NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 241/2014
ze dne 7. ledna 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro kapitálové požadavky na instituce
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 26 odst. 4 třetí pododstavec, čl. 27 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 28 odst. 5 třetí pododstavec, čl. 29 odst. 6 třetí pododstavec; čl. 32 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 36 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 41 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 52 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 76 odst. 4 třetí pododstavec, čl. 78 odst. 5 třetí pododstavec, čl. 79 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 83 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 481 odst. 6 a čl. 487 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení tohoto nařízení spolu úzce souvisejí, jelikož se týkají složek požadavků na kapitál, které jsou uloženy institucím, a odpočtů takových složek od kapitálu při uplatňování nařízení (EU) č. 575/2013. Za účelem zajištění souladu mezi uvedenými ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu k nim osobám, na něž se tyto povinnosti vztahují, je vhodné zařadit všechny regulační technické normy týkající se kapitálu vyžadované nařízením (EU) č. 575/2013 do jednoho nařízení.
(2)
K zajištění větší konvergence v Unii, pokud jde o způsob, jakým mají být předvídatelné dividendy odečteny od mezitímního zisku nebo od zisku ke konci roku, je nezbytné zavést hierarchii způsobů ohodnocení odpočtu: za prvé existence rozhodnutí příslušného subjektu o rozdělení výnosů, poté dividendová politika a za třetí poměr vyplacených dividend v minulosti.
(3)
Kromě obecných požadavků na kapitál, které jsou připojeny ke zvláštním požadavkům na kapitál vztahujícím se na tyto typy institucí nebo které jsou těmito zvláštními požadavky pozměněny, to vyžaduje upřesnění podmínek, podle nichž mohou příslušné orgány určit, že pro účely kapitálu se určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva považuje za vzájemnou instituci, družstvo, spořitelnu nebo podobnou instituci. To má snížit riziko, že by instituce mohla působit na základě zvláštního postavení vzájemné instituce, družstva, spořitelny nebo podobné instituce, na niž se mohou vztahovat zvláštní kapitálové požadavky, v případě, že dotyčná instituce nevykazuje společné znaky institucí sektoru družstevního bankovnictví v Unii.
(4)
V případě instituce uznané podle použitelného vnitrostátního práva za vzájemnou instituci, družstvo, spořitelnu nebo podobnou instituci je v některých případech vhodné rozlišovat mezi držiteli nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 instituce a členy takové instituce, jelikož členové obvykle musí držet kapitálové nástroje, aby měli nárok na dividendy a rovněž nárok na část zisků a rezerv.
(5)
Společným znakem družstva, spořitelny, vzájemné instituce nebo podobné instituce je obvykle provozování činnosti ve prospěch zákazníků a členů instituce a jako služby pro veřejnost. Hlavním cílem není vytvářet a vyplácet finanční zisk externím poskytovatelům kapitálu, jako v případě akcionářů akciových společností. Z tohoto důvodu se kapitálové nástroje používané těmito institucemi liší od kapitálových nástrojů vydávaných akciovými společnostmi, které v běžných situacích a v případě likvidace držitelům obvykle udělují přímý přístup k rezervám a ziskům a jsou převoditelné na třetí stranu.
(6)
Co se týká družstev, společným znakem je obvykle možnost členů z družstva vystoupit, a tudíž požádat o splacení kapitálových nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, které drží. To družstvu nebrání ve vydávání kvalifikovaných kapitálových nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, u nichž nemají držitelé možnost vrátit nástroje instituci, pokud tyto nástroje splňují ustanovení článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013. Vydává-li instituce různé typy nástrojů podle článku 29 uvedeného nařízení, nemělo by dojít k tomu, že pouze některým těmto typům nástrojů by byly uděleny výsady, jež by se lišily od výsad stanovených v čl. 29 odst. 4 uvedeného nařízení.
(7)
Spořitelny jsou obvykle strukturovány jako nadace, která nemá žádného vlastníka kapitálu, to znamená nikoho, kdo se podílí na kapitálu a může mít prospěch ze zisků instituce. Jedním z hlavních znaků vzájemných institucí je to, že členové obvykle nepřispívají ke kapitálu instituce a za normální situace nemají prospěch z přímého rozdělení rezerv. To by těmto institucím nemělo bránit v tom, aby za účelem rozvoje své činnosti investorům nebo členům, kteří se mohou podílet na kapitálu a v běžných situacích a v případě likvidace mít do jisté míry prospěch z rezerv, vydávaly nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1.
(8)
Všechny existující instituce, které jsou zřízeny a uznány za vzájemné instituce, družstva, spořitelny nebo podobné instituce podle použitelného vnitrostátního práva přede dnem 31. prosince 2012, jsou pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 za takové považovány i nadále bez ohledu na jejich právní formu, nepřestávají-li splňovat kritéria, na jejichž základě byly uznány za jeden z těchto subjektů podle použitelného vnitrostátního práva.
(9)
Při vymezení případů, které se budou u všech typů kapitálových nástrojů považovat za nepřímé financování, je praktičtější a komplexnější učinit tak stanovením charakteristik opačného pojmu, tj. přímého financování.
(10)
Za účelem uplatňování pravidel týkajících se kapitálu na vzájemné instituce, družstva, spořitelny a podobné instituce je nutné náležitě zohlednit zvláštnosti těchto institucí. Je třeba zavést pravidla, která mimo jiné zajistí, aby tyto instituce mohly případně omezit splacení svých kapitálových nástrojů. Je-li proto u těchto typů institucí podle použitelného vnitrostátního práva zakázáno odmítnout splacení nástrojů, je nezbytné, aby předpisy, kterými se nástroje řídí, instituci umožňovaly odložit jejich splacení a omezit objem, který má být splacen. Vzhledem k významu možnosti omezit nebo odložit splacení by měly mít příslušné orgány pravomoc omezit splacení družstevních podílů a instituce by měly jakékoli rozhodnutí o omezení splacení zdokumentovat.
(11)
Je třeba vymezit pojem „zisk z prodeje“, který souvisí s budoucím maržovým příjmem v rámci sekuritizace, sladit jej s mezinárodními postupy, jako jsou postupy stanovené Basilejským výborem pro bankovní dohled, a zajistit, aby žádný zrušitelný zisk z prodeje nebyl vzhledem ke své nestálosti zahrnut do kapitálu instituce.
(12)
Aby se zamezilo regulatorní arbitráži a zajistilo harmonizované uplatňování pravidel týkajících se kapitálových požadavků v Unii, je důležité zajistit jednotný přístup, pokud jde o odpočet určitých položek od kapitálu, jako jsou ztráty v běžném účetním roce, odložené daňové pohledávky závislé na budoucím zisku a aktiva penzijního fondu definovaných požitků.
(13)
V zájmu zajištění jednotného postupu v celé Unii, pokud jde o způsob hodnocení pobídek ke splacení nástrojů, je nezbytné stanovit popis případů, kdy je vytvořeno očekávání, že nástroj bude pravděpodobně splacen. Je rovněž nutné navrhnout pravidla vedoucí k včasné aktivaci mechanismů absorpce ztrát u hybridních nástrojů za účelem vyšší absorpce ztrát u těchto nástrojů v budoucnu. Jelikož nástroje vydávané jednotkami pro speciální účel poskytují z hlediska obezřetnosti menší jistotu než přímo vydané nástroje, musí být použití jednotek pro speciální účel v případě nepřímého vydávání kapitálu omezené a přesně ohraničené.
(14)
Je nutné vyvážit potřebu zajištění obezřetných výpočtů expozic institucí vůči nepřímým investicím do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů s potřebou zajistit, aby to pro instituce nepředstavovalo přílišnou zátěž.
(15)
Je nezbytné vymezit podrobný a komplexní postup pro udělování svolení příslušných orgánů ke snížení kapitálu. Splacení, snížení a zpětné odkoupení kapitálových nástrojů by nemělo být držitelům oznámeno dříve, než instituce získala předchozí svolení příslušného orgánu. Instituce by měly poskytnout podrobný seznam údajů, aby měl příslušný orgán před udělením svolení k dispozici všechny příslušné informace.
(16)
Dočasné výjimky z odpočtů od položek kapitálu jsou stanoveny s cílem případně umožnit použití plánů finanční pomoci. Doba trvání těchto výjimek by proto neměla přesáhnout dobu trvání plánů finanční pomoci.
(17)
Aby mohly být jednotky pro speciální účel zahrnuty do položek vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2, měla by být aktiva jednotek pro speciální účel, která nejsou investována do kapitálových nástrojů vydaných institucemi, zanedbatelná a nevýznamná. K dosažení tohoto cíle by měl být objem takových aktiv omezen limitem vyjádřeným ve vztahu k průměrným celkovým aktivům jednotky pro speciální účel.
(18)
Přechodná ustanovení mají umožnit bezproblémový přechod na nový regulační rámec, proto je důležité, aby při uplatňování přechodných ustanovení týkajících se filtrů a odpočtů byly tyto přechodné postupy stanovené v nařízení (EU) č. 575/2013 uplatňovány jednotně, avšak způsobem, který přihlíží k původnímu výchozímu stavu vytvořenému vnitrostátními předpisy k provedení předchozího regulačního režimu Unie, který představují směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES (2) a 2006/49/ES (3).
