ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1093/2012/EU
ze dne 21. listopadu 2012
o Evropském roku občanů (2013)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 21 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie se zakládá na nedělitelných a všeobecných hodnotách lidské důstojnosti, svobody, rovnosti a solidarity, spočívá na zásadách demokracie a právního státu. Tyto zásady mají ve společnostech, jež se vyznačují pluralismem, zákazem diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů, pro členské státy zásadní význam. Každý občan Unie má práva stanovená ve Smlouvě o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“), Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a v Listině základních práv Evropské unie a měl by mít i možnost jich požívat.
(2)
Maastrichtská smlouva zavedla v roce 1993 institut občanství Unie. Práva spojená s občanstvím Unie byla dále posílena v roce 1999 Amsterdamskou smlouvou a v roce 2009 Lisabonskou smlouvou. V roce 2013 si budeme připomínat dvacáté výročí vzniku občanství Unie. V čl. 1 bodě 12 a čl. 2 bodě 34 Lisabonské smlouvy (dnešní článek 9 Smlouvy o EU a článek 20 Smlouvy o fungování EU) je stanoveno, že každá osoba, která má státní příslušnost členského státu, je občanem Unie, že občanství Unie nenahrazuje, nýbrž doplňuje občanství členského státu a že občané Unie požívají práv a povinností stanovených Smlouvami. V čl. 2 bodě 35 Lisabonské smlouvy (dnešní článek 21 Smlouvy o fungování EU) je zakotveno právo občanů Unie na volný pohyb a pobyt.
(3)
Stockholmský program - otevřená a bezpečná Evropa, která slouží svým občanům a chrání je (3), staví občana do středu evropských politik v oblasti svobody, bezpečnosti a práva. Svou činnost zaměřuje na „budování Evropy občanů“ včetně podpory práv občanů, zejména práva na volný pohyb a práv, která občanům Unie umožňují aktivně se účastnit demokratického života Unie.
(4)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 15. prosince 2010 o stavu dodržování základních práv v Evropské unii (2009) - účinné provádění po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost (4) vyzval Komisi, aby vyhlásila rok 2013 Evropským rokem občanů, a dala tak impulz k diskusi o evropském občanství, včetně diskuse o jeho terminologii, obsahu a rozsahu, a informovala evropské občany o jejich právech, zejména nových právech vyplývajících ze vstupu Lisabonské smlouvy v platnost a o dostupných prostředcích k uplatňování těchto práv.
(5)
Rok 2013 by měl být vyhlášen Evropským rokem občanů. Evropský rok občanů by mohl být vhodnou příležitostí k tomu, aby se zvýšilo povědomí široké veřejnosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie. Cílem Evropského roku občanů by mělo rovněž být zvýšení povědomí občanů o právech vyplývajících z občanství Unie, pokud uplatňují své právo cestovat do jiného členského státu a pobývat v něm, například jako studenti, pracovníci, osoby hledající zaměstnání, dobrovolníci, spotřebitelé, podnikatelé, mladí lidé nebo důchodci. Osvětové akce by proto měly být členěny geograficky, demograficky a sociálně a měly by se také věnovat odstraňování zbývajících překážek, které občanům brání uplatňovat práva vyplývající z občanství Unie. Je třeba informovat o tom, že občané Unie sami hrají klíčovou úlohu při posilování těchto práv tím, že se zapojí do občanské společnosti a demokratického života.
(6)
Aby se občané Unie mohli informovaně rozhodnout, zda využijí svého práva na volný pohyb, nestačí pouze zlepšovat jejich povědomí o tomto právu. Je velmi důležité, aby občané Unie byli rovněž náležitě informováni o dalších právech, jichž na základě právních předpisů Unie v přeshraničních situacích požívají. Rozhodnou-li se využít svého práva na volný pohyb, umožní jim tyto informace tato ostatní práva také plně uplatňovat.
(7)
Od svého zavedení Římskou smlouvou v roce 1958 se právo na volný pohyb a pobyt coby jedna ze čtyř základních svobod osvědčilo jako jeden z pilířů vytvoření vnitřního trhu ku prospěchu ekonomik členských států i jednotlivých občanů Unie.
(8)
Občané Unie vysoce oceňují právo svobodně se pohybovat a pobývat na území různých členských států jako základní individuální právo spojené s občanstvím Unie. Jako takové ukazuje a podporuje lepší porozumění hodnotě, kterou evropská integrace představuje, jakož i účast občanů na utváření Unie.
(9)
Navzdory tomu, že právo na volný pohyb a pobyt je pevně zakotveno v primárním právu Unie a podrobně rozpracováno v sekundárním právu Unie, nadále přetrvává rozdíl mezi příslušnými právními předpisy a skutečností, s níž se občané setkávají, když tato práva chtějí uplatňovat v praxi. Občané Unie, kromě toho, že na ně doléhá nejistota ohledně výhod mobility, vnímají skutečnost, že praktických překážek, jež musí překonávat v souvislosti s životem a prací v jiném členském státě Unie, je příliš mnoho.
(10)
Ve Zprávě o občanství EU za rok 2010 ze dne 27. října 2010 nazvané „Odstranit překážky pro výkon práv občanů EU“ reagovala Komise na hlavní překážky, se kterými se občané stále setkávají v každodenním životě při uplatňování svých práv, která mají jako občané Unie, zejména v přeshraničních situacích, a nastínila 25 konkrétních opatření k odstranění těchto překážek. Jednou z překážek, které byly v této souvislosti zjištěny, byl nedostatek informací. Komise ve své zprávě dospěla k závěru, že občané Unie nemohou požívat svých práv, neboť o nich nejsou dostatečně informováni, a oznámila svůj záměr zvýšit informovanost občanů Unie o jejich právech, zejména o právu na volný pohyb.
(11)
Smlouva o EU a Smlouva o fungování EU přiznávají každému občanovi právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu a v obecních volbách v členském státě, v němž mají bydliště, a to za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto členského státu, právo na diplomatickou nebo konzulární ochranu v třetí zemi kterýmkoli členským státem za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto státu, pokud členský stát, jehož jsou státními příslušníky, nemá v této třetí zemi své zastoupení, petiční právo k Evropskému parlamentu, právo obracet se na evropského veřejného ochránce práv a na orgány Unie, jakož i další práva v mnoha oblastech, jako je volný pohyb zboží a služeb, ochrana spotřebitele a veřejné zdraví, rovné příležitosti a rovné zacházení, přístup k zaměstnání a k sociální ochraně.
(12)
Lisabonská smlouva stanovila nová práva, zejména zavedla občanskou iniciativu, stanovenou v jejím čl. 1 bodě 12 a čl. 2 bodě 37 (článek 11 Smlouvy o EU a článek 24 Smlouvy o fungování EU), podle níž může alespoň jeden milion občanů z podstatného počtu členských států vyzvat Komisi, aby v některé z oblastí působnosti Unie předložila návrh; díky této iniciativě se mohou občané aktivně zapojit do politického života Unie a přímo se podílet na utváření práva Unie (5).
