim kapacitetima sufinanciraju na temelju članka 21. stavka 2. točke (d) Odluke br. 1313/2013/EU;
4.
„interventni tim” znači ljudski i materijalni resursi, uključujući module, koje uspostavlja jedna ili više država članica za intervencije u području civilne zaštite;
5.
„tim za tehničku pomoć i potporu” znači ljudski i materijalni resursi koje uspostavlja jedna ili više država članica radi ispunjenja zadaća potpore iz Priloga II.
POGLAVLJE 2.
KOORDINACIJSKI CENTAR ZA ODGOVOR NA HITNE SITUACIJE (ERCC)
Članak 3.
Interakcija ERCC-a s kontaktnim točkama država članica
1. Svaka država članica određuje nacionalnu kontaktnu točku za ERCC koja je raspoloživa 24 sata dnevno, sedam dana u tjednu. Određivanje se vrši s pomoću predloška „Country card” utvrđenog u Prilogu I.
2. ERCC održava tijesnu suradnju s kontaktnim točkama država članica radi izvršavanja redovitih dužnosti i operacija odgovora predviđenih ovom Odlukom i Odlukom br. 1313/2013/EU.
POGLAVLJE 3.
ZAJEDNIČKI KOMUNIKACIJSKO-INFORMACIJSKI SUSTAV U IZVANREDNIM SITUACIJAMA (CECIS)
Članak 4.
Razine CECIS-a
CECIS obuhvaća sljedeće tri komponente:
(a)
razinu mreže, kojom se povezuju nadležna tijela i kontaktne točke u državama članicama s ERCC-om;
(b)
razinu primjene koja se sastoji od baza podataka i drugih informacijskih sustava potrebnih za funkcioniranje Mehanizma Unije, posebno onih potrebnih za:
i.
priopćavanje obavijesti;
ii.
osiguravanje komunikacije i razmjene informacija između ERCC-a, nadležnih tijela i kontaktnih točaka;
iii.
širenje iskustava stečenih u intervencijama;
(c)
sigurnosnu razinu koja se sastoji od niza sustava, pravila i postupaka za osiguravanje vjerodostojnosti, potpunosti i povjerljivosti podataka koji se pohranjuju i razmjenjuju preko CECIS-a.
Članak 5.
Sigurnost podataka
1. CECIS omogućuje sigurno rukovanje dokumentima, bazama podataka i informacijskim sustavima preko mreže Sigurne transeuropske usluge za telematiku među upravama (sTESTA) ili slične mreže.
2. Dokumenti i informacije klasificirani kao „EU CONFIDENTIAL” ili više šalju se u skladu s posebnim dogovorima između izvora od kojeg podaci potječu i jednog ili više primatelja kako je utvrđeno u Odluci Komisije 2001/844/EZ, EZUČ, Euratom (4).
Članak 6.
Podaci i njihovo ažuriranje
1. Države članice Komisiji dostavljaju potrebne podatke s pomoću predloška „Country card” utvrđenoga u Prilogu I.
2. Države članice dostavljaju podatke o kontaktnim točkama i, prema potrebi, o drugim službama koje se bave prirodnim, tehnološkim, radiološkim ili ekološkim nesrećama, uključujući nenamjerno onečišćenje mora.
3. Države članice odmah obavješćuju Komisiju o svim promjenama podataka iz stavaka 1. i 2.
4. Baza podataka CECIS obuhvaća označeni dio koji sadržava informacije o registraciji i raspoloživosti kapaciteta za odgovor u EERC-u. Komisija osigurava stalan pristup nacionalnim kontaktnim točkama za civilnu zaštitu.
5. Države članice osiguravaju stalnu ažuriranost označenog dijela u bazi podataka CECIS u svakom trenutku, i to u pogledu statusa raspoloživosti i svih potrebnih činjeničnih podataka o bitnim obilježjima svih kapaciteta za odgovor registriranih u EERC-u.
6. Države članice prema potrebi mogu drugim relevantnim nacionalnim tijelima odobriti pristup CECIS-u samo za čitanje podataka.
Članak 7.
Korisnička skupina CECIS
Korisnička skupina sastavljena od predstavnika koje imenuju države članice pomaže Komisiji u vrednovanju, ispitivanju i daljnjem razvoju CECIS-a.
Članak 8.
Implementacija i daljnji razvoj
1. Komisija upravlja CECIS-em i nastavlja ga razvijati, vodeći računa o potrebama i zahtjevima država članica.
2. Države članice na svom državnom području implementiraju prikladno okruženje informacijske tehnologije za CECIS u skladu s preuzetim obvezama, koristeći predložak „Country card” utvrđen u Prilogu I.
Članak 9.
CECIS za onečišćenje mora
1. Komisija osigurava raspoloživost posebne aplikacije CECIS dostupne državama članicama i Europskoj agenciji za pomorsku sigurnost preko interneta u slučaju onečišćenja mora kako bi se razmotrile posebnosti odgovora na hitne situacije u moru.
2. Aplikacija je preko interneta otvorena i trećim zemljama koje dijele regionalno podmorje s Unijom. Pristup se može ad hoc odobriti i tajništvima odgovarajućih regionalnih konferencija o moru.
POGLAVLJE 4.
MODULI, TIMOVI ZA TEHNIČKU POMOĆ I POTPORU, DRUGI KAPACITETI ZA ODGOVOR I STRUČNJACI
Članak 10.
Registracija modula, timova za tehničku pomoć i potporu, drugih kapaciteta za odgovor i stručnjaka
1. Države članice registriraju svoje module, timove za tehničku pomoć i potporu, druge kapacitete za odgovor i stručnjake utvrđene u skladu s člankom 9. stavkom 6. Odluke br. 1313/2013/EU u bazi podataka CECIS.
2. Moduli, timovi za tehničku pomoć i potporu, drugi kapaciteti za odgovor i stručnjaci koji su se prethodno obvezali EERC-u registriraju se u označenom dijelu baze podataka CECIS.
3. Podaci iz stavaka 1. i 2. ažuriraju se prema potrebi.
Članak 11.
Sastav modula, timova za tehničku pomoć i potporu, drugih kapaciteta za odgovor i stručnjaka
1. Moduli te timovi za tehničku pomoć i potporu mogu biti sastavljeni od resursa koje osiguravaju jedna ili više država članica.
2. Ako je modul ili tim za tehničku pomoć i potporu sastavljen od više komponenti, raspoređivanje tog modula ili tima za tehničku pomoć i potporu u intervenciji može biti ograničeno komponentama potrebnima za tu intervenciju.
Članak 12.
