PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/171
ze dne 4. února 2015
o některých aspektech postupu vydávání licencí železničním podnikům
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru (1), a zejména na čl. 17 odst. 5 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Doporučení Komise ze dne 7. dubna 2004 o používání společného evropského vzoru pro licenční doklady vydané v souladu se směrnicí Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům (2) doporučilo používání standardního vzoru pro licenční doklady vydávané vnitrostátními orgány vydávajícími licence.
(2)
Podle článku 23 směrnice 2012/34/EU platí licence vydané vnitrostátními orgány vydávajícími licence na celém území Unie. Vnitrostátní orgány vydávající licence by měly informovat Evropskou agenturu pro železnice o licencích, které byly vydány, pozastaveny, odebrány nebo změněny a ta by měla v souladu s tím informovat ostatní členské státy. Společná šablona pro licence by usnadnila práci vnitrostátním orgánům vydávajícím licence a Evropské agentuře pro železnice a zajistila by snazší přístup k informacím o licencích všem zúčastněným stranám, zejména orgánům vydávajícím licence z ostatních členských států a provozovatelům infrastruktury.
(3)
Všechny nezbytné informace, které potvrzují, že danému železničnímu podniku je pravidelně vydávána licence pro určitý druh železničních dopravních služeb, mohou být obsaženy ve standardizovaném dokladu. Standardní šablona pro licenční doklad by usnadnila zveřejňování všech důležitých informací o licencích na internetové stránce Evropské agentury pro železnice. Standardní vzor by mohl být v budoucnu měněn v závislosti na zkušenostech s jeho používáním a na vývoji potřeb dalších informací o licencích.
(4)
Podmínky, za kterých mohou být splněny požadavky uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU týkající se pokrytí občanskoprávní odpovědnosti, se mohou mezi členskými státy lišit v závislosti na vnitrostátních právních předpisech. Důkaz, že železniční podnik splňuje tyto vnitrostátní požadavky by měl být uveden v příloze licenčního dokladu. Za tímto účelem by měla být pro tuto přílohu použita standardní šablona. V případě, že železniční podnik hodlá provozovat své činnosti ve dvou nebo více členských státech, pokrytí občanskoprávní odpovědnosti pro každý z těchto členských států by mělo být uvedeno v další příloze, kterou by měl poskytnout orgán vydávající licence v dalším členském státě, ve kterém železniční podnik hodlá své činnosti provozovat.
(5)
Orgány vydávající licence mohou snížit své administrativní náklady, úroveň licenčních poplatků a zkrátit dobu pro přijetí rozhodnutí o žádosti o licenci, pokud si budou rychle vyměňovat potřebné údaje s ostatními orgány a jinými veřejnými či soukromými subjekty.
(6)
Kvůli malému pohybu na trhu nejsou v některých členských státech po dobu jednoho roku nebo více po sobě jdoucích let přijímána žádná rozhodnutí o vydání licence. Vysoké poplatky zároveň mohou pro železniční podniky představovat překážku vstupu na trh.
(7)
Na železniční podniky, které žádají o novou licenci, by se neměly vztahovat méně příznivé podmínky pro vydávání licencí než na železniční podniky, které již na trhu provozují činnost.
(8)
Zbytečná administrativní zátěž orgánů vydávajících licence a podniků by měla být snížena přísným omezením požadavků na podmínky stanovené ve směrnici 2012/34/EU.
(9)
Orgány vydávající licence nemají povinnost vyžadovat od železničního podniku licenční poplatek. Členské státy však mohou rozhodnout o zavedení takového poplatku za činnost prováděnou orgány vydávajícími licence při posuzování žádosti. V takovém případě by licenční poplatek měl být nediskriminační, měl by být skutečně vybírán od všech podniků žádajících o licenci a vycházet ze skutečné pracovní zátěže orgánu vydávajícího licence. Jestliže licenční poplatek překročí částku 5 000 EUR, orgán vydávající licence by měl v potvrzení o zaplacení poplatku uvést počet vynaložených člověkohodin a výdaje.
