ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/494
ze dne 9. července 2014
o opatřeních SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP), která provedlo Slovinsko ve prospěch podniku Adria Airways d.d.
(oznámeno pod číslem C(2014) 4543)
(Pouze slovinské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí Komise zahájit v souvislosti s podporou SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) (1) řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Oznámením SANI č. 5628 ze dne 11. března 2011, které bylo zaevidováno téhož dne, oznámilo Slovinsko Komisi podporu na záchranu podniku Adria Airways d.d. (dále jen „Adria“ nebo „podnik“) ve formě státní záruky a zvýhodněné půjčky ve výši 6,2 milionu EUR.
(2)
Dopisy ze dne 31. března 2011 a 12. dubna 2011 poskytly slovinské orgány doplňkové informace. Komise si další informace vyžádala dopisem ze dne 29. dubna 2011, na nějž slovinské orgány neodpověděly. Dne 13. července 2011 se uskutečnila schůzka se slovinskými orgány a jejich poradci, během níž bylo Komisi sděleno, že oznámená podpora na záchranu nebude vzhledem k nepříznivé finanční situaci podniku postačovat a že Slovinsko zamýšlí vložit do podniku Adria v hotovosti částku ve výši 50 milionů EUR. Dne 1. srpna 2011 Slovinsko své oznámení podpory na záchranu stáhlo.
(3)
V návaznosti na informace, podle nichž Slovinsko dne 30. září 2011 provedlo výše uvedený vklad v hotovosti, se Komise rozhodla ve svém předběžném šetření z moci úřední pokračovat a vyžádala si další informace dopisy ze dne 12. září 2011, 28. listopadu 2011 a 17. dubna 2012, na něž slovinské orgány odpověděly dopisy ze dne 11. října 2011, 27. prosince 2011, 13. ledna 2012 a 18. května 2012. E-mailem ze dne 7. listopadu 2012 mimoto slovinské orgány poskytly memorandum vyhotovené právními zástupci podniku Adria.
(4)
Na žádost slovinských orgánů se dne 12. července 2012 uskutečnila schůzka za účasti zástupců podniku Adria a holdingové společnosti PDP ve vlastnictví státu (2), která je jedním z akcionářů podniku Adria. Na této schůzce předložily slovinské orgány a zástupci podniku Adria a společnosti PDP vysvětlení a argumenty týkající se posuzovaných opatření.
(5)
Dopisem ze dne 20. listopadu 2012 Komise Slovinsku sdělila, že se s ohledem na podporu rozhodla zahájit řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“). Slovinsko své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podalo dopisem ze dne 21. ledna 2013. Komise si od Slovinska vyžádala další informace dopisem ze dne 5. března 2013, na nějž Slovinsko odpovědělo dne 19. dubna 2013. Další informace poskytlo Slovinsko dne 16. září 2013. Komise si od Slovinska vyžádala doplňkové informace dopisem ze dne 6. listopadu 2013, na nějž Slovinsko odpovědělo dne 4. prosince 2013 a 6. a 17. ledna 2014. Dne 25. března a 5. prosince 2013 a 8. ledna 2014 se konaly schůzky se slovinskými orgány a jejich právními zástupci.
(6)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo dne 8. března 2013 zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise zúčastněné strany vyzvala, aby se k opatřením vyjádřily.
(7)
Dne 8. dubna 2013 obdržela Komise připomínky od jedné zúčastněné strany, a to společnosti Ryanair. Komise tyto připomínky předala Slovinsku, které mělo možnost se k nim vyjádřit; připomínky Slovinska byly obdrženy dopisem ze dne 13. května 2013.
2. SLOVINSKÝ TRH LETECKÉ DOPRAVY
(8)
Podnik Adria je slovinský národní letecký dopravce a nejdůležitější leteckou společností na lublaňském letišti. V roce 2011 přepravil 73,4 % cestujících, kteří využili lublaňské letiště, poté se v roce 2012 toto číslo snížilo na 71,3 % a v roce 2013 na 69,8 % (4).
(9)
Ačkoli je přítomnost nízkonákladových dopravců ve Slovinsku omezená (společnost easyJet provozuje z Lublaně pouze jednu linku a společnost Wizz Air dvě), v roce 2013 na ně připadalo 12,6 % cestujících ve veřejné dopravě (5). V současnosti létá z Lublaně na svá hlavní uzlová letiště pět dalších konkurentů, a to společnosti Air France, Finnair, Turkish Airlines, Montenegro Airlines a Air Serbia.
3. PŘÍJEMCE
(10)
Adria je velký podnik s přibližně 450 zaměstnanci. V roce 2013 měl obrat ve výši 142,3 milionu EUR a vykázal ztráty ve výši 3 milionů EUR (odhadované údaje). Má jedenáct letadel, převážně regionálních. Vlastníky podniku Adria jsou v současnosti mimo jiné Republika Slovinsko s 69,9 % podílem, společnost Bank Assets Management Company (BAMC) (na niž byla převedena některá aktiva banky Nova Ljubljanska Banka d.d. (6) (dále jen „banka NLB“)) s 19,6 % podílem, ABANKA d.d. s 4,7 % podílem a holdingová společnost PDP s 2,1 % podílem.
(11)
Finanční situace podniku Adria se od roku 2008 trvale zhoršovala a podnik zaznamenal nižší tržby, záporný zisk před zdaněním (EBT) a záporný vlastní kapitál. Další údaje o finanční situaci podniku Adria mezi roky 2007 a 2011 jsou uvedeny v oddíle 7.1.
(12)
Dne 1. srpna 2012 zahájilo Slovinsko společně se společností PDP a bankami NLB, Abanka Vipa d.d., Hypo Alpe-Adria Bank d.d. a Unicredit Bank of Slovenia d.d. proces privatizace podniku Adria a vyžádaly si nabídky na odkup 74,87 % akcií podniku. V týž den zveřejnila slovinská agentura pro správu kapitálových aktiv (AUKN) veřejnou výzvu pro investory k vyjádření nezávazného zájmu o koupi většinového podílu akcií podniku (7). Zdá se však, že tento proces byl zrušen a privatizace podniku Adria začne později nanovo.
4. POPIS OPATŘENÍ A PLÁNU RESTRUKTURALIZACE
4.1. Opatření č. 1: navýšení kapitálu v roce 2007
(13)
K 31. prosinci 2006 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 1
Vlastnická struktura podniku Adria před navýšením kapitálu v roce 2007
Název
%
KAD
55,0
SOD
20,0
NFD 1 delniški investicijski sklad d.d. (8)
9,7
NFD Holding d.d. (9)
7,2
Infond d.o.o. (10)
4,9
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
3,2
(14)
Dne 19. února 2007 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 10,9 milionu EUR. Fond KAD ve vlastnictví státu upsal přibližně 99,6 % vydaných akcií, zatímco zbytek upsali individuální akcionáři. Všechny akcie byly upsány do 5. dubna 2007.
(15)
Splacený kurz činil 27 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] (11) byla hodnota akcií v září 2006 vyčíslena na […] EUR za akcii.
(16)
Po navýšení kapitálu v roce 2007 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 2
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2007
Název
%
KAD
77,3
SOD (12)
10,0
NLB (13)
8,5
Infond d.o.o.
2,4
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
1,8
4.2. Opatření č. 2: navýšení kapitálu v roce 2009
(17)
Dne 13. ledna 2009 se představenstvo podniku Adria rozhodlo navýšit základní kapitál vydáním nových akcií. V důsledku toho se kapitál podniku Adria zvýšil o 2,36 milionu EUR. Fond KAD upsal přibližně 99,5 % vydaných akcií a zbytek upsali individuální akcionáři. Všechny akcie byly upsány do 20. července 2009.
(18)
Splacený kurz činil 22 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] byla hodnota akcií v září 2008 vyčíslena na […] EUR za akcii.
(19)
Po navýšení kapitálu v roce 2009 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 3
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2009
Název
%
KAD
78,6
SOD
8,8
NLB
7,5
Infond d.o.o.
2,2
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
2,9
4.3. Opatření č. 3: navýšení kapitálu v roce 2010
(20)
Dne 2. září 2010 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 2,5 milionu EUR. Přibližně 80 % vydaných akcií upsala holdingová společnost PDP (nástupnická společnost fondů KAD a SOD). Zbývajících 20 % vydaných akcií upsaly dvě soukromé cestovní agentury: Kompas d.d. a Palma d.o.o. (každá 10 %). Všechny akcie byly upsány do 1. října 2010.
(21)
Splacený kurz činil 12 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] byla hodnota akcií v červnu 2009 vyčíslena na […] EUR.
(22)
Po navýšení kapitálu v roce 2010 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 4
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2010
Název
%
PDP
86,0
NLB
6,1
Kompas d.d.
1,9
Palma d.o.o.
1,9
Infond d.o.o.
1,7
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
2,4
4.4. Opatření č. 4: navýšení kapitálu v roce 2011
(23)
Dne 21. září 2011 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 69,7 milionu EUR. Republika Slovinsko upsala v hotovosti akcie v hodnotě 49,5 milionu EUR a společnost PDP upsala rovněž v hotovosti akcie v hodnotě 0,5 milionu EUR. Zbývající část navýšení kapitálu (tj. 19,7 milionu EUR) měla podobu kapitalizace pohledávek ze strany několika bank: a) 13,83 milionu EUR ze strany banky NLB, b) 3,35 milionu EUR ze strany banky Abanka Vipa d.d., c) 1,24 milionu EUR ze strany banky Unicredit Bank of Slovenia d.d. a d) 1,28 milionu EUR ze strany banky Hypo Alpe-Adria Bank d.d. K navýšení kapitálu došlo dne 30. září 2011.
(24)
Schválený kurz činil 1 EUR za akcii, což je minimální hodnota, kterou připouštějí slovinské právní předpisy. Zpráva o ocenění vyhotovena nebyla.
(25)
Po navýšení kapitálu v roce 2011 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 5
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2011
Název
%
Republika Slovinsko
69,9
NLB
19,6
Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
1,8
Abanka Vipa d.d.
4,7
Unicredit Bank of Slovenia d.d.
1,8
PDP
2,1
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
0,1
Plán restrukturalizace ze září 2011
(26)
Podle slovinských orgánů se stát, společnost PDP a banky rozhodly podílet na navýšení kapitálu v roce 2011 na základě plánu nazvaného „program finanční a obchodní restrukturalizace“ (dále jen „plán restrukturalizace“) ze září 2011. Tento plán obsahoval potřebná opatření pro finanční a obchodní restrukturalizaci podniku Adria, která umožní obnovení jeho životaschopnosti. Plán byl jednoznačně vyhotoven pro účely oznámení podpory na restrukturalizaci, jelikož odkazuje na pojmy jako „vlastní příspěvek“ a „narušení hospodářské soutěže“, které se obvykle v obchodních plánech nevyskytují.
(27)
Podle plánu restrukturalizace, který byl předložen původně, by podnik Adria dosáhl životaschopnosti v roce 2013 (základní a optimistický scénář) nebo v roce 2014 (pesimistický scénář). Podle původně předloženého plánu restrukturalizace byly potíže podniku Adria způsobeny: a) […].
(28)
Původně předložený plán restrukturalizace stanovil řadu opatření, jejichž cílem byla restrukturalizace podniku Adria a obnovení jeho životaschopnosti: a) […].
(29)
Podle původně předloženého plánu restrukturalizace mělo navýšení kapitálu v roce 2011 o 69,7 milionu EUR pokrýt záporný vlastní kapitál podniku Adria ve výši […], splacení závazků ve výši […] EUR (neuhrazené závazky vůči dodavatelům ve výši […] EUR a včasné splacení bankovních úvěrů ve výši […] EUR) a financování restrukturalizačních opatření s částkou ve výši […] EUR.
(30)
Celkové náklady restrukturalizace by na druhou stranu činily […] EUR, přičemž by byly částečně financovány z částky ve výši 50 milionů EUR, kterou v hotovosti vložily slovinský stát a společnost PDP. Příspěvek podniku Adria na restrukturalizační náklady („vlastní příspěvek“) by činil […] EUR a vyplýval by z kapitalizace pohledávek v souvislosti s bankovními úvěry (19,7 milionu EUR), […]. V původně předloženém plánu restrukturalizace se jako kompenzační opatření zvažoval prodej podniku AAT a zrušení pravidelných leteckých linek.
(31)
Vzhledem k pochybnostem, které Komise uvedla v rozhodnutí o zahájení řízení, předložilo Slovinsko řadu aktualizací plánu restrukturalizace. Plán restrukturalizace v současnosti předpokládá dobu trvání restrukturalizace do roku 2015 a zahrnuje několik dodatečných restrukturalizačních opatření, aby byla zajištěna udržitelnější životaschopnost. K dodatečným restrukturalizačním opatřením (spolu s finančním dopadem v období 2014-2015) patří: a) […].
4.5. Opatření č. 5: akvizice podniku Adria Airways Tehnika d.d. v letech 2010-2011
(32)
Podnik AAT, 100 % dceřiná společnost podniku Adria, byl založen v roce 2010. Do té doby se jednalo o technickou servisní divizi podniku Adria nazývanou SVL. Podnik AAT působí v oblasti údržby letadel a poskytuje služby podniku Adria i jiným zákazníkům.
(33)
V období od listopadu 2010 do března 2011 získaly společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana (správce lublaňského letiště, jehož většinovým vlastníkem je stát) od podniku Adria ve dvou fázích podíly v podniku AAT ve výši 52,3 %, resp. 47,7 %. V první fázi odkoupila společnost PDP v podniku AAT 18,24 % podíl ve formě 2 676 346 preferenčních akcií bez hlasovacích práv, a to za cenu 1 EUR za akcii. Společnost Aerodrom Ljubljana současně získala v podniku AAT podíl ve výši 31,16 % (4 570 881 akcií), a to konverzí dluhu ve výši přibližně 4,6 milionu EUR na preferenční akcie bez hlasovacích práv. Ve druhé fázi počátkem roku 2011 prodal podnik Adria své zbývající podíly v podniku AAT takto: společnost PDP získala 5 000 000 kmenových akcií za cenu 1 EUR za akcii a navýšila svůj podíl v podniku na 52,33 %, zatímco společnost Aerodrom Ljubljana navýšila svůj podíl v podniku AAT na 47,67 %, a to kapitalizací pohledávek vůči podniku Adria v hodnotě 2,2 milionu EUR.
(34)
Celková uhrazená cena tudíž činila 14,7 milionu EUR, tj. 1 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění z dubna 2010 byla hodnota podniku AAT jakožto technické servisní divize podniku Adria k prosinci 2009 stanovena v rozmezí od 14,4 milionu EUR do 14,9 milionu EUR.
5. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(35)
Komise se dne 20. listopadu 2012 rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení. V rozhodnutí o zahájení řízení se Komise předběžně domnívala, že podnik Adria bylo možno v době, kdy byla uvedená opatření provedena, nebo nejpozději od roku 2008 považovat za podnik v obtížích. Komise vyslovila pochybnosti ohledně pěti posuzovaných opatření a dospěla k předběžnému závěru, že všechna tato opatření zahrnovala státní podporu.
(36)
Co se týká opatření č. 1 a 2, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení zastávala názor, že se fond KAD nacházel pod jednoznačným a přímým vlivem slovinského státu, a dospěla k předběžnému závaru, že účast fondu KAD na navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 zahrnovala státní prostředky a lze ji přičíst Slovinsku. Ačkoli byla cena akcií, kterou fond KAD skutečně zaplatil, nižší než hodnota stanovená ve dvou zprávách o ocenění, Komise vyslovila ohledně těchto zpráv pochybnosti, jelikož mezi oceněním akcií a navýšením kapitálu uběhla značná doba. Jelikož byl fond KAD v té době většinovým vlastníkem podniku Adria, Komise se domnívala, že cílem navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 bylo financování existující investice fondu KAD v podniku, který bylo možno považovat za podnik v obtížích.
(37)
Při posuzování opatření č. 3 Komise uvedla, že společnost PDP je nástupnickou společností fondů KAD a SOD, jejichž jednání Komise předběžně považovala za přičitatelné státu. Komise mimoto jako prvek přičitatelnosti státu zdůraznila skutečnost, že slovinský stát vlastní ve společnosti PDP nepřímo 100 % podíl (prostřednictvím fondů KAD, SOD a DSU (společnost pro správu majetku, která je zcela ve vlastnictví státu)), a poukázala na některé nepřímé důkazy přičitatelnosti ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (14). Obdobně jako v případě opatření č. 1 a 2 byla sice cena akcií, kterou společnost PDP skutečně uhradila, nižší než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, Komise však vyslovila ohledně zprávy pochybnosti, jelikož mezi oceněním akcií a navýšením kapitálu uběhlo 15 měsíců. Komise se rovněž předběžně domnívala, že účast dvou soukromých cestovních agentur (Kompas d.d. a Palma d.o.o.) na navýšení kapitálu v roce 2010 společně se společností PDP sama o sobě nepostačuje k tomu, aby rozptýlila pochybnosti Komise v souvislosti s možným zvýhodněním podniku Adria (15).
(38)
Ve vztahu k opatření č. 4 Komise uvedla, že investice Slovinska jednoznačně zahrnovala státní prostředky, a zopakovala svůj předběžný závěr, že jednání společnosti PDP lze přičíst státu. Komise vyslovila rovněž pochybnosti ohledně účasti banky NLB na opatření č. 4, kterou lze považovat za přičitatelnou státu vzhledem ke skutečnosti, že a) většinovým vlastníkem banky NLB byl v té době stát, b) stát měl většinu hlasů v představenstvu a dozorčí radě banky a c) jednání státem kontrolované banky mohlo být ovlivněno orgány veřejné moci.
(39)
Při posuzování, zda opatření č. 4 zahrnovala nepatřičnou selektivní výhodu pro podnik Adria, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že skutečnost, že banky souhlasily s kapitalizací pohledávek pouze v případě, že stát vloží do podniku Adria hotovost, a zejména rozdílná povaha příspěvků státu a společnosti PDP v porovnání s příspěvkem bank (hotovost a konverze dluhu), postačuje k tomu, aby zakládala nikoli nevýznamné pochybnosti ohledně rovnocennosti navýšení kapitálu v roce 2011. Komise rovněž uvedla, že na rozdíl od předchozích navýšení kapitálu došlo k navýšení kapitálu v roce 2011 bez zprávy o ocenění.
(40)
Co se týká tvrzení slovinských orgánů, že se rozhodly podílet na opatření č. 4 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011, Komise poznamenala, že plán restrukturalizace v zásadě nepostačoval ke splnění kritérií soukromého investora, jelikož některé odhady v plánu restrukturalizace byly (jak se zdálo) založeny na nejistých nebo nejasných předpokladech. Komise mimoto zdůraznila, že by soukromý investor uvážil riziko toho, že předchozí navýšení kapitálu představovala protiprávní státní podporu, a posoudil by dopad rizika možného příkazu Komise k navrácení podpory na ziskovost investice. Komise rovněž uvedla, že se banky mohly rozhodnout k účasti na navýšení kapitálu kvůli zájmu, který Slovinsko projevilo o podnik Adria, a to mnohem dříve, než bylo rozhodnuto o navýšení kapitálu v roce 2011.
(41)
S ohledem na opatření č. 5 Komise zopakovala svůj předběžný názor, že jednání společnosti PDP lze přičíst státu a že byly použity státní prostředky. Pokud jde o společnost Aerodrom Ljubljana, Komise dospěla k témuž předběžnému závěru, jelikož v době nabytí podniku AAT byl většinovým vlastníkem této společnosti stát. Komise rovněž pokládala za nepravděpodobné, že by se orgány veřejné moci nepodílely na důležitých rozhodnutích společnosti Aerodrom Ljubljana, správce lublaňského letiště, a to kvůli strategickému významu letiště pro zemi jakožto hlavní vstupní brány pro mezinárodní lety.
(42)
Jelikož k první fázi získání akcií podniku AAT došlo bezprostředně po navýšení kapitálu v roce 2010, byla Komise názoru, že by se obě opatření neměla posoudit odděleně, nýbrž jako součást rozsáhlejší akce na podporu podniku Adria. Při posuzování zprávy, která stanovila hodnotu akcií podniku AAT, Komise uvedla, že podnik AAT byl oceněn jako součást technické servisní divize podniku Adria (v té době SVL) a při stanovení hodnoty podniku AAT se přihlíželo k souvisejícím synergiím. Komise se však domnívala, že ve zprávě měla být hodnota divize SLV/podniku AAT vyčíslena jako hodnota samostatného subjektu bez ohledu na vnitroskupinové synergie, jelikož podnik AAT vznikl v roce 2010 odštěpením od podniku Adria a byl prodán jako samostatný subjekt. Komise vyslovila rovněž obavy v souvislosti se značným časovým odstupem mezi oceněním a prodejem akcií podniku AAT.
(43)
Komise vyslovila taktéž pochybnosti ohledně slučitelnosti pěti posuzovaných opatření s vnitřním trhem, zejména kvůli skutečnosti, že slovinské orgány neuvedly žádné možné důvody slučitelnosti.
(44)
Vzhledem k povaze dotyčných opatření a skutečnosti, že podnik Adria bylo možno v době provedení těchto opatření považovat za podnik v obtížích, Komise uvedla, že slučitelnost opatření lze posoudit pouze podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, a zejména na základě pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (16) (dále jen „pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci“). Komise za prvé uvedla, že patrně nejsou splněny podmínky podpory na záchranu stanovené v části 3.1 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. V souvislosti s podporou na restrukturalizaci, která je vymezena v části 3.2 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, Komise zdůraznila, že uvedená opatření byla provedena před jejich oznámením Komisi a bez existence věrohodného plánu restrukturalizace, který by splňoval podmínky stanovené v pokynech pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, což je okolnost, která sama o sobě postačuje k tomu, aby byla vyloučena slučitelnost opatření s vnitřním trhem (17).
(45)
Komise vyslovila rovněž pochybnosti ohledně plánu restrukturalizace, jelikož se zdálo, že není dostatečně důkladný, aby umožnil obnovení dlouhodobé životaschopnosti podniku Adria, poněvadž některé jeho odhady vycházely z nevyčíslených, nejistých nebo nejasných předpokladů. Komise měla také pochybnosti, zda lze kompenzační opatření, která se v plánu restrukturalizace předpokládala, považovat za vhodná a/nebo dostatečná, jelikož se zdálo, že jsou nezbytná k obnovení životaschopnosti podniku Adria. Pokud jde o prodej podniku AAT, k tomu došlo několik měsíců před schválením plánu restrukturalizace, a to v době (konec roku 2010, začátek roku 2011), kdy podnik Adria naléhavě nutně potřeboval financování. Rovněž zrušení pravidelných leteckých linek se nejevilo jako přijatelné kompenzační opatření, jelikož většina těchto tras (27 z celkem 31) byla v plánu restrukturalizace označena jako ztrátová a jejich zrušení by bylo každopádně nezbytné k zajištění životaschopnosti podniku. Komise měla rovněž pochybnosti, zda lze plně přijmout navrhovaný vlastní příspěvek podniku Adria ve výši […] EUR, zejména kvůli tomu, že nebylo jasné, zda lze jako vlastní příspěvek započítat částky vyplývající z prodeje podniku AAT a kapitalizace pohledávek v souvislosti s bankovními úvěry. Jelikož byl podnik Adria v době provedení těchto opatření patrně podnikem v obtížích a podnik v obtížích může obdržet pouze podporu na záchranu a/nebo restrukturalizaci, vyslovila Komise rovněž pochybnosti ohledně toho, zda byla dodržena zásada „jednou a dost“, zejména v souvislosti s navýšením kapitálu v roce 2011.