(19)
Přebytečné nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1 nebo vedlejšího kapitálu tier 1 zachované podle přechodných ustanovení nařízení (EU) č. 575/2013 mohou být na základě těchto ustanovení zahrnuty do limitů pro zachované nástroje u nižších tříd kapitálu. To však nemůže změnit limity pro zachované nástroje u nižších tříd kapitálu, proto by případné zahrnutí do limitů pro zachování právních účinků u nižší třídy mělo být možné pouze tehdy, pokud v této nižší třídě existuje dostatečné rozpětí. Jelikož se jedná o přebytečné nástroje vyšší třídy, mělo by být u těchto nástrojů možné, aby byly později reklasifikovány na kapitál vyšší třídy.
(20)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán pro bankovnictví.
(21)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (4).
(22)
Evropský orgán pro bankovnictví by měl provést přezkum uplatňování tohoto nařízení, a zejména pravidel pro stanovování postupů, jimiž se povoluje splacení nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, které vydaly vzájemné instituce, družstva, spořitelny nebo podobné instituce, a případně navrhnout změny.
(23)
Evropský orgán pro bankovnictví konzultoval Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění ohledně zacházení s kapitálovými nástroji vydanými pojišťovnami a zajišťovnami ze třetích zemí a ohledně zacházení s kapitálovými nástroji vydanými podniky vyňatými z působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (5) pro účely čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla týkající se:
a)
významu slova „předvídatelný“ při určování, zda byly od kapitálu odečteny předvídatelné výplaty nebo dividendy, podle čl. 26 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
podmínek, podle nichž mohou příslušné orgány určit, zda typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze považovat za vzájemnou instituci, družstvo, spořitelnu nebo podobnou instituci, podle čl. 27 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
použitelných forem a povahy nepřímého financování kapitálových nástrojů podle čl. 28 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
povahy nezbytných omezení splacení nástrojů, pokud použitelné vnitrostátní právo instituci zakazuje splacení kapitálových nástrojů odmítnout, podle čl. 29 odst. 6 nařízení (EU) č. 575/2013;
e)
dalšího upřesnění pojmu „zisk z prodeje“ podle čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
f)
uplatnění odpočtů od položek kmenového kapitálu tier 1 a ostatních odpočtů od položek kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2 podle čl. 36 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
g)
kritérií, podle nichž příslušné orgány povolují institucím snížit výši aktiv penzijního fondu definovaných požitků, podle čl. 41 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
h)
formy a povahy možných pobídek ke splacení nástrojů, povahy zvýšení účetní hodnoty nástroje zahrnovaného do vedlejšího kapitálu tier 1 po dočasném snížení účetní hodnoty jeho jistiny, postupů a načasování, pokud jde o rozhodné události, vlastnosti nástrojů, které by mohly bránit rekapitalizaci, a použití jednotek pro speciální účel, podle čl. 52 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
i)
dostatečné konzervativnosti odhadů použitých jako alternativa k výpočtu podkladové expozice u nepřímých investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů podle čl. 76 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013;
j)
některých podrobných podmínek, které musí být splněny před udělením svolení příslušných orgánů ke snížení kapitálu, a příslušného postupu podle čl. 78 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013;
k)
podmínek pro dočasnou výjimku z odpočtů kapitálu podle čl. 79 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
l)
typů aktiv, která mohou souviset s provozem jednotky pro speciální účel, a pojmů „zanedbatelný“ a „nevýznamný“ pro účely určení kvalifikovaného vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2 vydaného jednotkou pro speciální účel podle čl. 83 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
m)
podrobných podmínek pro úpravy kapitálu podle přechodných ustanovení v souladu s čl. 481 odst. 6 nařízení (EU) č. 575/2013;
n)
podmínek pro položky vyloučené ze zachování právních účinků v rámci položek kmenového kapitálu tier 1 nebo vedlejšího kapitálu tier 1 v ostatních složkách kapitálu podle čl. 487 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013.
KAPITOLA II
SLOŽKY KAPITÁLU
ODDÍL 1
Položky a nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1
Pododdíl 1
Předvídatelné dividendy a výplaty
Článek 2
Význam pojmu „předvídatelný“ ve spojení „předvídatelná dividenda“ pro účely čl. 26 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Hodnota předvídatelných dividend, kterou mají instituce odečíst od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku, jak je stanoveno v čl. 26 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013, se určí podle odstavců 2 až 4.
2. Pokud vedoucí orgán instituce oficiálně vydal nebo navrhl příslušnému subjektu instituce rozhodnutí týkající se výše dividend, které mají být vyplaceny, odečte se tato hodnota od příslušného mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku.
3. Jsou-li vypláceny zálohy na dividendy, zbytková částka mezitímního zisku vyplývající z výpočtu stanoveného v odstavci 2, která má být připočítána ke kmenovému kapitálu tier 1, se s přihlédnutím k pravidlům uvedeným v odstavcích 2 a 4 sníží o hodnotu předvídatelných dividend, které mohou být podle očekávání vyplaceny ze zbytkového mezitímního zisku s konečnými dividendami za celý hospodářský rok.
4. Předtím, než vedoucí orgán oficiálně vydá nebo navrhne příslušnému subjektu rozhodnutí týkající se výplaty dividend, se hodnota předvídatelných dividend, kterou mají instituce odečíst od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku, rovná hodnotě mezitímního zisku nebo zisku na konci roku vynásobené poměrem vyplacených dividend.
5. Poměr vyplacených dividend se určí na základě dividendové politiky schválené pro příslušné období vedoucím orgánem nebo jiným příslušným subjektem.
6. Obsahuje-li dividendová politika rozpětí vyplácení místo pevně stanovené hodnoty, použije se pro účely odstavce 2 horní mez tohoto rozpětí.
7. Pokud neexistuje schválená dividendová politika nebo pokud je podle názoru příslušného orgánu pravděpodobné, že instituce svou dividendovou politiku nepoužije nebo že tato politika nepředstavuje obezřetný základ pro určení výše odpočtu, je poměr vyplacených dividend založen na nejvyšší z těchto hodnot:
a)
průměrný poměr vyplacených dividend za tři roky předcházející zvažovanému roku;
b)
poměr vyplacených dividend v roce předcházejícím zvažovanému roku.
8. Příslušný orgán může povolit, aby instituce upravila výpočet poměru vyplacených dividend podle odst. 7 písm. a) a b) k vyloučení mimořádných dividend vyplacených v daném období.
9. Hodnota předvídatelných dividend, která má být odečtena, se stanoví s přihlédnutím k případným regulačním omezením týkajícím se rozdělování výnosů, zejména omezením stanoveným v souladu článkem 141 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (6). Výše zisku po odpočtu předvídatelných výplat s výhradou těchto omezení může být zcela zahrnuta do kmenového kapitálu tier 1, je-li splněna podmínka stanovená v čl. 26 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013. Jsou-li použitelná takováto omezení, vycházejí předvídatelné dividendy, které mají být odečteny, z plánu zachování kapitálu schváleného příslušným orgánem podle článku 142 směrnice 2013/36/EU.
10. Hodnota předvídatelných dividend, které mají být vyplaceny ve formě, která nesnižuje výši kmenového kapitálu tier 1, například dividend ve formě akcí, tj. akcií vydaných z titulu dividend, se od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku, který má být zahrnut do kmenového kapitálu tier 1, neodečítá.
11. Dříve než příslušný orgán povolí, aby instituce zahrnula mezitímní zisk nebo zisk ke konci roku do kmenového kapitálu tier 1, přesvědčí se o tom, že byly provedeny veškeré nezbytné odpočty od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku a všechny odpočty související s předvídatelnými dividendami, a to buď na základě použitelného účetního rámce, nebo v rámci jiných úprav.
Článek 3
Význam pojmu „předvídatelný“ ve spojení „předvídatelná výplata“ pro účely čl. 26 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Hodnota předvídatelných výplat, která má být vzata v úvahu, zahrnuje:
a)
výši daní;
b)
hodnotu případných závazků nebo okolností vzniklých během souvisejícího účetního období, které pravděpodobně sníží zisk instituce a s ohledem na něž není příslušný orgán přesvědčen o tom, že byly provedeny všechny potřebné úpravy ocenění, jako jsou dodatečné úpravy ocenění podle článku 34 nařízení (EU) č. 575/2013, nebo vytvořeny rezervy.
2. Předvídatelné výplaty, které nebyly zohledněny ve výsledovce, jsou přiřazeny mezitímnímu období, během něhož vznikly, takže každé mezitímní období nese přiměřenou výši těchto výplat. Podstatné nebo neopakující se události jsou zohledněny v plném rozsahu a neprodleně v mezitímním období, v němž nastaly.
