NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1163/2014
ze dne 22. října 2014
o poplatcích za dohled
(ECB/2014/41)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na druhý pododstavec čl. 4 odst. 3, článek 30 a druhý pododstavec čl. 33 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na veřejnou konzultaci a analýzu provedenou v souladu s čl. 30 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1024/2013 zřizuje jednotný mechanismus dohledu, který se skládá z Evropské centrální banky (ECB) a vnitrostátních příslušných orgánů.
(2)
Podle nařízení (EU) č. 1024/2013 ECB odpovídá za účinné a konzistentní fungování jednotného mechanismu dohledu nad všemi úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi a smíšenými finančními holdingovými společnostmi ve všech členských státech eurozóny, jakož i v členských státech mimo eurozónu, které navázaly úzkou spolupráci s ECB. Pravidla a postupy, kterými se řídí spolupráce ECB s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu, jsou vymezeny v nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) (2).
(3)
Článek 30 nařízení (EU) č. 1024/2013 stanoví, že ECB uloží úvěrovým institucím usazeným v zúčastněných členských státech a v zúčastněném členském státě zřízeným pobočkám úvěrových institucí usazených v nezúčastněném členském státě roční poplatek za dohled. Tyto poplatky, které ECB ukládá, by měly pokrývat a neměly by překračovat náklady vzniklé ECB v souvislosti s úkoly, které jí byly svěřeny podle článků 4 až 6 nařízení (EU) č. 1024/2013.
(4)
Roční poplatek za dohled by měl sestávat z částky, kterou by měly každoročně platit všechny úvěrové instituce usazené v zúčastněných členských státech a v zúčastněném členském státě zřízené pobočky úvěrových institucí usazených v nezúčastněném členském státě, nad nimiž je vykonáván dohled v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(5)
V rámci jednotného mechanismu dohledu je odpovědnost ECB a jednotlivých vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti dohledu rozdělena na základě významu dohlížených subjektů.
(6)
ECB má pravomoc vykonávat přímý dohled nad významnými úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi, smíšenými finančními holdingovými společnostmi usazenými v zúčastněných členských státech a nad v zúčastněném členském státě zřízenými pobočkami významných úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech.
(7)
ECB rovněž vykonává dozor nad fungováním jednotného mechanismu dohledu, jenž zahrnuje všechny úvěrové instituce, ať významné, či méně významné. ECB má ve vztahu ke všem úvěrovým institucím usazeným v zúčastněných členských státech výlučnou pravomoc vydávat povolení k činnosti úvěrové instituce, povolení odejmout a posuzovat nabývání a zcizování kvalifikovaných účastí.
(8)
Vnitrostátní příslušné orgány odpovídají za přímý dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty, aniž by byla dotčena pravomoc ECB vykonávat přímý dohled v konkrétních případech, kdy je to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování vysokých standardů dohledu. Toto sdílení pravomocí v oblasti dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu a s tím související náklady vzniklé ECB jsou zohledněny při rozdělení částky, která má být získána zpět prostřednictvím poplatků za dohled, mezi kategorie významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených subjektů.
(9)
Čl. 33 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013 vyžaduje, aby ECB prostřednictvím nařízení a rozhodnutí zveřejnila podrobné operační postupy pro provádění úkolů, které jsou jí svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013.
(10)
Podle čl. 30 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013 mají poplatky vycházet z objektivních kritérií souvisejících s důležitostí a rizikovým profilem dotyčných úvěrových institucí, včetně jejích rizikově vážených aktiv.
(11)
Poplatky se vypočítávají na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států. To znamená, že jsou-li úvěrové instituce součástí dohlížené skupiny usazené v zúčastněných členských státech, vypočte se a platí se jeden poplatek na úrovni skupiny.
(12)
Při výpočtu ročního poplatku za dohled by se neměly brát v úvahu dceřiné společnosti usazené v nezúčastněných členských státech. V této souvislosti a s cílem určit relevantní faktory pro výpočet poplatku pro dohlíženou skupinu by měly být poskytovány subkonsolidované údaje za všechny dceřiné společnosti a provozy kontrolované mateřským podnikem v zúčastněných členských státech. Náklady na tvorbu těchto subkonsolidovaných údajů však mohou být vysoké, a dohlížené subjekty by proto měly mít možnost zvolit si poplatek vypočtený na základě údajů poskytnutých na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států včetně dceřiných společností usazených v nezúčastněných členských státech, i když by to mohlo mít za následek vyšší poplatek.
(13)
Instituce uvedené v čl. 2 odst. 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (3) jsou vyňaty z úkolů v oblasti dohledu svěřených ECB podle nařízení (EU) č. 1024/2013, a ECB jim proto nebude poplatky ukládat.
(14)
Nařízení má obecnou působnost, je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech eurozóny. Je proto vhodným právním nástrojem pro zakotvení praktických postupů k provedení článku 30 nařízení (EU) č. 1024/2013.
(15)
V souladu s čl. 30 odst. 5 nařízení (EU) č. 1024/2013 není tímto nařízením dotčeno právo vnitrostátních příslušných orgánů ukládat poplatky v souladu s vnitrostátním právem a v rozsahu, v jakém úkoly v oblasti dohledu nebyly svěřeny ECB, nebo pokud jde o náklady na spolupráci s ECB, na pomoc ECB a při jednání podle pokynů ECB, v souladu s příslušným právem Unie a s výhradou ujednání k provedení nařízení (EU) č. 1024/2013, včetně článků 6 a 12,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví:
a)
postupy pro výpočet celkové výše ročních poplatků za dohled ukládaných ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám;
b)
metodiku a kritéria pro výpočet ročního poplatku za dohled hrazeného každým dohlíženým subjektem a každou dohlíženou skupinou;
c)
postup pro výběr ročních poplatků za dohled ze strany ECB;
2. Celková výše ročních poplatků za dohled zahrnuje roční poplatek za dohled nad každým významným dohlíženým subjektem nebo skupinou a každým méně významným dohlíženým subjektem nebo skupinou a ECB ji vypočítává na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států.
Článek 2
Definice
Není-li uvedeno jinak, platí pro účely tohoto nařízení definice obsažené v nařízení (EU) č. 1024/2013 a nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) spolu s těmito definicemi:
1.
„ročním poplatkem za dohled“ se rozumí poplatek, který se platí za každý dohlížený subjekt a každou dohlíženou skupinu a který se vypočte v souladu s postupy vymezenými v čl. 10 odst. 6;
2.
„ročními náklady“ se rozumí částka určená v souladu s ustanoveními článku 5, kterou ECB za určité období placení poplatků získá zpět prostřednictvím ročních poplatků za dohled;
3.
„poplatníkem“ se rozumí úvěrová instituce nebo pobočka, která platí poplatek v souladu s článkem 4 a které je určena výzva k zaplacení poplatku;
4.