6. PŘIPOMÍNKY K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
6.1. Připomínky Slovinska
(46)
Ve svých připomínkách k rozhodnutí Komise o zahájení řízení trvalo Slovinsko na tom, že opatření č. 1, 2 a 3 nezahrnovala státní podporu, jelikož rozhodnutí fondu KAD a společnosti PDP nelze přičíst státu. Slovinsko zejména uvedlo, že 100 % podíl státu nepostačuje k vyvození závěru, že opatření lze přičíst státu. Slovinsko mimoto poznamenalo, že zprávy o ocenění, v nichž byla vyčíslena hodnota akcií, byly adekvátní, byla tudíž dodržena zásada investora v tržním hospodářství, takže zvýhodnění podniku Adria je vyloučeno. Co se týká konkrétně opatření č. 3, Slovinsko tvrdilo, že upsání 20 % akcií dvěma soukromými cestovními agenturami za rovnocenných podmínek spolu se společností PDP bylo významné a prokazovalo, že trh o životaschopnosti podniku Adria nepochybuje, což vylučuje existenci státní podpory.
(47)
V souvislosti s opatřením č. 5 Slovinsko zopakovalo, že jednání společnosti PDP nelze přičíst státu. Co se týká jednání společnosti Aerodrom Ljubljana, Slovinsko se domnívalo, že vliv státu na její rozhodnutí o nabytí podniku AAT nelze odvozovat od skutečnosti, že někteří členové dozorčí rady byli navrženi státem a fondy KAD a SOD. Slovinsko se rovněž domnívalo, že zprávu o ocenění z dubna 2010, která stanovila hodnotu podniku AAT jakožto technické servisní divize podniku Adria v rozmezí od 14,4 milionu EUR do 14,9 milionu EUR, nelze považovat za zastaralou a že neexistují žádné náznaky, že ve zprávě o ocenění byly zohledněny synergie s podnikem Adria. Slovinsko mimoto uvedlo, že zápisy ze zasedání představenstva společností PDP a Aerodrom Ljubljana prokazují, že rozhodnutí o nabytí podniku AAT bylo přijato na základě ekonomicky racionálních úvah. Z těchto důvodů je existence státní podpory v opatření č. 5 vyloučena.
(48)
Slovinsko zpochybnilo rovněž hodnocení podniku Adria jakožto podniku v obtížích a domnívalo se, že podnik Adria byl v obtížích teprve od ledna 2011, tj. v době provedení opatření č. 4.
(49)
Co se týká opatření č. 4, Slovinsko existenci podpory vyloučilo a tvrdilo, že kapitalizaci pohledávky ze strany banky NLB nelze přičíst státu. Slovinsko se rovněž domnívalo, že nesplácené úvěry přeměněné na vlastní kapitál byly plně zajištěny zástavními právy k letadlům a budovám a že jejich konverzí na kapitál převzaly banky nové obchodní riziko. V tomto smyslu odpovídá kapitalizace pohledávek vkladu v hotovosti. Slovinsko také uvedlo, že při rozhodování o investici se banky a stát ovlivnily vzájemně a že toto rozhodnutí bylo (podle názoru Slovinska) založeno na spolehlivém plánu restrukturalizace, a Slovinsko dospělo k závěru, že investiční rozhodnutí byla přijata souběžně, což vylučuje nepatřičnou výhodu pro podnik Adria.
(50)
Jelikož se Slovinsko domnívalo, že opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnují státní prostředky, nepředložilo žádné důvody slučitelnosti těchto opatření. Slovinsko však uvedlo důvody slučitelnosti u opatření č. 4, pokud by Komise dospěla k závěru, že toto opatření představuje státní podporu. Jelikož podle Slovinska je podnik Adria v obtížích teprve od ledna 2011 (viz 48. bod odůvodnění), opatření č. 4 představuje na základě předloženého plánu restrukturalizace slučitelnou podporu na restrukturalizaci podle části 3.2 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(51)
Pokud jde o obnovení životaschopnosti, Slovinsko se domnívalo, že plán restrukturalizace zajišťuje dlouhodobou životaschopnost podniku Adria, a zdůraznilo, že v souladu s pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci obsahuje plán restrukturalizace průzkum trhu a analýzu příčin, které vedly k potížím podniku, a že předpokládá ukončení činností, které by ze strukturálního hlediska zůstaly i po restrukturalizaci ztrátové. Jak je uvedeno v 31. bodě odůvodnění, Slovinsko předložilo řadu aktualizací plánu restrukturalizace, který v současnosti předpokládá dobu trvání restrukturalizace do roku 2015 a obsahuje několik dodatečných restrukturalizačních opatření, aby byla zajištěna udržitelnější životaschopnost. Slovinsko také zdůraznilo, že aktualizovaný plán restrukturalizace zajišťuje i podle pesimistického scénáře dlouhodobou životaschopnost podniku do konce roku 2015 s návratností vlastního kapitálu (ROE) ve výši […] % v roce 2014 a ve výši […] % v roce 2015, což přesahuje úrovně, které Komise schválila v rozhodnutí týkajícím se společnosti Air Malta (18).
(52)
Slovinsko zastává názor, že snížení kapacity (ve formě zrušení pravidelných leteckých linek) o […] % v zimní sezóně a […] % v letní sezóně, uvolnění letištních časů na určitých letištích, včetně koordinovaných (přetížených) letišť, a prodej podniku AAT představují vhodná a přiměřená kompenzační opatření. Slovinsko také uvedlo,že zrušené trasy byly ve skutečnosti ziskové, a to na základě tzv. „hrubého ziskového rozpětí“ (kladný příspěvek C1), což Komise v rozhodnutích týkajících se společností Air Malta a České aerolinie (19) akceptovala.
(53)
S ohledem na omezení podpory na minimum (vlastní příspěvek) Slovinsko v souladu s tím, co bylo uvedeno výše, tvrdilo, že prodej podniku AAT nezahrnuje státní podporu, a proto by se výnosy z tohoto prodeje ve výši 14,7 milionu EUR měly považovat za vlastní příspěvek. Slovinsko se rovněž domnívalo, že by se za vlastní příspěvek měla v plné výši považovat kapitalizace pohledávek ze strany bank, tj. 19,7 milionu EUR. Slovinsko poskytlo údaje o hodnotě letadel, která byla zastavena v souvislosti s dotyčnými úvěry, spolu s příslušnou zprávou společnosti AVAC (20) prokazující hodnoty těchto letadel. Po připočtení prodeje řady aktiv […] přesáhne vlastní příspěvek podle aktualizovaného plánu restrukturalizace [50-54] %.
(54)
Co se týká zásady „jednou a dost“, Slovinsko se domnívalo, že tato zásada byla dodržena, jelikož opatření č. 1, 2, 3 a 5, která předcházela opatření č. 4, nezahrnovala státní podporu podniku Adria.
6.2. Připomínky zúčastněných stran
(55)
Během formálního vyšetřovacího řízení obdržela Komise připomínky pouze od společnosti Ryanair, která souhlasila s předběžným zjištěním Komise, že opatření, která jsou předmětem posouzení, zahrnovala podporu a nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
(56)
Společnost Ryanair však tvrdila, že v rozhodnutí o zahájení řízení nebylo posouzení Komise týkající se zásady investora v tržním hospodářství úplné, jelikož Komise měla uvážit, zda by se soukromý investor nerozhodl podnik Adria zlikvidovat místo toho, aby mu poskytl další kapitál (21). Společnost Ryanair rovněž uvedla, že Komise měla v rozhodnutí o zahájení řízení posoudit, zda nebyla likvidace podniku Adria pro stát výhodnější než poskytnutí dalších finančních prostředků. Ačkoli se společnost Ryanair domnívala, že nemá k dispozici dostatek informací, aby se mohla vyjádřit k plánu restrukturalizace, pochybovala o tom, že podnik Adria bude opět ziskový.
(57)
Společnost Ryanair také tvrdila, že podpora poskytnutá podniku Adria poškozuje její postavení na trhu, jelikož maří snahy společnosti Ryanair o rozvoj trhu a způsobuje jí ztrátu příjmů.
6.3. Vyjádření Slovinska k připomínkám zúčastněných třetích stran
(58)
Slovinsko se podrobně zabývalo tvrzeními, která ve svých připomínkách uvedla společnost Ryanair. Slovinsko zejména uvedlo, že se na kapitálových injekcích ve prospěch podniku Adria nepodílel jen stát, nýbrž i soukromí investoři a subjekty, jejichž jednání nelze podle Slovinska přičíst státu. Slovinsko se mimoto domnívalo, že si společnost Ryanair mylně vyložila judikaturu, když tvrdila, že by stát měl před restrukturalizací a dlouhodobou životaschopností podniku Adria upřednostnit jeho úpadek. Podle Slovinska je test, který uvedla společnost Ryanair, chybný, jelikož by byl použitelný pouze na věřitele podniku Adria, nikoli však na investory: jelikož Slovinsko nemělo vůči podniku žádné pohledávky, nemohlo požadovat jeho likvidaci.
(59)
Slovinsko uvedlo, že se Komise zabývala předpoklady plánu restrukturalizace podniku Adria, a zdůraznilo, že pochybnosti společnosti Ryanair ohledně možného obnovení životaschopnosti podniku Adria jsou nepodložené. Slovinsko rovněž tvrdilo, že údajné poškození tržního postavení společnosti Ryanair nebylo doloženo.
7. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(60)
Toto rozhodnutí se zabývá nejprve otázkou, zda je podnik Adria podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci (oddíl 7.1). Poté analyzuje, zda posuzovaná opatření zahrnují státní podporu pro podnik Adria ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy (oddíl 7.2) a zda je tato podpora zákonná (oddíl 7.4) a slučitelná s vnitřním trhem (oddíl 7.5).
7.1. Potíže podniku Adria
(61)
Finanční situace podniku Adria se trvale zhoršovala od roku 2008, kdy podnik zaznamenal nižší tržby, záporný zisk před zdaněním (EBT) a záporný vlastní kapitál. Klíčové finanční parametry podniku Adria v období od roku 2007 do roku 2011 podle informací, které poskytly slovinské orgány, byly následující:
Tabulka 6
Klíčové finanční údaje podniku Adria od roku 2007 do června 2011 (v milionech EUR)
2007
2008
2009
2010
červen 2011
Obrat
179,2
205,4
161,4
148,7
71,1
Čistý výsledek
0,4
- 3,2
- 14,0
- 63,1
- 2,2
EBTDA
0,4 (22)
10,9
1,6
- 50,9
1,8
Zapsaný kapitál
6,8
6,8
7,7
9,4
9,4
Vlastní kapitál
41,8
32,5
29,3
- 35,4
- 35,9
Poměr dluhu k vlastnímu kapitálu
2,8
3,7
4,0
- 3,9
- 3,6
Peněžní tok z provozních činností
16,9
18,5
6,1
1,7
- 21,6 (23)
(62)
Podnik Adria uzavřel účetní rok 2011 se ztrátami ve výši 12 milionů EUR (24), zatímco v roce 2012 dosáhly ztráty 10,8 milionu EUR (25). Rovněž se zdá, že v roce 2013 snížil podnik Adria ztráty na 3,1 milionu EUR (26).
(63)
V bodě 10 písm. a) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je uvedeno, že podnik je považován za podnik v obtížích, pokud „došlo ke ztrátě více než poloviny zapsaného kapitálu a ke ztrátě více než jedné čtvrtiny tohoto kapitálu došlo za posledních 12 měsíců“. Toto ustanovení odráží předpoklad, že podnik, který zaznamenal významnou ztrátu zapsaného kapitálu, není schopen zamezit ztrátě, která by jej v krátkodobém nebo střednědobém výhledu téměř jistě odsoudila k ukončení podnikatelské činnosti (jak je stanoveno v bodě 9 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(64)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, v období od roku 2007 do června 2011 nedošlo ke ztrátě zapsaného kapitálu, nýbrž ve skutečnosti se zapsaný kapitál zvýšil. Komise však podotýká, že vlastní kapitál podniku byl v letech 2010 a 2011 záporný. Podnik současně nepřijal vhodná opatření, aby snížení vlastního kapitálu řešil. V dřívějších případech (27) dospěla Komise k závěru, že pokud má podnik záporný vlastní kapitál, v zásadě se předpokládá, že kritéria uvedená v bodě 10 písm. a) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou splněna, přičemž v případě podniku Adria tomu tak bylo nejméně od roku 2010. Rovněž Tribunál dospěl v nedávném rozsudku (28) k závěru, že podnik se záporným vlastním kapitálem je podnikem v obtížích.
(65)
Potíže podniku Adria patrně vyvrcholily koncem roku 2010. Tisk v té době zmiňoval možnost, že na podnik Adria bude uvalena nucená správa, nebo že vyhlásí úpadek (29). To lze považovat za signál, že nejpozději v té době splňoval podnik Adria kritéria pro to, aby byl předmětem kolektivního úpadkového řízení podle slovinských právních předpisů ve smyslu bodu 10 písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(66)
Z výše uvedených důvodů Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení vyvozuje závěr, že v letech 2010 a 2011, tj. v době provedení opatření č. 3, 4 a 5, byl podnik Adria podnikem v obtížích ve smyslu bodu 10 písm. a) a/nebo písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(67)
Z tabulky 6 v 61. bodě odůvodnění mimoto vyplývá, že v letech 2010 a 2011 bylo možno podnik Adria považovat za podnik v potížích rovněž ve smyslu bodu 11 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, v němž se uvádí, že podnik může být považován za podnik v obtížích, „kdy jsou patrné typické příznaky […], například narůstající ztráta, klesající obrat, rostoucí skladové zásoby, nadbytečná kapacita, slábnoucí peněžní tok, narůstající dluh, narůstající úroky a klesající nebo nulová hodnota čistých aktiv“.
(68)
Komise se však domnívá, že mezi roky 2007 a 2009 nevykazoval podnik Adria typické příznaky podniku v obtížích podle bodu 11 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Co se týká roku 2008, podnik Adria poprvé v posuzovaném období vykázal ztráty ve výši 3,2 milionu EUR. Jak Slovinsko správně podotklo, v roce 2008 se příjmy a peněžní tok podniku Adria v porovnání s předchozím rokem zvýšily (z 179,2 milionu EUR na 205,4 milionu EUR, resp. z 16,9 milionu EUR na 18,5 milionu EUR). Jeho zapsaný kapitál byl stálý a činil 6,8 milionu EUR.
(69)
Komise rovněž uvádí, že v roce 2008 měl podnik Adria čistý zisk před zdaněním (EBT) ve výši 3,2 milionu EUR a v roce 2009 pak ve výši 14 milionů EUR. V těchto letech byl hospodářský výsledek podniku bez odpisů kladný a podnik dosáhl EBTDA ve výši 10,9 milionu EUR, resp. 1,6 milionu EUR (viz tabulka 6 v 61. bodě odůvodnění). Od roku 2010 byl EBTDA podniku Adria záporný. Jelikož o opatření č. 2 bylo rozhodnuto v lednu 2009 a akcie byly zcela upsány v červenci 2009, nemůže Komise dospět s jistotou k závěru, že v té době existovala jednoznačně zjistitelná tendence k záporným výsledkům, která by umožňovala vyvodit závěr, že podnik Adria byl podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(70)
Komise proto zastává názor, že v letech 2007-2009, tj. v době provedení opatření č. 1 a 2, nebyl podnik Adria podnikem v obtížích.
7.2. Existence státní podpory
(71)
V čl. 107 odst. 1 Smlouvy je stanoveno, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(72)
Aby bylo možno vyvodit závěr ohledně existence státní podpory, musí Komise posoudit, zda jsou u každého z pěti posuzovaných opatření splněna kumulativní kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 Smlouvy (tj. převod státních prostředků, selektivní výhoda, možné narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu uvnitř EU).
7.2.1. Opatření č. 1 a 2: navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009
(73)
Komise nejprve analyzuje, zda opatření č. 1 a 2 poskytla podniku Adria nepatřičnou selektivní výhodu.
(74)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise v této souvislosti uvedla, že cena akcií, kterou uhradil fond KAD, byla nižší než hodnota stanovená ve dvou zprávách o ocenění. Fond KAD získal nové akcie podniku Adria v únoru 2007 za cenu ve výši 27 EUR za akcii, což je méně než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, která k […] činila […] EUR za akcii (viz 15. bod odůvodnění). V lednu 2009 získal fond KAD akcie za cenu ve výši 22 EUR za akcii, což je méně než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, která k […] činila […] EUR za akcii (viz 18. bod odůvodnění). Komise však vyslovila pochybnosti ohledně spolehlivosti těchto zpráv, mimo jiné kvůli značnému časovému odstupu mezi navýšením kapitálu (únor 2007, resp. leden 2009) a oceněním akcií podniku ([…], resp. […]).
(75)
Komise posoudila údaje a důkazy, které v souvislosti s těmito zprávami Slovinsko předložilo po zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Co se týká opatření č. 1, Slovinsko objasnilo, že údaje, z nichž zpráva vycházela, pocházejí ze dne 30. září 2006 a že v době vyhotovení zprávy odhadcem se jednalo o poslední dostupné údaje. Pokud jde o opatření č. 2, zpráva o ocenění akcií byla zadána ve stejné době, kdy valná hromada akcionářů podniku Adria rozhodla o navýšení kapitálu. Komise nemá důvod domnívat se, že odhadce (P&S Capital) nebyl zcela nezávislý.
(76)
Ačkoli je pravdou, že mezi oceněním akcií podniku a navýšením kapitálu uběhlo […] měsíců, Komise nenašla žádné důkazy, které by prokazovaly, že tento časový odstup měl skutečně dopad na odhadovanou hodnotu akcií podniku Adria.
(77)
Komise poznamenává, že metoda ocenění použitá ve zprávách (čistá současná hodnota očekávaných volných peněžních toků (30)) je v případech akvizic obecně uznávaná. Z podrobné analýzy zpráv o ocenění mimoto vyplývá, že použité vzorce byly pro účely ocenění přiměřené a byly náležitě použity a že předpoklady a odhady týkající se růstu obratu a ziskovosti se jeví jako realistické. Ve zprávě o ocenění akcií pro kapitálovou injekci v roce 2007 (opatření č. 1) byly odhadovaný průměrný růst příjmů a ziskovost v rozmezí, které bylo zaznamenáno v minulosti. Ve zprávě o ocenění akcií pro kapitálovou injekci v roce 2009 (opatření č. 2) byly odhadovaný růst příjmů a ziskovost nižší než v minulosti, a to z těchto důvodů: a) vysoký hospodářský růst v roce 2008 způsobený především slovinským předsednictvím EU; b) pomalý světový hospodářský růst a c) napjatá situace na finančních trzích. Rovněž ostatní předpoklady použité ve zprávách se jevily jako realistické. Komise mimoto bere na vědomí, že fond KAD byl většinovým vlastníkem podniku Adria již před navýšeními kapitálu (31) a že cílem navýšení kapitálu bylo financování existující (ziskové) investice fondu KAD.
(78)
Na základě výše uvedených skutečností Komise uvádí, že navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 byla v souladu s tržními podmínkami a neznamenala pro podnik Adria nepatřičnou výhodu.
(79)
Komise proto vyvozuje závěr, že opatření č. 1 a 2 představovala investice, které by uskutečnil i investor v tržním hospodářství ve srovnatelné situaci (32), existence státní podpory je proto vyloučena, aniž by bylo nutné blíže posoudit splnění ostatních kumulativních podmínek stanovených v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.2. Opatření č. 3: navýšení kapitálu v roce 2010
(80)
Jak je uvedeno v 73. bodě odůvodnění, jednou z nezbytných podmínek existence státní podpory je to, že opatření poskytuje příjemci nepatřičnou selektivní výhodu. V následující části Komise posoudí, zda je v případě opatření č. 3 tato podmínka splněna.
(81)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise uvedla, že cena ve výši 12 EUR za akcii, kterou společnost PDP a soukromé cestovní agentury zaplatily za akcie podniku Adria, byla nižší než cena ve výši […] EUR za akcii, která byla stanovena ve zprávě o ocenění. Stejně jako v případě opatření č. 1 a 2 však Komise vyslovila ohledně spolehlivosti této zprávy pochybnosti, a to zejména kvůli skutečnosti, že mezi navýšením kapitálu (září 2010) a oceněním akcií ve zprávě ([…]) uběhlo […] měsíců.
(82)
Informace, které poskytly slovinské orgány, pochybnosti Komise v této souvislosti do jisté míry zmírnily. Komise však připomíná, že na základě týchž informací a ocenění se dvě soukromé cestovní agentury (Kompas d.d. a Palma d.o.o.) na navýšení kapitálu v roce 2010 podílely 20 %, zatímco společnost PDP vložila zbývajících 80 % kapitálu. Soukromé cestovní agentury a společnost PDP se na opatření podílely za stejných podmínek a upsaly akcie k témuž dni. Soukromá účast i příspěvek společnosti PDP měly podobu vkladu v hotovosti. V rozhodnutí o zahájení řízení Komise zdůraznila, že soukromou účast ve výši 20 % lze v zásadě považovat za známku toho, že trh dotyčnou investici podpořil, ačkoli transakci je nutno posoudit v širším kontextu situace podniku Adria v té době a skutečnosti, že opatření č. 3 představovalo třetí navýšení kapitálu v rozmezí přibližně 3,5 roku.
(83)
Komise za prvé uvádí, že Slovinsko předložilo důkazy prokazující, že agentury Kompas d.d. a Palma d.o.o. byly společnosti zcela v soukromém vlastnictví, v nichž stát neměl žádnou kontrolu ani vliv. Jak je uvedeno v 79. bodě odůvodnění, opatření č. 1 a 2 nepředstavovala státní podporu. Vzhledem k tomu nelze mít patrně za to, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria ovlivnila investiční rozhodnutí, která by přijal i soukromý investor. Komise bere rovněž na vědomí, že soukromé cestovní agentury upsaly akcie podniku Adria k témuž dni jako společnost PDP, zaplatily stejnou cenu, jejich investice se uskutečnila za stejných podmínek a navýšení kapitálu ze strany společnosti PDP a soukromých cestovních agentur se uskutečnilo v hotovosti.
(84)
I kdyby Komise dospěla k závěru, že účast společnosti PDP zahrnovala státní prostředky a že ji lze přičíst státu (viz v tomto smyslu 89. až 91. bod odůvodnění), ve smyslu ustálené judikatury (33) nelze 20 % soukromou účast považovat v porovnání s veřejným zásahem za zanedbatelnou. S ohledem na výše uvedené skutečnosti nemůže Komise dospět k závěru, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria bylo skutečně ovlivněno jednáním společnosti PDP. Tento závěr nemění ani skutečnost, že se podnik Adria považoval v roce 2010 za podnik v obtížích (viz oddíl 7.1).