3. Dříve než příslušný orgán svolí, aby instituce zahrnula mezitímní zisk nebo zisk ke konci roku do kmenového kapitálu tier 1, se přesvědčí o tom, že byly provedeny veškeré nezbytné odpočty od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku a všechny odpočty související s předvídatelnými výplatami, a to buď na základě použitelného účetního rámce, nebo v rámci jiných úprav.
Pododdíl 2
Družstva, spořitelny, vzájemné instituce a podobné instituce
Článek 4
Typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva za družstvo pro účely čl. 27 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušné orgány mohou určit, že určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 považovat za družstvo, jsou-li splněny podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za družstvo, musí její právní postavení spadat do jedné z těchto kategorií:
a)
v Rakousku: instituce zaregistrované jako „eingetragene Genossenschaft (e.Gen.)“ nebo „registrierte Genossenschaft“ podle „Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)“;
b)
v Belgii: instituce zaregistrované jako „société coopérative/coöperatieve vennootschap“ a schválené podle královské vyhlášky ze dne 8. ledna 1962, kterou se stanoví podmínky pro schvalování vnitrostátních seskupení družstev a družstev;
c)
na Kypru: instituce zaregistrované jako „Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ“ zřízené podle zákona o družstvech z roku 1985;
d)
v České republice: instituce schválené jako „spořitelní a úvěrní družstvo“ podle „zákona upravujícího činnost spořitelních a úvěrních družstev“;
e)
v Dánsku: instituce zaregistrované jako „andelskasser“ nebo „sammenslutninger af andelskasser“ podle dánského zákona o finančních podnicích;
f)
ve Finsku: instituce zaregistrované jako jeden z těchto typů:
1)
„osuuspankki“ nebo „andelsbank“ podle „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista“ nebo „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform“;
2)
„muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos“ nebo „annat kreditinstitut i andelslagsform“ podle „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista“ nebo „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform“;
3)
„keskusyhteisö“ nebo „centralinstitutet“ podle „laki talletuspankkien yhteenliittymästä“ nebo „lag om en sammanslutning av inlåningsbanker“;
g)
ve Francii: instituce zaregistrované jako „sociétés coopératives“ podle „Loi no47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération“ a schválené jako „banques mutualistes ou coopératives“ podle „Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II“;
h)
v Německu: instituce zaregistrované jako „eingetragene Genossenschaft (eG)“ podle „Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz -GenG)“;
i)
v Řecku: instituce zaregistrované jako „Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί“ podle zákona o družstvech 1667/1986, které působí jako úvěrové instituce a mohou být označeny jako „Συνεταιριστική Τράπεζα“ podle zákona o bankovnictví 3601/2007;
j)
v Maďarsku: instituce zaregistrované jako „Szövetkezeti hitelintézet“ podle zákona CXII o úvěrových institucích a finančních podnicích z roku 1996;
k)
v Itálii: instituce zaregistrované jako jeden z těchto typů:
1)
„Banche popolari“ uvedené v legislativním dekretu č. 385 ze dne 1. září 1993;
2)
„Banche di credito cooperativo“ uvedené v legislativním dekretu č. 385 ze dne 1. září 1993;
3)
„Banche di garanzia collettiva dei fidi“ uvedené v článku 13 legislativního nařízení č. 269 ze dne 30. září 2003 přeměněného na zákon č. 326 ze dne 24. listopadu 2003;
l)
v Lucembursku: instituce zaregistrované jako „Sociétés coopératives“ podle definice v oddíle VI zákona ze dne 10. srpna 1915 o obchodních společnostech;
m)
v Nizozemsku: instituce zaregistrované jako „coöperaties“ nebo „onderlinge waarborgmaatschappijen“ podle svazku 2 hlavy 3 Rechtspersonen občanského zákoníku („Burgerlijk wetboek“);
n)
v Polsku: instituce zaregistrované jako „bank spółdzielczy“ podle ustanovení „Prawo bankowe“;
o)
v Portugalsku: instituce zaregistrované jako „Caixa de Crédito Agrícola Mútuo“ nebo jako „Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo“ podle „Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola“ schváleného předpisem „Decreto-Lei n.o 24/91, de 11 de Janeiro“;
p)
v Rumunsku: instituce zaregistrované jako „Organizații cooperatiste de credit“ podle ustanovení mimořádného vládního nařízení č. 99/2006 o úvěrových institucích a kapitálové přiměřenosti, který byl se změnami a doplňky schválen zákonem č. 227/2007;
q)
ve Španělsku: instituce zaregistrované jako „Cooperativas de Crédito“ podle „Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito“;
r)
ve Švédsku: instituce zaregistrované jako „Medlemsbank“ podle „Lag (1995:1570) om medlemsbanker“ nebo jako „Kreditmarknadsförening“ podle „Lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse“;
s)
ve Spojeném království: instituce zaregistrované jako „cooperative societies“ podle „Industrial and Provident Societies Act 1965“ a podle „Industrial and Provident Societies Act (Northern Ireland) 1969“.
3. Co se týká kmenového kapitálu tier 1, aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za družstvo, může podle použitelného vnitrostátního práva nebo stanov společnosti na úrovni právního subjektu vydávat pouze kapitálové nástroje uvedené v článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za družstvo, mohou být držitelé (kterými mohou být členové nebo nečlenové instituce) nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 podle odstavce 3 v případě, že podle použitelného vnitrostátního práva mohou odstoupit, rovněž oprávněni vrátit kapitálový nástroj instituci s výhradou omezení podle použitelného vnitrostátního práva, stanov společnosti, nařízení (EU) č. 575/2013 a tohoto nařízení. To instituci nebrání v tom, aby v souladu s použitelným vnitrostátním právem vydávala členům a nečlenům nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které jsou v souladu s článkem 29 nařízení (EU) č. 575/2013 a které neudělují právo na vrácení kapitálového nástroje instituci.
Článek 5
Typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva za spořitelnu pro účely čl. 27 odst. 1 písm. a) bodu iii) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušné orgány mohou určit, že určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 považovat za spořitelnu, jsou-li splněny všechny podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za spořitelnu, musí její právní postavení spadat do jedné z těchto kategorií:
a)
v Rakousku: instituce zaregistrované jako „Sparkasse“ podle § 1 odst. 1 „Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SpG)“;
b)
v Dánsku: instituce zaregistrované jako „Sparekasser“ podle dánského zákona o finančních podnicích;
c)
ve Finsku: instituce zaregistrované jako „Säästöpankki“ nebo „Sparbank“ podle „Säästöpankkilaki“ nebo „Sparbankslag“;
d)
v Německu: instituce zaregistrované jako „Sparkasse“ následovně:
1)
„Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)“;
2)
„Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern“;
3)
„Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG)“;
4)
„Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)“;
5)
„Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)“;
6)
„Hessisches Sparkassengesetz“;
7)
„Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)“;
8)
„Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)“;
9)
„Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG)“;
10)
„Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz“;
11)
„Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)“;
12)
„Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe“;
13)
„Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)“;
14)
„Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG)“;
15)
„Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)“;
e)
ve Španělsku: instituce zaregistrované jako „Cajas de Ahorros“ podle „Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular“;
f)
ve Švédsku: instituce zaregistrované jako „Sparbank“ podle „Sparbankslag (1987:619)“.
3. Co se týká kmenového kapitálu tier 1, aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za spořitelnu, může podle použitelného vnitrostátního práva nebo stanov společnosti na úrovni právního subjektu vydávat pouze nástroje uvedené v článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za spořitelnu, nesmí být celková výše kapitálu, rezerv a mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku podle použitelného vnitrostátního práva rozdělena držitelům nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1. Tato podmínka se pokládá za splněnou i v případě, že instituce vydává nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které držitelům v běžných situacích přiznávají právo na část zisků a rezerv, je-li to přípustné podle použitelného vnitrostátního práva, pokud je tato část úměrná jejich příspěvku ke kapitálu a rezervám nebo v případě, že to připouští použitelné vnitrostátní právo podle jiné úpravy. Instituce může vydávat nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které v případě platební neschopnosti nebo likvidace instituce udělují držitelům právo na rezervy, které nemusí být úměrné jejich příspěvku ke kapitálu a rezervám, jsou-li splněny podmínky stanovené v čl. 29 odst. 4 a 5 nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 6
Typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva za vzájemnou instituci pro účely čl. 27 odst. 1 písm. a)bodu i) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušné orgány mohou určit, že určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 považovat za vzájemnou instituci, jsou-li splněny všechny podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za vzájemnou instituci, musí její právní postavení spadat do jedné z těchto kategorií:
a)
v Dánsku: sdružení („Foreninger“) nebo fondy („Fonde“), vzniklé přeměnou pojišťoven („Forsikringsselskaber“), hypotečních úvěrových institucí („Realkreditinstitutter“), spořitelen („Sparekasser“), družstevních spořitelen („Andelskasser“) a přidružených podniků družstevních spořitelen („Sammenslutninger af andelskasser“) na společnosti s ručením omezeným, jak jsou vymezeny podle dánského zákona o finančních podnicích;
b)
v Irsku: instituce zaregistrované jako „building societies“ podle „Building Societies Act 1989“;
c)
ve Spojeném království: instituce zaregistrované jako „building societies“ podle „Building Societies Act 1986“; instituce zaregistrované jako „savings bank“ podle „Savings Bank (Scotland) Act 1819“.