(10)
Ve snaze vytvořit rovné podmínky mezi železničními podniky byly směrnicí 2012/34/EU zrušeny některé úpravy, které nejsou slučitelné se zlepšenými tržními podmínkami, kdy železniční podniky musí být pojištěny nebo mít odpovídající záruky za tržních podmínek. Orgány vydávající licence by měly být vyzvány, aby ověřily provádění revidovaných podmínek ve spolupráci s dalšími orgány členských států.
(11)
Udělení licence železničnímu podniku by nemělo být podmíněno tím, že je držitelem osvědčení o bezpečnosti podle čl. 10 směrnice 2004/49/ES Evropského parlamentu a Rady. (3)
(12)
Nové železniční podniky jsou pro hospodářskou soutěž velmi důležité, ale mohou mít praktické obtíže předložit záznamy o své finanční způsobilosti, která jim umožní realisticky odhadnout jejich závazky na dobu dvanácti měsíců v budoucnu podle čl. 20 odst. 1 a 2 směrnice 2012/34/EU. Zatímco zákonodárci EU vytvořili možnost zjednodušeného dokladu pro některé menší letecké dopravce podle čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 (4), postup získání licence může zohlednit tyto praktické obtíže zmírněním postupu k prokázání finanční způsobilosti pro železniční podniky, které žádají o licenci.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 62 odst. 1 směrnice 2012/34/EU,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobné náležitosti pro použití společné šablony pro licenční doklad. Rovněž stanoví některé aspekty postupu pro udělování licence.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „licenčním dokladem“ rozumí vyplněná a řádně podepsaná společná šablona, jak je stanovena v příloze I a II tohoto nařízení, která má být předložena Evropské agentuře pro železnice.
Článek 3
Použití společné šablony pro licenční doklad
1. Licence vydané v souladu s kapitolou III směrnice 2012/34/EU mají standardní podobu podle vzoru stanoveného v příloze I a II tohoto nařízení.
V případě vydání nové licence orgán vydávající licence přidělí číslo oznámení licence ES podle harmonizovaného systému číslování, tzv. EU identifikační číslo (EIČ), jak je stanoveno v dodatku 2 rozhodnutí Komise 2007/756/ES (5).
Pokaždé, když je licence udělena, změněna způsobem relevantním vzhledem k licenčnímu dokladu, pozastavena, odebrána nebo nahrazena dočasnou licencí, vypracuje orgán vydávající licence licenční doklad na základě tohoto vzoru.
2. Orgány vydávající licence informují Evropskou agenturu pro železnice v souladu s čl. 24 odst. 8 směrnice 2012/34/EU a předají kopii licenčního dokladu, jak je stanoveno v komunikačním protokolu, který si mezi sebou dohodly.
3. Informace o finančním pokrytí občanskoprávní odpovědnosti uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU musí být uvedeny v příloze licenčního dokladu s využitím standardního vzoru stanoveného v příloze II tohoto nařízení. Orgán vydávající licenci připojí přílohu k licenčnímu dokladu. Tato příloha musí být označena číslem jedna (1).
4. Na základě informací uvedených v přílohách týkajících se odpovědnosti,jak jsou stanoveny v příloze II tohoto nařízení, orgán vydávající licenci v určitém členském státě nebo provozovatel infrastruktury může zkontrolovat, zda je pokrytí občanskoprávní odpovědnosti přijaté železničním podnikem a schválené jinými orgány vydávajícími licence v tomto konkrétním členském státě dostatečné. Pokud orgán vydávající licence zjistí, že úroveň pokrytí je nedostatečná, může železniční podnik požádat, aby uzavřel dodatečné pokrytí. Železniční podnik musí orgánu vydávajícímu licence poskytnout požadované informace ohledně svého pokrytí.