Samodostatnost modula
1. Sljedeći elementi samodostatnosti primjenjuju se na svaki modul kako je opisano u Prilogu II.:
(a)
prikladno sklonište za vremenske prilike koje prevladavaju;
(b)
proizvodnja struje i rasvjeta kojima se pokriva potrošnja baze za operacije i opreme potrebne za izvršenje misije;
(c)
prostori za sanitarije i higijenu namijenjeni osoblju modula;
(d)
raspoloživost hrane i vode za osoblje modula;
(e)
zdravstveno ili pomoćno zdravstveno osoblje, objekti i zalihe za osoblje modula;
(f)
skladište opreme i održavanje opreme modula;
(g)
oprema za komunikaciju s relevantnim partnerima, posebno onima zaduženima za koordinaciju na terenu;
(h)
lokalni prijevoz;
(i)
logistika, oprema i osoblje koji omogućuju uspostavljanje baze za operacije i početak misije odmah po dolasku na teren.
2. Država članica koja nudi pomoć svakim od sljedećih elemenata jamči usklađenost sa zahtjevima u pogledu samodostatnosti:
(a)
uključivanje u modul potrebnog osoblja, opreme i potrepština;
(b)
provedba potrebnih aktivnosti na lokaciji operacija;
(c)
provedba potrebnih pripremnih aktivnosti radi kombiniranja interventnih timova koji nisu samodostatni s timom za tehničku pomoć i potporu kako bi se prije registracije dotičnog modula u skladu s člankom 10. stavkom 1. ispunili zahtjevi iz članka 13.
3. Razdoblje u kojem samodostatnost mora biti zajamčena na početku misije ne smije biti kraće od jedne od navedenih mogućnosti:
(a)
96 sati;
(b)
razdoblja utvrđenih u Prilogu II.
Članak 13.
Zahtjevi u pogledu modula i timova za tehničku pomoć i potporu
1. Moduli ispunjuju opće zahtjeve utvrđene u Prilogu II.
2. Timovi za tehničku pomoći i potporu ispunjuju opće zahtjeve utvrđene u Prilogu II.
3. Opći zahtjevi utvrđeni u Prilog II. povremeno se preispituju.
4. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale sljedeće uvjete:
(a)
sposobnost suradnje modula s drugim modulima;
(b)
sposobnost suradnje timova za tehničku pomoć i potporu s drugim timovima za tehničku pomoć i potporu i s bitnim dionicima na terenu;
(c)
sposobnost zajedničkog djelovanja komponenti pojedinog modula kao jedan modul;
(d)
sposobnost zajedničkog djelovanja komponenti tima za tehničku pomoć i potporu kao jedan tim za tehničku pomoć i potporu;
(e)
sposobnost suradnje modula i timova za tehničku pomoć i potporu prilikom raspoređivanja izvan Unije s međunarodnim kapacitetima za odgovor na katastrofe koji pružaju potporu pogođenoj zemlji;
(f)
voditelji timova, zamjenici voditelja timova i časnici za vezu modula i timova za tehničku pomoć i potporu pohađaju odgovarajuće tečajeve osposobljavanja i vježbe koje organizira Komisija, kako je utvrđeno u člancima 26.-32.
POGLAVLJE 5.
RAZVOJ EUROPSKOG KAPACITETA ZA ODGOVOR NA HITNE SITUACIJE (EERC) U OBLIKU DOBROVOLJNOG FONDA
Članak 14.
Ciljevi u pogledu kapaciteta
1. Ciljevi u pogledu kapaciteta EERC-a opisani su u Prilogu III.
2. Komisija u suradnji s državama članicama barem svake druge godine procjenjuje primjerenost ciljeva u pogledu kapaciteta i po potrebi ih revidira na temelju rizika utvrđenih u okviru nacionalnih procjena rizika ili drugih odgovarajućih nacionalnih ili međunarodnih izvora informacija.
3. Države članice Komisiji dostavljaju bitne informacije o rizicima potrebne za procjenu ciljeva u pogledu kapaciteta.
Članak 15.
Zahtjevi u pogledu kvalitete i interoperabilnosti
1. Zahtjevi u pogledu kvalitete i interoperabilnosti izričito navedeni u Prilogu IV. primjenjuju se na module, timove za tehničku pomoć i potporu, druge kapacitete za odgovor i stručnjake u EERC-u.
2. Komisija u suradnji s državama članica barem svake druge godine procjenjuje prikladnost zahtjeva u pogledu kvalitete i interoperabilnosti i prema potrebi ih revidira. Zahtjevi u pogledu kvalitete temelje se na priznatim međunarodnim standardima, ako takvi standardi već postoje.
Članak 16.
Postupak certifikacije i registracije
1. Postupak certifikacije i registracije opisan u stavcima od 2. do 8. primjenjuje se na module, timove za tehničku pomoć i potporu, druge kapacitete za odgovor i stručnjake u EERC-u.
2. Certifikacija i registracija podliježu ispunjenju zahtjeva u pogledu kvalitete određenih u Prilogu IV., osim kapaciteta za ublažavanje na koje se primjenjuje članak 25. stavak 3.
3. Države članice koje nude određeni modul, tim za tehničku pomoć i potporu, drugi kapacitet za odgovor ili stručnjaka za uključivanje u EERC dostavljaju podatkovne elemente utvrđene u Prilogu V.
4. Komisija procjenjuje može li se modul, tim za tehničku pomoć i potporu, drugi kapacitet za odgovor ili predmetni stručnjak uzeti u obzir za uključivanje u EERC i svoje zaključke bez odgode priopćuje odgovarajućoj državi članici. Komisija u okviru te procjene posebno razmatra ispunjenje zahtjeva u pogledu kvalitete, ciljeva u pogledu kapaciteta, potpunost dostavljenih podataka, zemljopisnu blizinu i sudjelovanje svih država članica te druge bitne faktore koje unaprijed određuje i koji se primjenjuju na sve usporedive module, timove za tehničku pomoć i potporu, druge kapacitete za odgovor ili stručnjake.
5. Ako smatra da se moduli, timovi za tehničku pomoć i potporu, drugi kapacitet za odgovor ili stručnjak mogu uključiti u EERC, Komisija na temelju dostavljenih podataka i svih dodatnih informacija koje je zatražila od odgovarajućih tijela države članice započinje postupak njihove certifikacije. U slučajevima kada na temelju raspoloživih informacija smatra da su ispunjeni zahtjevi u pogledu kvalitete i interoperabilnosti, Komisija može registrirati modul, tim za tehničku pomoć i potporu, drugi kapacitet za odgovor ili stručnjaka u dobrovoljnom fondu.
6. Komisija pismenim putem priopćuje odgovarajućem tijelu države članice svoju procjenu potrebnih osposobljavanja, vježbi i/ili radionica i drugih bitnih uvjeta za certifikaciju i registraciju.
7. Ako su ispunjeni svi uvjeti, Komisija objavljuje da su modul, tim za tehničku pomoć i potporu, drugi kapacitet za odgovor ili stručnjak certificirani za EERC i to priopćuje državi članici.
8. Ako se resurs podnosi na ponovnu registraciju u EERC-u, certificiranje modula, tima za tehničku pomoć i potporu, drugog kapaciteta za odgovor ili stručnjaka trebalo bi ponovno procijeniti najkasnije nakon tri godine.