3. Co se týká kmenového kapitálu tier 1, aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za vzájemnou instituci, může podle použitelného vnitrostátního práva nebo stanov společnosti na úrovni právního subjektu vydávat pouze kapitálové nástroje uvedené v článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za vzájemnou instituci, musí celkový nebo částečný objem kapitálu a rezerv vlastnit členové instituce, kteří za normální situace nemají prospěch z přímého rozdělení rezerv, zejména prostřednictvím výplaty dividend. Tyto podmínky se považují za splněné i v případě, že instituce vydává nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které udělují právo na zisk a rezervy, je-li to přípustné podle použitelného vnitrostátního práva.
Článek 7
Typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva za podobnou instituci pro účely čl. 27 odst. 1 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušné orgány mohou určit, že určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 považovat za instituci podobnou družstvům, vzájemným institucím a spořitelnám, jsou-li splněny všechny podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za instituci podobnou družstvům, vzájemným institucím a spořitelnám, musí její právní postavení spadat do jedné z těchto kategorií:
a)
v Rakousku: „Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken“ podle „Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG)“;
b)
ve Finsku: instituce zaregistrované jako „Hypoteekkiyhdistys“ nebo „Hypoteksförening“ podle „Laki hypoteekkiyhdistyksistä“ nebo „Lag om hypoteksföreningar“.
3. Co se týká kmenového kapitálu tier 1, aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za instituci podobnou družstvům, vzájemným institucím a spořitelnám, může podle vnitrostátního použitelného práva nebo stanov společnosti na úrovni právního subjektu vydávat pouze kapitálové nástroje uvedené v článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za instituci podobnou družstvům, vzájemným institucím a spořitelnám, musí být splněna rovněž jedna či několik těchto podmínek:
a)
pokud držitelé (kteří mohou být členy nebo nečleny instituce) nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 podle odstavce 3 mohou podle použitelného vnitrostátního práva odstoupit, mohou být rovněž oprávněni vrátit kapitálový nástroj instituci, avšak pouze s výhradou omezení uvedených v použitelném vnitrostátním právu, stanovách společnosti a nařízení (EU) č. 575/2013 a tomto nařízení. To instituci nebrání v tom, aby podle použitelného vnitrostátního práva vydávala členům a nečlenům nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které jsou v souladu s článkem 29 nařízení (EU) č. 575/2013 a které neudělují právo na vrácení kapitálového nástroje instituci;
b)
celková výše kapitálu, rezerv a mezitímního zisku nebo zisku na konci roku nesmí být podle použitelného vnitrostátního práva rozdělena držitelům nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1. Tato podmínka se pokládá za splněnou i v případě, že instituce vydává nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které v běžných situacích udělují držitelům právo na část zisku a rezerv, je-li to přípustné podle použitelných právních předpisů, pokud je tato část úměrná jejich příspěvku ke kapitálu a rezervám nebo v případě, je-li to přípustné podle použitelného vnitrostátního práva podle jiné úpravy. Instituce může vydávat nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které v případě platební neschopnosti nebo likvidace udělují držitelům právo na rezervy, které nemusí být úměrné příspěvku ke kapitálu a rezervám, jsou-li splněny podmínky stanovené v čl. 29 odst. 4 a 5 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
celkový nebo částečný objem kapitálu a rezerv vlastní členové instituce, kteří za běžných okolností nemají prospěch z přímého rozdělení rezerv, zejména prostřednictvím výplaty dividend.
Pododdíl 3
Nepřímé financování
Článek 8
Nepřímé financování kapitálových nástrojů pro účely čl. 28 odst. 1 písm. b), čl. 52 odst. 1 písm. c) a čl. 63 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Za nepřímé financování kapitálových nástrojů podle čl. 28 odst. 1 písm. b), čl. 52 odst. 1 písm. c) a čl. 63 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013 se považuje financování, které není přímé.
2. Pro účely odstavce 1 se přímé financování týká situací, kdy instituce poskytla investorovi půjčku nebo jiné financování v jakékoli formě, které jsou použity k nákupu jejích kapitálových nástrojů.
3. Přímé financování zahrnuje rovněž financování pro jiné účely než nákup kapitálových nástrojů instituce poskytnuté fyzické nebo právnické osobě, která má kvalifikovanou účast v úvěrové instituci, jak je uvedeno v čl. 4 bodě 36 nařízení (EU) č. 575/2013, nebo která se považuje za spřízněnou stranu ve smyslu definic uvedených v odstavci 9 mezinárodního účetního standardu 24 o zveřejnění spřízněných stran, používaného v Unii podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (7), s přihlédnutím k dodatečným pokynům stanoveným příslušným orgánem, není-li instituce schopna prokázat všechny tyto skutečnosti:
a)
transakce se uskuteční za podobných podmínek jako jiné transakce se třetími stranami;
b)
při platbě úroků a splacení financování není fyzická nebo právnická osoba či spřízněná strana závislá na rozdělení výnosů nebo na prodeji držených kapitálových nástrojů.
Článek 9
Použitelné formy a povaha nepřímého financování kapitálových nástrojů pro účely čl. 28 odst. 1 písm. b), čl. 52 odst. 1 písm. c) a čl. 63 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Použitelné formy a povaha nepřímého financování nákupu kapitálových nástrojů instituce zahrnují:
a)
financování nákupu kapitálových nástrojů instituce investorem (při vydání nebo posléze) ze strany subjektů, nad nimiž instituce vykonává přímou nebo nepřímou kontrolu, nebo subjektů zahrnutých do:
1)
účetní nebo obezřetnostní konsolidace instituce;
2)
konsolidované rozvahy nebo rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li rovnocenný konsolidované účetní závěrce, jak je uvedeno v čl. 49 odst. 3 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013, jež sestavuje institucionální systém ochrany nebo síť institucí přidružených k ústřednímu subjektu, které nejsou organizovány jako skupina, do níž instituce náleží;
3)
oblasti působnosti doplňkového dozoru nad institucí v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES (8) o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu;
b)
financování nákupu kapitálových nástrojů instituce investorem (při vydání nebo posléze) ze strany externích subjektů, které jsou chráněny zárukou nebo použitím úvěrového derivátu nebo jsou určitým způsobem zajištěny, takže úvěrové riziko je přeneseno na instituci nebo na jiné subjekty, nad nimiž instituce vykonává přímou nebo nepřímou kontrolu, nebo na subjekty zahrnuté do:
1)
účetní nebo obezřetnostní konsolidace instituce;
2)
konsolidované rozvahy nebo rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li rovnocenný konsolidované účetní závěrce, jak je uvedeno v čl. 49 odst. 3 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013, jež sestavuje institucionální systém ochrany nebo síť institucí přidružených k ústřednímu subjektu, které nejsou organizovány jako skupina, do níž instituce náleží;
3)
oblasti působnosti doplňkového dozoru nad institucí v souladu se směrnicí 2002/87/ES;
c)
financování poskytnuté dlužníkovi, který financování předá konečnému investorovi za účelem nákupu kapitálových nástrojů instituce v době vydání nebo posléze.
2. Aby bylo financování považováno pro účely odstavce 1 za nepřímé financování, musí být případně splněny rovněž tyto podmínky:
a)
investor není zahrnut do:
1)
účetní nebo obezřetnostní konsolidace instituce;
2)
konsolidované rozvahy nebo rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li rovnocenný konsolidované účetní závěrce, jak je uvedeno v čl. 49 odst. 3 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013, jež sestavuje institucionální systém ochrany nebo síť institucí přidružených k ústřednímu subjektu, které nejsou organizovány jako skupina, do níž instituce náleží. Za tímto účelem se má za to, že investor je zahrnut do rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li příslušný kapitálový nástroj předmětem konsolidace nebo rozšířeného souhrnného výpočtu v souladu s čl. 49 odst. 3 písm. a) bodem iv) nařízení (EU) č. 575/2013 takovým způsobem, že je vyloučeno vícenásobné použití položek kapitálu a tvorba kapitálu mezi členy institucionálního systému ochrany. Jestliže příslušné orgány neudělily povolení podle čl. 49 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, považuje se tato podmínka za splněnou, pokud subjekty uvedené v odst. 1 písm. a) i instituce jsou členy téhož institucionálního systému ochrany a dotyčné subjekty odečtou financování poskytnuté na nákup kapitálových nástrojů instituce podle čl. 36 odst. 1 písm. f) až i), čl. 56 písm. a) až d) případně čl. 66 písm. a) až d) nařízení (EU) č. 575/2013;
3)
oblasti působnosti doplňkového dozoru nad institucí v souladu se směrnicí 2002/87/ES;
b)
externí subjekt není zahrnut do:
1)
účetní nebo obezřetnostní konsolidace instituce;
2)
konsolidované rozvahy nebo rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li rovnocenný konsolidované účetní závěrce, jak je uvedeno v čl. 49 odst. 3 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013, jež sestavuje institucionální systém ochrany nebo síť institucí přidružených k ústřednímu subjektu, které nejsou organizovány jako skupina, do níž instituce náleží;
3)
oblasti působnosti doplňkového dozoru nad institucí v souladu se směrnicí 2002/87/ES.