5. Jakmile je orgán vydávající licence s pokrytím spokojen, uvědomí Evropskou agenturu pro železnice a aktualizuje stávající přílohu sdělenou orgánem vydávajícím licence téhož členského státu nebo přidá další přílohu k licenci s využitím standardního formátu stanoveného v této příloze II a této příloze přiřadí další číslo (2, 3, 4 atd.).
6. V každé příloze týkající se odpovědnosti musí být uvedena částka, rozsah, jako je místní oblast působnosti nebo druhy služeb, a datum zahájení a případně ukončení platnosti pokrytí. Číslo oznámení licence musí být uvedeno v každé příloze, aby byla zřejmá jasná souvislost s železničním podnikem, kterému byla vydána licence. Pokud je orgán vydávající licenci informován o změně v pokrytí občanskoprávní odpovědnosti, sestaví aktualizovanou přílohu a předá ji Evropské agentuře pro železnice.
Článek 4
Licenční poplatky
Členské státy mohou za posouzení každé žádosti požadovat licenční poplatek. Licenční poplatky musí být uplatňovány nediskriminačním způsobem.
Článek 5
Některé aspekty týkající se požadavků na pokrytí občanskoprávní odpovědnosti a přiměřené záruky
1. Orgán vydávající licence zveřejní minimální požadované úrovně pokrytí, včetně případů, kdy je částka takového pokrytí stanovena vnitrostátními právními předpisy.
2. Orgán vydávající licence nesmí požadovat, aby pokrytí nabylo účinku předtím, než železniční podnik zahájí svůj provoz vlaků.
3. Nejpozději do 25. srpna 2015 orgán vydávající licence, který licenci vydal, požádá všechny licencované železniční podniky o předložení důkazů o úrovni a rozsahu jejich stávajícího pokrytí odpovědnosti v případě nehody s výjimkou případů, kdy tyto podniky již uzavřely smlouvu o pojištění nebo pokud orgán již tyto informace má k dispozici. Orgán může takový důkaz od železničních podniků požadovat také v případě, že má pochybnosti, zda jejich pokrytí splňuje požadavky uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU.
4. V případě, že podnik neprokáže, že je přiměřeně pojištěn, avšak má přiměřené záruky pokrytí, orgán vydávající licence, případně po konzultaci s regulačním subjektem, prověří, zda podmínky, za kterých podnik uvedené záruky získal, odpovídají tržním podmínkám, které by získal jakýkoli jiný podnik při stejné úrovni finanční způsobilosti a expozice.
5. Pokud orgán vydávající licence pozastaví licenci v souladu s čl. 24 odst. 1 směrnice 2012/34/EU, nebo vydá dočasnou licenci v souladu s čl. 24 odst. 3 uvedené směrnice, informuje o tom všechny ostatní příslušné orgány uvedené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 (6), o kterých ví, že s nimi železniční podnik uzavřel smlouvy na poskytování služeb. Pokud má orgán vydávající licence pochybnosti ohledně slučitelnosti záruk pro pokrytí odpovědnosti s pravidly Unie v oblasti státní podpory, může předat nezbytné informace orgánům odpovědným za kontrolu těchto pravidel státní podpory.
Článek 6
Vztah k osvědčením o bezpečnosti
1. Udělení licence podniku nesmí být podmíněno tím, aby podnik byl držitelem osvědčení o bezpečnosti podle článku 10 směrnice 2004/49/ES.
2. Pokud podnik držitelem osvědčení o bezpečnosti je, orgán vydávající licence při udělování licence nekontroluje požadavky na osvědčení o bezpečnosti.
Článek 7
Některé aspekty postupu vydávání licence
1. Orgán vydávající licence do jednoho měsíce od obdržení žádosti informuje podnik, že spis je úplný, nebo požádá o doplňující informace. Tato lhůta může být za výjimečných okolností prodloužena o dva týdny, o čemž je podnik informován. Po obdržení doplňujících informací orgán vydávající licence nejpozději do jednoho měsíce informuje podnik, zda je spis úplný.