(85)
Z důkazů předložených Slovinskem mimoto nevyplývá, že soukromé cestovní agentury měly při investování do podniku Adria jinou motivaci než dosažení zisku. Komise v této souvislosti odkazuje na zprávu předloženou Slovinskem, která se týkala strategických směrů podniku Adria na období 2009-2014 (a kterou měli investoři zjevně k dispozici v době přijetí investičního rozhodnutí), podle níž se očekávalo, že podnik Adria bude v období od roku 2010 do roku 2014 ziskový, a to na základě kapitálové injekce ve výši přibližně 2,5 milionu EUR a provedení určitých opatření ze strany podniku Adria, včetně zvýšení průměrného výnosu z cestujícího a snížení nákladů. Tuto zprávu lze pokládat za další náznak toho, že soukromé cestovní agentury byly skutečně přesvědčeny o ziskovosti své investice.
(86)
Komise se proto domnívá, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria je rovnocenné rozhodnutí společnosti PDP a že jejich investice byla významná. Komise nemá mimoto důvod pochybovat o tom, že se soukromé cestovní agentury rozhodly investovat do podniku Adria za účelem dosažení zisku. Komise proto vyvozuje závěr, že opatření č. 3 neznamenalo nepatřičnou výhodu pro podnik Adria, existence státní podpory je tudíž vyloučena, aniž by bylo nutné blíže posoudit, zda jsou splněny ostatní kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.3. Opatření č. 4: navýšení kapitálu v roce 2011
(87)
Dne 30. září 2011 upsalo Slovinsko v hotovosti 70 % akcií podniku Adria (49,5 milionu EUR), které byly vydány v rámci navýšení kapitálu v roce 2011. Slovinsko investovalo finanční prostředky prostřednictvím slovinské agentury pro správu kapitálových aktiv (AUKN). Společnost PDP upsala v hotovosti další 1 % akcií (0,5 milionu EUR). Zbývající část navýšení (tj. 19,7 milionu EUR) měla podobu kapitalizace pohledávek ze strany několika bank: 20 % ze strany banky NLB, 5 % ze strany banky Abanka Vipa d.d., 2 % ze strany banky Unicredit Bank of Slovenia d.d. a 2 % ze strany banky Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
(88)
Agentura AUKN byla založena zákonem o správě a řízení kapitálových investic Republiky Slovinsko (34), její správní radu jmenovalo Státní shromáždění, agentura byla přímým uživatelem rozpočtu Republiky Slovinsko a její zaměstnanci byli státními úředníky (35). Je tudíž zřejmé, že jednání agentury AUKN lze přičíst státu a že zahrnovalo státní prostředky, což Slovinsko nezpochybnilo. Komise dále vyzdvihuje tiskovou zprávu úřadu předsedy vlády Slovinska ze dne 23. června 2011: „Na dnešním zasedání vláda […] rozhodla, že agentura [AUKN] přispěje na vlastní kapitál podniku Adria Airways, d. d. částkou ve výši 49,5 milionu EUR a akciová společnost [PDP] zaplatí částku ve výši 500 000 EUR […]. Aktivní zapojení do tohoto procesu umožní Republice Slovinsko uspokojovat i v budoucnu její potřeby v oblasti služeb pravidelné letecké dopravy, které poskytuje dopravce se sídlem ve Slovinsku.“ (36)
(89)
S ohledem na společnost PDP se Komise domnívá, že existuje řada ukazatelů ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (37), které umožňují vyvodit závěr, že společnost PDP byla založena za účelem provádění politik, o nichž rozhodly slovinské orgány veřejné moci, a že její rozhodnutí investovat v rámci opatření č. 4 lze přičíst státu a zahrnuje státní prostředky. Komise především uvádí, že 100 % podíl ve společnosti PDP vlastní nepřímo slovinský stát (prostřednictvím fondů KAD, SOD a DSU). Komise v tomto smyslu připomíná své rozhodnutí ve věci ELAN (38), v němž dospěla k závěru, že opatření fondů KAD a DSU, dvou vlastníků společnosti PDP, lze přičíst státu. Stát má mimoto veškeré hlasy ve výboru akcionářů, který jmenuje představenstvo společnosti. Podle článku 19 stanov společnosti PDP musí představenstvo schválit nákup cenných papírů, jestliže hodnota transakce přesáhne 500 000 EUR.
(90)
Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení připomíná rovněž prohlášení bývalého slovinského ministra financí na konci jeho funkčního období dne 28. října 2011 (tj. po provedení opatření č. 4): „Založením zvláštní restrukturalizační společnosti (PDP) jsme slovinským podnikům poskytli nový zdroj financování, know-how a odborných znalostí založených na osvědčených postupech při restrukturalizaci podniků. Podniky Adria Airways a Unior představují nepochybně největší úspěch.“ (39) Toto tvrzení lze pokládat za nepřímý důkaz přičitatelnosti státu ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine. Tvrzení Slovinska, že toto prohlášení je nutno posoudit v politickém kontextu konce funkčního období ministra financí a pokládat je za „odvážné a dostatečně jasné [prohlášení], aby je bylo možno úspěšně sdělit prostřednictvím médií“, se nejeví jako přesvědčivé. Jako další nepřímý důkaz uvádí Komise tiskovou zprávu úřadu předsedy vlády Slovinska ze dne 23. června 2011 (viz 88. bod odůvodnění), která prokazuje, že slovinská vláda rozhodla, že společnost PDP přispěje k navýšení kapitálu v roce 2011 částkou ve výši 0,5 milionu EUR.
(91)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise domnívá, že účast společnosti PDP na navýšení kapitálu v roce 2010 zahrnovala státní prostředky a že jednání této společnosti lze přičíst státu.
(92)
Co se týká bank, Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení poznamenává, že banky Abanka Vipa d.d., Unicredit Bank of Slovenia d.d. a Hypo Alpe-Adria Bank d.d. jsou čistě soukromými subjekty. Pokud jde o banku NLB, v době provedení opatření č. 4 byl jejím většinovým vlastníkem stát, a to buď přímo (45,62 % akcií), nebo nepřímo prostřednictvím fondů SOD (4,07 %) a KAD (4,03 %) (40), zatímco jediným dalším významným akcionářem banka KBC Bank (25 %). Skutečnost, že stát je většinovým vlastníkem banky NLB, což se promítá ve většině hlasů ve správní a dozorčí radě, naznačuje přičitatelnost opatření státu. Ze stanov banky NLB však nemůže Komise s jistotou odvodit, že její rozhodnutí o investici do podniku Adria lze přičíst státu. Rovněž z řídicí struktury banky NLB neodvodila Komise zasahování ze strany orgánů veřejné moci. Komise nenašla v tomto ohledu ani žádné nepřímé důkazy ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine. Z výše uvedených důvodů se Komise domnívá, že rozhodnutí banky NLB o účasti na opatření č. 4 nelze přičíst Slovinsku.
(93)
Po objasnění, že jednání agentury AUKN a společnosti PDP je přičitatelné státu, musí Komise posoudit, zda toto jednání znamenalo pro podnik Adria nepatřičnou selektivní výhodu.
(94)
Slovinsko uvedlo, že rozhodnutí bank investovat do podniku Adria byla přijata souběžně s rozhodnutím státu, což samo o sobě existenci výhody vylučuje.
(95)
Komise za prvé připomíná svůj závěr, že v roce 2011, v době provedení opatření č. 4, byl podnik Adria podnikem v obtížích (viz 66. bod odůvodnění).
(96)
Komise mimoto uvádí, že účast bank na kapitálové injekci v roce 2011 měla podobu konverze 26 % jejich stávajících pohledávek vůči podniku Adria na kapitál. Stát a společnost PDP vložily na druhou stranu hotovost. Slovinsko tvrdilo, že z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR, která byla předmětem konverze, odpovídá částka ve výši [10-20] milionů EUR vkladu v hotovosti, jelikož tato část úvěrů byla plně zajištěna. Podle Slovinska převzaly banky při konverzi nové riziko, což lze považovat za rovnocenné vložení nových finančních prostředků ve výši [10-20] milionů EUR.
(97)
Komise posoudila informace, které poskytlo Slovinsko, a dospěla k závěru, že částka ve výši [10-20] milionů EUR z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR, která byla předmětem konverze, byla skutečně plně a náležitě zajištěna, a to hlavně zástavními právy k letadlům ve vlastnictví podniku Adria. Ke stanovení hodnoty těchto letadel použil podnik Adria zprávu „Aircraft Value Reference“, kterou v dubnu 2011 zveřejnila nezávislá společnost Aircraft Value Analysis Company (dále jen „AVAC“). Tato zpráva uvádí současné a budoucí hodnoty a nájemné u mnoha typů letadel, a to vždy horní a dolní mez. Při ocenění letadel, která byla dána do zástavy jako jistota, byly použity hodnoty značně nižší než horní mez uvedená společností AVAC. Komise zastává názor, že vzhledem k nezávislosti společnosti AVAC a rozsáhlému využívání této zprávy v odvětví poskytuje zpráva spolehlivý základ pro určení hodnoty letadel.
(98)
Pohledávky ve výši [0-10] milionů EUR, které byly kapitalizovány, však nebyly plně zajištěny. U této části nemůže Komise vyvodit závěr, že je rovnocenná vkladu v hotovosti a že banky převzaly nové riziko. Podmínky zbývajícího dluhu se zlepšily a celková úroveň rizika se významně snížila, jelikož zbývající část dluhů (které se konverze netýkala) měla kolaterál ve stejné výši jako před konverzí. Toto celkové riziko se dále snížilo v důsledku skutečnosti, že jako podmínku kapitalizace pohledávek musel podnik Adria […]. V některých případech mimoto podmínky nesplaceného dluhu (úroková sazba, splátkový kalendář atd.) […].
(99)
Slovinsko převzalo na druhou stranu plně riziko u částky ve výši nejméně 49,5 milionu EUR, jelikož po navýšení kapitálu v roce 2011 se stalo akcionářem podniku Adria. Banky převzaly nové riziko, nikoli však ve stejné výši jako Slovinsko, jelikož se jejich postavení v důsledku konverze dluhu na kapitál zlepšilo. Zdá se tudíž, že při rozhodování o investici do podniku Adria nebyly banky ve srovnatelné situaci jako stát.
(100)
Nelze rovněž vyloučit, že rozhodnutí bank investovat do podniku Adria bylo ovlivněno jednáním státu. Ve výroční zprávě podniku Adria za rok 2011 se uvádí, že „vláda […] Slovinska dne 20. ledna 2011 jednoznačně zformulovala své stanovisko a uznala význam podniku Adria Airways jakožto národního leteckého dopravce pro slovinské hospodářství, slovinské občany a hosty ze zahraničí. Ve svém rozhodnutí objasnila vláda záměr zachovat podnik Adria Airways jakožto slovinského národního leteckého dopravce […]“. Toto rozhodnutí, které bylo vydáno před přijetím plánu restrukturalizace v září 2011, mohlo usnadnit rozhodování bank o investici, jelikož stát již naznačil záměr podpořit podnik Adria (41).
(101)
Na základě výše uvedených tvrzení vylučuje Komise tvrzení Slovinska, že stát a banky investovaly za rovnocenných podmínek.
(102)
Komise však musí analyzovat, zda je investice Slovinska do podniku Adria v souladu s tržními podmínkami. Slovinsko tvrdí, že se rozhodlo podílet na opatření č. 4 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011, což by se mělo pokládat za dodržení zásady investora v tržním hospodářství.
(103)
Komise na úvod podotýká, že na rozdíl od předchozích navýšení kapitálu došlo k navýšení kapitálu v roce 2011 bez zprávy o ocenění. Podle judikatury by soukromý investor zvažující rekapitalizaci podniku se značnými dluhy požadoval plán restrukturalizace, který je schopen zajistit jeho životaschopnost (42). V daném případě slovinské orgány uvedly, že se rozhodly podílet na navýšení kapitálu v roce 2011 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011.
(104)
Komise však již vyvodila závěr, že podnik Adria byl v roce 2011 podnikem v obtížích (viz 66. bod odůvodnění). To samo o sobě znamená nepravděpodobnost toho, že stát mohl očekávat, že podnik Adria dosáhne v přiměřené lhůtě obvyklé návratnosti investovaného kapitálu. Komise proto trvá na svém názoru uvedeném v rozhodnutí o zahájení řízení, že plán restrukturalizace nelze považovat za dostatečný, pokud jde o odůvodnění navýšení kapitálu v roce 2011 jako opatření, které je v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství. Plán restrukturalizace (v původní verzi ze září 2011) za prvé předpokládal obnovení životaschopnosti v roce 2013 s velmi nízkým ziskovým rozpětím (zisk před zdaněním) (realistický scénář předpokládal v roce 2013 ziskové rozpětí ve výši […] %, v roce 2014 ve výši […] % a v roce 2015 ve výši […] %). Nedostatečnou ziskovost pro akcionáře prokazuje rovněž skutečnost, že plán předpokládal v témže období obzvláště nízké úrovně vlastního kapitálu, a to v rozmezí od […] EUR v roce 2011 do […] EUR v roce 2015. To znamená, že by se kapitál vložený v září 2011 (69,7 milionu EUR) během období restrukturalizace značně snížil, a nepřinášel by tudíž žádné skutečné výnosy.
(105)
Slovinsko předložilo řadu průběžných zpráv vyhotovených podniky Airconomy a Adria v období od dubna do září 2011 (tj. před přijetím plánu restrukturalizace ze září 2011), které měly (jak se usuzovalo) obsahovat vyčíslení, jež chybělo v plánu restrukturalizace, a které byly v té době zjevně poskytnuty všem akcionářům podniku Adria a rovněž státu. Komise však podotýká, že se průběžné zprávy týkají období 2011-2012, zatímco plán restrukturalizace obsahoval výhledy do roku 2015, […]. Komise se proto domnívá, že průběžné zprávy neposkytují potřebné chybějící informace, aby plán restrukturalizace splňoval kritérium investora v tržním hospodářství.
(106)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že navýšení kapitálu v roce 2011 poskytlo podniku Adria nepatřičnou výhodu. Tato výhoda je selektivní, jelikož jediným příjemcem byl podnik Adria.
(107)
Komise musí rovněž posoudit, zda mohlo opatření č. 4 narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy, jelikož podnik Adria zvýhodnilo v porovnání s jeho konkurenty, kteří veřejnou podporu neobdrželi. Je zřejmé, že opatření č. 4 mohlo ovlivnit obchod uvnitř EU a hospodářskou soutěž, jelikož podnik Adria soutěží s ostatními leteckými společnostmi v EU, zejména od vstupu třetí fáze liberalizace letecké dopravy („třetího balíčku“) v platnost dne 1. ledna 1993. V případě cestování na relativně kratší vzdálenosti v EU mimoto letecká doprava soutěží se silniční a železniční dopravou, a proto mohli být dotčeni i silniční a železniční dopravci.
(108)
Opatření č. 4 tudíž podniku Adria umožnilo pokračovat v činnosti, takže nemusel jako ostatní konkurenti čelit důsledkům, které obvykle vyplývají ze složité finanční situace.
(109)
Na základě výše uvedených tvrzení vyvozuje Komise závěr, že opatření č. 4 zahrnovalo státní podporu ve prospěch podniku Adria ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.4. Opatření č. 5: prodej podniku AAT v letech 2010-2011
(110)
V rozhodnutí o zahájení řízení dospěla Komise z důvodů uvedených v 41. a 42. bodě odůvodnění k předběžnému závěru, že získání akcií podniku AAT společnostmi PDP a Aerodrom Ljubljana poskytlo podniku Adria nepatřičnou výhodu.
(111)
Vzhledem k rozdílné povaze příspěvků společností PDP a Aerodrom Ljubljana (hotovost v porovnání s kapitalizací pohledávek) a vzhledem k odůvodnění týkajícímu se opatření č. 4 (viz 94. až 101. bod odůvodnění) vyvozuje Komise závěr, že u opatření č. 5 lze přiměřeně vyloučit tvrzení ohledně rovnocennosti.
(112)
Komise však musí posoudit, zda byla investiční rozhodnutí společností PDP a Aerodrom Ljubljana ekonomicky racionální v tom smyslu, že by obezřetný subjekt v tržním hospodářství ve srovnatelné situaci jednal stejně. Komise v této souvislosti nejprve podotýká, že celková cena, kterou uhradily společnosti Aerodrom Ljubljana a PDP, tj. 14,7 milionu EUR, byla v rozmezí, které bylo stanoveno ve zprávě o ocenění podniku AAT. Komise však ohledně zprávy o ocenění vyslovila pochybnosti a uvedla, že hodnota podniku AAT (v té době technické servisní divize podniku Adria nazývané SVL) měla být stanovena jako hodnota samostatného subjektu bez ohledu na vnitroskupinové synergie. Komise rovněž podotkla, že mezi oceněním podniku AAT/SVL ([…]) a jeho prodejem (listopad 2010 - březen 2011) uběhla značná doba.
(113)
Komise musí za prvé uvést, že zprávu o ocenění vyhotovil nezávislý odborník (KPMG) a není důvod domnívat se, že odborník neprovedl tento úkol zcela nezávisle. Co se týká časového odstupu mezi oceněním a prodejem akcií, Slovinsko objasnilo, že zpráva o ocenění vycházela z finanční situace podniku Adria k 31. prosinci 2009, což byly poslední údaje, u nichž byl proveden externí audit. Komise konstatuje, že opatření č. 5 bylo provedeno v listopadu 2010, tj. méně než rok po dni ocenění podniku AAT podle zprávy o ocenění. Ačkoli zpráva o ocenění podniku AAT přihlíží k negativním výhledům podniku Adria, byl v ní podrobně posouzen obchodní segment služeb údržby, oprav a generálních oprav a vyvozen závěr, že se negativní tendence, která byla zaznamenána u podniku Adria, podniku AAT netýká a že podnik AAT je ziskový. Podrobnější posouzení zprávy o ocenění ukazuje, že podnik AAT/SVL byl oceněn jako samostatná obchodní jednotka, aniž byly uváženy možné synergie s podnikem Adria. V této souvislosti se zdá, že zpráva o ocenění byla vyhotovena v době, kdy bylo známo, že podnik AAT začne poskytovat služby v oblasti údržby, oprav a generálních oprav i dalším externím zákazníkům, zejména společnosti Spanair, která případně nahradí podnik Adria jako hlavního zákazníka podniku AAT. Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k tomu, že zpráva o ocenění obsahovala poslední dostupné auditované finanční údaje podniku AAT, byla vyhotovena nezávislým odborníkem a věrohodně vycházela ze všech příslušných obchodních aspektů, je její použití jako referenčního dokumentu u dotyčného opatření přijatelné. Ačkoliv je pravdou, že krize ještě nebyla u konce, rok 2009 byl rokem, kdy bylo slovinské hospodářství zasaženo nejvíce. V listopadu 2010, kdy se společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana rozhodly koupit podnik AAT, uváděly odhady růstu HDP v letech 2010, 2011 a 2012 pro Slovinsko opět kladné údaje (1,1 %, 1,9 %, resp. 2,6 %) (43). Za této situace by soukromý investor neprovedl nutně nové ocenění, jelikož mohl předpokládat, že zpráva o ocenění vycházející z údajů za rok 2009 podává o podniku přesnou představu.
(114)
Důležitější však je, že Slovinsko poskytlo důkazy prokazující, že v době provedení opatření č. 5 byl podnik AAT ziskový, neměl žádné dluhy po splatnosti a byl schopen splácet své dluhy ze zisku. Slovinsko předložilo výhledy podniku AAT do roku 2014, podle nichž by podnik AAT dosáhl v roce 2010 zisku po zdanění ve výši […] EUR, načež by byl i nadále ziskový a v roce 2014 by dosáhl zisku ve výši přibližně […] EUR. Zdá se, že při přijímání investičních rozhodnutí měly společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana tyto výhledy k dispozici.
(115)
Slovinsko předložilo rovněž důkazy, že společnost Aerodrom Ljubljana rozhodla o investici do podniku AAT na základě ekonomických aspektů. V srpnu a září 2010 posoudily představenstvo a dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana možnost získání akcií podniku AAT. Společnost Aerodrom Ljubljana posoudila výhodnost vyrovnání řady nesplacených pohledávek vůči podniku Adria na základě podmínek transakce, které zahrnovaly pevný výnos z preferenčních akcií podniku AAT ve výši 8 %, […]. Ačkoli z jiného ocenění vyplývala nižší cena akcií, dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana dospěla k závěru, že podmínky konverze ([…]) odůvodňují vyšší cenu akcií.
(116)
Co se týká druhé fáze prodeje podniku AAT, zápis ze zasedání dozorčí rady společnosti Aerodrom Ljubljana ze dne 21. ledna 2011 naznačuje, že byly projednány výhody a nevýhody jednotlivých cen akcií a zrušení prodejní opce společnosti Aerodrom Ljubljana. Od prodejní opce bylo upuštěno v době nabytí kmenových akcií počátkem roku 2011, dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana však dospěla k závěru, že to bylo z ekonomického hlediska racionální, jelikož výměnou za upuštění od prodejní opce se společnosti Aerodrom Ljubljana podařilo docílit rovné účasti na řízení podniku AAT navzdory skutečnosti, že vlastnila menší podíl než společnost PDP. Dozorčí rada mimoto uvedla, že koupě podniku AAT bude mít pro společnost Aerodrom Ljubljana pozitivní dopad: pokud by podnik Adria ukončil činnost, snížily by se odhadované příjmy letiště v roce 2011 o […] %.
(117)
Slovinsko předložilo také důkazy, že vedení společnosti PDP rozhodlo o získání preferenčních a kmenových akcií podniku AAT na základě ekonomicky racionálních důvodů. Zápis ze zasedání vedení společnosti PDP prokazuje, že vedení společnosti provedlo vlastní ocenění podniku AAT, podle něhož byla cena v rozmezí od […] EUR do […] EUR, což je rozpětí stanovené ve zprávě o ocenění zmíněné v 34. bodě odůvodnění. Ačkoli vnitřní návratnost investice společnosti PDP činila […] %, společnosti PDP se podařilo získat od podniku AAT lepší podmínky, včetně pevných dividend ve výši 8 %.
(118)
Komise proto vyvozuje závěr, že rozhodnutí společností PDP a Aerodrom Ljubljana o účasti na opatření č. 5 neznamenala nepatřičnou výhodu pro podnik Adria, jelikož oba investoři jednali jako obezřetné subjekty v tržním hospodářství a jejich investiční rozhodnutí byla z ekonomického hlediska opodstatněná. Není proto nutné posoudit, zda jsou splněny ostatní kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.3. Závěr ohledně existence podpory
(119)
Z výše uvedených důvodů vyvozuje Komise na straně jedné závěr, že opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnovala státní podporu pro podnik Adria.
(120)
Jak je uvedeno v oddíle 7.2.3, Komise se na druhou stranu domnívá, že opatření č. 4 zahrnovalo státní podporu, a posoudí proto jeho zákonnost a slučitelnost s vnitřním trhem.