3. Při zjišťování, zda nákup kapitálového nástroje zahrnuje přímé nebo nepřímé financování podle článku 8, se sníží posuzovaná částka o individuálně posouzenou opravnou položku pro snížení hodnoty, která byla použita.
4. Aby se zamezilo kvalifikaci jako přímého nebo nepřímého financování podle článku 8 v případě, jsou-li půjčka nebo jiná forma financování či záruky poskytnuty fyzické nebo právnické osobě s kvalifikovanou účastí v úvěrové instituci nebo osobě, která se považuje za spřízněnou stranu, jak je uvedeno v odstavci 3, instituce trvale zajišťuje, aby neposkytla půjčku nebo jinou formu financování či záruky za účelem přímého či nepřímého upsání kapitálových nástrojů instituce. Jsou-li půjčka nebo jiná forma financování či záruky poskytnuty jinému typu stran, instituce provádí tuto kontrolu na základě nejlepšího úsilí.
5. Co se týká vzájemných institucí, družstev a podobných institucí, má-li zákazník podle vnitrostátního práva nebo stanov společnosti povinnost upsat kapitálové nástroje, aby získal půjčku, nepovažuje se tato půjčka za přímé nebo nepřímé financování, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
příslušný orgán považuje výši úpisu za nepodstatnou;
b)
účelem půjčky není nákup kapitálových nástrojů instituce poskytující půjčku;
c)
upsání jednoho nebo více kapitálových nástrojů instituce je nezbytné, aby se příjemce půjčky stal členem vzájemné instituce, družstva nebo podobné instituce.
Pododdíl 4
Omezení splacení kapitálových nástrojů
Článek 10
Omezení splacení kapitálových nástrojů vydaných vzájemnými institucemi, spořitelnami, družstvy a podobnými institucemi pro účely čl. 29 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 a čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Instituce může vydávat nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1 s možností splacení pouze tehdy, stanoví-li tuto možnost použitelné vnitrostátní právo.
2. Možnost instituce omezit splacení podle ustanovení, kterými se řídí kapitálové nástroje, jak je uvedeno v čl. 29 odst. 2 písm. b) a čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, zahrnuje jak právo odložit splacení, tak právo omezit objem, který má být splacen. Instituce může odložit splacení nebo omezit objem, který má být splacen, na neomezenou dobu v souladu s odstavcem 3.
3. Rozsah omezení týkajících se splacení, která jsou obsažena v ustanoveních, kterými se nástroje řídí, stanoví instituce kdykoli na základě obezřetnostního stavu instituce s přihlédnutím mimo jiné k těmto skutečnostem:
a)
celkové finanční a likvidní situaci a platební schopnosti instituce;
b)
výši kmenového kapitálu tier 1, kapitálu tier 1 a celkového kapitálu v porovnání s celkovým objemem rizikové expozice vypočteným podle požadavků stanovených v čl. 92 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013, zvláštních kapitálových požadavků uvedených v čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU a požadavku kombinovaných kapitálových rezerv vymezeného v čl. 128 bodě 6 uvedené směrnice.
Článek 11
Omezení splacení kapitálových nástrojů vydaných vzájemnými institucemi, spořitelnami, družstvy a podobnými institucemi pro účely čl. 29 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 a čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Omezení splacení zahrnutá do smluvních nebo právních ustanovení, kterými se nástroje řídí, příslušnému orgánu nebrání v tom, aby splacení nástrojů odpovídajícím způsobem dále omezil, jak je stanoveno v článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Příslušné orgány posoudí základ pro omezení splacení zahrnutý ve smluvních a právních ustanoveních, kterými se nástroj řídí. Příslušné orgány instituce požádají, aby změnily příslušná smluvní ustanovení, nejsou-li přesvědčeny o vhodnosti základu pro omezení. Pokud se vzhledem k neexistenci smluvních ustanovení nástroje řídí pouze vnitrostátním právem, umožňují právní předpisy instituci omezit splacení, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 1 až 3, aby se nástroje mohly považovat za kmenový kapitál tier 1.
3. Každé rozhodnutí o omezení splacení je interně zdokumentováno a instituce je písemně oznámí příslušnému orgánu, včetně důvodů pro odmítnutí splacení částečně nebo v plném rozsahu či jeho odložení, a to na základě kritérií stanovených v odstavci 3.
4. Je-li v témže období přijato několik rozhodnutí o omezení splacení, může instituce tato rozhodnutí zdokumentovat v jednom souboru dokumentů.
ODDÍL 2
Obezřetnostní filtry
Článek 12
Pojem „zisk z prodeje“ pro účely čl. 32 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pojem „zisk z prodeje“ uvedený v čl. 32 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 znamená uznaný zisk z prodeje náležející instituci, který je zaznamenán jako zvýšení jakékoli složky kapitálu a který souvisí s budoucím maržovým příjmem vyplývajícím z prodeje sekuritizovaných aktiv, jsou-li odstraněna z rozvahy instituce v rámci sekuritizace.
2. Uznaný zisk z prodeje se určí jako rozdíl mezi hodnotami uvedenými v písmenu a) a b), které jsou stanoveny podle příslušného účetního rámce:
a)
čistá hodnota přijatých aktiv včetně případných nových získaných aktiv minus jiná postoupená aktiva nebo nové převzaté závazky;
b)
účetní hodnota sekuritizovaných aktiv nebo odúčtované části.
3. Uznaný zisk z prodeje, který souvisí s budoucím maržovým příjmem, v tomto kontextu odkazuje na očekávané budoucí „nadměrné rozpětí“, jak je definováno v článku 242 nařízení (EU) č. 575/2013.
ODDÍL 3
Odpočty od položek kmenového kapitálu tier 1
Článek 13
Odpočet ztrát běžného účetního roku pro účely čl. 36 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Za účelem výpočtu kmenového kapitálu tier 1 během roku a bez ohledu na to, zda instituce provádí účetní závěrku na konci každého mezitímního období, sestaví instituce svou výsledovku a odečte případné výsledné ztráty od položek kmenového kapitálu tier 1.
2. Pro účely sestavení výsledovky instituce podle odstavce 1 se příjmy a výdaje stanoví stejným postupem a na základě stejných účetních standardů jako při účetní závěrce na konci roku. Příjmy a výdaje jsou odhadnuty obezřetně a jsou přiřazeny mezitímnímu období, v němž vznikly, takže každé mezitímní období nese přiměřenou výši očekávaných ročních příjmů a výdajů. Podstatné a neopakující se události jsou zohledněny v plném rozsahu a neprodleně v mezitímním období, v němž nastaly.
3. Jsou-li ztráty běžného účetního roku již odečteny od položek kmenového kapitálu tier 1 v důsledku mezitímní účetní závěrky nebo účetní závěrky na konci roku, není odpočet zapotřebí. Pro účely tohoto článku se účetní závěrkou rozumí stanovení zisku a ztrát po uzavření mezitímního nebo ročního účetnictví v souladu s účetním rámcem, který se na instituci vztahuje podle nařízení (ES) č. 1606/2002 o uplatňování mezinárodních účetních standardů a směrnice Rady 86/635/EHS (9) o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí.
4. Odstavce 1 až 3 se použijí stejně na zisky a ztráty zahrnuté do kumulovaného ostatního úplného výsledku hospodaření.
Článek 14
Odpočty odložených daňových pohledávek závislých na budoucím zisku pro účely čl. 36 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Odpočty odložených daňových pohledávek závislých na budoucím zisku podle čl. 36 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013 se provádějí podle odstavců 2 a 3.
2. Vyrovnání mezi odloženými daňovými pohledávkami a odloženými daňovými závazky se provádí pro každý subjekt podléhající dani zvlášť. Související odložené daňové závazky jsou omezeny na závazky, které vyplývají z daňových předpisů téže jurisdikce jako odložené daňové pohledávky. Při výpočtu odložených daňových pohledávek a závazků na konsolidované úrovni zahrnuje subjekt podléhající dani jakýkoli počet subjektů, které jsou podle použitelného vnitrostátního práva členy stejné daňové skupiny, daňové konsolidace, daňové jednotky nebo konsolidovaného daňového přiznání.
3. Výše souvisejících odložených daňových závazků, které jsou způsobilé pro započtení oproti odloženým daňovým pohledávkám závislým na budoucím zisku, se rovná rozdílu mezi hodnotou uvedenou v písmenu a) a b):
a)
hodnota odložených daňových závazků uznaných podle použitelného účetního rámce;
b)
hodnota souvisejících odložených daňových závazků z nehmotných aktiv a z aktiv penzijního fondu definovaných požitků.
Článek 15
Odpočet aktiv penzijního fondu definovaných požitků pro účely čl. 36 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 575/2013 a čl. 41odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušný orgán udělí předchozí svolení uvedené v čl. 41 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 pouze tehdy, pokud neomezená možnost používat příslušná aktiva penzijního fondu definovaných požitků znamená okamžitý a neomezený přístup k aktivům, není-li například použití aktiv nijak omezeno a s ohledem na tato aktiva neexistují žádné pohledávky třetích stran.