„faktory pro výpočet poplatku“ se rozumí údaje o dohlíženém subjektu nebo dohlížené skupině vymezené v čl. 10 odst. 3 písm. a), které se používají pro výpočet ročního poplatku za dohled;
5.
„výzvou k zaplacení poplatku“ se rozumí výzva vydaná v souladu s tímto nařízením příslušnému poplatníkovi, v níž je vymezen roční poplatek za dohled, který má tento poplatník platit;
6.
„úvěrovou institucí, která platí poplatek“ se rozumí úvěrová instituce usazená v zúčastněném členském státě;
7.
„pobočkou, která platí poplatek“ se rozumí pobočka zřízená v zúčastněném členském státě úvěrovou institucí usazenou v nezúčastněném členském státě;
8.
„obdobím placení poplatku“ se rozumí kalendářní rok;
9.
„prvním obdobím placení poplatku“ se rozumí časové období, které začíná dnem, ve který ECB převezme úkoly, které jí byly svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013, a které končí koncem kalendářního roku, ve kterém ECB tyto úkoly převezme;
10.
„skupinou subjektů, které platí poplatek“ se rozumí i) dohlížená skupina a ii) určitý počet poboček, které platí poplatek, které se v souladu s čl. 3 odst. 3 považují za jednu pobočku;
11.
„členským státem“ se rozumí členský stát Unie;
12.
„celkovými aktivy“ se rozumí celková hodnota aktiv určená v souladu s článkem 51 nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17). V případě skupiny subjektů, které platí poplatek, se do celkových aktiv nezapočítávají dceřiné společnosti usazené v nezúčastněných členských státech a třetích zemích;
13.
„celkovou rizikovou expozicí“ se ve vztahu ke skupině subjektů, které platí poplatek, a ve vztahu k úvěrové instituci, která platí poplatek a která není součástí skupiny subjektů, které platí poplatek, rozumí objem určený na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a vypočtený za použití čl. 92 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (4).
Článek 3
Obecná povinnost platit roční poplatek za dohled
1. ECB uloží ve vztahu ke každému dohlíženému subjektu a každé dohlížené skupině roční poplatek za dohled za každé období placení poplatku.
2. Roční poplatek za dohled za každý dohlížený subjekt a každou dohlíženou skupinu se stanoví ve výzvě k zaplacení poplatku vydané poplatníkovi, který má tento poplatek platit. Poplatník je adresátem výzvy k zaplacení poplatku a jakéhokoli oznámení nebo sdělení ze strany ECB v souvislosti s poplatky za dohled. Poplatník odpovídá za zaplacení ročního poplatku za dohled.
3. Dvě či více poboček zřízených toutéž úvěrovou institucí ve stejném zúčastněném členském státě, které platí poplatek, se považují za jednu pobočku. Pobočky, které platí poplatek, zřízené toutéž úvěrovou institucí v různých zúčastněných členských státech, se za jednu pobočku nepovažují.
4. Pobočky, které platí poplatek, se pro účely tohoto nařízení považují za oddělené od dceřiných společností téže úvěrové instituce usazených v témže zúčastněném členském státě.
Článek 4
Poplatník
1. Poplatníkem ročního poplatku za dohled je:
a)
úvěrová instituce, která platí poplatek, jedná-li se o úvěrovou instituci, která platí poplatek a která není součástí dohlížené skupiny;
b)
pobočka, která platí poplatek, jedná-li se o pobočku, která platí poplatek a která není spojena s jinou pobočkou, která platí poplatek;
c)
subjekt určený v souladu ustanoveními odstavce 2, jedná-li se o dohlíženou skupinu subjektů, které platí poplatek.
2. Aniž by byla dotčena ujednání v rámci skupiny subjektů, které platí poplatek, týkající se rozdělení nákladů, považuje se skupina subjektů, které platí poplatek, za jednu jednotku. Každá skupina subjektů, které platí poplatek, jmenuje poplatníka za celou skupinu a totožnost tohoto poplatníka oznámí ECB. Poplatník musí být usazen v zúčastněném členském státě. Toto oznámení se považuje za platné, pouze pokud:
a)
uvádí názvy všech dohlížených subjektů ve skupině, na něž se oznámení vztahuje;
b)
je podepsáno jménem všech dohlížených subjektů ve skupině;
c)
je ECB doručeno nejpozději do 1. července každého roku, aby bylo zohledněno při vydání výzvy k zaplacení poplatku pro následující období placení poplatku.
Je-li ECB včas doručeno více než jedno oznámení za skupinu subjektů, které platí poplatek, má přednost oznámení, které bylo ECB doručeno jako poslední před uplynutím lhůty.
3. Aniž by byl dotčen odstavec 2, vyhrazuje si ECB právo určit poplatníka.
ČÁST II
VÝDAJE A NÁKLADY
Článek 5
Roční náklady
1. Základem pro stanovení ročních poplatků za dohled jsou roční náklady, které se získávají zpět prostřednictvím ročních poplatků za dohled.
2. Výše ročních nákladů se stanoví na základě výše ročních výdajů, které sestávají ze všech výdajů, které ECB vznikly v příslušném období placení poplatku a které přímo či nepřímo souvisejí s úkoly ECB v oblasti dohledu.
Celková výše ročních poplatků za dohled pokrývá, ale nepřekračuje náklady vzniklé ECB v souvislosti s úkoly v oblasti dohledu v průběhu příslušného období placení poplatku.
3. Při stanovení výše ročních nákladů ECB zohlední:
a)
výši všech poplatků za předchozí období placení poplatku, kterou nebylo možné vybrat;
b)
všechny platby úroků přijaté v souladu s článkem 14;
c)
všechny částky přijaté nebo navrácené v souladu s čl. 7 odst. 3.
Článek 6
Odhad a stanovení ročních nákladů
1. Aniž by byla dotčena zpravodajská povinnost podle nařízení (EU) č. 1024/2013, ECB do konce každého kalendářního roku vypočte odhadované roční náklady za období placení poplatku pro následující kalendářní rok.
2. ECB stanoví skutečné roční náklady za určité období placení poplatku do čtyř měsíců po skončení tohoto období placení poplatku.
3. Odhadované roční náklady a skutečné roční náklady slouží jako základ pro výpočet celkové výše ročních poplatků za dohled uvedené v čl. 9 odst. 1.
ČÁST III
STANOVENÍ ROČNÍHO POPLATKU ZA DOHLED
Článek 7
Nové dohlížené subjekty nebo změna statusu
1. Je-li nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou vykonáván dohled pouze po část období placení poplatku, vypočte se roční poplatek za dohled podle počtu celých měsíců během období placení poplatku, po které je nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou vykonáván dohled.