(13)
Od roku 1979, kdy se konaly první přímé volby, působí Evropský parlament jako přímý prostředník mezi občany a Unií. Evropský parlament a jeho poslanci hrají zásadní úlohu, pokud jde o informování o právech spojených s občanstvím Unie a o jeho přínosech, stejně jako o to, aby při utváření politik stály v popředí zájmy občanů Unie, a o podporu aktivní účasti občanů Unie. Zvyšování povědomí o právech občanů Unie, rovnosti pohlaví, účasti žen a mužů v demokratickém životě Unie, včetně jejich aktivního a pasivního volebního práva v členském státě, v němž mají bydliště, a o rozsahu pravomocí Evropského parlamentu v legislativním procesu je rovněž důležité s ohledem na volby do Evropského parlamentu v roce 2014. Účinek těchto osvětových akcí by se měl zesílit díky úzké koordinaci a využívání možností součinnosti s významnými akcemi prováděnými v období před volbami ostatními orgány Unie, zejména Evropským parlamentem, evropskými politickými stranami a nadacemi a členskými státy.
(14)
Občané Unie, kteří zvažují, zda využijí svého práva na volný pohyb a pobyt, by měli být mimoto informováni zejména o svých právech, pokud jde o získání nebo zachování práv na sociální zabezpečení, včetně práv týkajících se přeshraniční zdravotní péče, na základě předpisů Unie pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení. Tyto předpisy zaručují, že nepřijdou o svá práva na sociální zabezpečení, když se rozhodnou přestěhovat v rámci Unie. Dále by měli být informováni o uznávání svého vzdělání, akademických titulů a odborné kvalifikace a o sociálních a občanských schopnostech, které jsou součástí evropského rámce „klíčových schopností pro celoživotní učení“ (6) a které je mohou připravit na plné zapojení do občanského života a k uplatnění práv, jichž požívají na základě práva Unie.
(15)
Občané Unie by měli být rovněž lépe informováni o svých právech, jež mají jako cestující při cestování po Evropské unii za použití jakéhokoli druhu dopravy, a o právech, jež jim náleží jako spotřebitelům v přeshraničním kontextu. Jestliže si budou občané Unie jisti, že jejich spotřebitelská práva jsou účinně chráněna, budou schopni více přispívat k rozvoji unijního trhu se zbožím a službami, který díky tomu účinněji rozvine svůj plný potenciál ku prospěchu občanů. Podobně by měli být občané lépe informováni o předpisech týkajících se všeobecné bezpečnosti výrobků a dohledu nad trhem, aby měli povědomí o tom, jak jsou v rámci celé Unie chráněna jejich práva a jejich zdraví, zejména v případě ohrožení nebo rizik, kterým nejsou schopni čelit jako jednotlivci. Dále je důležité zvýšit povědomí občanů Unie o jejich právech na přeshraniční zdravotní péči a o doprovodných opatřeních, jako je elektronické zdravotnictví (eHealth) a telemedicína, aby mohli plně využívat bezpečné a kvalitní zdravotní péče poskytované přes hranice členských států.
(16)
Snahou tohoto rozhodnutí je přispět ke splnění cílů strategie Evropa 2020, neboť usnadnění volného pohybu osob a zvyšování mobility pracovníků je jedním z významných způsobů, jak řešit dopady demografických změn na pracovní trh a zvyšovat zaměstnatelnost osob a konkurenceschopnost evropské ekonomiky. S ohledem na znepokojivě vysokou míru nezaměstnanosti v některých členských státech je cílem tohoto rozhodnutí v dlouhodobém horizontu podporovat výzkum a inovace v Unii.
(17)
Informační, vzdělávací a osvětové kampaně pořádané v rámci Evropského roku občanů by rovněž měly brát ohled na potřeby specifických a ohrožených skupin. Informace by měly být volně přístupné ve všech úředních jazycích Unie. Měly by být formulovány jednoduše a vypracovány ve spolupráci s místními, regionálními a ústředními orgány členských států, sdělovacími prostředky, organizacemi občanské společnosti a nevládními organizacemi. Všechny tyto zúčastněné subjekty by měly zvážit pořádání různých iniciativ, jako jsou soutěže v psaní slohových prací a vypracování akčních plánů a pokynů, zřízení internetových fór nebo pořádání kampaní ve školách, včetně vysokých škol.
(18)
Zásadní význam pro chod Unie má aktivní úloha občanů Unie a organizací, které je zastupují. V článcích 10 a 11 Smlouvy o EU je zdůrazněn význam participativní demokracie ve všech jejích aspektech a vyzdvižena úloha občanů a organizací je zastupujících, kteří projevují a veřejně si vyměňují své názory na všechny oblasti činnosti Unie. Orgány Unie by měly podporovat aktivní demokratickou účast na rozhodovacím procesu prostřednictvím pravidelného, otevřeného a transparentního dialogu s občanskou společností s cílem zajistit koherentnost a transparentnost činnosti Unie. Aktivní účasti občanů Unie se rovněž pomůže zajištěním přístupu k dokumentům a informacím a řádnou správou věcí veřejných.
(19)
Významnou úlohu při poskytování informací občanům, zejména mladým lidem, o institutu občanství Unie a o právech, která jsou s ním spojena, hraje vzdělávací politika. V souladu s evropským rámcem „klíčových schopností pro celoživotní učení“ může rovněž přispívat k rozvoji vícejazyčnosti, mobility studentů, učitelů, osob účastnících se odborného vzdělávání a jejich instruktorů a podporovat sociální a občanské schopnosti, čímž napomáhá občanům plně se účastnit občanského života a uplatňovat veškerá práva, která mají podle práva Unie. Mělo by být možné provádět zvláštní opatření, zvyšovat povědomí o možnostech dobrovolnické činnosti, studia v zahraničí, absolvování stáže v jiném členském státě nebo účasti na výměnných vzdělávacích programech Unie.
(20)
U příležitosti Evropského roku občanů vydá Komise Zprávu o občanství EU za rok 2013, která bude podrobně informovat o pokroku dosaženém od Zprávy o občanství EU za rok 2010 a bude obsahovat návrhy dalších opatření směřujících k odstranění překážek, které občanům Unie dosud brání plně uplatňovat jejich práva. Na základě této zprávy může Rada přijmout ustanovení o posílení nebo rozšíření práv spojených s občanstvím Unie.
(21)
Občané Unie by rovněž měli být informováni o existenci vícejazyčného webového portálu Vaše Evropa, který je jednotným informačním místem pro práva občanů a podniků v Unii.