2. Orgán vydávající licence může vyžadovat pouze doklady uvedené v kapitole III směrnice 2012/34/EU nebo doklady vyžadované vnitrostátními právními předpisy. Orgán vydávající licence zveřejní seznam všech dokladů a jejich obsahu a od podniků nesmí žádné další doklady požadovat. Jestliže je seznam aktualizován a zveřejněn, podniky se mohou i nadále odvolávat na dřívější seznam, pokud jde o žádosti podané před jeho aktualizací.
3. Vůči podnikům, jejichž roční příjem z činností v železniční přepravě je nižší než 5 milionů EUR, může orgán vydávající licence považovat požadavek týkající se jejich schopnosti plnit současné i možné budoucí závazky po dobu 12 měsíců od začátku provozu v souladu s čl. 20 odst. 1 směrnice 2012/34/EU za splněný, pokud podnik může prokázat, že jeho vlastní čistý kapitál činí nejméně 100 000 EUR, nebo částku dohodnutou s regulačním subjektem. Orgán vydávající licence tuto částku zveřejní.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije ode dne 16. června 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 2015.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/171
оd 4. veljače 2015.
o određenim aspektima postupka izdavanja dozvola željezničkim prijevoznicima
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2012/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o uspostavi jedinstvenog Europskog željezničkog prostora (1), a posebno njezin članak 17. stavak 5.,
budući da:
(1)
Preporukom Komisije od 7. travnja 2004. o uporabi jedinstvenog europskog formata za dokumente dozvola koje su izdane u skladu s Direktivom Vijeća 95/18/EZ o izdavanju dozvola željezničkim prijevoznicima (2) preporučuje se korištenje standardnog formata za dokumente dozvola koje izdaju nacionalna tijela za izdavanje dozvola.
(2)
U skladu s člankom 23. Direktive 2012/34/EU, dozvole koju izdaju državna tijela za izdavanje dozvola valjane su na cijelom državnom području Unije. Nacionalna tijela nadležna za izdavanje dozvola trebaju obavijestiti Europsku agenciju za željeznice o dozvolama koje su izdane, privremeno oduzete, ukinute ili izmijenjene, a ona mora o tome obavijestiti ostale države članice. Standardnim obrascem za dozvolu bi se olakšao rad nacionalnih tijela za izdavanje dozvola i Europske agencije za željeznice i olakšao pristup informacijama o dozvolama svim zainteresiranim strankama, posebno tijelima za izdavanje dozvola drugih država članica i upraviteljima infrastrukture.
(3)
Svi potrebni podaci koji potvrđuju da određeni željeznički prijevoznik ima dozvolu za redovito obavljanje određene vrste usluge željezničkog prijevoza mogu biti sadržani u standardiziranom dokumentu. Standardnim obrascem za dokument dozvole olakšat će se objavljivanje svih relevantnih informacija o dozvolama na internetskoj stranici Europske agencije za željeznice. Standardni format može se promijeniti u budućnosti ovisno o iskustvima u njegovoj uporabi i razvoju potreba za dodatnim informacijama o dozvolama.
(4)
Uvjeti pod kojima se može ispunjavati zahtjeve iz članka 22. Direktive 2012/34/EU koji se odnose na osiguranje od građanskopravne odgovornosti mogu se razlikovati među državama članicama, ovisno o nacionalnom pravu. Dokaz da željeznički prijevoznik ispunjava te nacionalne zahtjeve treba biti dostupan u prilogu dokumenta dozvole. Za tu svrhu treba koristiti standardni obrazac priloga. U slučaju da željeznički prijevoznik želi obavljati svoju djelatnost u dvije ili više država članica, osiguranje od građanskopravne odgovornosti za svaku od tih država članica treba biti navedeno u dodatnom prilogu koji izdaje tijelo za izdavanje dozvola u dodatnoj državi članici u kojoj taj željeznički prijevoznik želi poslovati.