2. Neomezený přístup k aktivům bude pravděpodobně existovat, nemusí-li si instituce při každém přístupu k přebytečným finančním prostředkům v plánu vyžádat a obdržet výslovný souhlas od správce penzijních fondů nebo příjemců penzijních dávek.
Článek 16
Odpočty předvídatelných daňových plateb pro účely čl. 36 odst. 1 písm. l) a čl. 56 písm. f) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pod podmínkou, že instituce používá účetní rámec a účetní metody, které umožňují úplné uznání splatných a odložených daňových závazků souvisejících s transakcemi a jinými událostmi vykázanými v rozvaze nebo výsledovce, může instituce mít za to, že předvídatelné daňové platby již byly zohledněny. Příslušný orgán se přesvědčí, že byly provedeny veškeré potřebné odpočty, a to buď podle použitelných účetních standardů, nebo v rámci jiných úprav.
2. Pokud instituce vypočítává svůj kmenový kapitál tier 1 na základě finančních výkazů sestavených podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002, má se za to, že podmínka uvedená v odstavci 1 je splněna.
3. Není-li podmínka uvedená v odstavci 1 splněna, sníží instituce položky kmenového kapitálu tier 1 o odhadovanou výši splatných a odložených daňových plateb, které nebyly dosud vykázány v rozvaze a výsledovce a které souvisejí s transakcemi a jinými událostmi vykázanými v rozvaze nebo výsledovce. Odhadovaná výše splatných a odložených daňových plateb se stanoví pomocí přístupu, který je rovnocenný přístupu podle nařízení (ES) č. 1606/2002. Odhadovanou výši odložených daňových plateb nelze odečíst od odložených daňových pohledávek, které nejsou vykázány ve finančních výkazech.
ODDÍL 4
Ostatní odpočty od položek kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2
Článek 17
Ostatní odpočty u kapitálových nástrojů finančních institucí pro účely čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Investice do kapitálových nástrojů finančních institucí definovaných v čl. 4 bodě 26 nařízení (EU) č. 575/2013 se odečítají podle těchto výpočtů:
a)
všechny nástroje považované za kapitál podle práva obchodních společností použitelného na finanční instituci, která je vydala, a v případě, že se na finanční instituci vztahují požadavky týkající se platební schopnosti, nástroje, které jsou zahrnuty do regulatorního kapitálu nejvyšší kvality bez jakýchkoli omezení, se odečítají od kmenového kapitálu tier 1;
b)
všechny nástroje, které se považují za kapitál podle práva obchodních společností použitelného na emitenta, a v případě, že se na finanční instituci nevztahují požadavky týkající se platební schopnosti, nástroje, které jsou věčné, absorbují první a proporcionálně největší podíl vzniklých ztrát, v případě platební neschopnosti nebo likvidace instituce se řadí za všechny ostatní pohledávky a nemají přednostní nebo předem stanovené rozdělování výnosů, se odečítají od položek kmenového kapitálu tier 1;
c)
veškeré podřízené nástroje absorbující ztráty v běžných situacích, včetně rozhodnutí o zrušení výplaty kuponů, se odečítají od vedlejšího kapitálu tier 1. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se převyšující částka od kmenového kapitálu tier 1;
d)
jakékoli jiné podřízené nástroje se odečítají od kapitálu tier 2. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši kapitálu tier 2, odečte se převyšující částka od vedlejšího kapitálu tier 1. Pokud výše vedlejšího kapitálu tier 1 nepostačuje, odečte se zbývající částka od kmenového kapitálu tier 1;
e)
jakékoli jiné nástroje zahrnované do kapitálu finanční instituce podle příslušného použitelného obezřetnostního rámce nebo jakékoli jiné nástroje, u nichž instituce nemůže prokázat, že platí podmínky uvedené v písmenech a), b), c) nebo d), se odečítají od kmenového kapitálu tier 1.
2. V případech uvedených v odstavci 3 použijí instituce odpočty stanovené v nařízení (EU) č. 575/2013 na investice do kapitálových nástrojů podle přístupu uplatnění odpovídajících odpočtů. Pro účely tohoto odstavce se přístupem uplatnění odpovídajících odpočtů rozumí přístup, který uplatňuje odpočet na stejnou složku kapitálu, za kterou by se kapitál považoval v případě, že by jej vydala samotná instituce.
3. Odpočty uvedené v odstavci 1 se nepoužijí v těchto případech:
a)
je-li finanční instituce povolena a kontrolována příslušným orgánem a podléhá-li obezřetnostním požadavkům, které jsou rovnocenné požadavkům uplatňovaným na instituce podle nařízení (EU) č. 575/2013. Tento přístup se použije na finanční instituce ze třetích zemí pouze v případě, bylo-li provedeno posouzení rovnocennosti obezřetnostního režimu dotyčné třetí země podle uvedeného nařízení a byl-li vyvozen závěr, že obezřetnostní režim dotyčné třetí země je přinejmenším rovnocenný režimu uplatňovanému v Unii;
b)
je-li finanční instituce institucí elektronických peněz ve smyslu článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES (10) a nevyužívá-li volitelných výjimek podle článku 9 uvedené směrnice;
c)
je-li finanční instituce platební institucí ve smyslu článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES (11) a nevyužívá-li výjimku podle článku 26 uvedené směrnice;
d)
je-li finanční instituce správcem alternativních investičních fondů ve smyslu článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (12) nebo správcovskou společností ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (13).
Článek 18
Kapitálové nástroje pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí pro účely čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Investice do kapitálových nástrojů pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí, které podléhají režimu platební schopnosti, jenž byl ohodnocen jako režim, který není rovnocenný režimu stanovenému v hlavě I kapitole VI směrnice 2009/138/ES, podle postupu stanoveného v článku 227 uvedené směrnice, nebo režimu, který nebyl posouzen, se odečítají takto:
a)
všechny nástroje, které se považují za kapitál podle práva obchodních společností použitelného na pojišťovny a zajišťovny ze třetích zemí, které je vydaly, a které jsou zahrnuty do regulatorního kapitálu nejvyšší kvality bez jakýchkoli omezení podle režimu dotyčné třetí země, se odečítají od kmenového kapitálu tier 1;
b)
veškeré podřízené nástroje absorbující ztráty v běžných situacích, včetně rozhodnutí o zrušení výplaty kuponů, se odečítají od vedlejšího kapitálu tier 1. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se převyšující částka od kmenového kapitálu tier 1;
c)
jakékoli jiné podřízené nástroje se odečítají od kapitálu tier 2. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši kapitálu tier 2, odečte se převyšující částka od vedlejšího kapitálu tier 1. Překračuje-li tato převyšující částka výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se zbývající částka od kmenového kapitálu tier 1;
d)
v případě pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí, které podléhají obezřetnostním požadavkům týkajícím se platební schopnosti, se jakékoli jiné nástroje zahrnované do kapitálu pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí podle příslušného použitelného režimu platební schopnosti nebo jakékoli jiné nástroje, u nichž instituce nemůže prokázat, že platí podmínky stanovené v písmenech a), b) nebo c), odečítají od kmenového kapitálu tier 1.
2. Pokud byl režim platební schopnosti dotyčné třetí země včetně pravidel týkajících se kapitálu ohodnocen jako režim, který je rovnocenný režimu stanovenému v hlavě I kapitole VI směrnice 2009/138/ES, podle postupu stanoveného v článku 227 uvedené směrnice, zachází se s investicemi do kapitálových nástrojů pojišťoven nebo zajišťoven ze třetích zemí jako s investicemi do kapitálových nástrojů pojišťoven nebo zajišťoven povolených podle článku 14 směrnice 2009/138/ES.
3. V případech stanovených v odstavci 2 tohoto článku použijí instituce odpočty podle čl. 44 písm. b), čl. 58 písm. b) případně čl. 68 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 na kapitálové investice do položek kapitálu pojišťovny.
Článek 19
Kapitálové nástroje podniků vyňatých z působnosti směrnice 2009/138/ES pro účely čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
Investice do kapitálových nástrojů podniků vyňatých z působnosti směrnice 2009/138/ES v souladu s článkem 4 uvedené směrnice se odečítají takto:
a)
všechny nástroje, které se považují za kapitál podle práva obchodních společností použitelného na podnik, který je vydal, a které jsou zahrnuty do regulatorního kapitálu nejvyšší kvality bez jakýchkoli omezení, se odečítají od kmenového kapitálu tier 1;
b)
veškeré podřízené nástroje absorbující ztráty v běžných situacích, včetně rozhodnutí o zrušení výplaty kuponů se odečítají od vedlejšího kapitálu tier 1. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se převyšující částka od kmenového kapitálu tier 1;
c)
jakékoli jiné podřízené nástroje se odečítají od kapitálu tier 2. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši kapitálu tier 2, odečte se převyšující částka od vedlejšího kapitálu tier 1. Překračuje-li tato převyšující částka výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se zbývající částka od kmenového kapitálu tier 1;
d)
jakékoli jiné nástroje zahrnované do kapitálu podniku podle příslušného použitelného režimu platební schopnosti nebo jakékoli jiné nástroje, u nichž nemůže instituce prokázat, že platí podmínky stanovené v písmenech a), b) nebo c), se odečítají od kmenového kapitálu tier 1.