9. Komisija u suradnji s državama članicama barem svake druge godine procjenjuje prikladnost postupka certifikacije i registracije i po potrebi ga revidira.
Članak 17.
Financijski aranžmani za troškove prilagodbe
1. Države članice mogu podnijeti zahtjev za bespovratna sredstva za financiranje troškova prilagodbe pojedinačno po modulu, timu za tehničku pomoć i potporu ili drugom kapacitetu za odgovor, a da Komisija ne objavljuje poziv na podnošenje prijedloga. Troškovi prilagodbe obuhvaćaju troškovne elemente izričito navedene u članku 21. stavku 2. točki (c) Odluke br. 1313/2013/EU.
2. Kako bi obrazložile taj zahtjev, države članice Komisiji podnose provedbene planove za troškove prilagodbe, koji obuhvaćaju procijenjene troškove i vremenski raspored.
3. Komisija procjenjuje i, ako su ispunjeni odgovarajući zahtjevi, odobrava provedbene planove iz stavka 2., uz izričito navođenje troškova koji su prihvatljivi kao troškovi prilagodbe.
4. Nakon ocjenjivanja zahtjeva Komisija donosi odluku o dodjeli sredstava.
5. Države članice Komisiju izvješćuju o pojedinostima troškova nastalih u okviru troškova prilagodbe.
POGLAVLJE 6.
UKLANJANJE NEDOSTATAKA KAPACITETA ZA ODGOVOR
Članak 18.
Praćenje napretka u ostvarenju ciljeva u pogledu kapaciteta
Komisija u suradnji s državama članicama neprekidno prati napredak u ostvarenju ciljeva u pogledu kapaciteta, vodeći računa o kapacitetima utvrđenima na temelju članka 20., i redovito obavješćuje države članice o svojoj ocjeni postignutog napretka. Komisija onoliko detaljno koliko je potrebno obavješćuje države članice o svim preostalim nedostacima kapaciteta za odgovor.
Članak 19.
Postupak utvrđivanja nedostataka kapaciteta za odgovor
1. U okviru praćenja napretka u ostvarenju ciljeva u pogledu kapaciteta, Komisija u suradnji s državama članica ocjenjuje razliku između kapaciteta država članica koji su registrirani u EERC-u i ciljeva u pogledu kapaciteta određenih u Prilogu III.
2. U skladu s člankom 16. Komisija i države članice smatraju da su se samo oni kapaciteti obvezali EERC-u koji su registrirani kao kapaciteti koje su države članice stavile na raspolaganje EERC-u.
Članak 20.
Postupak utvrđivanja kapaciteta za odgovor izvan EERC-a
1. Ako Komisija zajedno s državama članicama utvrdi potencijalno znatne nedostatke kapaciteta za odgovor u skladu s člankom 19. ove Odluke, ona u suradnji s državama članicama ispituje jesu li potrebni kapaciteti raspoloživi izvan EERC-a, u skladu s člankom 12. stavkom 2. Odluke br. 1313/2013/EU.
2. Komisija smatra samo sljedeće kapacitete raspoloživima izvan EERC-a:
(a)
kapacitete registrirane u CECIS-u;
(b)
kapacitete za ublažavanje; ili
(c)
kapacitete koji nisu obuhvaćeni točkama (a) i (b), ali mogu biti brzo stavljeni na raspolaganje državama članicama u zatraženim količinama, na zatraženoj lokaciji, u zatraženom vremenskom roku i unutar zatraženog razdoblja.
3. Radi procjene kapaciteta iz stavka 2. točke (c) Komisija podnosi zahtjev nacionalnim kontaktnim točkama u kojem određuje pojedinosti procjene potencijalno znatnih nedostataka kapaciteta za odgovor i poziva države članice da dostave informacije o svim kapacitetima raspoloživima izvan EERC-a kako je navedeno u stavku 2. točki (c).
4. Komisija u zahtjevu navodi rok za odgovor do 60 kalendarskih dana, pri čemu točan rok ovisi o očekivanoj složenosti procjene kapaciteta iz stavka 2. koju izvršavaju države članice.
5. Države članice u utvrđenom roku pismenim putem obavješćuju Komisiju o pojedinostima svih kapaciteta iz stavka 2.
6. Ako država članica ne odgovori pismenim putem unutar izričito navedenog roka, Komisija za potrebe te procjene pretpostavlja da u toj državi nema raspoloživih kapaciteta iz stavka 2.
7. Na temelju informacija zaprimljenih od država članica i uzimajući u obzir samo kapacitete iz stavka 2. Komisija procjenjuje uklanjaju li se tim kapacitetima nedostaci utvrđeni u skladu s člankom 19. ove Odluke. Komisija smatra da su nedostaci kapaciteta uklonjeni samo ako je broj kapaciteta unutar EERC-a i kapaciteta iz stavka 2. zajedno jednak ciljevima u pogledu kapaciteta određenima u Prilogu III. ili te ciljeve premašuje.
Članak 21.
Postupak uklanjanja nedostataka kapaciteta za odgovor
1. Ako je Komisija zajedno s državama članicama ustanovila potencijalno znatne nedostatke kapaciteta u skladu s člankom 19., koji se ne mogu ukloniti u skladu s člankom 20., ona o tome obavješćuje države članice pismenim putem, detaljno opisujući što smatra strateškim nedostacima kapaciteta za odgovor.
2. U skladu s člankom 12. stavkom 3. Odluke br. 1313/2013/EU Komisija pismenim putem poziva države članice na uklanjanje strateških nedostataka kapaciteta za odgovor.
3. Države članice priopćuju Komisiji namjeravaju li pojedinačno ili u suradnji s drugim državama članicama te kada i na koji način ukloniti strateške nedostatke kapaciteta za odgovor.
Članak 22.
Potpora Komisije uklanjanju strateških nedostataka kapaciteta za odgovor
1. Ako je za uklanjanje strateških nedostataka kapaciteta za odgovor potrebno financiranje sredstvima Unije u skladu s člankom 12. stavkom 3. i člankom 21. stavkom 1. točkom (j) Odluke br. 1313/2013/EU, Komisija objavljuje poziv na podnošenje prijedloga.
2. Prilikom odgovora na poziv za podnošenje prijedloga, države članice djeluju u skladu s člankom 21. stavkom 1. točkom (j) podtočkama iii. i iv. Odluke br. 1313/2013/EU.
3. Države članice među ostalim navode postotak zatraženog sufinanciranja sredstvima Unije.
Članak 23.
Prihvatljivi troškovi potpore uklanjanju nedostataka kapaciteta za odgovor
1. Prihvatljivi su svi troškovi opreme, usluga ili ljudskih resursa potrebni za početno uspostavljanje kapaciteta za odgovor.
2. Tekući troškovi održavanja ili drugi tekući troškovi nisu prihvatljivi.
POGLAVLJE 7.