(5)
Tijela za izdavanje dozvola mogla bi smanjiti svoje administrativne troškove, iznos pristojbi za izdavanje dozvola i vrijeme potrebno za donošenje odluke o zahtjevu za dozvolu ako promptno razmjenjuju potrebne podatke s drugim tijelima i drugim javnim ili privatnim subjektima.
(6)
Budući da na tržištu ima vrlo malo promjena, u nekim državama članicama ne donose se odluke o dozvolama po godinu dana ili više godina zaredom. U isto vrijeme, visoke pristojbe mogu predstavljati prepreku za ulazak željezničkih prijevoznika na tržište.
(7)
Željeznički prijevoznici koji podnose zahtjev za novu dozvolu ne bi trebali imati nepovoljniji tretman u pogledu uvjeta licenciranja od željezničkih prijevoznika koji već posluju na tržištu.
(8)
Nepotrebna administrativna opterećenja nametnuta tijelima za izdavanje dozvola i prijevoznicima trebaju se smanjiti strogim ograničavanjem zahtjeva na uvjete koji su navedeni u Direktivi 2012/34/EU.
(9)
Tijela za izdavanje dozvola nisu obvezna tražiti pristojbu za izdavanje dozvole od željezničkog prijevoznika. Međutim, države članice mogu uvesti takvu pristojbu, u svrhu naplaćivanja rada koji tijela za izdavanje dozvola troše na razmatranje zahtjeva. U tom slučaju pristojba za izdavanje dozvole treba biti nediskriminirajuća, zaista naplaćena svim prijevoznicima koji podnose zahtjev za izdavanje dozvole te se temeljiti na stvarnom radu tijela za izdavanje dozvola. Ako pristojba za izdavanje dozvole premašuje 5 000 EUR, tijelo za izdavanje dozvola treba upisati broj uloženih radnih sati i troškove u račun za dozvolu.
(10)
Kako bi se stvorili ravnopravni uvjeti za tržišno natjecanje između željezničkih prijevoznika, Direktivom 2012/34/EU stavljene su izvan snage određene odredbe koje nisu u skladu s poboljšavanjem tržišnih uvjeta, pri čemu željeznički prijevoznici moraju biti osigurani ili imati odgovarajuća jamstva po tržišnim uvjetima. Tijela za izdavanje dozvola treba pozvati na provjeru provedbe revidiranih uvjeta u suradnji s drugim tijelima država članica.
(11)
Izdavanje dozvole željezničkom prijevozniku ne bi trebalo biti uvjetovano rješenjem o sigurnosti iz članka 10. Direktive 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3).
(12)
Novi željeznički prijevoznici nužni su za tržišno natjecanje, ali u praksi mogu imati teškoća pri pružanju podataka o solventnosti koji bi im omogućili da postave realistična očekivanja za razdoblje od sljedećih 12 mjeseci u skladu s člankom 20. stavkom 1. i 2. Direktive 2012/34/EU. Iako je zakonodavstvom EU-a predviđena mogućnost pojednostavljenog dokaza za određene manje zračne prijevoznike u skladu s člankom 5. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 1008/2008 (4), u postupku za dobivanje dozvole mogu se uzeti u obzir te praktične teškoće ublažavanjem postupka dokazivanja solventnosti za željezničke prijevoznike koji podnose zahtjev za izdavanje dozvole.
(13)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog u skladu s člankom 62. stavkom 1. Direktive 2012/34/EU,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom Uredbom utvrđuju se detalji za korištenje standardnog obrasca za dokument dozvole. Njome se utvrđuju i određeni aspekti postupka za izdavanje dozvola.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, „dokument dozvole” znači propisno ispunjeni i potpisani standardni obrazac, kako je utvrđeno u Prilogu I. i Prilogu II. ovoj Uredbi, koji se mora dostaviti Europskoj agenciji za željeznice.
Članak 3.
Uporaba standardnog obrasca za dokument dozvole
1. Za dozvole izdane u skladu s poglavljem III. Direktive 2012/34/EU koristi se standardni format iz Priloga I. i II. ovoj Uredbi.