7.4. Zákonnost podpory - opatření č. 4
(121)
V čl. 108 odst. 3 Smlouvy je stanoveno, že členský stát neprovede zamýšlená opatření podpory, dokud Komise nepřijme konečné rozhodnutí, kterým se toto opatření povoluje. Komise podotýká, že se Slovinsko podílelo na navýšení kapitálu v roce 2011 (opatření č. 4), aniž by je oznámilo Komisi za účelem schválení. Komise vyjadřuje politování nad tím, že Slovinsko nedodrželo povinnost zdržet se jednání, a porušilo tudíž svou povinnost podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
7.5. Slučitelnost podpory - opatření č. 4
(122)
Slovinsko se domnívá, že pokud by Komise shledala v opatření č. 4 státní podporu, byla by tato podpora slučitelná s vnitřním trhem na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, konkrétně jako podpora na restrukturalizaci podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(123)
Podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy lze povolit podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Jak bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise se domnívá, že slučitelnost opatření č. 4 lze posoudit pouze podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, zejména podle ustanovení pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, která se týkají podpory na restrukturalizaci.
7.5.1. Způsobilost
(124)
Podle bodu 33 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou pro podporu na restrukturalizaci způsobilé pouze podniky v obtížích ve smyslu bodů 9 až 13 těchto pokynů. Komise již vyvodila závěr, že podnik Adria byl v roce 2011, tj. v době provedení opatření č. 4, podnikem v obtížích v (viz 66. bod odůvodnění).
(125)
V bodě 12 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je uvedeno, že nově vytvořený podnik není pro podporu na záchranu či restrukturalizaci způsobilý, i když je jeho počáteční finanční situace nejistá. Za nově vytvořený se podnik považuje v zásadě během prvních tří let po zahájení činnosti v příslušné oblasti. Podnik Adria byl založen v roce 1961 a nelze jej považovat za nově vytvořený podnik. Podnik Adria rovněž nepatří do obchodní skupiny ve smyslu bodu 13 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(126)
Komise proto vyvozuje závěr, že podnik Adria je způsobilý pro podporu na restrukturalizaci.
7.5.2. Obnovení dlouhodobé životaschopnosti
(127)
Podle bodu 34 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci musí být poskytnutí podpory na restrukturalizaci podmíněno prováděním plánu restrukturalizace, který musí být ve všech případech jednotlivé podpory schválen Komisí. V bodě 35 je objasněno, že plán restrukturalizace, jehož doba trvání musí být co nejkratší, musí v přiměřené lhůtě a na základě realistických předpokladů ohledně budoucích podmínek fungování podniku obnovit jeho dlouhodobou životaschopnost.
(128)
Podle bodu 36 musí plán popsat okolnosti, které způsobily obtíže podniku, a zohledňovat současnou situaci a budoucí vyhlídky týkající se trhu, a to podle scénáře v nejlepším případě, scénáře v nejhorším případě a základního scénáře.
(129)
Plán musí počítat s přeměnou, která podniku po dokončení restrukturalizace umožní pokrýt všechny její náklady, včetně odpisových a finančních nákladů. Očekávaná kapitálová návratnost musí být dostatečná na to, aby restrukturalizovanému podniku umožnila konkurovat na trhu na základě jeho vlastních předností (bod 37 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(130)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise měla pochybnosti, zda je plán restrukturalizace dostatečně důkladný, aby umožnil obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku Adria, jelikož se zdálo, že některé jeho odhady jsou založeny na nevyčíslených, nejistých nebo nejasných předpokladech. Komise si mimoto nebyla jistá, zda podnik skutečně dosáhne životaschopnosti do konce roku 2013, jak bylo stanoveno v původním plánu restrukturalizace.
(131)
Během formálního vyšetřovacího řízení předložilo Slovinsko řadu aktualizací plánu restrukturalizace. Podle aktualizovaného plánu dojde k obnovení životaschopnosti podniku Adria v roce 2014 nebo 2015. Doba trvání restrukturalizace tudíž činí nejvýše pět let v souladu s předchozí rozhodovací praxí v odvětví letecké přepravy cestujících (44). Komise dále podotýká, že zejména v odvětví letecké dopravy je nutno v současné hospodářské situaci dosáhnout stabilizace provozní výkonnosti a výkonnosti služeb, aby byla zajištěna dlouhodobá životaschopnost jako pevný základ pro budoucí růst, a nikoli pouze krátkodobý obrat, což přirozeně trvá několik let.
(132)
Plán restrukturalizace zdůrazňuje, že hlavním účelem procesu restrukturalizace podniku Adria je dlouhodobá životaschopnost a v prvé řadě přijetí jednoznačné strategie a tržní orientace s řadou klíčových cílů: lepší finanční situace a od roku 2013 žádné ztráty, snížení nákladů složitosti a dosažení jasné, konkurenceschopné a udržitelné jedinečné prodejní struktury. Podle plánu podnik dosažením těchto cílů […].
(133)
Plán restrukturalizace popisuje rovněž okolnosti, které vedly k potížím podniku Adria a jež byly způsobeny především světovou hospodářskou krizí, malou velikosti primárního trhu podniku Adria (Slovinsko a sousední země), nízkou kapacitou jeho leteckého parku (především letouny CRJ200), […].
(134)
Plán restrukturalizace obsahuje scénář v nejlepším případě, scénář v nejhorším případě a základní scénář a analýzu rizik, která by mohla mít dopad na restrukturalizaci podniku Adria, jako jsou například změny cen paliva, riziko vyplývající z kolísání směnného kurzu nebo potenciální rizika týkající se leteckého parku. Ve všech případech se očekává, že do konce období restrukturalizace se podnik Adria stane opět životaschopným. Podle základního scénáře má podnik Adria dosáhnout v roce 2014 čistého ziskového rozpětí ve výši […] % a v roce 2015 ve výši […] %, poměru dluhu k vlastnímu kapitálu ve výši […] v roce 2014 a […] v roce 2015 a návratnosti vlastního kapitálu ve výši […] % v roce 2014 a […] % v roce 2015. Podle scénáře v nejhorším případě se čisté ziskové rozpětí v roce 2014 sníží na […] % a v roce 2015 na […] %, poměr dluhu k vlastnímu kapitálu vzroste na […] v roce 2014 a […] v roce 2015, zatímco návratnost vlastního kapitálu bude v roce 2014 činit […] % a v roce 2015 pak […] %.
(135)
Těžištěm plánu je restrukturalizace a zmenšení sítě podniku Adria, která byla ztrátová kvůli nadměrné kapacitě leteckého parku, leteckého personálu a ostatních zaměstnanců. Za tímto účelem plán restrukturalizace předpokládá významné omezení počtu tras a četnosti letů a rovněž menší letecký park s vyšší palivovou efektivitou, který sestává z […] letounů v roce 2015 ([…]), většinou […].
(136)
Plán restrukturalizace předpokládá uzavření […] tras a dodatečné omezení četnosti letů. Významně se sníží rovněž počet pravidelných leteckých linek a v roce 2015 dosáhne […]. Během období restrukturalizace sníží podnik Adria svou kapacitu o [11-14] % z hlediska ASK (45).
(137)
Restrukturalizační opatření, která se plánu předpokládají s ohledem na snížení nákladů (např. […] atd.) a zvýšení příjmů (např. […] atd.), představují další krok správným směrem k dosažení udržitelnější životaschopnosti. Dodatečná restrukturalizační opatření (viz 31. bod odůvodnění) mimoto předpokládají vyšší příjmy a nižší náklady s celkovým pozitivním dopadem ve výši […] EUR v roce 2014 a […] EUR v roce 2015, posílí tudíž obnovení životaschopnosti podniku Adria. Komise se proto domnívá, že iniciativy týkající se snížení nákladů a zvýšení příjmů umožní podniku Adria stát se do roku 2015 opět životaschopným.
(138)
Z důkazů, které Slovinsko předložilo, mimoto vyplývá, že podnik Adria v současnosti směřuje k dosažení většiny cílů stanovených v plánu restrukturalizace, což dále dokládá spolehlivost plánu.
(139)
Pokud jde o obnovení životaschopnosti, na základě aktualizací plánu restrukturalizace, které předložilo Slovinsko, vyvozuje Komise závěr, že dopad jednotlivých restrukturalizačních opatření je náležitě vyčíslen a že se ve všech scénářích předpokládá v celém období restrukturalizace do roku 2014 a 2015 životaschopnost na odpovídajících úrovních. Vzhledem k významným restrukturalizačním opatřením, která byla přijata, a dosavadnímu pokroku se proto Komise domnívá, že plán restrukturalizace umožní podniku Adria v přiměřené lhůtě obnovit jeho dlouhodobou životaschopnost.
7.5.3. Zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže (kompenzační opatření)
(140)
Podle bodu 38 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je třeba přijmout kompenzační opatření s cílem omezit nepříznivý dopad na podmínky obchodování na přijatelnou úroveň. Tato opatření mohou zahrnovat prodej aktiv, snížení kapacity nebo omezení přítomnosti na trhu a omezení vstupních překážek na dotčených trzích (bod 39 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(141)
V této souvislosti nebude ukončení ztrátových činností, které by bylo v každém případě nutné pro obnovení životaschopnosti podniku, za účelem posouzení kompenzačních opatření považováno za snížení kapacity nebo omezení působnosti na trhu (bod 40 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(142)
Slovinsko jako kompenzační opatření pro podnik Adria navrhuje: a) […] pravidelných leteckých linek, b) přenechání letištních časů na řadě letišť, včetně koordinovaných letišť, c) omezení leteckého parku a d) prodej podniku AAT.
(143)
Slovinsko předložilo důkazy, které prokazují, že trasy zrušené podle plánu restrukturalizace byly v souladu s rozhodnutími Komise v předchozích případech (46) z hlediska rozpětí příspěvku C1 ziskové. Rozpětí příspěvku C1 bere v úvahu náklady na let, cestující a distribuci (tj. variabilní náklady), které lze přičíst každé jednotlivé trase. Všechny trasy s kladným příspěvkem C1 proto vytvářejí dostatečné příjmy nejen k pokrytí variabilních nákladů trasy, nýbrž přispívají rovněž k uhrazení fixních nákladů podniku. Z pohledu Komise je rozpětí příspěvku C1 vhodným ukazatelem pro posouzení, zda určitá trasa přispívá k ziskovosti letecké společnosti.
(144)
Co se týká kapacity, plán restrukturalizace uvádí, že celková kapacita podniku v roce 2011 činila […] ASK, zatímco na konci období restrukturalizace v roce 2015 má kapacita podniku Adria podle očekávání činit přibližně […] ASK, to představuje snížení zhruba o [11-14] %. Po vyloučení tras se záporným příspěvkem C1 se tento údaj sníží na [6-8] %.
(145)
Komise mimoto podotýká, že v důsledku změn sítě tras uvolnil podnik Adria řadu letištních časů, některé z nich na koordinovaných (47) letištích, jako je například Dublin a Kodaň. Tyto letištní časy umožní konkurenčním leteckým společnostem provozovat určité trasy a zvýšit kapacitu.
(146)
Pokud jde o omezení leteckého parku, Komise bere na vědomí, že podnik Adria zmenšil svůj letecký park z […] letadel v roce 2011 na […] letadel a tento počet by se podle plánu restrukturalizace neměl do konce období restrukturalizace v roce 2015 změnit. Co se týká prodeje podniku AAT, Komise se domnívá, že toto opatření je jako kompenzační opatření přijatelné, zejména s přihlédnutím k závěru vyvozenému v 118. bodě odůvodnění, že nezahrnuje státní podporu.
(147)
Při posuzování vhodnosti kompenzačních opatření vezme Komise v úvahu strukturu trhu a podmínky hospodářské soutěže, aby bylo možné zajistit, že žádné takové opatření nepovede ke zhoršení struktury trhu (bod 39 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci). Kompenzační opatření musí být úměrná rušivým účinkům podpory a zejména velikosti a relativnímu významu daného podniku na trhu nebo trzích, na nichž působí. Míru snížení kapacity či omezení působnosti na trhu je třeba stanovit případ od případu (bod 40 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(148)
Komise za prvé podotýká, že podnik Adria má z hlediska produktivní kapacity celého odvětví letecké dopravy v Unii a výstupu (z hlediska počtu cestujících) podíl na trhu pouze ve výši 0,15 % (1,17 milionu cestujících v roce 2011). U malého dopravce, jakým je podnik Adria, by další snížení počtu letadel a kapacity mohlo mít negativní dopad na jeho životaschopnost, aniž by poskytlo přiměřené tržní příležitosti jeho konkurentům.
(149)
Co se týká nejdůležitější části kompenzačních opatření, snížení kapacity, Komise považuje omezení ziskových tras přibližně o [6-8] % mezi rokem 2011 a 2015 za dostatečné, zejména v porovnání s jinými případy restrukturalizace leteckých společností (48). Toto snížení kapacity na ziskových trasách je vyšší než v případě společnosti Air Malta. Celkové snížení kapacity o [11-14] % je mimoto podobné 15 % snížení, které bylo schváleno v případě společnosti Austrian Airlines (49).
(150)
Komise rovněž podotýká, že Slovinsko je podporovanou oblastí, která je způsobilá pro regionální investiční podporu pro účely čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy (50). V bodě 56 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je stanoveno, že „[v podporovaných oblastech] mohou platit méně přísné podmínky, co se týče provádění kompenzačních opatření a výše příspěvku ze strany příjemce podpory. V případě, že je to v zájmu regionálního rozvoje a pokud je snížení kapacity nebo omezení účasti na trhu považováno za nejvhodnější opatření pro zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže, může být požadované snížení v podporovaných oblastech nižší než v těch, které podporovány nejsou.“
(151)
V tomto kontextu považuje Komise kompenzační opatření, která navrhlo Slovinsko, podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci za dostatečná a přiměřená, aby bylo zajištěno, že nepříznivý dopad na podmínky obchodování vyplývající z poskytnutí podpory na restrukturalizaci podniku Adria je omezen na přijatelnou úroveň.
7.5.4. Podpora omezená na minimum (vlastní příspěvek)
(152)
Podle bodu 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je k omezení výše podpory na úplné minimum nezbytný významný příspěvek na restrukturalizační náklady poskytnutý z vlastních zdrojů příjemce. To může zahrnovat prodej aktiv, která nejsou nezbytně nutná pro přežití podniku, nebo financování z vnějších zdrojů za tržních podmínek.
(153)
Takové přispění musí být skutečné, tj. opravdové, bez všech očekávaných budoucích výnosů, jako je peněžní tok (bod 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci). Vlastní příspěvek nesmí přirozeně obsahovat žádnou další státní podporu. U velkých podniků považuje Komise obvykle za přiměřený příspěvek ve výši alespoň 50 % restrukturalizačních nákladů. Za výjimečných okolností a v případě zvlášť závažných problémů se však Komise může spokojit i s nižším příspěvkem (bod 44 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(154)
Vzhledem k celkovým restrukturalizačním nákladům ve výši […] EUR činí navrhovaný vlastní příspěvek podniku Adria […] EUR, tj. přibližně [50-54] % celkových restrukturalizačních nákladů. Podle plánu restrukturalizace je vlastní příspěvek rozdělen následovně:
a)
[…];
b)
veškeré výnosy z prodeje podniku AAT (tj. 14,7 milionu EUR);
c)
celá kapitalizace pohledávek, kterou provedly banky v rámci opatření č. 4 (19,7 milionu EUR).
(155)
Co se týká podbodu i) 154. bodu odůvodnění, Komise se domnívá, že tato opatření jsou přijatelná jako vlastní příspěvek a jsou odůvodněná. Většina aktiv již byla skutečně prodána, a výnosy z jejich prodeje lze proto jednoznačně započítat jako vlastní příspěvek. Slovinsko mimoto předložilo důkazy, že zbývající aktiva jsou v současnosti předmětem prodeje a jejich hodnota byla stanovena v souladu s externím oceněním, včetně ocenění společností AVAC v případě letadel (viz 97. bod odůvodnění).
(156)
Co se týká podbodu ii) 154. bodu odůvodnění, Komise v 118. bodě odůvodnění dospěla k závěru, že opatření č. 5 nezahrnuje státní podporu, výnosy z prodeje podniku AAT by se proto měly považovat za součást vlastního příspěvku.
(157)
Pokud jde o kapitalizaci pohledávek v podbodu iii) 154. bodu odůvodnění, Slovinsko se domnívá, že by se jako vlastní příspěvek měla započítat celá kapitalizace pohledávek, kterou banky provedly v rámci opatření č. 4. Komise v této souvislosti zastává názor, že konverze nezajištěného dluhu obvykle neprokazuje důvěru trhu ve společnost, jelikož nezajištění věřitelé nepřebírají nová rizika související s prováděním plánu restrukturalizace. V případě podniku Adria však Slovinsko prokázalo, že kapitalizované pohledávky byly do značné míry plně zajištěny, tj. [10-20] milionů EUR z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR (viz 97. bod odůvodnění). Pokud by byl podnik Adria zlikvidován, mohly banky plně zajištěnou částku získat zpět. Z toho vyplývá, že se banky vzdaly plně zajištěné pohledávky, kterou byly schopny získat zpět v plné výši, a nahradily ji vlastním kapitálem podniku Adria ve stejné hodnotě. Konverzí dluhu na kapitál proto banky převzaly nové riziko nejméně s ohledem na částku ve výši [10-20] milionů EUR, jelikož neměly jistotu, zda bude jejich investice do podniku Adria zisková.
(158)
Komise se proto domnívá, že kapitalizace pohledávek souvisejících s plně zajištěnými úvěry, tj. částka ve výši [10-20] milionů EUR, je přijatelná jako vlastní příspěvek.
(159)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem dosáhne výše vlastního příspěvku podniku Adria […] EUR, tj. [46-48] % restrukturalizačních nákladů. U velkých podniků, jako je Adria, by výše vlastního příspěvku měla obvykle činit 50 %. Podle bodu 56 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci však může být Komise méně přísná, pokud jde o výši vlastního příspěvku v podporovaných oblastech, jak tomu bylo v případě Slovinska v době provedení opatření (viz 150. bod odůvodnění). V předchozích případech, například ve věci Air Malta, schválila Komise úroveň vlastního příspěvku ve výši přibližně 45 %.
(160)
Komise se proto domnívá, že požadavky stanovené v bodě 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci byly splněny.
7.5.5. Zásada „jednou a dost“
(161)
Podpora musí dodržet rovněž bod 72 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, který stanoví, že podnik, který obdržel podporu na záchranu a restrukturalizaci v posledních deseti letech, není pro takovouto podporu způsobilý (zásada „jednou a dost“).
(162)
Jelikož opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnují státní podporu a jelikož se zdá, že podnik Adria neobdržel v minulých deseti letech žádnou podporu na záchranu ani restrukturalizaci, vyvozuje Komise závěr, že s ohledem na opatření č. 4 je zásada „jednou a dost“ dodržena.
7.6. Závěr ohledně opatření č. 4
(163)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise konstatuje, že Slovinsko provedlo v roce 2011 protiprávně kapitálovou injekci ve prospěch podniku Adria v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Komise se však domnívá, že opatření a plán restrukturalizace splňují podmínky stanovené v pokynech pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Komise proto považuje tuto podporu za slučitelnou s vnitřním trhem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Navýšení kapitálu podniku Adria Airways d.d. v letech 2007, 2009 a 2010, která Republika Slovinsko provedla ve prospěch podniku Adria Airways d.d., nepředstavují podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Nabytí podniku Adria Airways Tehnika d.d. společnostmi PDP a Aerodrom Ljubljana d.d. v letech 2010 a 2011 nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 2
Kapitálová injekce ve výši 50 milionů EUR ve prospěch podniku Adria Airways d.d., kterou Republika Slovinsko provedla v roce 2011, představuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Tato podpora je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Republice Slovinsko.
V Bruselu dne 9. července 2014.
ODLUKA KOMISIJE (EU) 2015/494
od 9. srpnja 2014.
o mjerama SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) koje je provela Slovenija za trgovačko društvo Adria Airways d.d.
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 4543)
(Vjerodostojan je samo tekst na slovenskom jeziku)
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 108. stavak 2. prvi podstavak,
uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, a posebno njegov članak 62. stavak 1. točku (a),
uzimajući u obzir Odluku kojom je Komisija odlučila pokrenuti postupak iz članka 108. stavka 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u pogledu potpore SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) (1),
nakon što je pozvala zainteresirane strane da dostave svoje primjedbe u skladu s tim odredbama i uzimajući u obzir njihove primjedbe,
budući da:
1. POSTUPAK
(1)
Obaviješću SANI br. 5628 od 11. ožujka 2011., koja je registrirana isti dan, Slovenija je obavijestila Komisiju o potpori za sanaciju pruženoj društvu Adria Airways d.d. (dalje u tekstu „društvo Adria” ili „društvo”), u obliku državnog jamstva i povlaštenog kredita u iznosu od 6,2 milijuna EUR.
(2)
Slovenska nadležna tijela dostavila su dodatne informacije dopisima od 31. ožujka 2011. i 12. travnja 2011. Komisija je zatražila dodatne informacije dopisom od 29. travnja 2011. na koji slovenska nadležna tijela nisu odgovorila. Sastanak sa slovenskim nadležnim tijelima i njihovim savjetnicima održan je 13. srpnja 2011. i na tom je sastanku Komisiji objašnjeno da prijavljena potpora za sanaciju neće biti dovoljna zbog nepovoljne financijske situacije društva i da Slovenija planira uložiti 50 milijuna EUR gotovine u društvo Adria. Slovenija je povukla svoju obavijest o potpori za sanaciju 1. kolovoza 2011.
(3)
Nakon što je obaviještena da je Slovenija svejedno izvršila ulaganje gotovine 30. rujna 2011., Komisija je odlučila nastaviti svoju preliminarnu istragu po službenoj dužnosti i zatražila je dodatne informacije dopisima od 12. rujna 2011., 28. studenoga 2011. i 17. travnja 2012., na koja su slovenska nadležna tijela odgovorila dopisima od 11. listopada 2011., 27. prosinca 2011., 13. siječnja 2012. i 18. svibnja 2012. Osim toga, slovenska su nadležna tijela e-poštom od 7. studenoga 2012. dostavila memorandum koji su sastavili zakonski zastupnici društva Adria.
(4)
Na zahtjev slovenskih nadležnih tijela, 12. srpnja 2012. održan je sastanak na kojem su sudjelovali predstavnici društva Adria i holding društva u državnom vlasništvu, PDP (2), koje je jedan od dioničara društva Adria. Na tom su sastanku slovenska nadležna tijela i predstavnici društva Adria i PDP-a predstavili svoja pojašnjenja i argumente u pogledu predmetnih mjera.