KAPITOLA III
VEDLEJŠÍ KAPITÁL TIER 1
ODDÍL 1
Forma a povaha možných pobídek ke splacení nástrojů
Článek 20
Forma a povaha možných pobídek ke splacení nástrojů pro účely čl. 52 odst. 1 písm. g) a čl. 63 písm. h) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pobídkami ke splacení nástrojů se rozumí veškeré vlastnosti, které ke dni vydání vedou k očekávání, že kapitálový nástroj bude pravděpodobně splacen.
2. Pobídky uvedené v odstavci 1 zahrnují tyto formy:
a)
kupní opce spojená se zvýšením úvěrového rozpětí nástroje, není-li opce uplatněna;
b)
kupní opce spojená s požadavkem na konverzi nástroje nebo možností investora konvertovat nástroj na nástroj zahrnovaný do kmenového kapitálu tier 1, není-li opce uplatněna;
c)
kupní opce spojená se změnou referenční sazby, pokud je úvěrové rozpětí oproti druhé referenční sazbě vyšší než první platba po odečtení swapové sazby;
d)
kupní opce spojená se zvýšením hodnoty při splacení v budoucnu;
e)
možnost opětovného uvedení na trh se zvýšením úvěrového rozpětí nástroje nebo změnou referenční sazby, je-li úvěrové rozpětí oproti druhé referenční sazbě vyšší než první platba po odečtení swapové sazby, pokud není nástroj opětovně uveden na trh;
f)
uvedení nástroje na trh způsobem, který investorům naznačuje, že nástroj bude vypovězen.
ODDÍL 2
Konverze nebo snížení účetní hodnoty jistiny
Článek 21
Povaha zvýšení účetní hodnoty jistiny po snížení účetní hodnoty pro účely čl. 52 odst. 1 písm. n) a odst. 2 písm. c) bodu ii) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Snížení účetní hodnoty jistiny se použije poměrně na všechny držitele nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1, které zahrnují podobný mechanismus snížení účetní hodnoty a totožnou spouštěcí úroveň.
2. Aby se snížení účetní hodnoty pokládalo za dočasné, musí být splněny všechny tyto podmínky:
a)
případné rozdělení výnosů splatné po snížení účetní hodnoty vychází ze snížené hodnoty jistiny;
b)
zvýšení účetní hodnoty vychází ze zisku poté, co instituce přijala oficiální rozhodnutí potvrzující konečný zisk;
c)
případné zvýšení účetní hodnoty nástroje nebo výplata kuponů ze snížené hodnoty jistiny se provedou zcela dle vlastního uvážení instituce s výhradou omezení vyplývajících z písmen d) až f) a instituce nemá povinnost provést nebo urychlit účetní zvýšení hodnoty za určitých okolností;
d)
zvýšení účetní hodnoty se provádí poměrně u podobných nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1, na něž se vztahovalo snížení účetní hodnoty;
e)
maximální hodnota, která bude přiřazena součtu zvýšené účetní hodnoty nástroje společně s výplatou kuponů ze snížené hodnoty jistiny, se rovná zisku instituce vynásobenému hodnotou získanou vydělením hodnoty stanovené v bodě 1 hodnotou určenou v bodě 2:
1)
celková nominální hodnota všech nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 instituce před snížením účetní hodnoty, na něž se vztahovalo snížení hodnoty;
2)
celkový kapitál tier 1 instituce;
f)
se součtem zvýšených účetních hodnot a výplat kuponů ze snížené hodnoty jistiny se zachází jako s platbou, která vede k snížení kmenového kapitálu tier 1, a tento součet podléhá společně s jiným rozdělením výnosů z nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 omezením týkajícím se nejvyšší rozdělitelné částky podle čl. 141 odst. 2 směrnice 2013/36/EU provedené do vnitrostátního právního nebo správního předpisu.
3. Pro účely odst. 2 písm. e) se výpočet provádí k okamžiku zvýšení účetní hodnoty.
Článek 22
Postupy a načasování, pokud jde o určení, že došlo k rozhodné události, pro účely čl. 52 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pokud instituce zjistila, že poměr kmenového kapitálu tier 1 klesl pod úroveň, která vede ke konverzi nebo k snížení hodnoty nástroje na úrovni uplatňování požadavků stanovených v části první hlavě II nařízení (EU) č. 575/2013, vedoucí orgán nebo jiný příslušný subjekt instituce neprodleně rozhodne o tom, že došlo k rozhodné události, a existuje neodvolatelný závazek týkající se snížení hodnoty nástroje nebo jeho konverze.
2. Objem nástrojů, které mají být odepsány nebo konvertovány, se určí co nejdříve, nejdéle však do jednoho měsíce od okamžiku, kdy je rozhodnuto, že došlo k rozhodné události podle odstavce 1.
3. Příslušný orgán může požádat o zkrácení maximální lhůty v délce jednoho měsíce uvedené v odstavci 2 v případech, kdy usuzuje, že existuje dostatečná jistota, pokud jde o objem nástrojů, které mají být konvertovány nebo odepsány, nebo v případech, kdy má za to, že je nezbytná okamžitá konverze nebo snížení hodnoty.
4. Je-li podle ustanovení, jimiž se řídí nástroj zahrnovaný do vedlejšího kapitálu tier 1, zapotřebí nezávislý přezkum objemu nástrojů, které mají být odepsány nebo konvertovány, nebo pokud příslušný orgán požaduje nezávislý přezkum za účelem určení objemu nástrojů, které mají být odepsány nebo konvertovány, vedoucí orgán nebo jiný příslušný subjekt instituce zajistí, aby byl tento přezkum proveden neprodleně. Takový nezávislý přezkum je dokončen co nejdříve a nesmí instituci bránit v tom, aby provedla snížení hodnoty nebo konverzi nástroje zahrnovaného do vedlejšího kapitálu tier 1 a splnila požadavky uvedené v odstavcích 2 a 3.
ODDÍL 3
Vlastnosti nástrojů, které by mohly bránit rekapitalizaci
Článek 23
Vlastnosti nástrojů, které by mohly bránit rekapitalizaci, pro účely čl. 52 odst. 1 písm. o) nařízení (EU) č. 575/2013
K vlastnostem, které by mohly bránit rekapitalizaci instituce, patří ustanovení, která vyžadují, aby se instituce vyrovnala se stávajícími držiteli kapitálových nástrojů, je-li vydán nový kapitálový nástroj.
ODDÍL 4
Použití jednotek pro speciální účel k nepřímé emisi kapitálových nástrojů
Článek 24
Použití jednotek pro speciální účel k nepřímé emisi kapitálových nástrojů pro účely čl. 52 odst. 1 písm. p) a čl. 63 písm. n) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pokud instituce nebo subjekt zahrnutý do konsolidace podle části první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013 vydává kapitálový nástroj, který je upsán jednotkou pro speciální účel, nesmí být tento kapitálový nástroj na úrovni instituce nebo výše zmíněného subjektu uznán jako kapitál vyšší kvality, než je nejnižší kvalita kapitálu vydaného jednotce pro speciální účel a kapitálu vydaného třetím stranám jednotkou pro speciální účel. Takový požadavek se vztahuje na konsolidovanou, subkonsolidovanou a individuální úroveň uplatňování obezřetnostních požadavků.
2. Práva držitelů nástrojů vydaných jednotkou pro speciální účel nejsou příznivější než v případě, že by nástroj vydala přímo instituce nebo subjekt zahrnutý do konsolidace podle části první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013.
KAPITOLA IV
OBECNÉ POŽADAVKY
ODDÍL 1
Nepřímé kapitálové investice do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů
Článek 25
Požadovaná míra konzervativnosti odhadů použitých jako alternativa při výpočtu podkladové expozice pro účely čl. 76 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Odhad je dostatečně konzervativní, je-li splněna některá z těchto podmínek:
a)
pokud investiční oprávnění indexu stanoví, že kapitálový nástroj subjektu finančního sektoru, který je součástí indexu, nemůže překročit maximální procentní podíl indexu, použije instituce tento procentní podíl jako odhad hodnoty kapitálových investic, které se odečítají od položek kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 nebo případně kapitálu tier 2 v souladu s čl. 17 odst. 2 nebo od kmenového kapitálu tier 1 v případech, kdy instituce nemůže určit přesnou povahu kapitálové investice;
b)
pokud není instituce schopna stanovit maximální procentní podíl uvedený v písmenu a) a index zahrnuje kapitálové nástroje subjektů finančního sektoru (jak dokládá jeho investiční oprávnění nebo jiné příslušné informace), odečte instituce hodnotu investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů v plném rozsahu od položek kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 nebo případně kapitálu tier 2 v souladu s čl. 17 odst. 2 nebo od kmenového kapitálu tier 1 v případech, kdy instituce nemůže určit přesnou povahu kapitálové investice.