UKLANJANJE PRIVREMENIH NEDOSTATAKA U IZVANREDNIM KATASTROFAMA
Članak 24.
Financijski aranžmani
1. Komisija u godišnjem programu rada određuje tražene vrste i broj kapaciteta za ublažavanje u općenitom smislu, uzimajući u obzir mogućnost određenih izvanrednih vrsta katastrofa u državama članicama te izvanredan intenzitet ili druge čimbenike koji katastrofu čine izvanrednom kao što je podudaranje s drugom katastrofom ili potencijal za privremene nedostatke u takvim scenarijima.
2. Komisija redovito pokreće potrebne financijske postupke radi pokrivanja troškova definiranih u članku 21. stavku 2. točki (d) Odluke br. 1313/2013/EU kako bi osigurala brz pristup kapacitetima za ublažavanje utvrđenima u godišnjem programu rada.
3. Kapacitetima za ublažavanje koje sufinancira Komisija nadopunjuju se, a ne zamjenjuju postojeći kapaciteti za odgovor kojima raspolažu države članice u okviru nacionalne pripravnosti.
Članak 25.
Uvjeti za financijski doprinos Unije
1. Financijski doprinos Unije ovisi o prihvaćanju uvjeta navedenih u stavcima od 2. do 9. od strane država članica koje sudjeluju u financijskim postupcima predviđenima u članku 24. stavku 2. Komisija u financijskim postupcima može izričito navesti dodatne uvjete.
2. Države članice stavljaju na raspolaganje kapacitete za ublažavanje u okviru dobrovoljnog fonda.
3. Kapaciteti za ublažavanje ispunjuju potrebne zahtjeve u pogledu kvalitete i certificiranja opisane u financijskim postupcima koji su predviđeni u članku 24. stavku 2.
4. Kapaciteti za ublažavanje registriraju se u dobrovoljnom fondu tijekom cjelokupnog razdoblja određenog u odgovarajućim okvirnim ugovorima, okvirnim sporazumima o partnerstvu ili sličnim dogovorima. Svi uvjeti i ograničenja koje nameće država članica/države članice koja(-e) registrira(ju) kapacitete dostatno su opravdani operativnim zahtjevima.
5. Kapaciteti za ublažavanje nisu prihvatljivi za financijsku pomoć iz članka 17.
6. Komisija preko CECIS-a odmah obavješćuje države članice o kapacitetima za ublažavanje registriranima u dobrovoljnom fondu.
7. U skladu s člankom 11. Odluke br. 1313/2013/EU kapaciteti za ublažavanje registrirani u dobrovoljnom fondu raspoloživi su za raspoređivanje u okviru Mehanizma Unije pod istim uvjetima kao i drugi kapaciteti registrirani u dobrovoljnom fondu.
8. Nakon zahtjeva za pomoć podnesenog preko ERCC-a, prilikom raspoređivanja kapaciteta za ublažavanje registriranih u dobrovoljnom fondu provode se svi operativni postupci za odgovor na katastrofe koji su u glavnim crtama prikazani u poglavlju 11.
9. Kapaciteti za ublažavanje registrirani u dobrovoljnom fondu raspoloživi su za korištenje unutar zemlje u državama članicama koje su sufinancirale raspoloživost kapaciteta. Prije korištenja unutar zemlje te se države članice savjetuju s ERCC-om kako bi potvrdile da:
i.
istodobno ne postoji izvanredna katastrofa ili opasnost od izvanredne katastrofe zbog koje bi bilo potrebno podnijeti zahtjev za raspoređivanje kapaciteta za ublažavanje;
ii.
se korištenjem unutar zemlje nepotrebno ne ometa brz pristup drugih država članica u slučaju novih izvanrednih katastrofa.
POGLAVLJE 8.
PROGRAM OSPOSOBLJAVANJA
Članak 26.
Program osposobljavanja
1. Uspostavlja se program osposobljavanja koji obuhvaća sprečavanje katastrofa, pripravnost na katastrofe i odgovor na njih. Program obuhvaća opće i posebne tečajeve, vježbe i sustav razmjene stručnjakâ. Program je namijenjen ciljnim skupinama određenima u članku 27.
2. Komisija je odgovorna za koordinaciju i organizaciju te utvrđivanje sadržaja i rasporeda programa osposobljavanja.
Članak 27.
Sudionici
1. Ciljne skupine programa osposobljavanja su:
(a)
osoblje država članica zaduženo za civilnu zaštitu i upravljanje katastrofama, posebno voditelji timova, njihovi zamjenici i časnici za vezu, stručnjaci država članica kako su određeni u članku 41., uključujući stručnjake za prevenciju i pripravnost i ključno osoblje nacionalnih kontaktnih točaka;
(b)
osoblje institucija i agencija Unije;
(c)
odabrani stručnjaci iz zemalja u okviru Europske politike susjedstva, zemlje kandidatkinje i potencijalni kandidati.
2. Sudjelovanje u tečajevima osposobljavanja otvoreno je i odabranim stručnjacima:
(a)
Ujedinjenih naroda i njegovih agencija;
(b)
međunarodnih organizacija izričito navedenih u Prilogu VII.;
(c)
trećim zemljama i prema potrebi drugim bitnim dionicima.
3. Države članice i Komisija određuju svoje polaznike za svako pojedino osposobljavanje.
Članak 28.
Tečajevi osposobljavanja
1. Program se sastoji od niza tečajeva na početnoj razini, operativnoj razini i upravljačkoj razini.
2. Komisija u suradnji s državama članicama određuje niz tečajeva, sadržaj, kurikulume i raspored tečaja, uključujući zahtjeve u pogledu pristupa.
3. Komisija osigurava da su instruktori upoznati s bitnim novostima u pogledu Mehanizma Unije.
Članak 29.
Razmjena stručnjaka
Sustav razmjene stručnjaka među državama članicama ili s Komisijom stručnjacima omogućuje:
(a)
stjecanje i dijeljenje iskustva;
(b)
upoznavanje s raznim tehnikama i operativnim postupcima koji se primjenjuju;
(c)
proučavanje pristupa drugih hitnih službi i institucija koje sudjeluju u razmjeni.
Članak 30.
Dodatne aktivnosti osposobljavanja
Prema potrebi i u skladu s godišnjim programom rada pružaju se dodatne mogućnosti osposobljavanja kako bi se zadovoljile utvrđene potrebe za glatkom i učinkovitom provedbom aktivnosti civilne zaštite i upravljanja katastrofama.
Članak 31.
Sustav ocjenjivanja
Komisija omogućava usklađenost razine osposobljavanja i njegovog sadržaja. U tu svrhu Komisija uspostavlja prikladan sustav ocjenjivanja organiziranih aktivnosti osposobljavanja.
POGLAVLJE 9.
OKVIR VJEŽBI
Članak 32.
Program vježbi, strateški okvir i prioriteti
1. Komisija uspostavlja program vježbi u području civilne zaštite i upravlja njime.
2. Program vježbi u području civilne zaštite temelji se na strateškom okviru kojim se određuju ciljevi i uloge vježbi u okviru Mehanizma Unije.