2. Pokud se v návaznosti na příslušné rozhodnutí ECB změní status dohlíženého subjektu či dohlížené skupiny z významného na méně významný nebo naopak, vypočte se roční poplatek za dohled na základě počtu měsíců, v nichž byl dohlížený subjekt či dohlížená skupina významným nebo méně významným subjektem či skupinou v poslední den měsíce.
3. Pokud se výše uloženého ročního poplatku za dohled liší od výše poplatku vypočtené v souladu s odstavci 1 nebo 2, ECB poplatníkovi příslušnou částku vrátí, nebo mu vystaví dodatečnou fakturu k úhradě.
Článek 8
Rozdělení ročních nákladů mezi významné a méně významné dohlížené subjekty
1. Za účelem výpočtu ročního poplatku za dohled, který se platí za každý dohlížený subjekt a dohlíženou skupinu, se roční náklady dělí na dvě části, z nichž jedna je pro každou kategorii dohlížených subjektů a dohlížených skupin, takto:
a)
roční náklady, které se získají zpět od významných dohlížených subjektů;
b)
roční náklady, které se získají zpět od méně významných dohlížených subjektů.
2. Roční náklady se v souladu s odstavcem 1 rozdělí na základě nákladů příslušných funkčních oblastí, které vykonávají přímý dohled nad významnými dohlíženými subjekty a nepřímý dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty.
Článek 9
Výše ukládaných poplatků
1. Celková výše ročních poplatků za dohled, které ECB uloží, je součtem:
a)
odhadovaných ročních nákladů za stávající období placení poplatku podle schváleného rozpočtu na období placení poplatku;
b)
přeplatku či nedoplatku za předchozí období placení poplatku, který se určí tak, že se skutečné roční náklady vzniklé za předchozí období placení poplatku odečtou od odhadovaných ročních nákladů za předchozí období placení poplatku.
2. ECB určí pro každou kategorii dohlížených subjektů a dohlížených skupin celkovou částku, která má být prostřednictvím ročních poplatků za dohled vybrána; tato částka se zveřejňuje do 30. dubna příslušného období placení poplatku na internetových stránkách ECB.
Článek 10
Roční poplatek za dohled, který se platí za dohlížené subjekty nebo dohlížené skupiny
1. Roční poplatek za dohled, který se platí za každý významný dohlížený subjekt nebo významnou dohlíženou skupinu, se stanoví tak, že se částka, která má být vybrána od kategorie významných dohlížených subjektů a významných dohlížených skupin přidělí jednotlivým významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám na základě příslušných faktorů pro výpočet poplatku.
2. Roční poplatek za dohled, který se platí za každý méně významný dohlížený subjekt nebo méně významnou dohlíženou skupinu, se stanoví tak, že se částka, která má být vybrána od kategorie méně významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených skupin přidělí jednotlivým méně významným dohlíženým subjektům a méně významným dohlíženým skupinám na základě příslušných faktorů pro výpočet poplatku.
3. Faktory pro výpočet poplatku na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států se vypočítají na níže uvedeném základě.
a)
Faktory pro výpočet poplatku, které se použijí pro stanovení ročního poplatku za dohled, který se platí za každý dohlížený subjekt nebo dohlíženou skupinu, je výše:
i)
celkových aktiv;
ii)
celkové rizikové expozice (V případě pobočky, která platí poplatek, se má za to, že celková riziková expozice je rovna nule.)
k referenčnímu datu.
b)
Údaje týkající se faktorů pro výpočet poplatku jsou určeny a shromažďovány v souladu s rozhodnutím ECB, které vymezuje příslušnou metodiku a postupy. Toto rozhodnutí bude zveřejněno na internetových stránkách ECB.
c)
Pro účely výpočtu faktorů pro výpočet poplatku by dohlížené skupiny zpravidla neměly zahrnovat aktiva dceřiných společností v nezúčastněných členských státech a třetích zemích. Dohlížené skupiny se mohou rozhodnout, že tato aktiva při stanovení faktorů pro výpočet poplatku zahrnou.
d)
V případě dohlížených subjektů nebo dohlížených skupin, které jsou klasifikovány jako méně významné na základě čl. 6 odst. 4 nařízení (EU) č. 1024/2013, nepřesahuje faktor pro výpočet poplatku, kterým jsou celková aktiva, 30 miliard EUR.
e)
Relativní váha používaná ve vztahu k faktorům pro výpočet poplatku je:
i)
celková aktiva: 50 %;
ii)
celková riziková expozice: 50 %.
4. Poplatníci poskytují faktory pro výpočet poplatku s referenčním datem 31. prosince předcházejícího roku a vnitrostátnímu příslušnému orgánu předávají údaje vyžadované pro výpočet ročních poplatků za dohled ze strany ECB do konce pracovní doby 1. července roku následujícího po uvedeném referenčním datu, nebo v následující pracovní den, pokud 1. červenec není dnem pracovním. Sestavují-li dohlížené subjekty roční účetní závěrku ke konci účetního roku, který se liší od roku kalendářního, mohou poplatníci poskytnout faktory pro výpočet poplatku s referenčním datem, kterým je konec jejich účetního roku. Vnitrostátní příslušné orgány tyto údaje předávají ECB v souladu s postupy, které stanoví ECB. Součet celkových aktiv všech poplatníků a součet celkových rizikových expozic všech poplatníků se zveřejňuje na internetových stránkách ECB.
5. Pokud poplatník faktory pro výpočet poplatku neposkytne, určí ECB faktory pro výpočet poplatku podle metodiky vymezené v rozhodnutí ECB. Neposkytnutí faktorů pro výpočet poplatku v souladu s odstavcem 4 tohoto článku se považuje za porušení tohoto nařízení.
6. Výpočet ročního poplatku za dohled, který má každý poplatník platit, se provádí, jak je uvedeno níže.
a)
Roční poplatek za dohled je součtem minimální složky poplatku a proměnné složky poplatku.
b)
Minimální složka poplatku se vypočítá jako pevný procentní podíl z celkové výše ročních poplatků za dohled za každou kategorii dohlížených subjektů a dohlížených skupin, jež se stanoví v souladu s články 8 a 9. Pro kategorii významných dohlížených subjektů a významných dohlížených skupin tvoří pevný procentní podíl 10 %. Tato částka se rovným dílem dělí mezi všechny poplatníky. Pro významné dohlížené subjekty a významné dohlížené skupiny s celkovými aktivy do 10 miliard EUR se minimální složka poplatku snižuje na polovinu. Pro kategorii méně významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených skupin tvoří pevný procentní podíl 10 %. Tato částka se rovným dílem dělí mezi všechny poplatníky. Minimální složka poplatku představuje spodní hranici ročního poplatku za dohled na poplatníka.
c)
Proměnná složka poplatku je rozdíl mezi celkovou výší ročních poplatků za dohled za každou kategorii dohlížených subjektů, jež se stanoví v souladu s články 8 a 9, a minimální složkou poplatku pro tutéž kategorii. Proměnná složka poplatku se jednotlivým poplatníkům v každé kategorii přiřazuje podle podílu jednotlivého poplatníka na součtu vážených faktorů pro výpočet poplatku všech poplatníků, jež se stanoví v souladu s odstavcem 3.