(22)
Informační centra „Europe Direct“ jako prostředník mezi Unií a jejími občany na místní úrovni by měla úzce spolupracovat s Evropským parlamentem při pořádání osvětových kampaní a měla by podněcovat místní a regionální diskuse o Unii, předávat informační materiály a šířit je mezi veřejností a nabízet příležitost pro poskytování zpětné vazby orgánům Unie.
(23)
Veškeré iniciativy prováděné za účelem podpory Evropského roku občanů a v jeho rámci by měly usilovat o zvýšení vzájemného porozumění mezi občany Unie, orgány Unie a členskými státy. K tomu je nutné zvyšovat povědomí o právech občanů mezi zaměstnanci veřejné správy na unijní, státní, regionální i místní úrovni.
(24)
Již od svého vzniku v roce 1949 hraje Rada Evropy vedoucí úlohu v oblasti vzdělávání a kultury, a to tím, že podporuje a vytváří evropské kulturní sítě, vede mezikulturní dialog a podporuje jazykovou rozmanitost. Unie by proto měla v souvislosti s Evropským rokem občanů rozvíjet s Radou Evropy součinnost v této oblasti.
(25)
Primárně patří oblast zlepšování povědomí občanů o právech, jež jim jakožto občanům Unie náleží, do působnosti členských států. To zahrnuje poskytování informací o Unii a cílené podávání zpráv o činnostech všech orgánů Unie. Činnosti na úrovni Unie doplňují činnosti na vnitrostátní, regionální či místní úrovni tak, jak je zdůrazněno v politickém prohlášení nazvaném „Partnerství pro komunikaci o Evropě“, které Evropský parlament, Rada a Komise podepsaly dne 22. října 2008 (7). Orgány Unie a členské státy by měly prohlubovat spolupráci se sdělovacími prostředky a měly by se zavázat, že jim budou o Unii poskytovat kvalitní informace.
(26)
V zájmu optimalizace účinnosti a efektivity akcí plánovaných v rámci Evropského roku občanů je třeba, aby v roce 2012 proběhla série přípravných akcí v souladu s čl. 49 odst. 6 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8) (finanční nařízení).
(27)
Je třeba přijmout vhodná opatření k zamezení nesrovnalostí a podvodů a podniknout nezbytné kroky k získání prostředků, které byly ztraceny, neoprávněně vyplaceny nebo nesprávně použity, v souladu s nařízeními Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (9) a (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (10) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (11).
(28)
Financování jiných aktivit než těch, jež jsou financovány z rozpočtu Evropského roku občanů, je ze strany Unie možné prostřednictvím existujících programů Unie nebo strukturálních fondů, zejména programu „Evropa pro občany“ 2007-2013, a zvláštního programu „Základní práva a občanství“ 2007-2013, který je součástí obecného programu „Základní práva a spravedlnost“, programu „Celoživotní učení“ včetně programu Erasmus, iniciativy „Mládež v pohybu“ a programu „MEDIA“.
(29)
V zájmu budoucích evropských roků je třeba zpracovat důkladné hodnocení opatření prováděných v rámci Evropského roku občanů. Příslušná zpráva by měla obsahovat podněty a osvědčené postupy pro budoucí akce, pokud jde o nejlepší způsoby, jak účinně oslovit a zapojit občany, které by měly pokud možno vycházet ze srovnatelných kvantitativních údajů získaných v rámci Evropského roku občanů.
(30)
Jelikož cílů Evropského roku občanů, kterými je zvýšení povědomí a znalosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie, aby občané mohli plně využívat práv svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, a v této souvislosti rovněž zaměření se na podporu požívání ostatních práv spojených s občanstvím Unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, mimo jiné vzhledem k nutnosti mnohostranných partnerství, nadnárodní výměny informací, pořádání osvětových akcí a šíření osvědčených postupů v celé Unii, a proto jich z důvodu rozsahu Evropského roku občanů může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Rok 2013 se vyhlašuje „Evropským rokem občanů“.
Článek 2
Cíle
1. Všeobecným cílem Evropského roku občanů je zvýšit povědomí a znalosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie, aby občané mohli plně využívat práv svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států. V této souvislosti se Evropský rok občanů zaměří rovněž na podporu požívání ostatních práv spojených s občanstvím Unie.
2. Na základě odstavce 1 sleduje Evropský rok občanů tyto konkrétní cíle:
a)
zvýšit povědomí občanů Unie o jejich právu svobodně se pohybovat a pobývat v Unii a v této souvislosti o všech ostatních právech zaručených občanům Unie bez jakékoli diskriminace, včetně práva volit v místních a evropských volbách v členském státě, v němž mají bydliště;
b)
zvýšit povědomí občanů Unie, včetně mladých lidí, o tom, jak mohou mít hmatatelný prospěch z práv přiznaných Unií, jakož i o politikách a programech na podporu uplatňování těchto práv;
c)
podnítit diskusi o vlivu a potenciálu, jež má svoboda pohybu a pobytu jakožto nezcizitelný prvek občanství Unie, s cílem podnítit a posílit aktivní občanskou a demokratickou účast občanů Unie zejména v občanských fórech o politikách Unie a volbách do Evropského parlamentu, čímž se posílí sociální soudržnost, kulturní rozmanitost, solidarita, rovnost mezi ženami a muži, vzájemná úcta a pocit společné evropské identity mezi občany Unie na základě základních hodnot Unie zakotvených ve Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU a v Listině základních práv Evropské unie.
Článek 3
Příslušné iniciativy
1. Opatření, která je třeba přijmout k dosažení cílů uvedených v článku 2, mohou zahrnovat tyto iniciativy organizované na úrovni Unie a na celostátní, regionální i místní úrovni:
a)
informační kampaně, zpravodajství ve sdělovacích prostředcích, vzdělávací kampaně a kampaně na zvyšování povědomí určené široké veřejnosti nebo i užšímu publiku;
b)
výměnu informací a sdílení zkušeností a osvědčených postupů mezi orgány na unijní, celostátní, regionální a místní úrovni a mezi jinými veřejnými subjekty a organizacemi občanské společnosti;
c)
konference a slyšení, rovněž přes internet, a jiné akce na podporu diskusí a ke zvýšení povědomí o významu a výhodách práva na volný pohyb a pobyt a obecněji o institutu občanství Unie a právech s ním spojených;
d)
využití stávajících vícejazyčných participativních nástrojů k podnícení organizací občanské společnosti a občanů s cílem aktivně je zapojit do Evropského roku občanů, včetně nástrojů přímé demokracie, jako je občanská iniciativa a veřejné konzultace;
e)
posílení úlohy a zviditelnění stávajících nástrojů pro informování občanů včetně nástrojů moderních informačních a komunikačních technologií, například vícejazyčných informačních center Europe Direct a webového portálu Vaše Evropa, jakožto klíčových prvků jednotného informačního místa pro práva občanů Unie;
f)
posílení úlohy a zviditelnění nástrojů pro řešení problémů, jako je SOLVIT, s cílem umožnit občanům Unie lepší uplatňování a obranu svých práv na základě práva Unie;
g)
poskytování informací občanům Unie o Petičním výboru Evropského parlamentu a o evropském veřejném ochránci práv, aby mohli občané Unie lépe uplatňovat a bránit svá práva na základě práva Unie; a
h)
propagace Zprávy o občanství EU, která bude založena na rozsáhlé diskusi a aktivních příspěvcích občanů a zúčastněných stran a v níž budou identifikovány další překážky, které brání občanům Unie plně uplatňovat práva spojená s občanstvím Unie, a navrženy vhodné strategie k odstranění těchto překážek.