(5)
Dopisom od 20. studenoga 2012. Komisija je obavijestila Sloveniju da je odlučila pokrenuti postupak iz članka 108. stavka 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije („UFEU”) u vezi s tom potporom (dalje u tekstu „odluka o pokretanju postupka”). Slovenija je u dopisu od 21. siječnja 2013. dostavila primjedbe na odluku o pokretanju postupka. Komisija je od Slovenije zatražila dodatne informacije dopisom od 5. ožujka 2013., na koji je Slovenija odgovorila 19. travnja 2013. Slovenija je dostavila dodatne informacije 16. rujna 2013. Komisija je od Slovenije zatražila dodatne informacije dopisom od 6. studenoga 2013., na koji je Slovenija odgovorila 4. prosinca 2013., 6. i 17. siječnja 2014. Sastanci sa slovenskim nadležnim tijelima i njihovim zakonskim zastupnicima održani su 25. ožujka i 5. prosinca 2013. te 8. siječnja 2014.
(6)
Odluka Komisije o pokretanju postupka objavljena je u Službenom listu Europske unije (3)8. ožujka 2013. Komisija je pozvala zainteresirane strane da dostave svoje primjedbe na mjere.
(7)
Komisija je 8. travnja 2013. zaprimila opažanja jedne zainteresirane strane, društva Ryanair. Komisija je ta opažanja proslijedila Sloveniji i dala joj priliku za odgovor. Primjedbe Slovenije zaprimljene su u dopisu od 13. svibnja 2013.
2. SLOVENSKO TRžIŠTE ZRAČNOG PROMETA
(8)
Društvo Adria je slovenski nacionalni zračni prijevoznik i glavni zračni prijevoznik u zračnoj luci Ljubljana. Ono je 2011. prevezlo 73,4 % putnika koji su letjeli preko zračne luke Ljubljana, a taj se broj otad smanjio na 71,3 % u 2012. i na 69,8 % u 2013 (4).
(9)
Iako je nazočnost niskobudžetnih prijevoznika u Sloveniji ograničena (easyJet leti samo na jednoj liniji iz Ljubljane, a Wizz Air na dvije), oni su u 2013. prevezli 12,6 % putnika u javnom prijevozu (5). Trenutačno iz Ljubljane u njihova glavna središta leti još pet drugih konkurentnih prijevoznika, a to su Air France, Finnair, Turkish Airlines, Montenegro Airlines i Air Serbia.
3. KORISNIK
(10)
Adria je veliko društvo s oko 450 zaposlenika. Godine 2013. ostvarilo je promet od 142,3 milijuna EUR i gubitke od 3 milijuna EUR (procijenjeni podaci). Ima flotu od 11 zrakoplova, uglavnom regionalnih mlaznih zrakoplova. Vlasnici društva Adria trenutačno su, među ostalim, Republika Slovenija sa 69,9 %, društvo Bank Assets Management Company (BAMC) (na koje je prenesena određena imovina Nove Ljubljanske banke d.d. (6) (dalje u tekstu „NLB”) sa 19,6 %, društvo ABANKA sa 4,7 % i PDP sa 2,1 % udjela.
(11)
Financijska situacija društva Adria stalno se pogoršavala od 2008. zbog pada prodaje, negativnog EBT-a (zarada prije poreza) i negativnog vlasničkog kapitala. Više pojedinosti o financijskoj situaciji društva Adria od 2007. do 2011. navedeno je u odjeljku 7.1. u nastavku.
(12)
Slovenija je 1. kolovoza 2012., zajedno s društvima PDP, NLB, Abanka Vipa d.d., Hypo Alpe-Adria Bank d.d. i Unicredit Bank of Slovenia d.d., započela privatizaciju društva Adria traženjem ponuda za 74,87 % dionica društva. Tog je dana Agencija za upravljanje kapitalnim ulaganjima Republike Slovenije (AUKN) objavila javni poziv ulagačima na podnošenje neobavezujućeg iskaza interesa u postupku prodaje većinskog bloka dionica društva (7). Međutim, čini se da je taj postupak prekinut i da će privatizacija društva Adria ponovo započeti kasnije.
4. OPIS MJERA I PLAN RESTRUKTURIRANJA
4.1. Prva mjera: povećanje kapitala u 2007.
(13)
Na dan 31. prosinca 2006. kapital društva Adria imao je sljedeću dioničarsku strukturu:
Tablica 1.
Dioničarska struktura društva Adria prije povećanja kapitala u 2007.
Naziv
%
KAD
55,0
SOD
20,0
NFD 1 delniški investicijski sklad d.d. (8)
9,7
NFD Holding d.d. (9)
7,2
Infond d.o.o. (10)
4,9
Ostali (uključujući pojedinačne dioničare)
3,2
(14)
Na sastanku dioničara društva Adria održanom 19. veljače 2007. donesena je odluka o povećanju kapitala društva za 10,9 milijuna EUR. Fond u državnom vlasništvu KAD upisao je oko 99,6 % povećanja, a ostatak su upisali pojedinačni dioničari. Sve su dionice upisane do 5. travnja 2007.
(15)
Plaćena cijena iznosila je 27 EUR po dionici. U izvješću o vrednovanju od […] (11) vrijednost dionica utvrđena je na […] EUR po dionici u rujnu 2006.
(16)
Nakon povećanja kapitala u 2007., vlasnička struktura društva Adria bila je sljedeća:
Tablica 2.
Dioničarska struktura društva Adria nakon povećanja kapitala u 2007.
Naziv
%
KAD
77,3
SOD (12)
10,0
NLB (13)
8,5
Infond d.o.o.
2,4
Ostali (uključujući pojedinačne dioničare)
1,8
4.2. Druga mjera: povećanje kapitala u 2009.
(17)
Upravni odbor društva Adria odlučio je 13. siječnja 2009. povećati kapital društva Adria izdavanjem novih dionica. Uslijed toga, kapital društva Adria povećan je za 2,36 milijuna EUR. KAD je upisao oko 99,5 % povećanja, a ostatak su upisali pojedinačni dioničari. Sve su dionice upisane do 20. srpnja 2009.
(18)
Plaćena cijena iznosila je 22 EUR po dionici. U izvješću o vrednovanju od […] vrijednost dionica utvrđena je na […] EUR po dionici u rujnu 2008.
(19)
Nakon povećanja kapitala u 2009., vlasnička struktura društva Adria bila je sljedeća:
Tablica 3.
Dioničarska struktura društva Adria nakon povećanja kapitala u 2009.
Naziv
%
KAD
78,6
SOD
8,8
NLB
7,5
Infond d.o.o.
2,2
Ostali (uključujući pojedinačne dioničare)
2,9
4.3. Treća mjera: povećanje kapitala u 2010.
(20)
Na sastanku dioničara društva Adria održanom 2. rujna 2010. donesena je odluka o povećanju kapitala društva za 2,5 milijuna EUR. Holding društvo PDP (sljednik KAD-a i SOD-a) upisalo je oko 80 % povećanja. Dvije privatne turističke agencije: Kompas d.d. i Palma d.o.o. upisale su preostalih 20 % (10 % svaka). Sve su dionice upisane do 1. listopada 2010.
(21)
Plaćena cijena iznosila je 12 EUR po dionici. U izvješću o vrednovanju od […] vrijednost dionica utvrđena je na […] EUR po dionici u lipnju 2009.
(22)
Nakon povećanja kapitala u 2010., vlasnička struktura društva Adria bila je sljedeća:
Tablica 4.
Dioničarska struktura društva Adria nakon povećanja kapitala u 2010.
Naziv
%
PDP
86,0
NLB
6,1
Kompas d.d.
1,9
Palma d.o.o.
1,9
Infond d.o.o.
1,7
Ostali (uključujući pojedinačne dioničare)
2,4
4.4. Četvrta mjera: povećanje kapitala u 2011.
(23)
Na sastanku dioničara društva Adria održanom 21. rujna 2011. donesena je odluka o povećanju kapitala društva za 69,7 milijuna EUR. Republika Slovenija upisala je 49,5 milijuna EUR u gotovini, a PDP je upisao 0,5 milijuna EUR, također u gotovini. Ostatak povećanja kapitala (tj. 19,7 milijuna EUR) sastojao se od zamjene duga za vlasnički udio što je izvršio niz banaka: (a) 13,83 milijuna NLB; (b) 3,35 milijuna Abanka Vipa d.d.; (c) 1,24 milijuna EUR Unicredit Bank of Slovenia d.d.; i (d) 1,28 milijuna EUR Hypo Alpe-Adria Bank d.d. Povećanje kapitala izvršeno je 30. rujna 2011.
(24)
Dogovorena cijena iznosila je 1 EUR po dionici, što je minimalni iznos dopušten slovenskim zakonom. Nije bilo izvješća o vrednovanju.
(25)
Nakon povećanja kapitala u 2011., vlasnička struktura društva Adria bila je sljedeća:
Tablica 5.
Dioničarska struktura društva Adria nakon povećanja kapitala u 2011.
Naziv
%
Republika Slovenija
69,9
NLB
19,6
Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
1,8
Abanka Vipa d.d.
4,7
Unicredit Bank of Slovenia d.d.
1,8
PDP
2,1
Ostali (uključujući pojedinačne dioničare)
0,1
Plan restrukturiranja iz rujna 2011.
(26)
Prema slovenskim nadležnim tijelima, država, PDP i banke odlučili su sudjelovati u povećanju kapitala u 2011. na temelju plana pod nazivom „Plan financijskog i poslovnog restrukturiranja” („plan restrukturiranja”) iz rujna 2011. Tim su planom bile obuhvaćene mjere za financijsko i poslovno restrukturiranje društva Adria kojim bi se obnovila njegova održivost. Očito je da je plan napisan u svrhe prijave potpore za restrukturiranje jer se u njemu spominju pojmovi kao što je „vlastiti doprinos” i „narušavanje tržišnog natjecanja” koji se obično ne javljaju u poslovnim planovima.
(27)
Prema izvorno podnesenom planu restrukturiranja društvo Adria ostvarilo bi održivost u 2013. (osnovni i optimistični scenariji) ili u 2014. (pesimistični scenarij). Nadalje, prema izvorno podnesenom planu restrukturiranja, teškoće društva Adria uzrokovane su sljedećim: (a) […].
(28)
U izvorno podnesenom planu restrukturiranja bio je utvrđen niz mjera usmjeren na restrukturiranje društva Adria i ponovnu uspostavu održivosti: (a) […].
(29)
Nadalje, prema izvorno podnesenom planu restrukturiranja, povećanjem kapitala u 2011. u iznosu od 69,7 milijuna EUR bio bi pokriven negativni kapital društva Adria u iznosu od […] EUR, obveze otplate dugovanja u iznosu od […] EUR (ukupno […] EUR neplaćenih obveza prema dobavljačima i […] EUR za prijevremenu otplatu bankovnih kredita) i financiranje mjera restrukturiranja u iznosu od […] EUR.
(30)
S druge strane, ukupni troškovi restrukturiranja iznosili bi […] EUR, što je djelomično financirano ulaganjem gotovine slovenske države i PDP-a u iznosu od 50 milijuna EUR. Doprinos društva Adria svojim troškovima restrukturiranja („vlastiti doprinos”) iznosio bi […] EUR od pretvaranja bankovnih kredita u vlasnički udio (19,7 milijuna EUR) […]. Naposljetku, u izvorno podnesenom planu restrukturiranja prodaja AAT-a i ukidanje redovnih linija smatrali su se kompenzacijskim mjerama.
(31)
S obzirom na sumnje koje je Komisija izrazila u odluci o pokretanju postupka, Slovenija je dostavila niz izmjena plana restrukturiranja. Posebice, u planu restrukturiranja trenutačno je predviđeno trajanje restrukturiranja do 2015. i uključeno je nekoliko dodatnih mjera restrukturiranja u cilju osiguranja trajnije održivosti. Dodatne mjere restrukturiranja, zajedno s njihovim financijskim učinkom za razdoblje 2014.-2015., sljedeće su: (a) […].
4.5. Peta mjera: stjecanje društva Adria Airways Tehnika d.d. u 2010.-2011.
(32)
Društvo AAT, društvo kći u 100 %-tnom vlasništvu društva Adria, osnovano je 2010. Do tada je bilo unutarnji odjel za održavanje društva Adria pod nazivom SVL. AAT se bavi djelatnošću održavanja zrakoplova za društvo Adria i ostale klijente.
(33)
U razdoblju od studenoga 2010. do ožujka 2011., PDP je stekao 52,3 %, a društvo Aerodrom Ljubljana (državno poduzeće koje upravlja zračnom lukom Ljubljana) 47,7 % udjela u AAT-u od društva Adria u dvije faze. U prvoj je fazi PDP kupio udio u AAT-u od 18,24 % u obliku 2 676 346 povlaštenih dionica bez prava glasa za 1 EUR po dionici. Istodobno je društvo Aerodrom Ljubljana steklo udio u AAT-u od 31,16 % (4 570 881 dionica) pretvaranjem duga u povlaštene dionice bez prava glasa za iznos od otprilike 4,6 milijuna EUR. U drugoj fazi početkom 2011. društvo Adria prodalo je svoje preostale dionice u AAT-u kako slijedi: PDP je stekao 5 000 000 redovnih dionica u iznosu od 1 EUR po dionici i povećao svoj udio u društvu na 52,33 %, dok je društvo Aerodrom Ljubljana povećalo svoj udio u AAT-u na 47,67 % pretvaranjem 2,2 milijuna EUR potraživanja od društva Adria.
(34)
Ukupna cijena iznosila je stoga 14,7 milijuna EUR, odnosno 1 EUR po dionici. U izvješću o vrednovanju iz travnja 2010. utvrđena je vrijednost AAT-a kao odjela za održavanje društva Adria u rasponu od 14,4 milijuna EUR do 14,9 milijuna EUR u prosincu 2009.
5. ODLUKA O POKRETANJU POSTUPKA
(35)
Komisija je 20. studenoga 2012. odlučila pokrenuti službeni istražni postupak. U svojoj odluci o pokretanju postupka, Komisija je zauzela preliminarno stajalište da bi se društvo Adria moglo smatrati poduzećem u teškoćama u trenutku kada su pružene utvrđene mjere ili barem od 2008. Komisija je također izrazila sumnje u pogledu pet mjera koje su predmet procjene i došla je do preliminarnog zaključka da sve od njih predstavljaju državnu potporu.
(36)
U pogledu 1. i 2. mjere, Komisija je u svojoj odluci o pokretanju postupka izrazila mišljenje da je slovenska država imala jasan i izravan utjecaj na KAD i donijela je preliminarni zaključak da se sudjelovanje KAD-a u povećanju kapitala u 2007. i 2009. sastojalo od državnih sredstava koja se mogu pripisati Sloveniji. Iako je cijena koju je KAD stvarno platio za dionice bila ispod vrijednosti utvrđene u dvama izvješćima o vrednovanju, Komisija je izrazila sumnju u pogledu izvješća zbog velikog vremenskog razmaka od trenutka kada je određena vrijednost dionica do trenutka ulaganja gotovine. S obzirom na to da je KAD u tom trenutku bio većinski dioničar društva Adria, Komisija je smatrala da je cilj povećanja kapitala u 2007. i 2009. bio financiranje postojećeg ulaganja KAD-a u društvo za koje se može smatrati da je u teškoćama.
(37)
Procjenjujući 3. mjeru, Komisija je primijetila da je PDP sljednik KAD-a i SOD-a, za čija je postupanja Komisija preliminarno smatrala da se mogu pripisati državi. Osim toga, Komisija je kao elemente pripisivanja državi istaknula činjenicu da je slovenska država izravni vlasnik 100 % udjela u PDP-u (preko KAD-a, SOD-a i DSU-a (društva za upravljanje imovinom u 100 %-tnom vlasništvu države) i uputila je na neke neizravne dokaze o pripisivanju u smislu sudske prakse Stardust Marine (14). Kao i u slučaju 1. i 2. mjere, iako je cijena koju je PDP stvarno platio za dionice bila ispod vrijednosti utvrđene u izvješću o vrednovanju, Komisija je izrazila sumnju u pogledu izvješća zbog velikog vremenskog razmaka od 15 mjeseci od trenutka kada je određena vrijednost dionica do trenutka ulaganja kapitala. Komisija je također donijela preliminarno mišljenje da sudjelovanje dvaju turističkih agencija (Kompas d.d. i Palma d.o.o.) u ulaganju kapitala u 2010. ne može samo po sebi uvjeriti Komisiju da ne postoji moguća prednost za društvo Adria (15).
(38)
U odnosu na 4. mjeru Komisija je napomenula da ulaganje Slovenije jasno podrazumijeva državne resurse i ponovila je preliminarni zaključak da se postupci PDP-a mogu pripisati državi. Komisija je također izrazila sumnje u vezi sa sudjelovanjem NLB-a u 4. mjeri, za koju bi se moglo smatrati da se može pripisati državi s obzirom na činjenicu da je (a) NLB u tom trenutku bio u većinskom vlasništvu države; (b) država imala većinu glasova u upravnom odboru i nadzornom odboru banke; i (c) su na postupanje banke pod državnom kontrolom mogla utjecati javna tijela.
(39)
Pri procjenjivanju podrazumijeva li 4. mjera neopravdanu selektivnu prednost za društvo Adria, Komisija je napomenula u odluci o pokretanju postupka da je činjenica da su banke pristale na pretvaranje duga u vlasnički udio samo ako država uloži gotovinu u društvo Adria, a posebno različita narav doprinosa države i PDP-a u usporedbi s doprinosom banaka (gotovina u odnosu na pretvaranje duga), dovoljan razlog za sumnju je li povećanje kapitala u 2011. bilo pari passu. Komisija je također primijetila da je, za razliku od prethodnih povećanja kapitala, povećanje kapitala u 2011. provedeno bez izvješća o vrednovanju.
(40)
U pogledu tvrdnji slovenskih nadležnih tijela da su odlučila sudjelovati u 4. mjeri na temelju plana restrukturiranja iz rujna 2011., Komisija je primijetila da plan restrukturiranja u načelu nije bio dovoljan za ispunjenje kriterija privatnog ulagača jer se čini da su neka od predviđanja iz plana restrukturiranja utemeljena na nesigurnim ili nejasnim pretpostavkama. Komisija je također istaknula da bi privatni ulagač uzeo u obzir rizik da prethodna povećanja kapitala predstavljaju nezakonitu državnu potporu i ocijenio bi učinak rizika mogućeg naloga za povrat sredstava koji bi izdala Komisija na profitabilnost ulaganja. Naposljetku, Komisija je primijetila da su banke možda odlučile sudjelovati u ulaganju kapitala zbog zanimanja koje je Slovenija pokazala za društvo Adria puno prije datuma kada je donesena odluka o povećanju kapitala u 2011.
(41)
U odnosu na 5. mjeru, Komisija je ponovila svoje preliminarno stajalište da se postupanja PDP-a mogu pripisati državi i da je riječ o državnim sredstvima. U pogledu društva Aerodrom Ljubljana, Komisija je došla do istog preliminarnog zaključka s obzirom na činjenicu da je ono bilo u većinskom vlasništvu države već u trenutku stjecanja AAT-a. Komisija također nije smatrala vjerojatnim da javna tijela nisu bila uključena u važne odluke koje je donosilo društvo Aerodrom Ljubljana, upravitelj zračne luke Ljubljana, zbog strateške važnosti te zračne luke za državu kao glavnih ulaznih vrata za međunarodne letove.
(42)
Budući da je prva faza stjecanja dionica AAT-a provedena neposredno nakon povećanja kapitala u 2010., Komisija je smatrala da obje mjere ne treba procjenjivati zasebno već kao dio veće operacije čiji je cilj pružanje potpore društvu Adria. Pregledavajući izvješće u kojem je utvrđena vrijednost dionica AAT-a, Komisija je primijetila da se u njemu AAT vrednuje kao dio odjela za održavanje društva Adria (u to vrijeme to je bio SVL) i da su kod procjene vrijednosti AAT-a uzete u obzir sinergije koje iz toga proizlaze. Međutim, Komisija je smatrala da je u izvješću trebala biti procijenjena vrijednost SLV/AAT-a kao zasebnog tijela bez sinergija unutar skupine jer se AAT odvojio od društva Adria u 2010. i prodan je kao zasebna pravna osoba. Osim toga, Komisija je također izrazila zabrinutost zbog velikog vremenskog jaza između vrednovanja i trenutka prodaje dionica AAT-a.
(43)
Komisija je također izrazila sumnje u spojivost pet mjera koje se procjenjuju s unutarnjim tržištem, posebno zato što slovenska nadležna tijela nisu predvidjela moguće osnove za spojivost.
(44)
S obzirom na prirodu predmetnih mjera i činjenicu da bi se društvo Adria moglo smatrati poduzećem u teškoćama u trenutku odobravanja mjera, Komisija je primijetila da se spojivost mjera može procjenjivati samo u skladu s člankom 107. stavkom 3. točkom (c) UFEU-a, a posebno u svjetlu Smjernica Zajednice o državnim potporama za sanaciju i restrukturiranje poduzeća u teškoćama (16) („Smjernice za sanaciju i restrukturiranje”). Komisija je prvo primijetila da se čini da nisu ispunjeni uvjeti za potporu za sanaciju propisani u odjeljku 3.1 Smjernica za sanaciju i restrukturiranje. U odnosu na potporu za restrukturiranje definiranu u odjeljku 3.2 Smjernica za sanaciju i restrukturiranje, Komisija je istaknula da su utvrđene mjere odobrene prije nego što je obaviještena Komisija i bez vjerodostojnog plana restrukturiranja koji ispunjuje uvjete iz Smjernica za sanaciju i restrukturiranje, a okolnost bi sama po sebi bila dovoljna da se zaključi da mjere nisu spojive s unutarnjim tržištem (17).
(45)
Komisija je također izrazila sumnju u plan restrukturiranja jer se činilo da nije dovoljno čvrst za ponovnu uspostavu dugoročne održivosti društva Adria jer su se neka njegova predviđanja temeljila na nekvantificiranim, nesigurnim ili nejasnim pretpostavkama. Komisija je također izrazila sumnju mogu li se kompenzacijske mjere predviđene u planu restrukturiranja smatrati primjerenima i/ili dovoljnima s obzirom na to da se čine nužnima za ponovnu uspostavu održivosti društva Adria. U pogledu prodaje AAT-a, ona je održana nekoliko mjeseci prije nego što je odobren plan restrukturiranja, u trenutku kada je društvu Adria očajnički trebao izvor financiranja, odnosno krajem 2010. i početkom 2011. Osim toga, činilo se da ukidanje redovnih linija nije prihvatljiva kompenzacijska mjera jer je za većinu tih linija (27 od 31) u planu restrukturiranja navedeno da stvaraju gubitke i njihovo bi ukidanje u svakom slučaju bilo potrebno za osiguranje održivosti trgovačkog društva. Komisija je također izrazila sumnje može li se predloženi vlastiti doprinos društva Adria u iznosu od […] u potpunosti prihvatiti, posebno zašto što nije jasno mogu li se iznosi od prodaje AAT-a i pretvaranja bankovnih kredita u vlasnički udio smatrati vlastitim doprinosom. Budući da se činilo da je društvo Adria u teškoćama u trenutku kada su odobrene mjere, a poduzeća u teškoćama mogu dobiti samo potporu za sanaciju i restrukturiranje, Komisija je također izrazila sumnju treba li poštovati načelo jednokratne dodjele, posebno u odnosu na povećanje kapitala u 2011.