3. Program vježbi posebno je namijenjen:
(a)
poboljšanju kapaciteta država članica za odgovor, posebno u pogledu timova i drugih resursa osiguranih u sklopu interventne pomoći u okviru Mehanizma Unije;
(b)
poboljšanju i provjeri postupaka te uspostavi zajedničkog pristupa koordinaciji interventne pomoći u okviru Mehanizma Unije i smanjenju vremena za odgovor u velikim katastrofama;
(c)
olakšavanju suradnje između službi civilne zaštite država članica i Komisije;
(d)
utvrđivanju i dijeljenju stečenih iskustava;
(e)
ispitivanju provedbe stečenih iskustava.
4. Opći prioriteti programa vježbi u kratkim se crtama prikazuju u opsežnom dugoročnom planu, koji obuhvaća elemente bitnih scenarija katastrofa i odgovarajućih sposobnosti.
5. Komisija:
(a)
u suradnji s državama članicama razvija strateški okvir i opsežni dugoročni plan, vodeći računa o programu stečenih iskustava i drugim bitnim informacijama;
(b)
određuje ciljeve vježbi i njihovu ulogu u odnosu na druge komponente Mehanizma Unije; i
(c)
jedanput godišnje u programu rada iznosi prijedlog prioriteta za posebne vježbe u skladu s opsežnim dugoročnim planom.
POGLAVLJE 10.
PROGRAM STEČENIH ISKUSTAVA
Članak 33.
Praćenje, analiza i ocjenjivanje
1. Komisija i države članice razmjenjuju podatke, informacije i procjene potrebne za praćenje, analizu i ocjenjivanje svih bitnih aktivnosti u području civilne zaštite koje se provode u okviru Mehanizma Unije.
2. Komisija uspostavlja bazu podataka kojom se može koristiti zajedno s državama članicama za prikupljanje i dijeljenje podataka, širenje utvrđenih iskustava i zadržavanje pregleda nad statusom njihove provedbe, te upravlja tom bazom podataka.
3. Komisija olakšava utvrđivanje iskustava s relevantnim dionicima, među ostalim organizacijom sastanaka s njima.
Članak 34.
Promicanje provedbe
1. Komisija osigurava da iskustva koja je utvrdila zajedno s državama članicama i relevantnim dionicima utječu na postupak donošenja odluka radi daljnjeg razvoja Mehanizma Unije.
2. Utvrđenim se iskustvima posebno treba pridonijeti određivanju:
(a)
prioriteta programa osposobljavanja, uključujući prema potrebi sadržaj i kurikulume tečajeva za osposobljavanje i program vježbi;
(b)
prioritete godišnjih poziva na podnošenje prijedloga za projekte u području prevencije i pripravnosti; i
(c)
prioritete aktivnosti planiranja iz članka 10. Odluke br. 1313/2013/EU.
3. Komisija redovito izvješćuje o programu stečenih iskustava, navodeći pritom bitna utvrđena iskustva, predviđene korektivne mjere, nadležnosti i vremenske okvire te status provedbe iskustava.
4. Države članice povremeno izvješćuju o napretku postignutom u provedbi utvrđenih iskustava koja su pod njihovom nacionalnom nadležnošću.
POGLAVLJE 11.
OPERATIVNI POSTUPCI ZA ODGOVOR NA KATASTROFE
Članak 35.
Zahtjevi za pomoć i odgovor
1. Ako se u Uniji dogodi katastrofa ili postoji neposredna opasnost od katastrofe, Komisija po zaprimanju zahtjeva za pomoć preko CECIS-a prema potrebi i bez odlaganja provodi mjere predviđene člankom 15. stavkom 3. Odluke br. 1313/2013/EU.
2. Ako se katastrofa dogodi izvan Unije ili postoji neposredna opasnost od katastrofe izvan Unije, zbog čega bi mogla biti potrebna pomoć u okviru civilne zaštite, Komisija može obavijestiti treću zemlju o mogućnostima podnošenja zahtjeva u okviru Mehanizma Unije.
3. Država članica ili treća zemlja pogođena katastrofom ili u neposrednoj opasnosti od katastrofe, koja želi zatražiti pomoć preko Mehanizma Unije, preko nadležnih nacionalnih tijela ERCC-u podnosi zahtjev u pisanom obliku za pomoć u okviru civilne zaštite. Ako Ujedinjeni narodi i njegove agencije ili bilo koja međunarodna organizacija izričito navedena u Prilogu VII. želi zatražiti pomoć preko Mehanizma Unije, oni podnose ERCC-u zahtjev u pisanom obliku za pomoć u okviru civilne zaštite.
4. Tražitelj pomoći ERCC-u dostavlja sve bitne informacije o situaciji, u prvom redu o posebnim potrebama, zatraženoj pomoći i lokaciji.
5. Tražitelj pomoći obavješćuje ERCC o vremenskom okviru, točki ulaska i lokaciji za koju se traži pomoć te o operativnoj kontaktnoj točki na terenu koja upravlja katastrofom.
6. ERCC u mjeri u kojoj je to moguće za svaki zahtjev za pomoć priprema posebne planove raspoređivanja. Oni obuhvaćaju preporuke za pružanje pomoći, uključujući pozive na raspoređivanje modula, timova za tehničku pomoć i potporu, drugih kapaciteta za odgovor i stručnjaka registriranih u EERC-u, te procjenu mogućih hitnih potreba. Struktura posebnih planova raspoređivanja odgovara strukturi i nacrtu navedenima u Prilogu VI. i temelji se na općim, unaprijed izrađenim planovima iz članka 15. stavka 3. točke (c) i članka 16. stavka 3. točke (b) Odluke br. 1313/2013/EU, koji obuhvaćaju najvažnije vrste rizika od katastrofa te u kojima se vodi računa o scenarijima rizika koje su države članice utvrdile u okviru procjene rizika. Posebni planovi raspoređivanja dostavljaju se svim državama članicama.
7. U postupku odabira kapaciteta EERC-a razmatraju se sljedeći kriteriji, čiji prioritet ovisi o posebnostima zahtjeva za pomoć:
(a)
raspoloživost;
(b)
prikladnost;
(c)
lokacija/blizina;
(d)
procijenjeno vrijeme i troškovi prijevoza;
(e)
prethodno iskustvo;
(f)
prethodno korištenje resursa;
(g)
drugi bitni kriteriji poput poznavanja jezika, kulturološka povezanost.
8. Osim ako je drukčije dogovoreno među državama članicama ERCC ne poziva države članice na raspoređivanje posebnih kapaciteta iz EERC-a u područja oružanog sukoba, prijetnje od takvog sukoba ili u ona u kojima postoje drugi uvjeti rizični za sigurnost timova.