Na základě výpočtu provedeného podle předcházejících odstavců a faktorů pro výpočet poplatku poskytnutých podle odstavce 4 tohoto článku stanoví ECB roční poplatek za dohled, který má každý poplatník hradit. Roční poplatek za dohled, který má být uhrazen, bude poplatníkovi oznámen prostřednictvím výzvy k zaplacení poplatku.
ČÁST IV
SPOLUPRÁCE S VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY
Článek 11
Spolupráce s vnitrostátními příslušnými orgány
1. Předtím, než rozhodne o konečné výši poplatku, ECB s cílem zajistit, aby dohled byl i nadále nákladově efektivní a přiměřený pro všechny dotčené úvěrové instituce a pobočky, komunikuje s vnitrostátními příslušnými orgány. Za tímto účelem ECB ve spolupráci s vnitrostátními příslušnými orgány vytvoří a zavede vhodný komunikační kanál.
2. Pokud o to ECB požádá, vnitrostátní příslušné orgány ECB napomáhají při ukládání poplatků.
3. V případě úvěrových institucí v zúčastněných členských státech mimo eurozónu, jejichž úzká spolupráce s ECB nebyla pozastavena ani ukončena, vydá ECB vnitrostátnímu příslušnému orgánu daného členského státu pokyny, pokud se týká předání faktorů pro výpočet poplatku a fakturace ročního poplatku za dohled.
ČÁST V
FAKTURACE
Článek 12
Výzva k zaplacení poplatku
1. ECB každoročně vydává výzvu k zaplacení poplatku adresovanou každému poplatníkovi.
2. Výzva k zaplacení poplatku upřesňuje, jakým způsobem se roční poplatek za dohled platí. Poplatník je povinen splnit požadavky, které jsou ve výzvě k zaplacení poplatku uvedeny ohledně placení ročního poplatku za dohled.
3. Částku splatnou na základě výzvy k zaplacení poplatku poplatník zaplatí do 35 dnů ode dne vydání výzvy k zaplacení poplatku.
Článek 13
Oznámení výzvy k zaplacení poplatku
1. Poplatník odpovídá za aktualizaci kontaktních údajů pro účely předložení výzvy k zaplacení poplatku a oznámí ECB jakékoli změny kontaktních údajů (tj. jméno, funkce, organizační jednotka, adresa, e-mailová adresa, telefonní číslo, faxové číslo). Poplatník oznámí ECB jakékoli změny kontaktních údajů nejpozději do 1. července každého období placení poplatku. Kontaktní údaje se týkají fyzické osoby nebo pokud možno funkce v rámci organizace poplatníka.
2. Výzvu k zaplacení poplatku ECB oznámí kterýmkoli z těchto způsobů: a) elektronicky nebo jiným srovnatelným komunikačním prostředkem, b) faxem, c) expresní kurýrní službou, d) doporučenou poštou s doručenkou, e) osobním předáním či doručením. Výzva k zaplacení poplatku je platná bez podpisu.
Článek 14
Úrok v případě neplacení
Aniž je dotčen jakýkoli jiný nápravný prostředek, který má ECB k dispozici, nabíhá v případě částečného placení, neplacení či nedodržení podmínek placení uvedených ve výzvě k zaplacení poplatku každodenní úrok z dlužné částky ročního poplatku za dohled s úrokovou sazbou ve výši hlavní refinanční sazby ECB plus 8 procentních bodů ode dne splatnosti příslušné platby.
ČÁST VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
Sankce
V případě porušení tohoto nařízení může ECB dohlíženým subjektům ukládat sankce v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2532/98 (5) doplněným nařízením (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17).
Článek 16
Přechodná ustanovení
1. Výzva k zaplacení poplatku za první období placení poplatku bude vydána spolu s výzvou k zaplacení poplatku za období placení poplatku roku 2015.
2. S cílem umožnit, aby ECB mohla začít ukládat roční poplatek za dohled, jmenuje každá skupina subjektů, které platí poplatek, za tuto skupinu poplatníka a jeho totožnost v souladu s čl. 4 odst. 2 oznámí ECB do 31. prosince 2014.
3. Poplatník poprvé předloží údaje uvedené v čl. 13 odst. 1 do 1. března 2015.
Článek 17
Zpráva a přezkum
1. V souladu s čl. 20 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013 ECB každoročně předkládá Evropskému parlamentu, Radě Evropské unie, Evropské komisi a Euroskupině zprávu o plánovaném vývoji struktury a výše ročních poplatků za dohled.
2. ECB provede přezkum tohoto nařízení, zejména pokud se týká metodiky a kritérií pro výpočet ročních poplatků za dohled, které mají být uloženy každému dohlíženému subjektu a skupině, nejpozději do roku 2017.
Článek 18
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 22. října 2014.
UREDBA (EU) br. 1163/2014 EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
od 22. listopada 2014.
o naknadama za nadzor
(ESB/2014/41)
UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (1), a posebno njezin članak 4. stavak 3., članak 30. i članak 33. podstavak 2.,
uzimajući u obzir javno savjetovanje i analizu provedenu u skladu s člankom 30. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1024/2013.,
Budući da:
(1)
Uredbom (EU) br. 1024/2013 osniva se jedinstveni nadzorni mehanizam (SSM) koji se sastoji od Europske središnje banke (ESB) i nacionalnih nadležnih tijela.
(2)
Sukladno Uredbi (EU) br. 1024/2013, ESB je odgovoran za učinkovito i dosljedno funkcioniranje SSM-a za sve kreditne institucije, financijske holdinge i mješovite financijske holdinge u svim državama članicama europodručja kao i u državama članicama izvan europodručja koje uspostave blisku suradnju s ESB-om. Pravila i postupci koji uređuju suradnju između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela unutar SSM-a te s nacionalnim imenovanim tijelima utvrđeni su Uredbi (EU) br. 468/2014 Europske središnje banke (ESB/2014/17) (2).
(3)
Članak 30. Uredbe (EU) br. 1024/2013 propisuje da ESB ubire godišnje naknade za nadzor od kreditnih institucija sa sjedištem u državama članicama sudionicama i od podružnica sa sjedištem u državi članici sudionici koje je osnovala kreditna institucija sa sjedištem u državi članici nesudionici. Naknade koje ubire ESB-a trebale bi pokrivati i ne premašiti rashode ESB-a vezane za zadaće dodijeljene mu člancima od 4. do 6. Uredbe (EU) br. 1024/2013.