6. PRIMJEDBE NA ODLUKU O POKRETANJU POSTUPKA
6.1. Primjedbe Slovenije
(46)
U svojim primjedbama na odluku Komisije o pokretanju postupka, Slovenija tvrdi da 1., 2. i 3. mjera ne predstavljaju državnu potporu jer se ne može smatrati da se odluke KAD-a i PDP-a mogu pripisati državi. Posebice, Slovenija je primijetila da vlasnički udio države u iznosu od 100 % nije dovoljna osnova za donošenje zaključka da se mjere mogu pripisati državi. Slovenija, nadalje, primjećuje da su izvješća o vrednovanju u kojima je utvrđena vrijednost dionica bila primjerena i da je na taj način zadovoljeno načelo ulagača u tržišnom gospodarstvu („MEIP”), čime se isključuje mogućnost pogodovanja društvu Adria. Posebno u vezi 3. mjere, Slovenija tvrdi da je pari passu upis 20 % dionica koji su izvršile dvije privatne turističke agencije zajedno s PDP-om znatan i da upućuje na to da tržište nije sumnjalo u održivost društva Adria, na temelju čega bi se moglo isključiti postojanje državne potpore.
(47)
U pogledu 5. mjere, Slovenija ponavlja da se ne može smatrati da se postupci PDP-a mogu pripisati državi. U pogledu postupanja društva Aerodrom Ljubljana, Slovenija smatra da se na temelju činjenice da su država, KAD i SOD predložili određene članove nadzornog odbora ne može zaključiti da je država utjecala na njegovu odluku o kupnji AAT-a. Slovenija zatim smatra da se ne može smatrati da je izvješće o vrednovanju iz travnja 2010., u kojem je utvrđena vrijednost AAT-a kao odjela za održavanje društva Adria u rasponu od 14,4 milijuna EUR i 14,9 milijuna EUR, zastarjelo te da nema naznaka da su u izvješću o vrednovanju uzete u obzir sinergije s društvom Adria. Osim toga, Slovenija tvrdi da se iz zapisnika sa sastanaka odbora PDP-a i društva Aerodrom Ljubljana može zaključiti da je odluka o stjecanju AAT-a donesena na temelju ekonomski razumnih čimbenika. Iz tog bi se razloga moglo isključiti postojanje državne potpore u 5. mjeri.
(48)
Slovenija također osporava opis društva Adria kao poduzeća u teškoćama i smatra da se može smatrati da je društvo Adria u teškoćama tek od siječnja 2011., odnosno od trenutka primjene 4. mjere.
(49)
U pogledu 4. mjere Slovenija isključuje mogućnost postojanja državne potpore tvrdeći da se zamjena duga za vlasnički udio koju je izvršio NLB ne može pripisati državi. Osim toga, Slovenija smatra da su neplaćeni krediti pretvoreni u vlasnički udio u potpunosti osigurani hipotekama na zrakoplovima i zgradama i da njihovim pretvaranjem u vlasničke udjele banke preuzimaju novi poslovni rizik. U tom bi smislu pretvaranje duga u vlasnički udio bilo istovjetno ulaganju gotovog novca. Slovenija također primjećuje međusobni utjecaj banaka i države na donošenje odluke o ulaganju koja je, prema mišljenju Slovenije, utemeljena na pouzdanom planu restrukturiranja i zaključuje da su odluke o ulaganju bile istovremene, čime se isključuje mogućnost davanja neopravdane prednosti društvu Adria.
(50)
Budući da Slovenija smatra da 1., 2., 3. i 5. mjera nisu uključivale državna sredstva, ona nije dostavila osnove za spojivost tih mjera. Međutim, dostavila je osnove za spojivost 4. mjere u slučaju da Komisija zaključi da ona predstavlja državnu potporu. Budući da je, prema Sloveniji, društvo Adria u teškoćama tek od siječnja 2011. (vidjeti uvodnu izjavu 48.), 4. mjera predstavlja usporedivu potporu za restrukturiranje u skladu s odjeljkom 3.2. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje na temelju podnesenog plana restrukturiranja.
(51)
U pogledu ponovne uspostave održivosti, Slovenija smatra da se planom restrukturiranja osigurava dugoročna održivost društva Adria i ističe da, u skladu sa Smjernicama za sanaciju i restrukturiranje, plan restrukturiranja uključuje analizu tržišta i analizu uzroka koji su doveli do teškoća poduzeća i da je u njemu predviđeno napuštanje aktivnosti koje bi nakon restrukturiranja i dalje ostvarivale gubitke. Kao što je navedeno u uvodnoj izjavi 31., Slovenija je dostavila niz izmjena plana restrukturiranja u kojem je trenutačno predviđeno trajanje restrukturiranja do 2015. i uključeno je nekoliko dodatnih mjera restrukturiranja u cilju osiguranja trajnije održivosti. Slovenija također ističe da se ažuriranim planom restrukturiranja osigurava dugoročna održivost društva do kraja 2015. čak i u slučaju najgoreg scenarija uz povrat na kapital u iznosu od […] % u 2014. i […] % u 2015., što je više od razina koje je Komisija prihvatila u Odluci o društvu Air Malta (18).
(52)
Slovenija smatra da su smanjenje kapaciteta (u obliku ukidanja redovnih usluga) od […] % i […] % u zimskoj i ljetnoj sezoni, oslobađanje slotova u određenim zračnim lukama, uključujući koordinirane (zagušene) zračne luke, i prodaja AAT-a primjerene i razmjerne kompenzacijske mjere. Slovenija također tvrdi da su ukinute linije zapravo bile profitabilne na temelju takozvane „bruto marže” (pozitivan doprinos C1) koji je Komisija prihvatila u slučajevima društava Air Malta i Czech Airlines (19).
(53)
U pogledu potpore koja je ograničena na najmanju razinu (vlastiti doprinos), u skladu s prethodno navedenim, Slovenija tvrdi da u postupku prodaje AAT-a nije bilo potpore i stoga bi se prihod od prodaje u iznosu od 14,7 milijuna EUR trebao prihvatiti kao vlastiti doprinos. Slovenija također smatra da bi se zamjena duga za vlasnički udio u slučaju banaka trebala smatrati vlastitim doprinosom u cijelom iznosu, odnosno 19,7 milijuna EUR. Slovenija je također dostavila vrijednosti zrakoplova koji su založeni za predmetne kredite, zajedno s povezanim izvješćem AVAC-a (20) u kojem su navedene vrijednosti tih zrakoplova. Ako se tome doda prodaja određene imovine […], iznos vlastitog doprinosa prelazio bi [50-54] % na temelju ažuriranog plana restrukturiranja.
(54)
Naposljetku, u pogledu načela jednokratne dodjele, Slovenija smatra da je to načelo poštovano jer 1., 2., 3. i 5. mjera, koje su prethodile 4. mjeri, nisu predstavljale državnu potporu društvu Adria.
6.2. Primjedbe zainteresiranih strana
(55)
Za vrijeme službenog istražnog postupka, Komisija je zaprimila samo primjedbe društva Ryanair, koji se slaže s preliminarnim nalazima Komisije da predmetne mjere predstavljaju potporu i da nisu spojive s unutarnjim tržištem.
(56)
Međutim, Ryanair tvrdi da Komisijina procjena MEIP-a nije bila potpuna u odluci o pokretanju postupka jer je Komisija trebala razmotriti bi li se privatni ulagač odmah odlučio za likvidaciju društva Adria umjesto ulaganja dodatnog kapitala (21). Ryanair također tvrdi da je Komisija trebala u svojim odlukama o pokretanju postupka procijeniti je li likvidacija društva Adria bila profitabilnija za državu od ulaganja dodatnih sredstava. Iako Ryanair smatra da nije imao dovoljno informacija da bi mogao dati primjedbe na plan restrukturiranja, izrazio je svoje sumnje da će društvo Adria ponovno postati profitabilno.
(57)
Ryanair je također tvrdio da bi se bilo kakvom potporom društvu Adria mogao ugroziti tržišni položaj društva Ryanair jer se njome ugrožavaju napori društva Ryanair da razvije svoje tržište i uzrokuje mu gubitak prihoda.
6.3. Opažanja Slovenije u vezi s primjedbama zainteresiranih trećih strana
(58)
Slovenija je detaljno razmotrila argumente koje je društvo Ryanair navelo u svojim opažanjima. Slovenija je također napomenula da kapital u društvo Adria nije ulagala samo država već i privatni ulagači i tijela čiji se postupci, prema Sloveniji, ne mogu pripisati državi. Osim toga, Slovenija smatra da je Ryanair krivo protumačio sudsku praksu kada tvrdi da je država trebala izabrati stečaj umjesto restrukturiranja i dugoročne održivosti društva Adria. Prema Sloveniji, ispitivanje koje je proveo Ryanair bilo je manjkavo jer bi se moglo primijeniti samo na vjerovnike društva Adria, ali ne na ulagače: budući da Slovenija nije imala kredita prema tome društvu, nije mogla tražiti njegov stečaj.
(59)
Slovenija je također napomenula da je Komisija razmatrala pretpostavku o planu restrukturiranja društva Adria i istaknula je da su sumnje društva Ryanair u ponovnu održivost društva Adria neutemeljene. Slovenija je tvrdila da navodna šteta tržišnom položaju društva Ryanair nije potkrijepljena dokazima.
7. PROCJENA MJERA
(60)
Ovom se odlukom u prvom redu nastoji odgovoriti na pitanje je li društvo Adria poduzeće u teškoćama u smislu Smjernica za sanaciju i restrukturiranje (odjeljak 7.1. u nastavku). Zatim se analizira čine li predmetne mjere državnu potporu društvu Adria u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a (odjeljak 7.2. u nastavku) te je li takva potpora, ako postoji, zakonita (odjeljak 7.4. u nastavku) i spojiva s unutarnjim tržištem (odjeljak 7.5. u nastavku).
7.1. Teškoće društva Adria
(61)
Financijska situacija društva Adria stalno se pogoršavala od 2008. zbog pada prodaje, negativnog EBT-a (zarada prije poreza) i negativnog vlasničkog kapitala. Prema informacijama koje su dostavila slovenska nadležna tijela, ključni financijski parametri društva Adria od 2007. do 2011. bili su sljedeći:
Tablica 6.
Ključni financijski podaci društva Adria za razdoblje od 2007. do lipnja 2011. (milijuni EUR)
2007.
2008.
2009.
2010.
lipanj 2011.
Promet
179,2
205,4
161,4
148,7
71,1
Neto rezultat
0,4
- 3,2
- 14,0
- 63,1
- 2,2
EBT+DA
0,4 (22)
10,9
1,6
- 50,9
1,8
Registrirani kapital
6,8
6,8
7,7
9,4
9,4
Vlasnički kapital
41,8
32,5
29,3
- 35,4
- 35,9
Dug/Vlasnički kapital (omjer)
2,8
3,7
4,0
- 3,9
- 3,6
Protok kapitala od operativnih aktivnosti
16,9
18,5
6,1
1,7
- 21,6 (23)
(62)
Društvo Adria završilo je financijsku godinu 2011. s gubicima od 12 milijuna EUR (24) dok su 2012. gubici dostigli 10,8 milijuna EUR (25). Čini se također da je društvo Adria 2013. gubitke smanjilo na 3,1 milijuna EUR (26).
(63)
U točki 10. podtočki (a) Smjernica za sanaciju i restrukturiranje propisano je da se smatra da je poduzeće u teškoćama ako je „više od polovice temeljnog kapitala nestalo, a više od četvrtine tog kapitala izgubljeno je u prethodnih dvanaest mjeseci.” U ovoj se odredbi odražava pretpostavka da poduzeće koje je izgubilo veliku količinu temeljnog kapitala neće moći spriječiti gubitke koji će gotovo sigurno kratkoročno ili srednjoročno ugroziti njegov opstanak (kako je navedeno u točki 9. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje).
(64)
Kako je navedeno u odluci o pokretanju postupka, od 2007. do lipnja 2011. temeljni kapital nije izgubljen, već se zapravo povećao. Međutim, Komisija napominje da je temeljni kapital društva bio negativan u 2010. i 2011. Društvo istodobno nije donijelo odgovarajuće mjere za sprječavanje smanjenja svojeg temeljnog kapitala. U prethodnim je slučajevima (27) Komisija zaključila da, ako društvo ima negativan kapital, postoji a priori pretpostavka da su ispunjeni kriteriji iz točke 10. podtočke (a) Smjernica za sanaciju i restrukturiranje, što bi bilo slučaj s društvom Adria barem od 2010. Opći sud također je zaključio u nedavnoj presudi (28) da je društvo s negativnim kapitalom poduzeće u teškoćama.
(65)
Osim toga, čini se također da su do kraja 2010. teškoće društva Adria bile na vrhuncu. U novinama je u to vrijeme spomenuta mogućnost da će društvo Adria dobiti prinudnu upravu ili čak objaviti stečaj (29). To se može promatrati kao znak da je, barem u tom trenutku, društvo Adria ispunjivalo kriterije da bude predmetom kolektivnog stečajnog postupka u skladu sa slovenskim zakonom u smislu točke 10. podtočke (c) Smjernica za sanaciju i restrukturiranje.
(66)
Iz prethodno navedenih razloga, u skladu s odlukom o pokretanju postupka, Komisija zaključuje da je društvo Adria bilo poduzeće u teškoćama u smislu točke 10. podtočke (a) i/ili točke 10. podtočke (c) Smjernica za sanaciju i restrukturiranje 2010. i 2011., odnosno u trenutku kada su odobrene 3., 4. i 5. mjera.
(67)
Osim toga, u tablici 6. u uvodnoj izjavi 61. navodi se da bi se moglo smatrati da je društvo Adria 2010. i 2011. također bilo u teškoćama u smislu točke 11. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje „ako su prisutni uobičajeni znakovi […], kao primjerice povećavanje gubitaka, smanjenje prometa, rast zaliha, višak kapaciteta, smanjenje novčanih tokova, rast duga, rast troškova kamata i pad ili nulta neto vrijednost imovine”.
(68)
Međutim, Komisija smatra da društvo Adria od 2007. do 2009. nije pokazalo uobičajene znakove poduzeća u teškoćama u skladu s točkom 11. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje. Društvo Adria prvi puta je poslovalo s gubitkom 2008. u iznosu od 3,2 milijuna EUR u predmetnom razdoblju. Kao što je Slovenija ispravno istaknula, prihod i novčani tokovi društva Adria povećali su se 2008. u usporedbi s prethodnom godinom (sa 179,2 milijuna EUR na 205,4 milijuna EUR i sa 16,9 milijuna EUR na 18,5 milijuna EUR). Osim toga, njegov upisani kapital ostao je stabilan na 6,8 milijuna EUR.
(69)
Komisija primjećuje da je 2008. i 2009. društvo Adria imalo neto EBT u iznosu od 3,2 milijuna EUR i 14 milijuna EUR. Istih su godina, ako se zanemari amortizacija, poslovni rezultati društva bili pozitivni i ono je ostvarilo EBT+DA u iznosu od 10,9 milijuna EUR i 1,6 milijuna EUR (vidjeti tablicu 6. u uvodnoj izjavi 61.). Od 2010. nadalje EBT+DA društva Adria postao je negativan. Budući da je odluka o 2. mjeri donesena u siječnju 2009. i dionice su u potpunosti upisane u srpnju 2009., Komisija ne može sa sigurnošću zaključiti da je u tom trenutku postojao jasan trend negativnih rezultata na temelju kojeg bi se moglo zaključiti da je društvo Adria poduzeće u teškoćama u smislu Smjernica za sanaciju i restrukturiranje.
(70)
Stoga Komisija smatra da se društvo Adria ne može smatrati poduzećem u teškoćama u razdoblju 2007.-2009., odnosno kada su pružene 1. i 2. mjera.
7.2. Postojanje državne potpore
(71)
Na temelju članka 107. stavka 1. UFEU-a sve potpore koje daju države članice ili koje se daju državnim sredstvima u bilo kojem obliku, a koje narušavaju ili prijete narušavanjem tržišnog natjecanja stavljanjem u povlašteni položaj određenih poduzetnika ili proizvodnje određene robe nisu spojive s unutarnjim tržištem ako utječu na trgovinu među državama članicama.
(72)
Kako bi zaključila postoji li državna potpora, Komisija mora procijeniti jesu li za svaku od pet mjera koje se procjenjuju ispunjeni kumulativni kriteriji iz članka 107. stavka 1. UFEU-a (tj. prijenos državnih sredstava, selektivna prednost, moguće narušavanje tržišnog natjecanja i učinak na trgovinu u EU-u).
7.2.1. Prva i druga mjera: povećanje kapitala u 2007. i 2009.
(73)
Komisija će prvo analizirati je li 1. i 2. mjerom odobrena selektivna neopravdana prednost društvu Adria.
(74)
U svojoj odluci o pokretanju postupka, Komisija je napomenula u tom pogledu da je cijena dionica koju je platio KAD bila ispod vrijednosti utvrđene u dvama izvješćima o vrednovanju. KAD je stekao nove dionice društva Adria u veljači 2007. po cijeni od 27 EUR za dionicu, što je ispod vrijednosti utvrđene u izvješću o vrednovanju koja je iznosila […] EUR po dionici […] (vidjeti uvodnu izjavu 15.). U siječnju 2009. KAD je stekao dionice po cijeni od 22 EUR po dionici, što je ispod vrijednosti utvrđene u izvješću o vrednovanju koja je iznosila […] EUR po dionici […] (vidjeti uvodnu izjavu 18.). Međutim, Komisija je izrazila sumnje u pouzdanost tih izvješća, među ostalim zbog velikog vremenskog razmaka od trenutka povećanja kapitala (veljača 2007. i siječanj 2009.) do trenutka kada su vrednovane dionice društva ([…] i […]).
(75)
Komisija je procijenila podatke i dokaze koje je dostavila Slovenija o tim izvješćima nakon pokretanja službenog istražnog postupka. U pogledu 1. mjere, Slovenija je objasnila da se izvješće temeljilo na podacima od 30. rujna 2006. i da su to u trenutku pripreme izvješća bili najnoviji dostupni podaci. U pogledu 2. mjere, čini se da je izvješće o vrednovanju naručeno u isto vrijeme kada je opća skupština društva Adria donijela odluku o povećanju kapitala. Osim toga, Komisija nema razloga vjerovati da društvo koje je utvrđivalo vrijednost (P&S Capital) nije potpuno neovisno.
(76)
Osim toga, iako je istina da je postojao vremenski razmak od […] mjeseci od trenutka kada su vrednovane dionice društva do trenutka kada je ostvareno povećanje kapitala, Komisija nije pronašla dokaze da je taj razmak stvarno imao utjecaja na procijenjenu vrijednost dionica društva Adria.
(77)
Komisija primjećuje da je metoda vrednovanja koja se upotrebljava u izvješćima (neto sadašnja vrijednost očekivanih slobodnih novčanih tokova (30)) opće prihvaćena metoda za slučajeve kupnje. Osim toga, na temelju detaljne analize izvješća može se zaključiti da su formule koje su se u njemu koristile primjerene svrsi vrednovanja i da su primijenjene na odgovarajući način te da se čini da su pretpostavke i projekcije rasta prometa i profitabilnosti realistične. U izvješću o vrednovanju za ulaganje kapitala u 2007. (1. mjera), predviđene prosječne stope rasta prihoda i profitabilnosti nalaze se unutar opsega prethodnih stopa. U izvješću o vrednovanju za ulaganje kapitala u 2009. (2. mjera), predviđene stope rasta prihoda i profitabilnosti niže su od onih uočenih u prošlosti iz sljedećih razloga: (a) velik gospodarski rast u 2008. bio je uglavnom rezultat slovenskog predsjedavanja EU-om; (b) spor gospodarski rast u svijetu; i (c) napeta situacija na financijskim tržištima. Ostale pretpostavke koje su se upotrebljavale u izvješćima također se čine realističnima. Osim toga, Komisija napominje da je KAD bio većinski dioničar društva Adria već i prije povećanja kapitala (31) i da je cilj povećanja kapitala bio financiranje postojećeg (i profitabilnog) ulaganja za KAD.
(78)
Na temelju navedenoga, Komisija primjećuje da se povećanja kapitala u 2007. i 2009. mogu smatrati spojivim s tržištem i da se njime ne pruža neopravdana prednost društvu Adria.
(79)
Stoga Komisija zaključuje da 1. i 2. mjera predstavljaju ulaganja koja bi izvršio ulagač u tržišnom gospodarstvu u sličnim okolnostima (32) i stoga smatra da nije bilo državne potpore bez potrebe za daljnjim procjenjivanjem jesu li ispunjeni ostali kumulativni uvjeti iz članka 107. stavka 1. UFEU-a.
7.2.2. Treća mjera: povećanje kapitala u 2010.
(80)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 73., jedan od nužnih uvjeta za postojanje državne potpore jest da se mjerom korisniku daje neopravdana selektivna prednost. Komisija će u nastavku procijeniti je li taj uvjet ispunjen u pogledu 3. mjere.
(81)
U svojoj je odluci o pokretanju postupka Komisija napomenula je cijena od 12 EUR po dionici koju su PDP i privatne turističke agencije platile za dionice društva Adria ispod cijene od […] po dionici utvrđene u izvješću o vrednovanju. Kao i u pogledu 1. i 2. mjere, Komisija je izrazila sumnje u pouzdanost ovog izvješća, uglavnom zbog velikog vremenskog razmaka od […] mjeseci od trenutka povećanja kapitala (rujan 2010.) do trenutka za koji je u izvješću određena vrijednost dionica ([…]).
(82)
Informacijama koje su dostavile slovenska nadležna tijela u određenoj su mjeri uklonjene sumnje Komisije u tom pogledu. Međutim, bez obzira na to, Komisija podsjeća da su na temelju istih informacija i vrednovanja dvije privatne turističke agencije (Kompas d.d. i Palma d.d.) sudjelovale u povećanju kapitala u 2010. u omjeru od 20 %, a PDP je uložio preostalih 80 % kapitala. Privatne turističke agencije i PDP sudjelovali su pod istim uvjetima i upisali su dionice na isti datum. Osim toga, sudjelovanje privatnih ulagača i doprinos PDP-a izvršeni su ulaganjem gotovine. Komisija je u svojoj odluci o pokretanju postupka naglasila da bi se privatni doprinos od 20 % u načelu mogao smatrati znakom da je tržište podržalo predmetno ulaganje iako bi operaciju trebalo promatrati u širem kontekstu situacije društva Adria u tome trenutku i činjenice da 3. mjera predstavlja treće povećanje kapitala u rasponu od otprilike 3,5 godina.
(83)
Komisija prvo primjećuje da je Slovenija dostavila dokaze da su Kompas d.d. i Palma d.o.o. u potpunosti privatna poduzeća u kojima država nema nikakvu vrstu kontrole ni utjecaja. Osim toga, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 79., 1. i 2. mjera ne predstavljaju državnu potporu. Ne treba dakle smatrati da bi odluke o investicijama koje bi donio privatni ulagač mogle utjecati na odluke privatnih turističkih agencija da ulažu u društvo Adria. Komisija također primjećuje da su privatne turističke agencije upisale dionice društva Adria na isti dan kao i PDP, da su platile istu cijenu, da je njihovo ulaganje izvršeno pod istim uvjetima i da su ulaganja PDP-a i privatnih turističkih agencija izvršena u gotovini.