2. Podrobné informace o iniciativách uvedených v odstavci 1 jsou obsaženy v příloze.
3. Komise a členské státy mohou označit další činnosti, které mohou být přínosem pro cíle Evropského roku občanů stanovené v článku 2, a umožnit, aby byl název Evropského roku občanů použit k propagaci těchto činností v míře, v níž přispívají k dosažení těchto cílů.
4. V souvislosti s iniciativami pořádanými v rámci Evropského roku občanů je třeba věnovat pozornost identifikaci překážek, které občanům Unie brání uplatňovat jejich práva, a podpoře vhodných způsobů a strategii k odstranění těchto překážek, podpoře porozumění mezi různými kulturami a boji proti diskriminaci. Proto je třeba usilovat o součinnost mezi těmito iniciativami a stávajícími nástroji a programy v oblasti základních práv, občanských práv, zaměstnanosti a sociálních věcí, vzdělávání a kultury.
Článek 4
Koordinace a provádění na úrovni Unie
1. Komise úzce spolupracuje s členskými státy, Evropským parlamentem, Evropským hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů a místními a regionálními orgány a s institucemi a sdruženími zastupujícími místní a regionální zájmy.
2. Komise svolává zasedání zástupců evropských organizací nebo organizací občanské společnosti nebo orgánů činných v oblasti občanství a obrany práv občanů nebo podporujících vzdělávání a kulturu a jiné zúčastněné strany, aby byli Komisi nápomocni při provádění Evropského roku občanů na úrovni Unie.
3. Za účelem účinného plnění cílů evropských roků se Komise snaží využívat možných součinností mezi různými tematickými evropskými roky prostřednictvím hodnocení výsledků, sledováním přetrvávajících nedostatků a případně poskytováním statistických údajů.
4. Komise provádí toto rozhodnutí na úrovni Unie.
Článek 5
Finanční ustanovení
1. Opatření s působností na úrovni Unie uvedená v části A přílohy se uskutečňují prostřednictvím veřejných zakázek nebo grantů financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie.
2. Na opatření s celounijní působností uvedená v části B přílohy mohou být poskytovány dotace ze souhrnného rozpočtu Unie.
Článek 6
Mezinárodní spolupráce
Komise může pro účely Evropského roku občanů spolupracovat s příslušnými mezinárodními organizacemi, zejména s Radou Evropy.
Článek 7
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby v případě, že jsou prováděny akce financované podle tohoto rozhodnutí, byla na ochranu finančních zájmů Unie uplatňována preventivní opatření proti podvodům, korupci a jakýmkoliv jiným protiprávním činnostem, byly prováděny účinné kontroly a získávány zpět neoprávněně vyplacené částky, a v případě, že budou zjištěny nesrovnalosti, byly uplatněny účinné, přiměřené a odrazující sankce. Komise může podle tohoto rozhodnutí provádět kontroly a inspekce na místě v souladu s nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96. V případě potřeby provede Evropský úřad pro boj proti podvodům šetření v souladu s nařízením (ES) č. 1073/1999.
2. Pokud jde o činnosti Unie financované na základě tohoto rozhodnutí, rozumí se „nesrovnalostí“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 jakékoli porušení ustanovení práva Unie nebo jakékoli porušení smluvní povinnosti vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v důsledku kterého je nebo by mohl být poškozen souhrnný rozpočet Unie formou neoprávněného výdaje.
3. Komise sníží, pozastaví či získá zpět částku finanční podpory udělenou na jakékoli opatření, pokud zjistí nesrovnalosti, zejména nesoulad s ustanoveními tohoto rozhodnutí, samostatného rozhodnutí či smlouvy o přidělení dané finanční podpory, nebo pokud vyjde najevo, že opatření bylo bez vyžádání souhlasu Komise podstatně změněno tak, že je v rozporu s povahou nebo s prováděcími podmínkami daného opatření.
4. Pokud nebyly dodrženy určité lhůty nebo pouze část přidělené finanční pomoci odpovídá pokroku dosaženému při provádění daného opatření, požádá Komise příjemce této pomoci, aby do určité doby předložil vysvětlení. Neposkytne-li příjemce uspokojivou odpověď, může Komise zrušit zbývající část finanční pomoci a požadovat vrácení již vyplacených částek.
5. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vracejí Komisi. Ke všem včas nevráceným částkám se za podmínek stanovených finančním nařízením přičítá úrok.
Článek 8
Monitorování a hodnocení
Do 31. prosince 2014 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o provádění, výsledcích a celkovém hodnocení iniciativ stanovených v tomto rozhodnutí. Tato zpráva bude základem pro budoucí politiky, opatření a akce Unie v této oblasti. Na základě zkušeností z Evropského roku občanů bude zpráva rovněž obsahovat podněty a osvědčené postupy, jak zlepšovat poskytování informací občanům o jejich právech i po skončení Evropského roku občanů.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 10
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Ve Štrasburku dne 21. listopadu 2012.
32012D1093
L 325/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
ODLUKA br. 1093/2012/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 21. studenoga 2012.
o Europskoj godini građana (2013.)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 21. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Unija se temelji na nedjeljivim, univerzalnim vrijednostima ljudskog dostojanstva, slobode, jednakopravnosti i solidarnosti te se oslanja na načela demokracije i vladavine prava. To su osnovna načela država članica u društvima u kojima prevladava pluralizam, nediskriminacija, tolerancija, pravda, solidarnost i ravnopravnost žena i muškaraca. Svaki građanin Unije ima te bi trebao uživati prava zajamčena Ugovorom o Europskoj uniji (UEU), Ugovorom o funkcioniranju Europske unije (UFEU) i Poveljom Europske unije o temeljnim pravima.