(4)
Iznos naknade za nadzor trebao bi obuhvaćati iznos koji godišnje plaćaju sve kreditne institucije sa sjedištem u državama članicama sudionicama i podružnice sa sjedištem u državi članici sudionici koje je osnovala kreditna institucija sa sjedištem u državi članici nesudionici, a koje se nadziru u okviru SSM-a.
(5)
U okviru SSM-a, nadzorne dužnosti ESB-a i svakog nacionalnog nadležnog tijela dodjeljuju se na temelju značaja nadziranih subjekata.
(6)
ESB ima izravnu nadležnost za nadzor u odnosu na značajne kreditne institucije, financijske holdinge, mješovite financijske holdinge sa sjedištem u državama članicama sudionicama, te u odnosu na podružnice značajnih kreditnih institucija sa sjedištem u državama članicama nesudionicama, a koje se nalaze u državama članicama sudionicama.
(7)
ESB također nadzire funkcioniranje SSM-a što uključuje sve kreditne institucije bez obzira na to jesu li one značajne ili manje značajne. ESB je isključivo nadležan za davanje odobrenja subjektima za početak poslovanja kreditne institucije, za oduzimanje odobrenja te za procjenu stjecanja i raspolaganja kvalificiranim udjelima u odnosu na sve kreditne institucije sa sjedištem u državama članicama sudionicama.
(8)
Nacionalna nadležna tijela odgovorna su za izravni nadzor manje značajnih nadziranih subjekata, ne dovodeći u pitanje ovlast ESB-a za provođenje izravnog nadzora u određenim slučajevima u kojima postoji potreba za dosljednom primjenom visokih standarda nadzora. Ova podjela odgovornosti kod nadzora u okviru SSM-a te povezani rashodi ESB-a uzimaju se obzir prilikom raspodjele iznosa koji je potrebno naplatiti putem naknada za nadzor između kategorija značajnih nadziranih subjekata i manje značajnih nadziranih subjekata.
(9)
Člankom 33. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1024/2013 od ESB-a se zahtijeva da putem uredbi i odluka objavljuje detaljne operativne aranžmane za provedbu zadaća koje mu dodjeljuje Uredba (EU) br. 1024/2013.
(10)
Sukladno članku 30. stavku 3. Uredbe (EU) br. 1024/2013, naknade trebaju biti utemeljene na objektivnim kriterijima vezanim za značaj i profil rizika dotične kreditne institucije, uključujući imovinu ponderiranu rizikom.
(11)
Naknade bi se trebale izračunavati na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica. To znači da kada su kreditne institucije dio nadzirane grupe sa sjedištem u državi članici sudionici, jedna naknada se izračunava i plaća na razini grupe.
(12)
Kod izračunavanja godišnje naknade za nadzor, društva kćeri sa sjedištem u državi članici nesudionici ne bi trebale biti uzete u obzir. U tom smislu, a kako bi se odredili odgovarajući faktori naknade nadzirane grupe, moraju se dostaviti potkonsolidirani podaci za sva društva kćeri i djelatnosti koje kontrolira matično društvo u državi članici sudionici. Međutim, troškovi dobivanja takvih potkonsolidiranih podataka mogu biti visoki, te bi se iz tog razloga nadzirani subjekti trebali moći odlučiti za naknadu izračunatu na temelju podataka dostavljenih na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica, uključujući društva kćeri sa sjedištem u državama članicama nesudionicama, iako bi to moglo dovesti do veće naknade.
(13)
Institucije navedene u članku 2. stavku 5. Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3), isključene su iz nadzornih zadaća dodijeljenih ESB-u u skladu s Uredbom (EU) br. 1024/2013, te stoga ESB neće ubirati naknade za njih.
(14)
Uredba ima opću primjenu, obvezujuća je u cijelosti i izravno primjenjiva u svim državama članicama europodručja. Stoga uredba predstavlja prikladni pravni instrument za utvrđivanje konkretnih aranžmana za provedbu članka 30. Uredbe (EU) br. 1024/2013.
(15)
U skladu s člankom 30. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 1024/2013, ova Uredba ne dovodi u pitanje pravo nacionalnih nadležnih tijela na ubiranje naknada u skladu s nacionalnim pravom, u mjeri u kojoj nadzorne zadaće nisu dodijeljene ESB-u, ili u odnosu na troškove za suradnju s ESB-om i pružanje pomoći ESB-u, i u odnosu na postupanje u skladu s njegovim uputama, a sukladno mjerodavnim pravom Unije i postupcima dogovorenim za provedbu Uredbe (EU) br. 1024/2013, uključujući njezine članke 6. i 12.
DONIJELO JE OVU UREDBU:
DIO I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ovom se Uredbom utvrđuju:
(a)
mehanizmi za izračun ukupnog iznosa godišnjih naknada za nadzor koje se ubiru u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe;
(b)
metodologija i kriteriji za izračun godišnje naknade koju snose svaki nadzirani subjekt i svaka nadzirana grupa;
(c)
postupak za ubiranje godišnjih naknada za nadzor od strane ESB-a.
2. Ukupni iznos godišnjih naknada za nadzor obuhvaća godišnju naknadu za nadzor u odnosu na svaki značajni nadzirani subjekt ili grupu i svaki manje značajni nadzirani subjekt ili grupu te ga ESB izračunava na najvišoj razini konsolidacije u državama članicama sudionicama.
Članak 2.
Definicije
Osim ako nije drukčije propisano, definicije sadržane u Uredbi (EU) br. 1024/2013 i Uredbi (EU) br. 468/2014 (ESB/2014/17) primjenjuju se za potrebe ove Uredbe zajedno sa sljedećim definicijama:
1.
„godišnja naknada za nadzor” znači naknada koja se plaća za svaki nadzirani subjekti i svaku nadziranu grupu, koja je izračunata u skladu s mehanizmima utvrđenim u članku 10. stavku 6.;
2.
„godišnji troškovi” znači iznos utvrđen u skladu s odredbama članka 5. koji ESB naplaćuje putem godišnjih naknada za nadzor za određeno razdoblje za koje se plaća naknada;
3.
„obveznik naknade” znači kreditna institucija koja plaća naknadu ili podružnica koja plaća naknadu u skladu s člankom 4. i kojoj je upućena obavijest o naknadi;
4.
„faktori naknade” znači podaci vezani za nadzirani subjekt ili nadziranu grupu utvrđeni u članku 10. stavku 3. točki (a) koji se upotrebljavaju za izračun godišnje naknade za nadzor;
5.