9. Države članice kojima je upućen poziv na raspoređivanje kapaciteta iz EERC-a u skladu s člankom 11. stavkom 7. Odluke br. 1313/2013/EU ERCC-u priopćuju svoju konačnu odluku o raspoređivanju. ERCC određuje rok do kojega države članice načelno dostavljaju odgovor. Taj se rok temelji na prirodi katastrofe i u svakom slučaju nije kraći od dva sata.
10. Tražitelj pomoći obavješćuje ERCC o ponudama za pružanje pomoći koje je prihvatio.
11. Ako je pomoć potrebna za rješavanje hitne potrebe, a pomoć nije ili nije u dostatnoj mjeri raspoloživa u EERC-u, Komisija preko CECIS-a odmah obavješćuje sve nacionalne kontaktne točke o financijskoj potpori Unije raspoloživoj za prijevoz, u skladu s člankom 23. stavkom 3. točkom (b) Odluke br. 1313/2013/EU.
12. Kad je riječ o zahtjevima za interventne timove i sredstva, ERCC obavješćuje države članice o odabiru tražitelja pomoći. Države članice koje pružaju pomoć redovito obavješćuju ERCC o raspoređivanju interventnih timova i sredstava, uključujući sve kapacitete koji su dio EERC-a.
13. U skladu s člankom 17. Odluke br. 1313/2013/EU Komisija može odabrati, imenovati i rasporediti tim stručnjaka za potporu na terenu.
Članak 36.
Misije stručnjaka
1. Raspoređeni stručnjaci izvršavaju zadaće utvrđene u članku 8. točki (d) Odluke br. 1313/2013/EU. Oni redovito podnose izvješća tijelima države koja zahtijeva pomoć i ERCC-u.
2. ERCC obavješćuje države članice o napretku misije stručnjaka.
3. Tražitelj pomoći redovito obavješćuje ERCC o razvoju tekućih aktivnosti na terenu.
4. U slučaju intervencija u trećim zemljama voditelj tima redovito obavješćuje ERCC o razvoju tekućih aktivnosti na terenu.
5. ERCC objedinjuje sve zaprimljene informacije te ih prosljeđuje kontaktnim točkama i nadležnim tijelima država članica.
Članak 37.
Završetak operacije
1. Ako država članica koja zahtijeva pomoć ili bilo koja država članica koja pruža pomoć smatraju da njihova pomoć više nije potrebna odnosno da se više ne može pružati, one o tome što je moguće prije obavješćuju ERCC te raspoređene stručnjake i interventne timove. Tražitelj pomoći i države članice na prikladan način organiziraju učinkoviti završetak operacije. ERCC se o tome obavješćuje.
2. U trećim zemljama voditelj tima što je prije moguće podnosi izvješće ERCC-u ako nakon savjetovanja s tražiteljem pomoći smatra da pomoć više nije potrebna ili ako postoje prepreke učinkovitom pružanju pomoći. ERCC tu informaciju prosljeđuje delegaciji Unije u toj zemlji te relevantnim službama Komisije, Europskoj službi za vanjsko djelovanje i državama članicama. ERCC u suradnji s tražiteljem pomoći osigurava učinkovito povlačenje raspoređenih stručnjaka i interventnih timova.
Članak 38.
Izvješćivanje i utvrđena iskustva
1. Nakon pružanja pomoći nadležna tijela tražitelja pomoći i država članica te raspoređeni stručnjaci imaju mogućnost predstaviti ERCC-u svoje zaključke o svim aspektima intervencije. ERCC sastavlja sažeto izvješće o pruženoj pomoći i bitnim utvrđenim iskustvima.
2. Dodatno uz članke 33. i 34. ERCC zajedno s državama članica prati provedbu utvrđenih iskustava kako bi poboljšao interventnu pomoć u okviru Mehanizma Unije.
Članak 39.
Troškovi
1. Ako nije drukčije dogovoreno, tražitelj pomoći snosi troškove pomoći koju pružaju države članice.
2. Svaka država članica koja pruža pomoć može je ponuditi potpuno ili djelomično besplatno, posebno vodeći računa o prirodi katastrofe i opsegu štete. Država članica može se u svakom trenutku u potpunosti ili djelomično odreći povrata troškova.
3. Osim ako je drukčije dogovoreno, tražitelj pomoći za trajanja intervencije besplatno osigurava prehranu i smještaj timovima za pomoć i besplatno obnavlja zalihe hrane i potrepština. Ipak, timovi za pomoć u početku su logistički neovisni i samodostatni unutar razumnog vremenskog razdoblja ovisno o količini iskorištenih resursa, o čemu obavješćuju Centar za praćenje i informiranje.
4. Troškovima raspoređivanja stručnjaka i odgovarajuće logističke potpore upravlja se u skladu s člankom 22. točkom (a) Odluke br. 1313/2013/EU. Ti su troškovi prihvatljivi za financiranje sredstvima Unije.
Članak 40.
Naknada štete
1. Države članice koje zahtijevaju pomoć uzdržavaju se od svakog podnošenja zahtjeva državama članicama za naknadu nanesene štete ako je ta šteta posljedica interventne pomoći pružene u okviru Mehanizma Unije i na temelju ove Odluke, osim ako se dokaže da je ta šteta posljedica prijevare ili teže povrede dužnosti.
2. Ako su kao posljedicu interventne pomoći štetu pretrpjele treće osobe, države članice koje zahtijevaju pomoć i država članica koja pruža pomoć surađuju kako bi olakšale naknadu takve štete u skladu s primjenjivim zakonskim propisima i odgovarajućim okvirima.
POGLAVLJE 12.
POSTUPAK RASPOREĐIVANJA TIMOVA STRUČNJAKA
Članak 41.
Kategorije stručnjaka
Države članice stručnjake razvrstavaju u sljedeće kategorije:
(a)
tehnički stručnjaci;
(b)
stručnjaci za procjenu;
(c)
stručnjaci za koordinaciju;
(d)
voditelji timova.
Članak 42.
Zadaće i funkcije
1. Tehnički stručnjaci sposobni su davati savjete o specifičnim, vrlo tehničkim pitanjima i uključenim rizicima te su raspoloživi za misije.
2. Stručnjaci za procjenu sposobni su izvršiti procjenu situacije i davati savjete o prikladnim mjerama koje treba poduzeti te su raspoloživi za misije.
3. Stručnjaci za koordinaciju mogu prema potrebi obuhvaćati zamjenike voditelja timova, osobe odgovorne za logistiku i komunikaciju te drugo osoblje. Tehnički stručnjaci i stručnjaci za procjenu na zahtjev mogu biti pripojeni koordinacijskom timu kako bi pomogli voditelju tima za cjelokupnog trajanja misije.
4. Voditelj tima odgovoran je za vođenje tima za procjenu i koordinacijskog tima tijekom intervencije. Voditelj tima održava primjerenu vezu s tijelima pogođene zemlje, s ERCC-om, uključujući časnika za vezu ERCC-a, s drugim međunarodnim organizacijama i, u slučaju interventne pomoći u okviru Mehanizma Unije izvan država članica, s delegacijom Unije u toj zemlji.