(2)
Ugovorom iz Maastrichta iz 1993. uveden je koncept „građanstva Europske unije”. Ugovor iz Amsterdama iz 1999. i Ugovor iz Lisabona iz 2009. dodatno su ojačali prava u vezi s građanstvom Unije. Godine 2013. obilježava se dvadeseta godišnjica uspostavljanja građanstva Unije. Člankom 1. točkom 12. i člankom 2. točkom 34. Ugovora iz Lisabona (sada članak 9. UEU-a i članak 20. UFEU-a) predviđeno je da je svaka osoba koja ima državljanstvo neke države članice građanin Unije, da se građanstvo Unije dodaje nacionalnom državljanstvu i ne zamjenjuje ga te da građani Unije uživaju prava i podliježu dužnostima predviđenima Ugovorima. Članak 2. točka 35. Ugovora iz Lisabona (sada članak 21. UFEU-a) sadržava pravo građana Unije na slobodno kretanje i boravak.
(3)
Štokholmski program - otvorena i sigurna Europa koja služi i štiti građane (3), postavlja građane u samo središte europske politike u području slobode, sigurnosti i pravde. Svoja djelovanja usredotočuje na „izgradnju Europe građana”, među ostalim promicanjem prava građana, a posebno prava na slobodu kretanja i prava kojima se građanima Unije omogućuje da aktivno sudjeluju u demokratskom životu Unije.
(4)
Europski parlament je u svojoj Rezoluciji od 15. prosinca 2010. o statusu temeljnih prava u Europskoj uniji (2009.) - učinkovita provedba nakon stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona (4) pozvao Komisiju da godinu 2013. proglasi Europskom godinom građana kako bi potakla raspravu o građanstvu Unije, uključujući njezinu terminologiju, sadržaj i područje provedbe, te da građane Unije obavijesti o njihovim pravima, a posebno o novim pravima koja proizlaze iz stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona, te o sredstvima koja su im stavljena na raspolaganje za ostvarivanje tih prava.
(5)
Trebalo bi proglasiti 2013. godinu Europskom godinom građana. Europska godina građana bi trebala zajamčiti pravovremenu mogućnost podizanja svijesti šire javnosti o pravima i obvezama povezanih s građanstvom Unije. Europska godina građana bi također trebala biti usmjerena na prava i obveze proizašle iz građanstva Unije u slučaju kada se ostvaruje pravo slobodnog kretanja i boravka u drugoj državi članici, na primjer studenata, radnika, tražitelja posla, volontera, potrošača, poduzetnika, mladih ili umirovljenika. U tom bi kontekstu podizanje svijesti trebalo biti usmjereno geografski, demografski i društveno, te bi također trebalo biti usredotočeno na uklanjanje preostalih prepreka ostvarivanju prava, koja proizlaze iz građanstva Unije. Trebalo bi prenijeti poruku da sami građani Unije također igraju ključnu ulogu u jačanju navedenih prava svojim sudjelovanjem u civilnom društvu i demokratskom životu.
(6)
Kako bi se građanima Unije omogućilo da donose informirane odluke o ostvarivanju svojeg prava slobodnog kretanja, nije dovoljno podići njihovu svijest o samom navedenom pravu. Od ključne je važnosti da su građani Unije također primjereno obaviješteni o drugim pravima koje im jamči pravo Unije u prekograničnim situacijama. Navedene informacije bi im također omogućile da u potpunosti uživaju u svojim drugim pravima, ako odluče ostvariti svoje pravo slobode kretanja.
(7)
Pravo slobode kretanja i boravka se još od uvođenja Rimskog ugovora iz 1958., kao jednog od četiriju temeljna prava, pokazalo kao jedan od stupova za izgradnju unutarnjeg tržišta u korist gospodarstava država članica i pojedinačnih građana Unije.
(8)
Građani Unije iznimno cijene pravo slobode kretanja i boravka na državnom području država članica kao temeljno individualno pravo vezano uz građanstvo Unije. Kao takvo, ono dokazuje i promiče bolje razumijevanje vrijednosti europske integracije, kao i sudjelovanje građana u oblikovanju Unije.
(9)
Unatoč činjenici da je pravo slobode kretanja i boravka čvrsto usađeno u primarnom pravu Unije i naknadno razvijeno u njezinom sekundarnom pravu, još uvijek postoji neslaganje između primjenjivih pravnih pravila i stvarnosti s kojom se građani suočavaju kada navedena prava požele ostvariti u praksi. Osim neizvjesnosti u vezi s prednostima koje proizlaze iz mobilnosti, građani Unije uočavaju previše praktičnih prepreka u životu i radu u drugoj državi članici.
(10)
Komisija je u svojem Izvještaju iz 2010. godine o građanstvu EU-a od 27. listopada 2010. pod nazivom „Uklanjanje prepreka ostvarivanju prava građana EU-a” navela glavne prepreke na koje građani nailaze u svakodnevnom životu u slučajevima kada žele ostvariti pravo koje imaju kao građani Unije, a posebno u prekograničnim situacijama, te je utvrdila 25 konkretnih djelovanja za otklanjanje navedenih prepreka. Jedna od tih prepreka, u ovom kontekstu, je nedostatak informacija. Komisija je u svojem Izvještaju zaključila da su građani Unije onemogućeni u ostvarivanju svojih prava upravo zbog toga što nisu informirani te je objavila kako namjerava unaprijediti širenje informacija za građane Unije, u vezi s njihovim pravom slobode kretanja.
(11)
UEU-om i UFEU-om se svakom građaninu Unije dodjeljuje pravo slobodnog kretanja i boravka na državnom području država članica; aktivno i pasivno biračko pravo na izborima za Europski parlament i na lokalnim izborima u državi članici boravišta, pod istim uvjetima kao i državljanima te države članice; pravo da na državnom području treće zemlje u kojoj država članica čiji je državljanin nema svoje predstavništvo uživa zaštitu diplomatskih i konzularnih tijela bilo koje države članice pod istim uvjetima kao i državljani te države; pravo podnošenja peticije Europskom parlamentu; pravo obraćanja Europskom ombudsmanu; pravo obraćanja institucijama Unije; i druga prava u različitim područjima, kao što je slobodno kretanje robe i usluga, zaštita potrošača i javnog zdravlja, jednake mogućnosti i jednako postupanje, pristup zaposlenju i socijalnoj zaštiti.
(12)
Ugovorom iz Lisabona uvedena su nova prava, a posebno inicijativa građana, navedena u njegovom članku 1. točki 12. i članku 2. točki 37. (sada članak 11. UEU-a i članak 24. UFEU-e), koja su omogućila barem milijunu građana iz većeg broja država članica da zatraži od Komisije predstavljanje prijedloga u bilo kojem od područja odgovornosti Unije, čime se građanima i dalje omogućuje da su aktivno uključeni u politički život Unije i da izravno sudjeluju u oblikovanju prava Unije (5).