„obavijest o naknadi” znači obavijest kojom se određuje godišnja naknada za nadzor koju u skladu s ovom Uredbom plaća ogovarajući obveznik naknade i koja mu se izdaje u skladu s ovom Uredbom;
6.
„kreditna institucija koja plaća naknadu” znači kreditna institucija sa sjedištem u državi članici sudionici;
7.
„podružnica koja plaća naknadu” znači podružnica koju je kreditna institucija osnovana u državi članici nesudionici osnovala u državi članici sudionici;
8.
„razdoblje za koje se plaća naknada” znači kalendarska godina;
9.
„prvo razdoblje za koje se plaća naknada” znači razdoblje između dana kada ESB preuzme zadaće dodijeljene mu na temelju Uredbe (EU) br. 1024/2013 i kraja kalendarske godine u kojoj ESB preuzme te zadaće;
10.
„grupa subjekata koji plaćaju naknadu” znači i. nadzirana grupa i ii. broj podružnica koje plaćaju naknadu koje se smatraju jednom podružnicom u skladu s člankom 3. stavkom 3.;
11.
„država članica” znači država članica Unije;
12.
„ukupna imovina” znači ukupna vrijednost imovine kao što je utvrđena u skladu s člankom 51. Uredbe (EU) br. 468/2014 (ESB/2014/17). U slučaju grupe subjekata koji plaćaju naknadu, ukupna imovina isključuje društva kćeri sa sjedištem u državama članicama nesudionicama i trećim zemljama;
13.
„ukupna izloženost riziku” znači, u odnosu na grupu subjekata koji plaćaju naknadu i kreditnu instituciju koja plaća naknadu i koja nije dio grupe subjekata koji plaćaju naknadu, iznos utvrđen na najvišoj razini konsolidacije u državama članicama sudionicama i izračunan primjenom članka 92. stavka 3. Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (4).
Članak 3.
Opća obveza plaćanja godišnje naknade za nadzor
1. ESB ubire godišnju naknadu za nadzor u odnosu na svaki nadzirani subjekt i svaku nadziranu grupu za svako razdoblje za koje se plaća naknada.
2. Godišnja naknada za nadzor za svaki nadzirani subjekt i nadziranu grupu određuje se u obavijesti o naknadi i koja se izdaje obvezniku naknade i koju plaća obveznik naknade. Obveznik naknade je primatelj obavijesti o naknadi i primatelj svake obavijesti ili priopćenja od ESB-a u odnosu na naknade za nadzor. Obveznik naknade odgovoran je za plaćanje godišnje naknade za nadzor.
3. Dvije ili više podružnica koje plaćaju naknadu, koje je osnovala ista kreditna institucija u istoj državi članici sudionici, smatraju se jednom podružnicom. Podružnice iste kreditne institucije koje plaćaju naknadu, sa sjedištem u različitim državama članicama sudionicama, ne smatraju se jednom podružnicom.
4. Podružnice koje plaćaju naknadu smatraju se odvojenim od društava kćeri iste kreditne institucije osnovane u istoj državi članici sudionici za potrebe ove Uredbe.
Članak 4.
Obveznik naknade
1. Obveznici naknade u pogledu godišnje naknade za nadzor su:
(a)
kreditna institucija koja plaća naknadu, ako je riječ o kreditnoj instituciji koja plaća naknadu koja nije dio nadzirane grupe;
(b)
podružnica koja plaća naknadu, ako je riječ o podružnici koja plaća naknadu koja nije objedinjena s drugom podružnicom koja plaća naknadu;
(c)
obveznici naknade koji su utvrđeni u skladu s odredbama stavka 2., ako je riječ o nadziranoj grupi subjekata koji plaćaju naknadu.
2. Neovisno o sporazumima unutar grupe subjekata koji plaćaju naknadu s obzirom na raspodjelu troškova, s grupom subjekata koji plaćaju naknadu postupa se kao s jednom jedinicom. Svaka grupa subjekata koji plaćaju naknadu imenuje obveznika naknade za cijelu grupu i obavještava ESB o identitetu obveznika naknade. Obveznik naknade mora imati sjedište u državi članici sudionici. Takva se obavijest smatra valjanom samo:
(a)
ako su u njoj navedeni nazivi svih nadziranih subjekata i koji su dio grupe obuhvaćene obaviješću;
(b)
ako je potpisana u ime svih nadziranih subjekata koji su dio grupe;
(c)
ako je dostavljena ESB-u najkasnije do 1. srpnja svake godine, kako bi se mogla uzeti u obzir za izdavanje obavijesti o naknadi u odnosu na sljedeće razdoblje za plaćanje naknade.
Ako se ESB-u pravovremeno dostavi više od jedne obavijesti po grupi subjekata koji plaćaju naknadu, prednost ima najkasnija obavijest koju ESB primi prije roka.
3. Ne dovodeći u pitanje stavak 2., ESB pridržava pravo utvrđivanja obveznika naknade.
DIO II.
RASHODI I TROŠKOVI
Članak 5.
Godišnji troškovi
1. Godišnji troškovi predstavljaju osnovicu za utvrđivanje godišnjih naknada za nadzor i nadoknađuju se plaćanjem tih godišnjih naknada za nadzor.
2. Iznos godišnjih troškova određuje se na temelju iznosa godišnjih rashoda koji se sastoje od: svih troškova ESB-a u odgovarajućem razdoblju za koje se plaća naknada, a koji su izravno ili neizravno povezani s njegovim nadzornim zadaćama.
Ukupni iznos godišnjih naknada za nadzor, pokriva, ali ne premašuje rashode ESB-a vezane uz njegove nadzorne zadaće u odgovarajućem razdoblju za koje se plaća naknada.
3. Kod utvrđivanja godišnjih troškova, ESB uzima u obzir:
(a)
sve iznose naknade koji se nisu mogli ubrati i vezani su za prethodna razdoblja za koja se plaća naknada;
(b)
sve uplate kamata u skladu s člankom 14.;
(c)
sve iznose primljene ili nadoknađene u skladu s člankom 7. stavkom 3.
Članak 6.
Procjena i utvrđivanje godišnjih troškova
1. Neovisno o njegovim izvještajnim obvezama u skladu s Uredbom (EU) 1024/2013, ESB do kraja svake kalendarske godine izračunava procijenjene godišnje troškove u odnosu na razdoblje za koje se plaća naknada za sljedeću kalendarsku godinu.
2. U roku od četiri mjeseca od kraja svakog razdoblja za koje se plaća naknada, ESB određuje stvarne godišnje troškove za to razdoblje.
3. Procijenjeni godišnji troškovi i stvarni godišnji troškovi služe kao osnovica za izračun ukupnog iznosa godišnjih naknada za nadzor navedenih u članku 9. stavku 1.
DIO III.
UTVRĐIVANJE GODIŠNJE NAKNADE ZA NADZOR
Članak 7.