U slučaju izdavanja nove dozvole, tijelo za izdavanje dozvola dodjeljuje broj obavijesti o ispostavljanju dozvole EZ-a u skladu s usklađenim brojčanim sustavom koji se naziva Europski identifikacijski broj (EIN), kako je utvrđeno u Dodatku 2. Odluci Komisije 2007/756/EZ (5).
Svaki put kad se dozvola izda, izmijeni na način koji je bitan za dokument dozvole, privremeno oduzme, ukine ili zamijeni privremenom dozvolom, tijelo za izdavanje dozvola izdaje dokument dozvole na temelju ovog formata
2. Tijela za izdavanje dozvola o tome obavješćuju Europsku agenciju za željeznice u skladu s člankom 24. stavkom 8. Direktive 2012/34/EU i dostavljaju kopiju dokumenta dozvole, kako je predviđeno u dogovorenom protokolu za komunikaciju.
3. Informacije o financijskom osiguranju od građanskopravne odgovornosti, navedene u članku 22. Direktive 2012/34/EU, navode se u prilogu dokumenta dozvole korištenjem standardnog formata iz Priloga II. ovoj Uredbi. Tijelo koje izdaje dozvolu mora uz dokument dozvole dodati prilog. Taj se prilog označava brojem jedan (1).
4. Na temelju informacija dostavljenih u okviru priloga o odgovornosti, kako je utvrđeno u Prilogu II. ovoj Uredbi tijelo za izdavanje dozvola u određenoj državi članici ili upravitelj infrastrukture može provjeriti je li osiguranje od građanskopravne odgovornosti željezničkog prijevoznika dovoljno u toj državi članici. Ako tijelo za izdavanje dozvola odluči da je razina pokrića nedovoljna može zatražiti od željezničkog prijevoznika da sklopi dodatno osiguranje. Željeznički prijevoznik dužan je tijelu za izdavanje dozvola dostaviti tražene podatke o svojoj razini pokrića osiguranjem.
5. Ako je tijelo za izdavanje dozvola zadovoljno razinom pokrića, ono obavješćuje Europsku agenciju za željeznice i ažurira postojeći prilog koji je poslalo tijelo za izdavanje dozvola te iste države članice ili dodaje još jedan prilog dozvoli korištenjem standardnog formata tog Priloga II. i tom prilogu dodjeljuje sljedeći broj (2, 3, 4 itd.).
6. U prilogu za svako osiguranje od odgovornosti mora se navesti iznos, područje primjene, kao što je geografsko područje ili vrsta usluga te datum od kada osiguranje teče i, ako je primjenjivo, datum isteka osiguranja. Broj obavijesti o ispostavljanju dozvole navodi se u svakom prilogu kako bi se ustanovila jasna veza s licenciranim željezničkim prijevoznikom. Tijelo za izdavanje dozvola ispostavlja ažurirani prilog kad ga se obavijesti o izmjeni u osiguranju od građanskopravne odgovornosti i dostavlja taj prilog Europskoj agenciji za željeznice.
Članak 4.
Pristojbe za izdavanje dozvole
Države članice mogu zatražiti pristojbu za razmatranje svakog zahtjeva. Pristojbe za izdavanje dozvole moraju se primjenjivati na nediskriminirajući način.
Članak 5.
Određeni aspekti koji se tiču zahtjeva za osiguranje od građanskopravne odgovornosti i odgovarajućih jamstava
1. Tijelo za izdavanje dozvola mora objaviti kolika je najmanja potrebna razina pokrića, i u situaciji kad je iznos takvog pokrića propisan u nacionalnom pravu.
2. Tijelo za izdavanje dozvola ne može zahtijevati da početak razdoblja pokrića bude prije nego što željeznički prijevoznik započne s obavljanjem djelatnosti željezničkog prijevoza.