5. Stručnjaci raspoređeni na zadatke u području pripravnosti mogu u dogovoru s državom članicom koja ih imenuje biti raspoređeni po nalogu Komisije kako bi preuzeli funkcije izričito navedene u članku 41. i sposobni su davati savjete i izvješćivati o prikladnim mjerama pripravnosti, uključujući administrativne kapacitete, potrebe za ranim upozoravanjem, osposobljavanje, vježbe i podizanje svijesti.
6. Stručnjaci raspoređeni na zadatke u području prevencije mogu u dogovoru s državom članicom koja ih imenuje biti raspoređeni po nalogu Komisije kako bi preuzeli funkcije izričito navedene u članku 41. i sposobni su davati savjete i izvješćivati o prikladnim preventivnim mjerama i sposobnosti upravljanja rizicima.
Članak 43.
Baza podataka o stručnjacima
1. Komisija objedinjuje informacije o stručnjacima u bazi podataka o stručnjacima, koje su dostupne putem CECIS-a.
2. Stručnjaci uključeni u EERC poimence se navode u bazi podataka iz stavka 1.
Članak 44.
Potrebe za osposobljavanjem
Prema potrebi stručnjaci pohađaju program obuke uspostavljen u skladu s člankom 26.
Članak 45.
Imenovanje
U slučaju zahtjeva za pomoć, države članice odgovorne su za imenovanje raspoloživih stručnjaka i za dijeljenje svojih podataka za kontakt s ERCC-om.
Članak 46.
Mobilizacija i ugovor o službi
1. ERCC je sposoban za mobilizaciju i raspoređivanje odabranih stručnjaka u vrlo kratkom roku nakon što ih države članice imenuju za određenu misiju.
2. Komisija sa svakim stručnjakom potpisuje ugovor o službi, koji obuhvaća sljedeće elemente:
(a)
ciljeve misije;
(b)
opis zadataka;
(c)
predviđeno trajanje misije;
(d)
podatke o lokalnoj osobi za kontakt;
(e)
uvjete osiguranja;
(f)
dnevnice za pokrivanje troškova;
(g)
posebne uvjete plaćanja;
(h)
smjernice za tehničke stručnjake, stručnjake za procjenu, koordinaciju i voditelje timova.
POGLAVLJE 13.
POTPORA U OBLIKU PRIJEVOZA
Članak 47.
Vrste potpore u obliku prijevoza
Potpora u obliku prijevoza može biti:
(a)
ujedinjavanje ili dijeljenje prijevoznih kapaciteta;
(b)
utvrđivanje i olakšavanje pristupa država članica prijevoznim resursima na komercijalnom tržištu ili onima iz drugih izvora; ili
(c)
pružanje potpore Unije državama članicama u obliku bespovratnih sredstava ili prijevoznih usluga naručenih od privatnih ili drugih subjekata.
Članak 48.
Postupak za potporu u obliku prijevoza u okviru Mehanizma Unije
1. Postupci predviđeni člancima 49. i 50. primjenjuju se prilikom svakog podnošenja zahtjeva za potporu u obliku prijevoza.
2. Zahtjeve izdaje nadležno tijelo iz članka 56. i šalje ih Komisiji pismenim putem. Zahtjevi sadržavaju informacije predviđene dijelom A Priloga VIII.
3. U slučaju objedinjavanja prijevoznih kapaciteta jedna država članica može preuzeti vodstvo u traženju financijske potpore Unije za cjelokupnu operaciju.
4. Svi zahtjevi za potporu u obliku prijevoza na temelju ove Odluke i povezani odgovori i razmjena informacija između država članica i Komisije dostavljaju se ERCC-u na obradu.
5. Zahtjevi se šalju preko CECIS-a ili elektronskom poštom. Slanje zahtjeva koji se odnose na financiranje sredstvima Unije preko CECIS-a, telefaksa ili elektronskom poštom prihvaća se pod uvjetom da je nadležno tijelo potpisalo izvornike koji su potom bez odgode dostavljeni Komisiji.
6. Međutim, u skladu s člankom 179. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 1268/2012 (5) Komisija može implementirati sustav elektroničke razmjene za razmjenu svih informacija s korisnicima, uključujući sklapanje ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava, obavijesti o odlukama o dodjeli bespovratnih sredstava i svim izmjenama tih odluka.
Članak 49.
Zahtjevi za potporu u obliku prijevoza
1. Komisija po primitku zahtjeva za potporu odmah obavješćuje kontaktne točke koje su odredile države članice na temelju članka 9. stavka 7. Odluke br. 1313/2013/EU.
2. Komisija u obavijesti može prema potrebi pozvati države članice da joj dostave pojedinosti o svim prijevoznim resursima koje mogu staviti na raspolaganje državi članici koja podnosi zahtjev ili o svakom drugom alternativnom rješenju koje predlažu radi zadovoljavanja potreba koje je iskazala pogođena zemlja. Komisija može navesti maksimalno vremensko razdoblje za pružanje tih informacija.
3. Ne dovodeći u pitanje članak 53., nakon što Komisija obavijesti kontaktne točke kako je navedeno u stavku 1., zatražena potpora u obliku prijevoza postaje prihvatljiva za sufinanciranje sredstvima Unije.
Članak 50.
Odgovori na zahtjeve za potporu u obliku prijevoza
1. Države članice koje mogu pružiti potporu u obliku prijevoza što je prije moguće, a najkasnije unutar 24 sata od zaprimanja obavijesti iz članka 49., osim ako u obavijesti nije drukčije navedeno, obavješćuju Komisiju o svim prijevoznim resursima koje mogu dobrovoljno staviti na raspolaganje kao odgovor na zahtjev za potporu u obliku ujedinjavanja ili utvrđivanja prijevoznih resursa. Te informacije sadržavaju elemente predviđene dijelom B Priloga VIII. i obuhvaćaju informacije o financijskim uvjetima ili drugim ograničenjima ako ona postoje.
2. Komisija što je prije moguće objedinjuje informacije o raspoloživim prijevoznim resursima i prosljeđuje ih državi članici koja podnosi zahtjev.
3. Pored informacija iz stavka 2. Komisija državama članicama prosljeđuje sve druge informacije kojima raspolaže, a odnose se na raspoložive prijevozne resurse iz drugih izvora, uključujući komercijalno tržište, te olakšava pristup država članica tim dodatnim resursima.
4. Država članica koja podnosi zahtjev obavješćuje Komisiju o prijevoznim rješenjima koje je odabrala i povezuje se s državama članicama koje pružaju tu potporu ili s prijevoznikom kojeg je odredila Komisija.
5. Komisija obavješćuje države članice o odabiru koji je izvršila država članica koja podnosi zahtjev. Država članica redovito obavješćuje Komisiju o napretku u isporuci pomoći u okviru civilne zaštite.
Članak 51.