(84)
U svakom slučaju, čak i da je Komisija zaključila da sudjelovanje PDP-a predstavlja državna sredstva i da se može pripisati državi (vidjeti u tome smislu uvodne izjave 89. do 91.), sudjelovanje privatnog ulagača u iznosu od 20 % ne može se smatrati zanemarivim u usporedbi s javnom intervencijom u smislu utvrđene sudske prakse (33). Nadalje, imajući na umu prethodno navedeno, Komisija ne može zaključiti da je na odluku privatnih turističkih agencija da ulažu u društvo Adria stvarno utjecalo ponašanje PDP-a. Činjenica da se smatra da je društvo Adria u teškoćama od 2010. (vidjeti odjeljak 7.1.) ne utječe na taj zaključak.
(85)
Osim toga, iz dokaza koje je dostavila Slovenija ne čini se da su privatne turističke agencije imale neki drugi razlog za ulaganje u društvo Adria osim stjecanja dobiti. U tom pogledu Komisija upućuje na izvješće koje je dostavila Slovenija o strateškom usmjerenju društva Adria za razdoblje 2009.-2014., koje je očito bilo na raspolaganju ulagačima kada su donosili odluku o ulaganju, prema kojem se očekivalo da će društvo Adria ostvarivati dobit od 2010. do 2014. na temelju ulaganja kapitala u iznosu od otprilike 2,5 milijuna EUR i provedbe određenih mjera, uključujući viši prosječni prihod po putniku i smanjenje troškova. To se izvješće može smatrati dodatnom naznakom da su privatne turističke agencije doista bile uvjerene u profitabilnost svojeg ulaganja.
(86)
Komisija stoga smatra da je odluka privatnih turističkih agencija da ulože u društvo Adria donesena pari passu s odlukom PDP-a i da je njihovo ulaganje bilo znatno. Osim toga, Komisija nema razloga sumnjati da su privatne turističke agencije odlučile uložiti u društvo Adria iz razloga stjecanja dobiti. Na osnovi toga, Komisija zaključuje da se 3. mjerom ne pruža selektivna prednost društvu Adria i da se može isključiti postojanje državne potpore, a da pritom nije nužno dalje procijeniti hoće li biti ispunjeni ostali kumulativni uvjeti iz članka 107. stavka 1. UFEU-a.
7.2.3. Četvrta mjera: povećanje kapitala u 2011.
(87)
Slovenija je 30. rujna 2011. upisala u gotovini 70 % (49,5 milijuna EUR) povećanja kapitala društva Adria u 2011. Slovenija je uložila novac preko Agencije za upravljanje kapitalnim ulaganjima Slovenije (AUKN). Osim toga, PDP je upisao u gotovini još dodatnih 1 % (0,5 milijuna EUR). Ostatak povećanja (tj. 19,7 milijuna EUR) bilo je u obliku zamjene duga za vlasnički udio koju je izvršilo nekoliko banaka: 20 % NLB, 5 % Abanka Vipa d.d., 2 % Unicredit Bank of Slovenia d.d. i 2 % Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
(88)
AUKN je osnovan Zakonom o korporativnom upravljanju kapitalnim ulaganjima Republike Slovenije (34), njegov upravni odbor imenovala je nacionalna skupština, bio je izravni korisnik proračuna Republike Slovenije i u njemu su radili državni službenici (35). Stoga je jasno da se postupci AUKN-a mogu pripisati državi i da podrazumijevaju državna sredstva, što Slovenija nije osporila. Komisija dodatno ističe sljedeće priopćenje za tisak Ureda predsjednika Vlade Slovenije od 23. lipnja 2011.: „Vlada […] je na današnjoj sjednici odlučila da će [AUKN] pridonijeti 49,5 milijuna EUR za temeljni kapital društva Adria Airways, d. d., a dioničko društvo [PDP] uplatit će 500 000 EUR[…]. Svojim aktivnim sudjelovanjem u ovom postupku, Republika Slovenija također bi željela u budućnosti zadovoljiti svoj interes da usluge u području redovnog zračnog prometa pruža prijevoznik sa sjedištem u Sloveniji” (36).
(89)
U pogledu PDP-a, Komisija smatra da postoji niz pokazatelja u smislu sudske prakse Stardust Marine (37) na temelju kojih se može zaključiti da je PDP osnovan za izvršavanje politika o kojima odlučuju slovenska javna tijela i da se njegova odluka o ulaganju u 4. mjeru može pripisati državi i da predstavlja državna sredstva. Komisija u prvom redu napominje da je slovenska država neizravni vlasnik 100 % udjela u PDP-u (preko KAD-a, SOD-a i DSU-a). U tom smislu, Komisija podsjeća na odluku u predmetu ELAN (38) u kojem je zaključila se postupci KAD-a i DSU-a, dvaju vlasnika PDP-a, mogu pripisati državi. Osim toga, država ima sve glasove u odboru dioničara koji imenuje upravni odbor društva. Na temelju članka 19. Statuta PDP-a, upravni odbor mora odobriti kupnju vrijednosnih papira kada vrijednost transakcije premašuje 500 000 EUR.
(90)
Komisija također podsjeća, u skladu sa svojom odlukom o pokretanju postupka, na izjavu koju je dao bivši slovenski ministar financija na kraju svojeg mandata 28. listopada 2011. (tj. nakon poduzimanja 4. mjere): „Osnivanjem posebnog društva za restrukturiranje (PDP) pružili smo slovenskim društvima novi izvor financiranja, znanja i iskustva na temelju slučajeva dobre prakse za restrukturiranje društava. Adria Airways i Unior definitivno su najveći uspjesi” (39). Ova se izjava može smatrati neizravnim dokazom da se potpora može pripisati državi u smislu sudske prakse Stardust Marine. Argumenti koje je dala Slovenija da bi se ova izjava trebala promatrati u političkom kontekstu kraja mandata ministra financija kao „hrabra i jednostavna [izjava] za uspješno prenošenje medijima” nisu uvjerljivi. Naposljetku, Komisija dodaje dodatni dokaz u obliku priopćenja za tisak od 23. lipnja 2011. iz Ureda predsjednika Vlade Slovenije (vidjeti uvodnu izjavu 88.) iz kojeg se može zaključiti da je slovenska vlada odlučila da će PDP pridonijeti 0,5 milijuna EUR povećanju kapitala u 2011.
(91)
U svjetlu navedenog, Komisija smatra da sudjelovanje PDP-a u povećanju kapitala u 2010. podrazumijeva državna sredstva te da se postupci PDP-a mogu pripisati državi.
(92)
U vezi s bankama, Komisija primjećuje, u skladu sa svojom odlukom o pokretanju postupka, da su Abanka Vipa d.d., Unicredit Bank of Slovenia d.d. i Hypo Alpe-Adria Bank d.d., potpuno privatne pravne osobe. U trenutku provedbe 4. mjere NLB je bio u većinskom vlasništvu države, izravno (45,62 % dionica) ili neizravno preko SOD-a (4,07 %) i KAD-a (4,03 %) (40), pri čemu je KBC Banka bila jedini drugi veći dioničar (25 %). Većinsko vlasništvo države u NLB-u, koje znači većinu glasova u upravnom i nadzornom odboru, naznaka je da se mjere mogu pripisati državi. Međutim, Komisija ne može iz statuta NLB-a sa sigurnošću zaključiti da se njegova odluka o ulaganju u društvo Adria može pripisati državi. Osim toga, Komisija na temelju upravne strukture NLB-a nije utvrdila da postoji utjecaj javnih tijela. Komisija nije našla o tome ni neizravne dokaze u smislu sudske prakse Stardust Marine. Iz prethodno navedenih razloga, Komisija smatra da se odluka NLB-a da sudjeluje u 4. mjeri ne može pripisati Sloveniji.
(93)
Kada je razjašnjeno da se postupci AUKN-a i PDP-a mogu pripisati državi, Komisija mora procijeniti predstavljaju li oni neopravdanu selektivnu prednost društvu Adria.
(94)
Slovenija prvo tvrdi da je odluka banaka da ulože u društvo Adria u skladu s odlukom države koja bi, sama po sebi, isključivala postojanje prednosti.
(95)
Komisija prvo podsjeća na svoj zaključak da je društvo Adria 2011., kada je odobrena 4. mjera, bilo poduzeće u teškoćama (vidjeti uvodnu izjavu 66.).
(96)
Osim toga, Komisija napominje da je sudjelovanje banaka u ulaganju kapitala u 2011. bilo u obliku pretvaranja 26 % njihovih postojećih potraživanja od društva Adria u udjele. S druge strane, država i PDP uložili su gotovinu. Slovenija tvrdi da se od ukupnih 19,7 milijuna EUR pretvorenih u udio, [10-20] milijuna EUR može smatrati istovjetnim ulaganju gotovine jer su za taj dio kredita pružena jamstva. Prema mišljenju Slovenije, banke bi pretvaranjem preuzele novi rizik, koji se može smatrati istovjetnim ulaganjem svježeg novca u iznosu od [10-20] milijuna EUR.
(97)
Komisija je procijenila informacije koje je dostavila Slovenija i zaključila da je zaista [10-20] milijuna EUR od 19,7 milijuna EUR pretvorenih u udjele potpuno i primjereno osigurano hipotekama uglavnom na zrakoplovima u vlasništvu društva Adria. Za utvrđivanje vrijednosti tih zrakoplova društvo Adria oslanjalo se na izvješće „Aircraft Value Reference” koje je u travnju 2011. objavilo neovisno društvo Aircraft Value Analysis Company („AVAC”). U izvješću su navedene postojeće i buduće vrijednosti i najam više vrsta zrakoplova, s visokim i niskim granicama vrijednosti. Za procjenu vrijednosti zrakoplova koji su založeni kao instrument osiguranja upotrijebile su se vrijednosti koje su bile znatno ispod visoke vrijednosti AVAC-a. Komisija smatra da izvješće predstavlja pouzdanu osnovu za utvrđivanje vrijednosti zrakoplova s obzirom na neovisnost AVAC-a i njegovu raširenu uporabu u sektoru.
(98)
Međutim, [0-10] milijuna EUR dugova koji su pretvoreni u udjele nije potpuno osigurano. Komisija za taj dio ne može zaključiti da je istovjetan ulaganju kapitala i da su banke preuzele novi rizik. Osim toga, uvjeti preostalog duga poboljšali su se i opća razina rizika znatno se smanjila jer je osiguranje za preostali (nepretvoreni) dio dugova ostalo isto kao i prije pretvaranja. Taj je opći rizik dalje ublažen činjenicom da je kao preduvjet za pretvaranje duga u vlasnički udio, društvo Adria moralo […]. Osim toga, u nekim slučajevima uvjeti neplaćenog duga (kamate, raspored otplate itd.) […].
(99)
S druge strane, Slovenija je preuzela potpuni rizik za najmanje 49,5 milijuna EUR jer je postala dioničar društva Adria tek nakon ulaganja kapitala u 2011. Banke su preuzele novi rizik, ali ne na istoj razini kao Slovenija jer se njihov položaj popravio kao rezultat pretvaranja duga. Na osnovu toga čini se da banke, kada su odlučile uložiti u društvo Adria, nisu bile u istom položaju kao i država.
(100)
Osim toga, ne može se isključiti mogućnost da je na odluku banaka o ulaganju u društvo Adria utjecalo ponašanje države. U godišnjem izvješću društva Adria navedeno je sljedeće „vlada […] Slovenije jasno je izrazila svoje mišljenje 20. siječnja 2011. i zauzela stajalište o važnosti društva Adria Airways, kao nacionalnog zračnog prijevoznika, za slovensko gospodarstvo, slovenske građane i goste iz inozemstva. Vlada je u svojoj odluci navela svoj plan da društvo Adria Airways ostane slovenski nacionalni zračni prijevoznik […].” Tom je odlukom, koja je donesena mnogo prije donošenja plana restrukturiranja u rujnu 2011., mogla biti olakšana odluka banaka da ulažu jer je država već izrazila svoj interes u pružanje potpore društvu Adria (41).
(101)
Na temelju prethodno navedenih argumenata, Komisija isključuje argumente Slovenije da su država i banke ulagali pod jednakim uvjetima.
(102)
Međutim, Komisija mora analizirati bi li ulaganje Slovenije u društvo Adria bilo spojivo s tržištem. Slovenija tvrdi da je odlučila sudjelovati u 4. mjeri na temelju plana restrukturiranja iz rujna 2011., što bi trebalo smatrati sukladnim MEIP-u.
(103)
Komisija također preliminarno primjećuje da je, za razliku od prethodnih povećanja kapitala, povećanje kapitala u 2011. provedeno bez izvješća o vrednovanju. Osim toga, prema sudskoj praksi, privatni ulagač koji razmišlja o dokapitalizaciji poduzeća s velikim dugovima zahtijevao bi plan restrukturiranja kojim se društvo može učiniti održivim (42). U predmetnom slučaju, slovenska nadležna tijela tvrde da su odlučila sudjelovati u povećanju kapitala u 2011. na temelju plana restrukturiranja iz rujna 2011.
(104)
Međutim, Komisija je već zaključila da je 2011. društvo Adria bilo u teškoćama (vidjeti uvodnu izjavu 66.). Zbog toga nije vjerojatno da bi država mogla očekivati od društva Adria da u razumnom roku ostvari uobičajen povrat na uloženi kapital. Osim toga, Komisija ostaje pri svojem mišljenju iz odluke o pokretanju postupka da se plan restrukturiranja ne može smatrati dovoljnim da se povećanje kapitala u 2011. može opravdati kao sukladno MEIP-u. Prvo, u planu restrukturiranja (u njegovoj izvornoj verziji iz rujna 2011.) predviđena je održivost u 2013. s vrlo niskim profitnim maržama (EBT) (u realističnom su scenariju predviđene profitne marže od […] % u 2013., […] % u 2014. i […] % u 2015.). Nedovoljni povrat za dioničare također je prikazan činjenicom da su u planu predviđene posebno niske razine vlasničkog kapitala za to isto razdoblje, u rasponu od […] EUR u 2011. do […] EUR u 2015. To bi značilo da je kapital uložen u rujnu 2011., kada je iznosio 69,7 milijuna EUR, znatno smanjen za vrijeme razdoblja restrukturiranja i stoga ne bi donio stvarni povrat.
(105)
Slovenija je dostavila niz privremenih izvješća koja su izradili društva Airconomy i Adria od travnja do rujna 2011. (tj. prije plana restrukturiranja iz rujna 2011.), a koja su trebala uključivati mjerenja koja su nedostajala u planu restrukturiranja i koja su očito dostavljena svim dioničarima društva Adria u to vrijeme, kao i državi. Međutim, Komisija primjećuje da se privremena izvješća odnose na razdoblje 2011.-2012., a plan restrukturiranja uključivao je predviđanja do 2015. […]. Komisija zbog toga smatra da u privremenim izvješćima nisu dostavljene nužne potrebne informacije kako bi plan restrukturiranja mogao zadovoljiti test MEIP-a.
(106)
S obzirom na navedeno, Komisija zaključuje da je povećanjem kapitala u 2011. društvu Adria osigurana neopravdana prednost. Ta je prednost bila selektivne prirode jer je njezin jedini korisnik bilo društvo Adria.
(107)
Naposljetku, Komisija mora također razmotriti je li postojala mogućnost da će se 4. mjerom narušiti tržišno natjecanje i hoće li ona utjecati na trgovinu među državama članicama dajući društvu Adria prednost pred konkurentima koji ne dobivaju javnu potporu. Čini se jasnim da je 4. mjera mogla utjecati na trgovinu u EU-u i na tržišno natjecanje jer se društvo Adria natječe s drugim zračnim prijevoznicima u EU-u, posebno od stupanja na snagu treće faze liberalizacije zračnog prijevoza („treći paket”) 1. siječnja 1993. Osim toga, na relativno kraćim putovanjima u EU-u zračni promet natječe se s cestovnim i željezničkim prometom i stoga bi to moglo utjecati i na cestovne i željezničke prijevoznike.
(108)
Stoga je 4. mjerom omogućeno društvu Adria da nastavi s radom i ono se nije moralo suočiti s posljedicama koje obično proizlaze iz njegove teške financijske situacije.
(109)
Uzimajući u obzir prethodno navedene argumente, Komisija zaključuje da 4. mjera predstavlja državnu potporu u korist društva Adria u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.
7.2.4. Peta mjera: prodaja AAT-a u 2010 -2011.
(110)
U svojoj odluci o pokretanju postupka, iz razloga navedenih u uvodnim izjavama 41. i 42., Komisija je došla do preliminarnog zaključka da je društvo Adria dobilo neopravdanu prednost kada su PDP i društvo Aerodrom Ljubljana kupili dionice AAT-a.
(111)
S obzirom na različitu narav doprinosa PDP-a i društva Aerodrom Ljubljana (gotovina u odnosu na pretvaranje duga u vlasnički udio) i uzimajući u obzir obrazloženje u pogledu 4. mjere (vidjeti uvodne izjave 94. do 101.), Komisija zaključuje da se argument pari passu može isključiti u pogledu 5. mjere mutatis mutandis.
(112)
Komisija svejedno mora procijeniti jesu li odluke o ulaganju PDP-a i društva Aerodrom Ljubljana bile ekonomski racionalne u smislu da bi razumni subjekt u tržišnom gospodarstvu postupio na isti način u usporedivim okolnostima. U tom smislu Komisija u prvom redu primjećuje da je ukupna cijena koju su platili društvo Aerodrom Ljubljana i PDP, odnosno 14,7 milijuna EUR, unutar opsega koji je utvrđen u izvješću o vrednovanju AAT-a. Međutim, Komisija je izrazila sumnje u izvješće o vrednovanju tvrdeći da je u njemu trebala biti procijenjena vrijednost AAT-a (koji je u tom trenutku bio odjel za održavanje društva Adria pod nazivom SVL) kao samostalnog tijela bez sinergija unutar skupine. Komisija je također primijetila da je postojao veliki vremenski razmak od trenutka kada je izvršeno vrednovanje AAT-a/SVL-a ([…]) do prodaje AAT-a (studeni 2010.-ožujak 2011.).
(113)
Komisija prvo mora napomenuti da je izvješće o vrednovanju izradio neovisni stručnjak (KPMG) i da nema razloga vjerovati da stručnjak nije potpuno neovisno izvršio svoje zadaće. U pogledu vremenskog razmaka od trenutka vrednovanja do prodaje dionica, Slovenija je objasnila da se izvješće o vrednovanju temeljilo na financijskoj situaciji društva Adria od 31. prosinca 2009., odnosno na podacima posljednje revizije. Komisija napominje da je 5. mjera prvo provedena u studenome 2010., manje od godine dana nakon datuma vrednovanja AAT-a prema izvješću o vrednovanju. Osim toga, iako su izvješćem o vrednovanju AAT-a obuhvaćena negativna predviđanja o društvu Adria, u njemu su detaljno procijenjene usluge poslovnog segmenta održavanja, popravljanja i remonta i donesen je zaključak da se negativni trend društva ne primjenjuje na AAT i da je AAT profitabilna jedinica. Nadalje, na temelju detaljne procjene izvješća o vrednovanju može se zaključiti da je u njemu AAT/SVL procijenjen kao zasebna poslovna jedinica bez stvarnog razmatranja mogućih sinergija s društvom Adria. U tom se pogledu čini je izvješće o vrednovanju sastavljeno u trenutku kada je bilo poznato da će AAT početi obavljati usluge održavanja, popravljanja i remonta za druge vanjske klijente, posebno društvo Spanair, koje će na kraju zamijeniti društvo Adria kao glavnog klijenta AAT-a. Na temelju navedenog, a obzirom na to da su u izvješće uključeni posljednji dostupni revidirani financijski podaci o AAT-u, da ga je izradio neovisni stručnjak i da je vjerodostojno utemeljeno na svim relevantnim poslovnim aspektima, njegova je uporaba za predmetnu mjeru prihvatljiva. Naposljetku, iako je istina da kriza još nije gotova, čini se da je slovensko gospodarstvo najviše pogođeno 2009. U studenome 2010. kada su PDP i društvo Aerodrom Ljubljana odlučili kupiti AAT, ponovno se predviđao pozitivan rast BDP-a u Sloveniji u 2010., 2011. i 2012. (1,1 %, 1,9 % i 2,6 %) (43). U tim okolnostima privatni ulagač ne bi nužno izvršio novo vrednovanje jer je mogao pretpostaviti da je u izvješću o vrednovanju utemeljenom na podacima iz 2009. prikazana točna slika poslovanja.
(114)
Što je još važnije, Slovenija je dostavila dokaze da je AAT bio profitabilan, da nije imao neplaćenih dugovanja i da bi se njegova dugovanja mogla otplatiti stečenom dobiti u trenutku provedbe 5. mjere. Nadalje, Slovenija je dostavila predviđanja za AAT do 2014. u kojima je prikazano da će AAT ostvarivati dobit nakon poreza u iznosu od […] EUR u 2010. i da će nakon toga ostati profitabilan i u 2014. ostvariti dobit od otprilike […] EUR. Čini se da su ta predviđanja bila dostupna PDP-u i društvu Aerodroma Ljubljana kada su donosili svoje odluke o ulaganju.
(115)
Slovenija je također dostavila dokaze da je društvo Aerodrom Ljubljana donijelo odluku o ulaganju u AAT na temelju gospodarske analize. U kolovozu i rujnu 2010. upravni i nadzorni odbor društva Aerodrom Ljubljana procijenili su mogućnost stjecanja dionica u AAT-u. Društvo Aerodrom Ljubljana procijenilo je prikladnost naplate neplaćenih potraživanja od društva Adria s obzirom na njezine uvjete, što je uključivalo fiksni povrat od 8 % na povlaštene dionice AAT-a […]. Iako je u drugom vrednovanju predložena niža cijena dionica, nadzorni odbor društva Aerodrom Ljubljana zaključio je viša cijena dionica opravdana uvjetima pretvaranja ([…]).
(116)
U odnosu na drugu fazu prodaje AAT-a, u zapisniku sa sastanka nadzornog odbora društva Aerodrom Ljubljana od 21. siječnja 2011. navedeno je da se razgovaralo o prednostima i nedostacima različitih cijena dionica i ukidanju prava na prodaju društva Aerodrom Ljubljana. Ono se odreklo prava na prodaju u trenutku kupnje redovnih dionica početkom 2011., ali je nadzorni odbor društva Aerodrom Ljubljana svejedno zaključio da je ekonomski razumno to učiniti jer je u zamjenu za odricanje od prava na prodaju društvo Aerodrom Ljubljana uspjelo ostvariti ravnopravno zajedničko upravljanje AAT-om unatoč manjem broju dionica od PDP-a. Nadalje, nadzorni odbor napomenuo je da bi kupnja AAT-a imala pozitivni učinak na društvo Aerodrom Ljubljana: kada bi društvo Adria prestalo s radom, procijenjeni prihod zračne luke u 2011. smanjio bi se za […] %.