(13)
Europski parlament djeluje kao izravno sučelje između Unije i njezinih građana još od održavanja prvih izbora 1979. Europski parlament i njegovi članovi igraju ključnu ulogu u obavješćivanju o pravima i prednostima građana Unije, prilikom predstavljanja interesa građana Unije u oblikovanju politike te u promicanju aktivnog sudjelovanja građana Unije. Podizanje svijesti o pravima građana Unije, kao što su ravnopravnost među spolovima, sudjelovanje žena i muškaraca u demokratskom životu Unije, uključujući njihovo pasivno i aktivno biračko pravo, u svojim državama članicama boravišta i u području ovlasti Europskog parlamenta u zakonodavnom postupku, također je bitno zbog izbora za Europski parlament u 2014. Učinak takvih djelovanja koja podižu svijest trebalo bi dodatno umnožiti bliskom koordinacijom i sinergijom s relevantnim djelovanjima koja provode institucije Unije, a posebno Europski parlament, od strane europskih političkih stranaka i zaklada te od strane država članica u pripremi za te izbore.
(14)
Povrh toga, građani Unije koji razmatraju ostvarivanje svojeg prava slobodnog kretanja i boravka trebali bi biti obaviješteni o svojim pravima stjecanja ili očuvanja socijalne sigurnosti, uključujući prava prekogranične zdravstvene zaštite, primjenom pravila Unije o usklađivanju sustava socijalne sigurnosti. Navedena prava jamče očuvanje njihovih prava na socijalnu sigurnost ako se odluče preseliti unutar Unije. Povrh toga, trebali bi biti obaviješteni o priznavanju njihovih obrazovnih, akademskih i profesionalnih kvalifikacija te o socijalnim i građanskim nadležnostima koje tvore dio europskog okvira za „ključne kompetencije za cjeloživotno učenje” (6) i koje im mogu omogućiti da u potpunosti sudjeluju u građanskom životu i ovlastiti ih da ostvare prava koja su im dodijeljena na temelju prava Unije.
(15)
Građani Unije bi također trebali biti bolje obaviješteni o svojim pravima kao putnici u bilo kojem prijevoznom sredstvu u Uniji i kao potrošači u drugim državama članicama. Ako su građani Unije sigurni da su njihova prava potrošača učinkovito zaštićena, oni su u mogućnosti doprinositi razvoju tržišta robe i usluga u Uniji, koja time učinkovitije ostvaruje svoj puni potencijal u korist građana. Na sličan način, građani bi trebali biti bolje obaviješteni o pravilima opće sigurnosti proizvoda i tržišnog nadzora kako bi bili svjesni toga da su njihovo zdravlje i prava zaštićena na području cijele Unije, posebno u slučaju prijetnji ili rizika s kojim se nisu u stanju nositi kao pojedinci. Osim toga, bitno je podići svijest građana Unije o njihovim pravima prekogranične zdravstvene zaštite i popratnim mjerama, kao što su eZdravstvo i telemedicina, kako bi bili u mogućnosti u potpunosti iskoristiti pogodnosti sigurne i visoko kvalitetne prekogranične zdravstvene zaštite.
(16)
Ova je Odluka usmjerena na ostvarivanje ciljeva Strategije Europa 2020. u onoj mjeri u kojoj su olakšavanje slobode kretanja osoba i povećavanje mobilnosti radnika važna sredstva kojima se rješavaju posljedice demografskih promjena na tržištu rada i povećava zaposlenost osoba, kao i konkurentnost europske industrije. Ova Odluka također ima dugoročni cilj pružanja potpore istraživanju i inovacijama unutar Unije, u kontekstu trenutačno zabrinjavajuće visoke brojke nezaposlenih u određenim državama članicama.
(17)
Informativne i obrazovne kampanje te kampanje za podizanje svijesti, organizirane u okviru Europske godine građana bi također trebale uzeti u obzir potrebe posebnih i ranjivih skupina. Informacije bi trebale biti besplatne i dostupne na svim službenim jezicima Unije. Trebalo bi ih sastaviti na jednostavnom jeziku i u suradnji s lokalnim, regionalnim i nacionalnim tijelima, medijima, civilnim društvom i nevladinim organizacijama. Svi ti različiti dionici mogli bi predvidjeti inicijative kao što su natjecanja u pisanju eseja i izrada akcijskih planova i vodiča, elektroničkih foruma i kampanja u školama i na fakultetima.
(18)
Aktivna uloga građana Unije i udruženja koja ih zastupaju bitna je za funkcioniranje Unije. Člancima 10. i 11. UEU-a ističe se važnost participativne demokracije u svim njezinim aspektima te uloga koju građani i predstavnička udruženja imaju u objavljivanju i razmjeni svojih gledišta u svim područjima djelovanja Unije. Institucije Unije trebale bi promicati aktivno demokratsko sudjelovanje u postupku donošenja odluka uporabom otvorenog, transparentnog i redovitog dijaloga s civilnim društvom kako bi zajamčile usklađenost i transparentnost djelovanja Unije. Aktivno sudjelovanje građana Unije također bi trebalo biti olakšano pristupom dokumentima i informacijama, te dobrim upravljanjem i dobrom upravom.
(19)
Obrazovna politika igra bitnu ulogu u obavještavanju građana, a posebno mladih ljudi, o konceptu građanstva Unije i s njim povezanim pravima. Također može pomoći u promicanju višejezičnosti, mobilnosti studenata, učitelja, osoba koje se strukovno osposobljavaju i njihovih voditelja osposobljavanja, kao i u promicanju socijalnih i građanskih nadležnosti u skladu s europskim okvirom „ključnih kompetencija za cjeloživotno učenje” koje omogućuju potpuno sudjelovanje u civilnom životu te potpuno ostvarivanje prava građana dodijeljenih na temelju prava Unije. Trebala bi postojati mogućnost provedbe određenih djelovanja kojima bi se podigla svijest o mogućnosti volontiranja, studiranja u inozemstvu, odrađivanja pripravništva u drugoj državi članici ili sudjelovanja u programima Unije za razmjenu u području obrazovanja.
(20)
Europska godina građana bit će obilježena Izvještajem Komisije o građanstvu EU-a za 2013. u kojem će biti navedeni detalji postignutog napretka od njezinog Izvještaja o građanstvu EU-a za 2010. te kojim će se predložiti buduća djelovanja u svrhu uklanjanja trajnih prepreka ostvarivanju prava građana Unije. Na temelju tog izvještaja, Vijeće može usvojiti odredbe o povećanju ili dopunjavanju prava povezanih s građanstvom Unije.
(21)
Građane Unije trebalo bi obavijestiti o višejezičnom internetskom portalu „Your Europe”, koji na jednom mjestu pruža sve informacije u području prava građana i poduzetnika u Uniji.
(22)
Informacijski centri „Europe direct” trebali bi, kao lokalno sučelje između Unije i njezinih građana, održavati blisku suradnju s Europskim parlamentom u kampanjama podizanja svijesti, te olakšati raspravu o Uniji na lokalnoj i regionalnoj razini prenošenjem i distribucijom informativnog materijala javnosti i omogućiti slanje povratnih informacija institucijama Unije.