Zahtjev za dodjelu bespovratnih sredstava
1. Ako je država članica utvrdila moguće prijevozno rješenje, ali je za prijevoz pomoći u okviru civilne zaštite potrebno financiranje sredstvima Unije, država članica može od Unije zatražiti dodjelu bespovratnih sredstava.
2. Država članica u svom zahtjevu navodi postotak sufinanciranja sredstvima Unije za koji se prijavljuje, koji ne premašuje 55 % prihvatljivih troškova prijevoznih aktivnosti na temelju članka 23. stavka 2. Odluke br. 1313/2013/EU i ne premašuje 85 % prihvatljivih troškova prijevoznih aktivnosti na temelju članka 23. stavka 3. točaka (a) i (b) Odluke br. 1313/2013/EU. Komisija o zahtjevu odmah obavješćuje sve države članice.
3. Komisija može uspostaviti okvirna partnerstva s odgovarajućim nadležnim tijelima država članica kako je navedeno u članku 178. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012.
Članak 52.
Zahtjev za prijevoznu uslugu
1. U slučajevima kada država članica koja zahtijeva potporu u obliku prijevoza nije utvrdila prijevozno rješenje, ona može od Komisije zahtijevati ugovaranje prijevozne usluge s privatnim ili drugim subjektima radi prijevoza svoje pomoći u okviru civilne zaštite u pogođenu zemlju.
2. Po primitku zahtjeva iz stavka 1. Komisija odmah obavješćuje države članice o zahtjevu i obavješćuje državu članicu koja zahtijeva prijevoznu uslugu o svim raspoloživim prijevoznim rješenjima i njihovim troškovima.
3. Država članica na temelju razmjene informacija iz stavaka 1. i 2. pisanim putem potvrđuje zahtjev za prijevoznu uslugu i preuzetu obvezu povrata troškova Komisiji u skladu s člankom 54. Država članica navodi postotak troškova koji će vratiti. Taj postotak nije manji od 45 % za prijevozne aktivnosti na temelju članka 23. stavka 2. Odluke br. 1313/2013/EU odnosno 15 % za prijevozne aktivnosti na temelju članka 23. stavka 3. točaka (a) i (b) Odluke br. 1313/2013/EU.
4. Država članica odmah obavješćuje Komisiju o svim izmjenama zahtjeva za prijevoznu uslugu.
Članak 53.
Odluka o financiranju potpore u obliku prijevoza sredstvima Unije
1. Kako bi se odredilo jesu li ispunjeni kriteriji utvrđeni u članku 23. stavku 1. točki (d) Odluke br. 1313/2013/EU i poštuju li se načela ekonomičnosti, djelotvornosti i učinkovitosti iz Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (6), u obzir se uzima sljedeće:
(a)
informacije sadržane u zahtjevu za financiranje sredstvima Unije koji je podnijela država članica u skladu s člankom 48.stavkom 2.;
(b)
potrebe koje je iskazala pogođena zemlja;
(c)
svaka procjena potreba koju su izvršili stručnjaci koji izvješćuju Komisiju tijekom katastrofe;
(d)
druge bitne i pouzdane informacije dostupne Komisiji u trenutku donošenja odluke, koje su dostavile države članice i međunarodne organizacije;
(e)
djelotvornost i učinkovitost prijevoznih rješenja kojima se treba osigurati pravodobna isporuka pomoći u okviru civilne zaštite;
(f)
mogućnosti lokalne nabave;
(g)
druge mjere koje poduzima Komisija.
2. Države članice dostavljaju sve dodatne informacije potrebne za procjenu ispunjenja kriterija utvrđenih u članku 23. stavku 1. točki (d) Odluke br. 1313/2013/EU. Države članice u najkraćem mogućem roku obavješćuju Komisiju o zaprimanju zahtjeva Komisije za dostavljanje takvih informacija.
3. Komisija navodi predfinanciranje koje treba platiti, što može iznositi do 85 % zatraženog financijskog doprinosa Unije, podložno raspoloživosti proračunskih resursa. Predfinanciranje nije moguće za bespovratna sredstva ispod praga utvrđenog za bespovratna sredstva male vrijednosti kako je određeno u članku 185. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012, osim ako država članica koja zahtijeva financijsku potporu može dokazati da bi se bez predfinanciranja ugrozila provedba aktivnosti.
4. Odluka o financijskoj potpori odmah se priopćuje državi članici koja zahtijeva financijsku potporu. Odluka se priopćuje i svim drugim državama članicama.
5. Pojedinačni zahtjevi za dodjelu bespovratnih sredstava za uslugu prijevoza kod kojih zatraženi financijski doprinos Unije iznosi manje od 2 500 eura nisu prihvatljivi za sufinanciranje sredstvima Unije, osim ako su pokriveni okvirnim partnerstvima iz članka 51. stavka 3.
Članak 54.
Povrat financiranja potpore u obliku prijevoza sredstvima Unije
U roku od 90 dana od završetka prijevozne operacije za koju je odobrena financijska potpora Unije, za troškove nastale za Komisiju u okviru postupka utvrđenog u članku 52. Komisija državama članicama koje su koristile financiranje Unije izdaje obavijest o terećenju za iznos koji odgovara odredbama odluke koju je Komisija donijela u vezi sa zahtjevom za prijevoznu uslugu i koji predstavlja barem 15 % prijevoznih troškova za prijevozne aktivnosti na temelju članka 23. stavka 3. Odluke br. 1313/2013/EU odnosno 45 % za prijevozne aktivnosti na temelju članka 23. stavka 2. Odluke br. 1313/2013/EU.
Članak 55.
Naknada štete
Država članica koja zahtijeva potporu u obliku prijevoza uzdržava se od svih zahtjeva Uniji za naknadu štete nanesene njezinoj imovini ili osoblju u službi ako je takva šteta posljedica pružanja potpore u obliku prijevoza na temelju ove Odluke, osim ako se dokaže da je ta šteta posljedica prijevare ili teže povrede dužnosti.
Članak 56.
Određivanje nadležnih tijela
Države članice određuju nadležna tijela ovlaštena za podnošenje zahtjeva Komisiji za financijsku potporu i za primanje takve potpore prilikom provedbe ove Odluke i o tome obavješćuju Komisiju u roku od 60 dana od obavijesti o ovoj Odluci. Komisija se odmah obavješćuje o svim promjenama u pogledu tih informacija.
Međutim, obavijesti država članica o nadležnim tijelima na temelju članka 12. Odluke 2007/606/EZ, Euratom ostaju važeće sve dok dotična država članica ne uputi odgovarajuću obavijest.
POGLAVLJE 14.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 57.
Stavljanje izvan snage
Odluke 2004/277/EZ, Euratom i 2007/606/EZ, Euratom stavljaju se izvan snage. Upućivanja na odluke stavljene izvan snage tumače se kao upućivanja na ovu Odluku i tumače se u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga IX.
Članak 58.
Adresati
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 16. listopada 2014.