Novi nadzirani subjekti ili promjena statusa
1. Ako se nad nadziranim subjektom ili nadziranom grupom provodi nadzor samo za dio razdoblja za koje se plaća naknada, godišnja naknada za nadzor izračunava se prema broju navršenih mjeseci razdoblja za koje se plaća naknada nad nadziranim subjektom ili nad nadziranom grupom.
2. Ako se nakon odgovarajuće odluke ESB-a status nadziranog subjekta ili nadzirane grupe promijeni iz značajnog u manje značajni ili obrnuto, godišnja naknada za nadzor izračunava se na temelju broja mjeseci za vrijeme kojih su nadzirani subjekt ili nadzirana grupa posljednjeg dana u mjesecu imali svojstvo značajnog ili manje značajnog nadziranog subjekta ili grupe.
3. Ako iznos godišnje naknade za nadzor koja se ubire odstupa od iznosa naknade izračunate u skladu sa stavcima 1. ili 2., ESB vrši povrat obvezniku naknade, ili izdaje dodatni račun koji obveznik naknade treba platiti.
Članak 8.
Podjela godišnjih troškova između značajnih i manje značajnih nadziranih subjekata
1. Radi izračuna godišnje naknade za nadzor koja se plaća u odnosu na svaki nadzirani subjekt i svaku nadziranu grupu, godišnji troškovi dijele se na dva dijela, jedan za svaku kategoriju nadziranih subjekata i nadziranih grupa, i to kako slijedi:
(a)
godišnji troškovi koji se naplaćuju od značajnih nadziranih subjekata;
(b)
godišnji troškovi koji se naplaćuju od manje značajnih nadziranih subjekata.
2. Podjela godišnjih troškova u skladu sa stavkom 1. vrši se na temelju troškova raspoređenih odgovarajućim organizacijskim jedinicama koje obavljaju izravni nadzor značajnih nadziranih subjekata i neizravni nadzor manje značajnih nadziranih subjekata.
Članak 9.
Iznos koji se naplaćuje
1. Ukupni iznos godišnjih naknada za nadzor koju ubire ESB predstavlja zbroj:
(a)
procijenjenih godišnjih troškova za tekuće razdoblje za koje se plaća naknada koji su utemeljeni na odobrenom proračunu za razdoblje za koje se plaća naknada;
(b)
bilo kakvog viška ili manjka iz prethodnog razdoblja za koje se plaća naknada koji su utvrđeni oduzimanjem stvarnih godišnjih troškova nastalih u vezi s prethodnim razdobljem za koje se plaća naknada od procijenjenih godišnjih troškova ubranih za prethodno razdoblje za koje se plaća naknada.
2. ESB donosi odluku o ukupnom iznosu koji se ubire putem godišnjih naknada za nadzor, a koja se objavljuje na njegovoj mrežnoj stranici do 30. travnja odgovarajućeg razdoblja za koje se plaća naknada.
Članak 10.
Godišnja naknada za nadzor koja se plaća u odnosu na nadzirane subjekte ili nadzirane grupe
1. Godišnja naknada za nadzor koja se plaća u odnosu na svaki značajni nadzirani subjekt ili značajnu nadziranu grupu određuje se putem raspodjele iznosa koji se ubire u odnosu na kategoriju značajnih nadziranih subjekata i značajnih nadziranih grupa, na pojedinačne značajne nadzirane subjekte i značajne nadzirane grupe na temelju njihovih faktora naknade.
2. Godišnja naknada za nadzor koja se plaća u odnosu na svaki manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajnu nadziranu grupu određuje se putem raspodjele iznosa koji se ubire u odnosu na kategoriju manje značajnih nadziranih subjekata i manje značajnih nadziranih grupa na pojedinačne manje značajne nadzirane subjekte i manje značajne nadzirane grupe na temelju njihovih faktora naknade.
3. Faktori naknade na najvišoj razini konsolidacije u državi članici sudionici izračunavaju se na temelju sljedećeg.
(a)
Faktori naknade, koji se koriste radi određivanja godišnje naknade za nadzor koja se plaća u odnosu na svaki nadzirani subjekt ili nadziranu grupu, predstavljaju iznos:
i.
ukupne imovine na referentni datum;
ii.
ukupne izloženosti riziku na referentni datum. U slučaju podružnice koja plaća naknadu, ukupna izloženost riziku iznosu nula.
(b)
Podaci u vezi s faktorom naknade utvrđuju se i prikupljaju u skladu s odlukom ESB-a kojom se utvrđuju primjenjiva metodologija i postupci. Ova se odluka objavljuje na mrežnoj stranici ESB-a.
(c)
Za potrebe izračunavanja faktora naknade, nadzirane bi grupe u pravilu trebale isključiti imovinu društava kćeri koji se nalaze u državama članicama nesudionicama i trećim zemljama. Nadzirane grupe mogu odlučiti da neće isključiti takvu imovinu radi utvrđivanja faktora naknade.
(d)
Za nadzirane subjekte ili nadzirane grupe koji su razvrstani kao manje značajni na temelju članka 6. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1024/2013, faktor naknade ukupne imovine neće premašiti 30 milijardi eura.
(e)
Relativni ponder koji se koristi u pogledu faktora naknade predstavlja:
i.
ukupna imovina; 50 %;
ii.
ukupna izloženost riziku: 50 %.
4. Obveznici naknade dostavljaju faktore naknade s referentnim datumom 31. prosinca prethodne godine te dostavljaju predmetnom nacionalnom nadležnom tijelu potrebne podatke za izračun godišnjih naknada za nadzor, koji vrši ESB do završetka poslovanja 1. srpnja u godini nakon referentnog datuma ili sljedećeg radnog dana, ako 1. srpnja nije radni dan. Kada nadzirani subjekti pripremaju godišnje račune utemeljene na završetku obračunske godine koji odstupa od kalendarske godine, obveznici naknade mogu dostaviti faktore naknade s referentnim datumom koji odgovara završetku njihove obračunske godine. Nacionalna nadležna tijela dostavljaju ESB-u te podatke u skladu s postupcima koje uspostavlja ESB. Zbroj ukupne imovine svih obveznika naknade i zbroj izloženosti riziku svih obveznika naknade objavljuje se na mrežnoj stranici ESB-a.
5. U slučaju da obveznik naknade ne dostavi faktore naknade, ESB će utvrditi faktore naknade u skladu s metodologijom određenom u odluci ESB-a. Nedostavljanje faktora naknade kao što je određeno u stavku 4. ovog članka, smatrat će se povredom ove uredbe.
6. Izračun godišnje naknade za nadzor za svakog obveznika naknade obavlja se kako je dolje navedeno.
(a)
Godišnja naknada za nadzor predstavlja zbroj najnižeg sastavnog dijela naknade i promjenjivog sastavnog dijela naknade.