(23)
Sve inicijative pokrenute u svrhu i u okviru Europske godine građana trebale bi biti usmjerene na povećanje obostranog razumijevanja između građana Unije, institucija Unije i država članica. To podrazumijeva podizanje svijesti o pravima građana među zaposlenicima javnih tijela, bez obzira na to jesu li na razini Unije ili na nacionalnoj, regionalnoj ili lokalnoj razini.
(24)
Od svojeg osnivanja 1949. godine Vijeće Europe odigralo je vodeću ulogu u području obrazovanja i kulture promicanjem i uspostavom Europske kulturne mreže i međukulturalnog dijaloga te poticanjem jezične raznolikosti. Unija bi stoga trebala razviti sinergije s radom Vijeća Europe u tom području, u vezi s Europskom godinom građana.
(25)
Za podizanje svijesti građana o njihovim pravima kao građana Unije prije svega su odgovorne države članice. To uključuje pružanje informacija o Uniji i ciljano izvještavanje o aktivnostima svih institucija Unije. Djelovanja na razini Unije dopunjuju i nadograđuju djelovanja poduzeta na nacionalnoj, regionalnoj ili lokalnoj razini, kako je istaknuto u političkoj izjavi „Komuniciranje Europe u partnerstvu” koju su 22. listopada 2008. potpisali Europski parlament, Vijeće i Komisija (7). Institucije Unije i države članice trebale bi jačati suradnju s medijima te se obvezati na pružanje visokokvalitetnih informacija o Uniji.
(26)
Kako bi se optimizirala djelotvornost i učinkovitost aktivnosti predviđenih za Europsku godinu građana, tijekom 2012. važno je provesti cijeli niz pripremnih djelovanja u skladu s člankom 49. stavkom 6. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (8) (Financijska uredba).
(27)
Trebalo bi poduzeti prikladne mjere za sprečavanje nepravilnosti i prijevara i mjere za povrat izgubljenih sredstava te neopravdano plaćenih ili nepravilno korištenih iznosa u skladu s uredbama Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica (9) i (Euratom, EZ) br. 2185/96 od 11. studenoga 1996. o provjerama i inspekcijama na terenu koje provodi Komisija s ciljem zaštite financijskih interesa Europskih zajednica od prijevara i ostalih nepravilnosti (10) i Uredbom (EZ) br. 1073/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. svibnja 1999. o istragama koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) (11).
(28)
Ostale aktivnosti koje se ne financiraju iz proračuna Europske godine građana, mogu se financirati sredstvima Unije iz postojećih programa ili strukturnih fondova, a posebno kroz program „Europa za građane” za razdoblje 2007. - 2013. i posebnim programom za razdoblje 2007. - 2013. „Temeljna prava i građanstvo”, kao dio općeg programa „Temeljna prava i pravosuđe”, programom „Cjeloživotno učenje”, uključujući program Erasmus, inicijativu „Mladi i mobilnost” i program „MEDIA”.
(29)
Za dobrobit budućih europskih godina, trebalo bi pripremiti temeljitu procjenu mjera poduzetih u okviru Europske godine građana. Takav bi izvještaj trebao uključivati ideje i najbolju praksu za buduća djelovanja, o tome koji je najučinkovitiji način uključivanja građana na temelju, kad je to moguće, usporedivih kvantitativnih podataka dobivenih iz Europske godine građana.
(30)
S obzirom na to da ciljeve Europske godine građana, to jest povećanje svijesti i znanja o pravima i odgovornostima povezanima s građanstvom Unije kako bi se građanima omogućilo da u potpunosti ostvare svoje pravo slobode kretanja i boravka na državnom području država članica i, u tom kontekstu, također promicanje uživanja od strane građana Unije drugih prava povezanih s građanstvom Unije, ne mogu dostatno ostvariti države članice zbog potrebe za višestranim partnerstvima, transnacionalnom razmjenom informacija i podizanjem svijesti na razini cijele Unije te širenjem dobrih praksi, nego se zbog opsega Europske godine građana oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
Članak 1.
Predmet
Godina 2013. proglašava se „Europskom godinom građana”.
Članak 2.
Ciljevi
1. Opći cilj Europske godine građana je jačanje svijesti i saznanja o pravima i odgovornostima povezanima s građanstvom Unije, kako bi se njezinim građanima omogućilo da u potpunosti ostvare svoje pravo na slobodno kretanje i boravka na državnom području država članica. Europska godina građana u tom okviru također promiče uživanje od strane građana Unije drugih prava povezanih s građanstvom Unije.
2. Na temelju stavka 1., posebni ciljevi Europske godine građana su:
(a)
podizanje svijesti građana Unije o njihovom pravu na slobodno kretanje i boravak unutar Unije i, u tom kontekstu, o svim drugim pravima koja su im zajamčena, bez diskriminacije, uključujući njihovo aktivno i pasivno biračko pravo na lokalnim i europskim izborima u svakoj državi članici u kojoj borave;
(b)
podizanje svijesti među građanima Unije, uključujući mlade osobe, o tome kako im pravo Unije konkretno koristi, te o politikama i programima koji postoje u svrhu potpore ostvarivanju navedenih prava;
(c)
potaknuti raspravu o učinku i mogućnostima prava slobodnog kretanja i boravka kao neotuđivog aspekta građanstva Unije, s ciljem poticanja i jačanja aktivnog civilnog i demokratskog sudjelovanja građana Unije, a posebno u sklopu građanskih foruma o politikama Unije i na izborima za Europski parlament, time jačajući socijalnu koheziju, kulturnu raznolikost, solidarnost, ravnopravnost između žena i muškaraca, obostrano poštovanje i osjećaj zajedničkog europskog identiteta među građanima Unije, na temelju temeljnih vrijednosti Unije, kako je utvrđeno UEU-om i UFEU-om te Poveljom Europske unije o temeljnim pravima.
Članak 3.