(117)
Slovenija je također dostavila dokaze da je upravni odbor PDP-a odlučio kupiti povlaštene dionice i redovne dionice AAT-a na temelju ekonomski razumne osnove. U zapisnicima sastanaka upravnog odbora PDP-a može se pročitati da je on izvršio vlastito vrednovanje AAT-a u okviru kojeg je predložena cijena od […] EUR i […] EUR, u rasponu izvješća o vrednovanju iz uvodne izjave 34. Iako bi unutarnja stopa povrata na ulaganje PDP-a iznosila […] %, PDP je uspio dobiti bolje uvjete od AAT-a, uključujući fiksnu dividendu od 8 %.
(118)
Komisija stoga zaključuje da se odlukama PDP-a i društva Aerodrom Ljubljana o sudjelovanju u 5. mjeri ne daje neopravdana prednost društvu Adria jer su oba ulagača postupila kao mudri tržišni subjekti i donijeli su odluke o ulaganju na gospodarski čvrstoj osnovi. Stoga nije nužno procijeniti jesu li ispunjeni ostali kumulativni uvjeti iz članka 107. stavka 1. UFEU-a.
7.3. Zaključak o postojanju potpore
(119)
S jedne strane, Komisija iz prethodno navedenih razloga zaključuje da 1., 2., 3. i 5. mjera ne predstavljaju državnu potporu društvu Adria.
(120)
S druge strane, kako je objašnjeno u odjeljku 7.2.3., Komisija smatra da je 4. mjera uključivala državnu potporu i stoga će procijeniti njezinu zakonitost i spojivost s unutarnjim tržištem.
7.4. Zakonitost potpore-4. mjera
(121)
U članku 108. stavku 3. UFEU-a navedeno je da država članica ne primjenjuje mjeru prije nego što Komisija donese odluku o njezinom odobravanju. Komisija primjećuje da je Slovenija sudjelovala u ulaganju kapitala u 2011. (4. mjera) bez da je prethodno zatražila odobrenje Komisije. Komisija žali što Slovenija nije ispunila obvezu čekanja i stoga je povrijedila svoju obvezu u skladu s člankom 108. stavkom 3. UFEU-a.
7.5. Spojivost potpore-4. mjera
(122)
Slovenija smatra da će, u slučaju da Komisija utvrdi da 4. mjera predstavlja državnu potporu, ta potpora biti spojiva s unutarnjim tržištem na temelju članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a, a posebno kao potpora za restrukturiranje u skladu sa Smjernicama za sanaciju i restrukturiranje.
(123)
U članku 107. stavku 3. točki (c) UFEU-a navedeno je da potpora može biti odobrena ako se odobrava za olakšavanje razvoja određenih gospodarskih područja i ako takva potpora ne utječe negativno na trgovinske uvjete u mjeri u kojoj bi to bilo suprotno zajedničkom interesu. Kako je navedeno u odluci o pokretanju postupka, Komisija smatra da se spojivost 4. mjere može procijeniti samo u skladu s člankom 107. stavkom 3. točkom (c) UFEU-a, posebno u okviru odredbi o potpori za restrukturiranje iz Smjernica za sanaciju i restrukturiranje.
7.5.1. Prihvatljivost
(124)
U skladu s točkom 33. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje, potporu za restrukturiranje mogu primati samo poduzeća u teškoćama u smislu točaka 9. do 13. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje. U tom je smislu Komisija zaključila da je društvo Adria bilo poduzeće u teškoćama već 2011. kada je odobrena 4. mjera (vidjeti uvodnu izjavu 66.).
(125)
U točki 12. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje navedeno je da novoosnovano poduzeće ne može dobiti potporu za sanaciju ili restrukturiranje čak i ako je njegova početna financijska pozicija nesigurna. Poduzeće se u načelu smatra novoosnovanim prve tri godine od početka rada u predmetnom području djelatnosti. Društvo Adria osnovano je 1961. i ne može se smatrati novoosnovanim društvom. Osim toga, društvo Adria nije član poslovne grupe u smislu točke 13. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje.
(126)
Komisija stoga zaključuje da društvo Adria može primati potporu za restrukturiranje.
7.5.2. Obnova dugoročne održivosti
(127)
U skladu s točkom 34. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje, dodjela potpore mora ovisiti o provedbi plana restrukturiranja, koji u slučaju pojedinačnih potpora mora prihvatiti Komisija. U točki 35. objašnjeno je da plan restrukturiranja, čije trajanje mora biti što je kraće moguće, mora povratiti dugoročnu održivost poduzeća unutar primjerenog razdoblja i na temelju realnih pretpostavki o budućim uvjetima poslovanja.
(128)
U skladu s točkom 36. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje, u planu restrukturiranja moraju biti opisane okolnosti koje su dovele do teškoća u poduzeću i budući izgledi na mjerodavnom tržištu s najboljim, najgorim i srednjim scenarijem.
(129)
Planom se mora osigurati zaokret koji će trgovačkom društvu omogućiti da nakon dovršetka restrukturiranja pokrije sve svoje troškove uključujući pad vrijednosti i financijske troškove. Očekivani povrat na kapital mora biti dovoljan kako bi omogućio restrukturiranom poduzeću da se vlastitim snagama natječe na tržištu (točka 37. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje).
(130)
Kao što je navedeno u odluci o pokretanju postupka, Komisija je dvojila je li plan restrukturiranja dovoljno čvrst za ponovnu uspostavu dugoročne održivosti društva Adria jer se činilo da su neka od predviđanja iz plana utemeljena na nekvantificiranim, nesigurnim ili nejasnim pretpostavkama. Osim toga, Komisija nije bila sigurna hoće li društvo ostvariti održivost do kraja 2013., kako je bilo navedeno u izvornom planu restrukturiranja.
(131)
Tijekom službenog istražnog postupka Slovenija je dostavila niz izmjena plana restrukturiranja. Prema ažuriranom planu, društvo Adria ponovno će postići održivost u 2014. ili 2015. Plan restrukturiranja može trajati najduže 5 godina u skladu s prethodnom praksom u sektoru putničkog zračnog prometa (44). Komisija dalje primjećuje da se u trenutačnim gospodarskim okolnostima, posebno u sektoru zračnog prometa, mora postići stabilizacija operativnih postupaka i usluga u cilju osiguranja dugoročne održivosti kao čvrste osnove za daljnji rast, a ne samo za kratkoročni zaokret, što obično traje nekoliko godina.
(132)
U planu restrukturiranja istaknuto je da je glavni cilj procesa restrukturiranja društva Adria postizanje dugoročne održivosti čiji je glavni cilj donijeti jasnu strategiju i tržišnu usmjerenost s nekoliko ključnih ciljeva: veća financijska snaga i izbjegavanje gubitaka od 2013. nadalje, smanjenje troškova zbog složenosti i postizanje jasnog, konkurentnog i održivog jedinstvenog prodajnog prijedloga. Prema planu, postizanjem tih ciljeva, društvo […].
(133)
U planu restrukturiranja također su opisane okolnosti u kojima su nastale teškoće društva Adria koje su uglavnom uzrokovane globalnom financijskom krizom, malim primarnim tržištem društva Adria (Slovenija i susjedne zemlje), malim kapacitetom flote (uglavnom zrakoplovi tipa CRJ200), […]
(134)
Osim toga, planom restrukturiranja obuhvaćeni su najbolji, najgori i osnovni scenarij te analiza rizika koji bi mogli utjecati na restrukturiranje društva Adria, kao što su, primjerice, promjene cijena goriva, rizik koji proizlazi iz promjena tečaja ili mogući rizici povezani s flotom. U svim se slučajevima očekuje da će društvo Adria ponovno uspostaviti održivost do kraja razdoblja restrukturiranja. U okviru osnovnog scenarija, očekuje se da će društvo Adria ostvariti neto profitnu maržu od […] % u 2014. i […] u 2015., udio duga u kapitalu od […] u 2014. i […] u 2015., te udio povrata na kapital od […] % u 2014. i […] % u 2015. U najgorem scenariju neto profitna marža smanjila bi se na […] % u 2014. i na […] % u 2015., udio duga u kapitalu povećao bi se na […] u 2014. i na […] u 2015., udio povrata na kapital iznosio bi […] % u 2014. i […] % u 2015.
(135)
Plan je usmjeren na restrukturiranje i smanjenje mreže društva Adria koja je ostvarivala gubitke zbog prevelikog kapaciteta flote, kabinskog osoblja i ostalog osoblja. U tu svrhu planom restrukturiranja predviđeno je znatno smanjenje broja linija i njihova učestalost te smanjena flota koja troši manje goriva od […] zrakoplova do 2015. ([…]), većinom […].
(136)
U planu restrukturiranja predviđeno je ukidanje […] linija i dodatno smanjenje učestalosti. Broj predviđenih linija također bi se znatno smanjio na […] u 2015. Općenito bi tijekom razdoblja restrukturiranja društvo Adria smanjilo svoj kapacitet za [11-14] % u smislu ASK-a (45).
(137)
Mjere restrukturiranja predviđene u planu u pogledu smanjenja troškova (npr. […] itd.) i povećanja prihoda (npr. […] itd.) dodatni su korak u pravom smjeru prema postizanju dugoročnije održivosti. Osim toga, dodatnim mjerama restrukturiranja (vidjeti uvodnu izjavu 31.) predviđeno je povećanje prihoda i smanjenje troškova s ukupnim pozitivnim učinkom od […] EUR u 2014. i […] EUR u 2015., čime se pojačala ponovna uspostava održivosti društva Adria. Komisija stoga smatra da se inicijativama u pogledu smanjenja troškova i povećanja prihoda može omogućiti ponovno postizanje dugoročne održivosti društva Adria do 2015.
(138)
Osim toga, dokazi koje je dostavila Slovenija pokazuju da je društvo Adria trenutačno na dobrom putu da ispuni većinu ciljeva utvrđenih u planu restrukturiranja, što je dodatni pokazatelj pouzdanosti plana.
(139)
U pogledu ponovne uspostave održivosti, na temelju izmjena plana restrukturiranja koje je dostavila Slovenija Komisija zaključuje da je učinak različitih mjera restrukturiranja ispravno određen i predviđena je održivost na odgovarajućim razinama u svim scenarijima za cijelo razdoblje restrukturiranja do 2014. i 2015. Prema tome, s obzirom na velik broj poduzetnih mjera restrukturiranja i dosad ostvaren napredak, Komisija smatra da će društvo Adria, zahvaljujući planu restrukturiranja, uspjeti obnoviti svoju dugoročnu održivost u razumnom roku.
7.5.3. Izbjegavanje nepotrebnog narušavanja tržišnog natjecanja (kompenzacijske mjere)
(140)
Prema točki 38. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje, kako bi se osiguralo što je veće moguće smanjivanje štetnih učinaka na trgovinske uvjete, moraju se poduzeti kompenzacijske mjere. Te se mjere mogu sastojati od otuđivanja imovine, smanjivanja kapaciteta ili tržišne prisutnosti te smanjivanja tržišnih prepreka na dotičnim tržištima (točka 39. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje).
(141)
U tom smislu, zatvaranje gubitaških djelatnosti, koje je u svakom slučaju potrebno za ponovno uspostavljanje održivosti, neće se smatrati smanjivanjem kapaciteta ili tržišne prisutnosti u smislu ocjenjivanja kompenzacijskih mjera (točka 40. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje).
(142)
Slovenija predlaže sljedeće kompenzacijske mjere za društvo Adria: (a) […] redovne linije; (b) odricanje od slotova u određenim zračnim lukama, uključujući koordinirane zračne luke; (c) smanjenje veličine flote; i (d) prodaja AAT-a.
(143)
Slovenija je dostavila dokaze kojima se pokazuje da su linije otkazane u okviru plana restrukturiranja bile profitabilne na osnovu marže doprinosa C1, na temelju prakse Komisije u prethodnim slučajevima (46). U maržu doprinosa C1 uzimaju se u obzir troškovi letova, putnika i troškovi distribucije (tj. promjenjivi troškovi) koji se mogu pripisati svakoj pojedinoj liniji. Linije s pozitivnim doprinosom C1 stvaraju dovoljno prihoda kojim mogu biti obuhvaćeni ne samo promjenjivi troškovi linije već oni mogu pridonijeti i fiksnim troškovima društva. Stajalište je Komisije da se marža doprinosa C1 čini odgovarajućim podatkom za procjenu pridonosi li određena linija profitabilnosti zračnog prijevoznika.
(144)
U pogledu kapaciteta, u planu restrukturiranja stoga je predviđeno da je ukupan kapacitet društva bio […] milijardi ASK u 2011., a očekuje se da će na kraju razdoblja restrukturiranja u 2015. kapacitet društva Adria iznositi oko […] milijardi ASK, što je smanjenje od otprilike [11-14] %. Kada se isključe linije s negativnim doprinosom C1, brojka se smanjuje na [6-8] %.
(145)
Nadalje, Komisija primjećuje da je kao rezultat izmjena u mreži linija, društvo Adria oslobodilo nekoliko slotova u zračnim lukama, od kojih su neke koordinirane zračne luke (47) kao što su Dublin i Kopenhagen. Na temelju tih slotova konkurentni zračni prijevoznici mogu voziti na određenim linijama i povećati svoj kapacitet.
(146)
Naposljetku, u pogledu smanjenja flote, Komisija navodi da je društvo Adria smanjilo svoju flotu s […] zrakoplova u 2011. na […] zrakoplova, što bi prema planu restrukturiranja trebalo ostati nepromijenjeno do kraja razdoblja restrukturiranja u 2015. U pogledu prodaje AAT-a, Komisija smatra da je ta mjera prihvatljiva kao kompenzacijska mjera, posebno vodeći računa zaključak iz uvodne izjave 118. da ona ne podrazumijeva državnu potporu.
(147)
Kada procjenjuje jesu li kompenzacijske mjere primjerene, Komisija će uzeti u obzir strukturu tržišta i uvjete tržišnog natjecanja kako bi osigurala da te mjere ne vode pogoršavanju strukture tržišta (točka 39. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje). Kompenzacijske moraju biti razmjerne ograničavajućem učinku potpore, te posebno veličini i relativnoj važnosti poduzeća na njegovom tržištu ili tržištima. Stupanj smanjenja mora se utvrditi od slučaja do slučaja (točka 40. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje).
(148)
Komisija prvo primjećuje da je tržišni udio društva Adria u cijelom proizvodnom kapacitetu i rezultatima zrakoplovne industrije u Uniji (u odnosu na putnike) samo 0,15 % (1,17 milijuna putnika u 2011.). U slučaju tako relativno malog prijevoznika kao što je Adria, daljnje smanjenje flote i kapaciteta moglo bi imati negativan utjecaj na njegovu održivost, a njegovim se konkurentima ne bi osigurale smislene tržišne prilike.
(149)
U pogledu najvažnijeg dijela kompenzacijskih mjera, smanjenja kapaciteta, Komisija smatra da je dovoljno smanjenje profitabilnih linija od otprilike [6-8] % od 2011. do 2015., posebno kada se usporedi s drugim slučajevima restrukturiranje zračnih prijevoznika (48). Ovo je smanjenje kapaciteta na profitabilnim linijama veće nego u slučaju društva Air Malta. Osim toga, opće je smanjenje kapaciteta u iznosu od [11-14] % slično smanjenju od 15 % u slučaju Austrian Airlinesa (49).
(150)
Naposljetku, Komisija primjećuje da je Slovenija potpomognuto područje u svrhu regionalnih potpora u skladu s člankom 107. stavkom 3. točkom (a) UFEU-a (50). Prema točki 56. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje „uvjeti za odobravanje potpora [na potpomognutim područjima] mogu biti manje strogi kada je riječ o provedbi kompenzacijskih mjera i visini doprinosa korisnika. Ako to opravdava potreba regionalnog razvoja, u slučajevima u kojima se čini da je smanjivanje kapaciteta ili tržišne prisutnosti najprimjerenija mjera radi izbjegavanja neopravdanog narušavanja tržišnog natjecanja, potrebno smanjenje bit će manje na potpomognutim područjima nego na područjima koja se ne potpomaže.”
(151)
U tom kontekstu, Komisija smatra da su kompenzacijske mjere koje je predložila Slovenija dovoljne, u skladu sa Smjernicama za sanaciju i restrukturiranje, kako bi se osiguralo da su štetni učinci odobravanja potpore za restrukturiranje društvu Adria na trgovinske uvjete svedeni na najmanju moguću razinu.
7.5.4. Potpora ograničena na minimum (vlastiti doprinos)
(152)
Prema točki 43. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje, kako bi se iznos potpore mogao ograničiti na najmanju razinu troškova restrukturiranja koji su potrebni, od korisnika potpore očekuje se značajan doprinos restrukturiranju iz vlastitih sredstava. To može uključivati prodaju imovine koja nije neophodna za opstanak poduzeća ili vanjsko financiranje pod tržišnim uvjetima.
(153)
Takav doprinos mora biti konkretan, tj. stvaran, isključujući sve moguće buduće dobiti kao što je novčani tok (točka 43. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje). Stoga vlastiti doprinos ne smije uključivati daljnju državnu potporu. U slučaju velikih poduzeća, Komisija obično smatra primjerenim doprinos troškovima restrukturiranja od najmanje 50 %. Međutim, u iznimnim okolnostima i u slučajevima osobitih teškoća, Komisija može prihvatiti niži doprinos (točka 44. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje).
(154)
S obzirom na ukupne troškove restrukturiranja u iznosu od […] EUR, predloženi vlastiti doprinos društva Adria iznosi […] EUR, odnosno otprilike [50-54] % ukupnih troškova restrukturiranja. Vlastiti doprinos dijeli se kako slijedi u skladu s planom restrukturiranja:
(a)
[…];
(b)
ukupnost prodaje AAT-a (tj. 14,7 milijuna EUR);
(c)
ukupnost pretvaranja duga u vlasnički udio koje izvršavaju banke u okviru 4. mjere (19,7 milijuna EUR).
(155)
U pogledu točke (a) uvodne izjave 154., Komisija smatra da su ove mjere prihvatljive i da se čine opravdanima kao vlastiti doprinos. Većina imovine zapravo je prodana i stoga se prihod od prodaje jasno može računati kao vlastiti doprinos. Osim toga, Slovenija je dostavila dokaze da je trenutačno u tijeku prodaja ostatka imovine i da je njihova vrijednost utvrđena u skladu s vanjskim vrednovanjima, uključujući vrednovanje AVAC-a u slučaju zrakoplova (vidjeti uvodnu izjavu 97.).
(156)
U pogledu točke (b) uvodne izjave 154., s obzirom na to da je Komisija zaključila u uvodnoj izjavi 118. da 5. mjera ne predstavlja državnu potporu, čini se razumnim smatrati da se prihod od prodaje AAT-a treba smatrati elementom vlastitog doprinosa.
(157)
Naposljetku, u pogledu pretvaranja duga u vlasnički udio iz točke (c) uvodne izjave 154., Slovenija smatra da bi se ukupna pretvorba duga u vlasnički udio koju su izvršile banke u okviru 4. mjere trebala smatrati vlastitim doprinosom. U tom smislu, Komisija smatra da pretvaranje neosiguranog duga obično ne bi bilo znak povjerenja tržišta u poduzeće jer vjerovnici bez osiguranja ne preuzimaju nove rizike povezane s provedbom plana restrukturiranja. Međutim, u slučaju društva Adria, Slovenija je pokazala da je dug pretvoren u udjele potpuno osiguran u znatnoj mjeri, odnosno[10-20] milijuna EUR od ukupno 19,7 milijuna (vidjeti uvodnu izjavu 97.). Stoga bi, da je Adria bila likvidirana, banke mogle moći ostvariti povrat cjelokupnog osiguranog iznosa. Iz toga se može zaključiti da su se banke odrekle potpuno osiguranog potraživanja koje bi mogle u potpunosti naplatiti i da su ga zamijenile udjelom jednake vrijednosti u društvu Adria. Stoga su banke preuzele novi rizik pretvaranjem duga u vlasnički udio za najmanje [10-20] milijuna EUR jer nemaju jamstvo da će njihovo ulaganje u društvo Adria biti profitabilno.
(158)
Na osnovu toga Komisija smatra da je pretvaranje duga u vlasnički udio u slučaju potpuno osiguranih kredita, odnosno [10-20] milijuna EUR, prihvatljivo kao vlastiti doprinos.
(159)
Uzimajući to u obzir, razina vlastitog doprinosa društva Adria iznosila bi […] EUR ili [46-48] % troškova restrukturiranja. Za veliko poduzeće kao što je Adria razina vlastitog doprinosa obično bi trebala biti 50 %. Međutim, prema točki 56. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje, Komisija može biti manje stroža u pogledu veličine vlastitog doprinosa u potpomognutim područjima, kao što je bio slučaj u Sloveniji u trenutku kada su odobrene mjere (vidjeti uvodnu izjavu 150.). U prethodnim slučajevima kao što je slučaj društva Air Malta, Komisija je prihvatila razinu doprinosa od oko 45 %.
(160)
Stoga Komisija smatra da su ispunjeni zahtjevi iz točke 43. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje.
7.5.5. Načelo jednokratne dodjele
(161)
Naposljetku, potpora mora biti u skladu s točkom 72. Smjernica za sanaciju i restrukturiranje u kojoj je predviđeno da potporu za sanaciju i restrukturiranje ne može dobiti društvo koje je u posljednjih deset godina primilo potporu za sanaciju i restrukturiranje (načelo jednokratne dodjele).
(162)
Budući da 1., 2., 3. i 5. mjera ne predstavljaju državnu potporu i budući da se čini da društvo Adria nije dobilo potporu za sanaciju i restrukturiranje u posljednjih 10 godina, Komisija zaključuje da se je u pogledu 4. mjere zadovoljeno načelo jednokratne dodjele.
7.6. Zaključak o 4. mjeri
(163)
S obzirom na navedeno Komisija smatra da je Slovenija nezakonito izvršila ulaganje kapitala u društvo Adria 2011., što predstavlja povredu članka 108. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Međutim, Komisija smatra da mjere i plan restrukturiranja ispunjuju uvjete propisane Smjernicama za sanaciju i restrukturiranje. Komisija stoga smatra da je potpora spojiva s unutarnjim tržištem,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Povećanja kapitala društva Adria Airways d.d. u 2007., 2009. i 2010., koje je Republika Slovenija provela za društvo Adria Airways d.d., ne predstavljaju potporu u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.
Stjecanje društva Adria Airways Tehnika d.d. koje su 2010. i 2011. izvršili PDP i društvo Aerodrom Ljubljana d.d. ne predstavlja potporu u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.
Članak 2.
Povećanje kapitala društva Adria Airways d.d. u iznosu od 50 milijuna EUR, koje je Republika Slovenija provela 2011., predstavlja potporu u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.
Ta je potpora spojiva s unutarnjim tržištem u smislu članka 107. stavka 3. točke (c) Ugovora o funkcioniranju Europske unije.
Članak 3.
Ova je Odluka upućena Republici Sloveniji.
Sastavljeno u Bruxellesu 9. srpnja 2014.