(b)
Najniži sastavni dio naknade računa se kao fiksni postotak ukupnog iznosa godišnjih naknada za nadzor za svaku kategorije nadziranih subjekata i nadziranih grupa, kao što je utvrđeno u skladu s člancima 8 i 9. Za kategoriju značajnih nadziranih subjekata i značajnih nadziranih grupa, fiksni postotak iznosi 10 % Ovaj se iznos ravnomjerno dijeli između svih obveznika naknade. Za značajne nadzirane subjekte i značajne nadzirane grupe s ukupnom imovinom od 10 milijardi eura ili manje, najniži sastavni dio naknade je prepolovljen. Za kategoriju manje značajnih nadziranih subjekata i manje značajnih grupa, fiksni postotak iznosi 10 %. Ovaj se iznos ravnomjerno dijeli između svih obveznika naknade. Najniži sastavni dio naknade predstavlja donju granicu godišnje naknade za nadzor po obvezniku naknade.
(c)
Promjenjivi sastavni dio naknade predstavlja razliku između ukupnog iznosa godišnjih naknada za nadzor za svaku kategoriju nadziranih subjekata, kao što je određeno u skladu s člancima 8. i 9. i najnižeg sastavnog dijela naknade za istu kategoriju. Promjenjivi sastavni dio naknade raspodjeljuje se na pojedinačne obveznike naknade u svakoj kategoriji prema udjelu svakog obveznika naknade u zbroju ponderiranih faktora naknade svih obveznika naknade, kako je utvrđeno sukladno stavku 3.
Na temelju izračuna izvršenog u skladu s prethodnim stavcima i na temelju faktora naknade dostavljanih u skladu sa stavkom 4. ovog članka, ESB odlučuje o godišnjoj naknadi za nadzor koju svaki obveznik naknade treba platiti. Obavijest o godišnjoj naknadi za nadzor koja se treba platiti priopćava se obvezniku naknade putem obavijesti o naknadi.
DIO IV.
SURADNJA S NACIONALNIM NADLEžNIM TIJELIMA
Članak 11.
Suradnja s nacionalnim nadležnim tijelima
1. ESB komunicira s nacionalnim nadležnim tijelima prije donošenja odluke o konačnoj razini naknade kako bi se osiguralo da nadzor ostane troškovno učinkovit i razuman za sve uključene kreditne institucije i podružnice. U tu svrhu ESB razvija i uspostavlja odgovarajući komunikacijski kanal u suradnji s nacionalnim nadležnim tijelima.
2. Nacionalna nadležna tijela pružaju pomoć ESB-u kod ubiranja naknada ako to ESB zatraži.
3. U slučaju kreditnih institucija u državi članici sudionici izvan europodručja čija suradnja s ESB-om nije suspendirana niti raskinuta, ESB izdaje upute nacionalnim nadležnim tijelima te države članice u vezi s prikupljanjem faktora naknade i izdavanjem računa za godišnju naknadu za nadzor.
DIO V.
IZDAVANJE RAČUNA
Članak 12.
Obavijest o naknadi
1. ESB jednom godišnje izdaje obavijest o naknadi svakom obvezniku naknade.
2. U obavijesti o naknadi određuje se način plaćanja godišnje naknade za nadzor. Obveznik naknade postupa u skladu sa zahtjevima utvrđenim u obavijesti o naknadi u odnosu na plaćanje godišnje naknade za nadzor.
3. Dugovani iznos koji se plaća na temelju obavijesti o naknadi, obveznik naknade dužan je platiti u roku od 35 dana od dana izdavanja obavijesti o naknadi.
Članak 13.
Dostavljanje obavijesti o naknadi
1. Obveznik naknade odgovoran je za ažuriranje podataka za kontakt potrebnih za dostavu obavijesti o naknadi i dostavlja ESB-u sve promjene u podacima za kontakt (tj. ime, funkciju, organizacijsku jedinicu, adresu, adresu elektroničke pošte, telefonski broj, broj telefaksa). Obveznik naknade dostavlja ESB-u sve promjene u podacima za kontakt najkasnije do 1. srpnja svakog razdoblja za koje se plaća naknada. Ovi podaci za kontakt odnose se na fizičku osobu, ili po mogućnosti, na organizacijsku jedinicu unutar organizacije obveznika naknade.
2. ESB dostavlja obavijest o naknadi osobi određenoj u skladu sa stavkom 1. na jedan od sljedećih načina: (a) u elektroničkom obliku ili drugim usporedivim komunikacijskim sredstvom, b) telefaksom, (c) kurirskom službom, (d) preporučenom poštom s dostavnicom; (e) osobnom dostavom. Obavijest o naknadi valjana je bez potpisa.
Članak 14.
Kamata u slučaju neplaćanja
Ne dovodeći u pitanje bilo koje pravno sredstvo kojim ESB raspolaže, u slučaju djelomičnog plaćanja, neplaćanja ili nepostupanja u skladu s uvjetima za plaćanje utvrđenim u obavijesti o naknadi, kamata se dnevno obračunava na nepodmireni iznos godišnje naknade za nadzor po kamatnoj stopi za glavnu stopu refinanciranja ESB-a uvećanoj za 8 postotnih bodova od dana dospijeća plaćanja.
DIO VI.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 15.
Sankcije
U slučaju povrede ove Uredbe, ESB može izreći sankcije nadziranim subjektima u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 2532/98, dopunjenom Uredbom (EU) br. 468/2014 (ESB/2014/17) (5).
Članak 16.
Prijelazne odredbe
1. Obavijest o naknadi za prvo razdoblje za koje se plaća naknada izdaje se zajedno s obaviješću o naknadi za razdoblje za koje se plaća naknada u 2015.
2. Kako bi se omogućilo ESB-u da počne ubirati godišnju naknadu za nadzor, svaka grupa nadziranih subjekata koji plaćaju naknadu imenuje obveznika naknade za grupu i dostavlja ESB-u podatke o identitetu obveznika naknade do 31. prosinca 2014. u skladu s člankom 4. stavkom 2.
3. Obveznik naknade će prvi put dostaviti podatke navedene u članku 13. stavku 1. do 1. ožujka 2015.
Članak 17.
Izvješće i preispitivanje
1. U skladu s člankom 20. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1024/2013, ESB svake godine dostavlja Europskom parlamentu, Vijeću Europske unije, Europskoj komisiji i Euroskupini izvješće o predviđenom razvoju strukture i iznosu godišnjih naknada za nadzor.
2. ESB preispituje ovu uredbu do 2017., a osobito u odnosu na metodologiju i kriterije za izračun godišnjih naknada za nadzor koje se ubiru od svakog nadziranog subjekta i grupe.
Članak 18.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Frankfurtu na Majni, 22. listopada 2014.