Obuhvaćene inicijative
1. Mjere koje je potrebno provesti radi ostvarenja ciljeva utvrđenih u članku 2. mogu uključivati sljedeće inicijative organizirane na razini Unije, te na nacionalnoj, regionalnoj ili lokalnoj razini:
(a)
pokretanje informativnih, medijskih i obrazovnih kampanja te kampanja za podizanje svijesti koje su usmjerene na širu javnost i posebne skupine;
(b)
razmjena informacija te iskustava i najboljih praksi među tijelima Unije, nacionalnim, regionalnim i lokalnim tijelima, kao i drugim javnim organizacijama i organizacijama civilnog društva;
(c)
organiziranje konferencija, rasprava, uključujući organiziranje takvih događaja putem interneta, i drugi događaji za poticanje rasprave i podizanje svijesti o važnosti i koristi prava slobodnog kretanja i boravka te općenitije, o konceptu građanstva Unije i s njime povezanim pravima;
(d)
uporaba postojećih višejezičnih participatornih alata za poticanje aktivnog sudjelovanja organizacija civilnog društva i građana u Europskoj godini građana, uključujući instrumente izravne demokracije, kao što su građanska inicijativa i javna savjetovanja;
(e)
jačanje uloge i vidljivosti u javnosti postojećih alata za obavještavanje građana, uključujući moderne alate informacijske i komunikacijske tehnologije, kao što su višejezični informacijski centri „Europe direct” i internetski portal „Your Europe” kao ključni elementi informacijskog sustava „sve na jednom mjestu” u vezi s pravima građana Unije;
(f)
jačanje uloge i vidljivosti u javnosti alata za rješavanje problema, kao što je SOLVIT, kako bi se građanima Unije omogućilo da bolje ostvaruju i brane svoja prava, na temelju prava Unije;
(g)
pružanje građanima Unije informacija o Odboru za peticije Europskog parlamenta i Europskom ombudsmanu kako bi im se omogućilo bolje korištenje i zaštita njihovih prava na temelju prava Unije; i
(h)
promocija Izvještaja o građanstvu EU-a, koji se treba temeljiti na detaljnoj raspravi i aktivnim doprinosima građana i dionika, i kojim se identificiraju daljnje prepreke koje građanima Unije onemogućavaju potpuno ostvarivanje svojih prava građanstva Unije i promiču prikladne strategije za uklanjanje navedenih prepreka.
2. Detalji o inicijativama navedenima u stavku 1. utvrđuju se u Prilogu.
3. Komisija i države članice mogu identificirati druge aktivnosti koje bi mogle doprinijeti ciljevima Europske godine građana utvrđenima u članku 2., i dopustiti korištenje imena Europska godina građana prilikom promicanja tih aktivnosti u onoj mjeri u kojoj one doprinose ostvarenju tih ciljeva.
4. U kontekstu inicijativa organiziranih u okviru Europske godine građana, posebna pozornost se pridaje identificiranju prepreka na koje nailaze građani Unije prilikom ostvarivanja prava građana i promicanju prikladnih načina i strategija u svrhu uklanjanja navedenih prepreka, kao i promicanju međukulturalnog razumijevanja diskriminacije i borbi protiv nje. Stoga, traže se sinergije između navedenih inicijativa i postojećih alata i programa u području temeljnih prava, prava građana, zapošljavanja i društvenih događaja, obrazovanja i kulture.
Članak 4.
Usklađivanje i provedba na razini Unije
1. Komisija blisko surađuje s državama članicama, Europskim parlamentom, Europskim gospodarskim i socijalnim odborom i Odborom regija, kao i s lokalnim i regionalnim tijelima te tijelima i udruženjima koji predstavljaju lokalne i regionalne interese.
2. Komisija saziva sastanke predstavnika europskih organizacija ili organizacija civilnog društva ili tijela koja su aktivna u području građanstva i koja brane prava građana ili promiču obrazovanje i kulturu, i drugih dionika, kako bi pomogli Komisiji pri provedbi Europske godine građana na razini Unije.
3. Komisija nastoji iskoristiti moguće sinergije između različitih tematskih europskih godina, ocjenjivanjem postignuća, nadzorom stalnog razilaženja i pružanjem statističkih podataka, prema potrebi, čime se jamči učinkovita provedba ciljeva Europskih godina.
4. Komisija provodi ovu Odluku na razini Unije.
Članak 5.
Financijske odredbe
1. Mjere iz dijela A Priloga, koje su na razini cijele Unije, dovode do sklapanja ugovora o nabavi ili dodjele bespovratnih sredstava koji su financirani iz općeg proračuna Unije.
2. Mjere iz dijela B Priloga, koje su na razini cijele Unije, mogu se subvencionirati iz općeg proračuna Unije.
Članak 6.
Međunarodna suradnja
Za provedbu Europske godine građana, Komisija može surađivati s odgovarajućim međunarodnim organizacijama, a posebno s Vijećem Europe.
Članak 7.
Zaštita financijskih interesa Unije
1. Komisija osigurava da su, u slučaju kada se provode djelovanja financirana na temelju ove Odluke, financijski interesi Unije zaštićeni primjenom preventivnih mjera protiv prijevare, korupcije i svih drugih nezakonitih aktivnosti, provedbom učinkovitih pregleda i povratom neopravdano isplaćenih sredstava i, u slučaju otkrivanja nepravilnosti, učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim sankcijama. Komisija može, u skladu s Uredbom (Euratom, EZ) br. 2185/96, provoditi provjere i inspekcije na terenu na temelju ove Odluke. Prema potrebi, Europski ured za borbu protiv prijevara provodi istrage u skladu s Uredbom (EZ) br. 1073/1999.
2. Za djelovanja Unije financirana na temelju ove Odluke, pojam nepravilnosti iz članka 1. stavka 2. Uredbe (EZ, Euratom) br. 2988/95 podrazumijeva svako kršenje odredaba prava Unije ili svako neispunjavanje ugovornih obveza, koje je posljedica djelovanja ili propusta gospodarskog subjekta te koje zbog neopravdanih izdataka šteti ili bi moglo štetiti općem proračunu Unije.
3. Komisija smanjuje, suspendira ili osigurava povrat iznosa financijske pomoći dodijeljene za djelovanje ako otkrije nepravilnosti, a posebno nepoštovanje odredaba ove Odluke, odnosno odredaba zasebne odluke ili ugovora kojim je odobrena dotična financijska potpora, ili ako se otkrije da je bez traženja odobrenja od Komisije djelovanje značajno izmijenjeno na način koji je u sukobu s njegovom naravi ili provedbenim uvjetima.
4. Ako nisu poštovani rokovi ili se samo dio dodijeljene financijske potpore može opravdati ostvarenim napretkom u provedbi djelovanja, korisnik je u određenom roku obvezan Komisiji dostaviti očitovanje. Ako korisnik ne pruži zadovoljavajući odgovor, Komisija može ukinuti preostalu financijsku potporu i zatražiti povrat već isplaćenih iznosa.
5. Svaki neopravdano plaćen iznos vraća se Komisiji. Na iznose koji se ne uplate ne vrijeme zaračunava se kamata pod uvjetima utvrđenima Financijskom uredbom.
Članak 8.
Praćenje i evaluacija
Komisija do 31. prosinca 2014. Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija podnosi izvještaj o provedbi, rezultatima i sveobuhvatnoj procjeni inicijativa predviđenih u ovoj Odluci. Navedeni izvještaj služi kao temelj budućim politikama, mjerama i djelovanjima Unije u tom području. Na temelju iskustva Europske godine građana, navedeni izvještaj također predstavlja ideje i najbolje prakse za bolje obavješćivanje građana o njihovim pravima, čak i nakon završetka Europske godine građana.
Članak 9.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 10.
Adresati
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 21. studenoga 2012.