3. Najkasnije 25. kolovoza 2015. tijelo za izdavanje dozvola koje je izdalo dozvolu mora od svih željezničkih prijevoznika kojima je dozvola izdana zatražiti dokaze o razini i opsegu postojećeg pokrića za slučaj nesreće, osim ako su ugovorili osiguranje ili nadležno tijelo već ima te podatke. Ono može također zatražiti takav dokaz od željezničkih prijevoznika ako sumnja u to udovoljava li njihovo osiguranje zahtjevima iz članka 22. Direktive 2012/34/EU.
4. Ako prijevoznik ne dokaže da je primjereno osiguran, ali posjeduje odgovarajuća jamstva za pokriće, tijelo za izdavanje dozvola, prema potrebi nakon savjetovanja s regulatornim tijelom, provjerava odgovaraju li uvjeti pod kojima je prijevoznik takva jamstva dobio uvjetima koje bi na tržištu dobio bilo koji drugi prijevoznik iste razine financijskih sposobnosti i izloženosti riziku.
5. Ako tijelo za izdavanje dozvola privremeno oduzme dozvolu u skladu s člankom 24. stavkom 1. Direktive 2012/34/EU, ili odobri privremenu dozvolu u skladu s člankom 24. stavkom 3. navedene Direktive, ono obavješćuje sva druga nadležna tijela navedena u Uredbi (EZ) br. 1370/2007 Europskog parlamenta i Vijeća (6) za koja zna da su ugovorila usluge sa željezničkim prijevoznikom. Ako tijelo za izdavanje dozvola gaji sumnje u vezi s usklađenošću jamstava za pokrivanje obveza s propisima Unije o državnim potporama, ono može dostaviti potrebne informacije nadležnim tijelima koja su odgovorna za kontrolu takvih pravila o državnim potporama.
Članak 6.
Povezanost s rješenjima o sigurnosti
1. Odobravanje dozvole ne može biti uvjetovano time da prijevoznik posjeduje rješenje o sigurnosti iz članka 10. Direktive 2004/49/EZ.
2. Ako prijevoznik posjeduje rješenje o sigurnosti, tijelo za izdavanje dozvola pri odobravanju dozvole ne provjerava zahtjeve za rješenja o sigurnosti.
Članak 7.
Određeni aspekti postupka izdavanja dozvole
1. U roku od mjesec dana od primitka zahtjeva, tijelo za izdavanje dozvola mora željezničkom prijevozniku javiti da je dokumentacija potpuna ili zatražiti dodatne informacije. Ovaj se rok može produljiti za dva tjedna pod iznimnim okolnostima i prijevoznika se o tome mora obavijestiti. Čim se dobiju dodatne informacije, tijelo za izdavanje dozvola u roku od maksimalno mjesec dana obavješćuje prijevoznika o tome je li dokumentacija potpuna.
2. Tijelo za izdavanje dozvola može zatražiti samo dokumente iz poglavlja III. Direktive 2012/34/EU ili one koji se zahtijevaju nacionalnim zakonodavstvom. Tijelo za izdavanje dozvola objavljuje popis svih dokumenata i njihov sadržaj i ne smije tražiti nikakve dodatne dokumente od prijevoznika. Ako se popis ažurira i objavi, prijevoznici se mogu i dalje osloniti na prijašnji popis za prijave podnesene prije ažuriranja.
3. Za poduzeća s godišnjim prihodom od manje od 5 milijuna EUR od aktivnosti željezničkog prijevoza, tijelo za izdavanje dozvola može smatrati da je zahtjev s obzirom na njihovu sposobnost ispunjavanja stvarnih i potencijalnih obveza u razdoblju od 12 mjeseci od početka obavljanja djelatnosti u skladu s člankom 20. stavkom 1. Direktive 2012/34/EU ispunjen ako prijevoznik može pokazati da je njegovo neto stanje kapitala najmanje 100 000 EUR ili drugi iznos koji je sporazumno utvrđen s regulatornim tijelom. Tijelo za izdavanje dozvola objavljuje taj iznos.
Članak 8.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova se Uredba primjenjuje od 16. lipnja 2015.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 4. veljače 2015.