2. Pro účely odstavce 1 platí toto:
a)
nepřímou kapitálovou investici do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů představuje část indexu investovaná do nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2 subjektů finančního sektoru obsažených v indexu;
b)
index zahrnuje mimo jiné indexové fondy, akciové nebo dluhopisové indexy či jakýkoli jiný systém, v němž je podkladovým nástrojem kapitálový nástroj vydaný subjektem finančního sektoru.
Článek 26
Význam spojení „provozně nepřiměřeně náročné“ v čl. 76 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pro účely čl. 76 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 se spojením „provozně nepřiměřeně náročné“ rozumí situace, kdy příslušné orgány usoudí, že přístupy se zohledněním uplatňované průběžně na kapitálové investice do subjektů finančního sektoru nejsou opodstatněné. Při posuzování povahy provozně nepřiměřeně náročných situací vezmou příslušné orgány v úvahu nízkou míru významnosti a krátkou dobu držení těchto pozic. Krátká doba držení vyžaduje doložení silné likvidity indexu ze strany instituce.
2. Pro účely odstavce 1 se má za to, že pozice má nízkou míru významnosti, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
individuální čistá expozice vznikající z investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů určená před případným uplatněním přístupu se zohledněním nepřesahuje 2 % položek kmenového kapitálu tier 1, jak je vypočteno v čl. 46 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
celková čistá expozice vznikající z investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů určená před případným uplatněním přístupu se zohledněním nepřesahuje 5 % položek kmenového kapitálu tier 1, jak je vypočteno v čl. 46 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
součet celkové čisté expozice vznikající z investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů určené před případným uplatněním přístupu se zohledněním a jakýchkoli jiných kapitálových investic, které mají být odečteny podle čl. 36 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 575/2013, nepřesahuje 10 % položek kmenového kapitálu tier 1, jak je vypočteno v čl. 46 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013.
ODDÍL 2
Svolení příslušných orgánů ke snížení kapitálu
Článek 27
Význam spojení „udržitelné z hlediska ekonomických možností instituce“ pro účely čl. 78 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013
Spojením „udržitelné z hlediska ekonomických možností instituce“ podle čl. 78 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 se rozumí, že po nahrazení nástrojů kapitálovými nástroji stejné nebo vyšší kvality je ziskovost instituce podle hodnocení příslušného orgánu i nadále přiměřená nebo k tomuto datu ani v dohledné budoucnosti nedojde k žádným negativním změnám ziskovosti. Hodnocení příslušného orgánu přihlíží k ziskovosti instituce v krizových situacích.
Článek 28
Postup a požadavky na údaje v případě žádosti instituce o svolení k provedení splacení, snížení nebo zpětného odkoupení nástrojů pro účely článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Splacení, snížení nebo zpětné odkoupení kapitálových nástrojů nesmí být držitelům nástrojů oznámeno dříve, než instituce získala předchozí svolení příslušného orgánu.
2. Pokud se předpokládá, že ke splacení, snížení nebo zpětnému odkoupení nástrojů dojde s dostatečnou jistotou, a jakmile bylo získáno předchozí svolení příslušného orgánu, odečte instituce odpovídající hodnoty nástrojů, které mají být splaceny, sníženy nebo zpětně odkoupeny, od příslušných položek kapitálu před uskutečněním tohoto splacení, snížení nebo zpětného odkoupení. Má se za to, že dostatečná jistota existuje zejména tehdy, pokud instituce veřejně oznámila svůj záměr týkající se splacení, snížení nebo zpětného odkoupení kapitálového nástroje.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí na konsolidované, subkonsolidované případně individuální úrovni uplatňování obezřetnostních požadavků.
Článek 29
Podání žádosti instituce o svolení k provedení splacení, snížení nebo zpětného odkoupení nástrojů pro účely článku 77 a článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013 a přiměřenost omezení splacení pro účely čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Instituce podá příslušnému orgánu žádost před snížením nebo zpětným odkoupením nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 nebo před vypovězením, splacením nebo zpětným odkoupením nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo kapitálu tier 2.
2. Žádost může zahrnovat plán na provedení kroků uvedených v článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013 u několika kapitálových nástrojů během omezeného časového období.
3. V případě zpětného odkoupení nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2 pro účely tvorby trhu mohou příslušné orgány předem udělit svolení v souladu s kritérii stanovenými v článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013 k provedení kroků uvedených v článku 77 uvedeného nařízení s ohledem na určitý předem stanovený objem.
a)
V případě nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 tento objem nepřesáhne nižší z těchto hodnot:
1)
3 % hodnoty příslušné emise;
2)
10 % hodnoty, o kterou kmenový kapitál tier 1 překračuje součet požadavků na kmenový kapitál tier 1 podle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013, zvláštních kapitálových požadavků uvedených v čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU a požadavku kombinovaných kapitálových rezerv vymezeného v čl. 128 bodě 6 uvedené směrnice.
b)
V případě nástroje zahrnovaného do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2 tento předem stanovený objem nepřesáhne nižší z těchto hodnot:
1)
10 % hodnoty příslušné emise;
2)
nebo 3 % celkové hodnoty nesplacených nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo případně nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2.
4. Příslušné orgány mohou předem udělit svolení k provedení kroků uvedených v článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013 rovněž v případě, jsou-li související kapitálové nástroje převedeny na zaměstnance instituce jako součást jejich odměny. Instituce informují příslušné orgány o pořízení kapitálových nástrojů za tímto účelem a odečtou tyto nástroje od kapitálu podle přístupu uplatnění odpovídajících odpočtů za období, kdy jsou v držení instituce. Odpočet na odpovídajícím základě se nevyžaduje, jsou-li výdaje související s jakýmkoli krokem podle tohoto odstavce zahrnuty do kapitálu v důsledku mezitímní účetní závěrky nebo účetní závěrky na konci roku.
5. Příslušný orgán může předem udělit svolení v souladu s kritérii stanovenými v článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013 k provedení kroků uvedených v článku 77 uvedeného nařízení s ohledem na určitý předem stanovený objem, je-li hodnota kapitálových nástrojů, které mají být vypovězeny, splaceny nebo zpětně odkoupeny, nepodstatná ve vztahu k nesplacenému objemu odpovídající emise po provedení vypovězení, splacení nebo zpětného odkoupení.
6. Odstavce 1 až 5 se použijí na konsolidované, subkonsolidované případně individuální úrovni uplatňování obezřetnostních požadavků.
Článek 30
Obsah žádosti, kterou má instituce podat pro účely článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013
1. K žádosti uvedené v článku 29 jsou připojeny tyto informace:
a)
náležité vysvětlení důvodu pro provedení jednoho z kroků uvedených v čl. 29 odst. 1;
b)
informace o kapitálových požadavcích a kapitálových rezervách pro nejméně tříleté období, včetně výše a složení kapitálu před provedením daného kroku a posléze a dopadu daného kroku na regulační požadavky;
c)
dopad nahrazení kapitálového nástroje podle čl. 78 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 na ziskovost instituce;
d)
hodnocení rizik, kterým instituce je nebo může být vystavena, a toho, zda výše kapitálu zajišťuje náležité pokrytí těchto rizik, včetně zátěžových testů týkajících se hlavních rizik, které dokládají potenciální ztráty v rámci různých scénářů;
e)
jakékoli jiné informace, které příslušný orgán považuje za nezbytné pro posouzení toho, zda je vhodné udělit svolení podle článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Příslušný orgán upustí od poskytnutí některých informací uvedených v odstavci 2, pokud se přesvědčí o tom, že tyto informace již má k dispozici.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí na konsolidované, subkonsolidované případně individuální úrovni uplatňování obezřetnostních požadavků.
Článek 31
Lhůty pro podání žádosti institucí a vyřízení žádosti příslušným orgánem pro účely článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Instituce předá úplnou žádost a informace uvedené v článcích 29 a 30 příslušnému orgánu nejméně tři měsíce přede dnem, k němuž bude držitelům nástrojů oznámen jeden z kroků uvedených v článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Příslušné orgány mohou institucím po posouzení v každém jednotlivém případě a ve výjimečných případech povolit, aby žádost uvedenou v odstavci 1 předložily v kratší než tříměsíční lhůtě.
3. Příslušný orgán vyřídí žádost ve lhůtě uvedené v odstavci 1, nebo ve lhůtě uvedené v odstavci 2. Příslušné orgány vezmou v úvahu nové informace, které obdrží během tohoto období, pokud jsou tyto informace k dispozici a pokud je pokládají za podstatné. Příslušné orgány přikročí k vyřizování žádosti až poté, co se přesvědčily, že od instituce obdržely informace požadované v článku 28.
Článek 32
Žádosti o svolení k provedení splacení, snížení nebo zpětného odkoupení podané vzájemnými institucemi, družstvy, spořitelnami nebo podobnými institucemi pro účely článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Co se týká splacení nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 vzájemných institucí, družstev, spořitelen nebo podobných institucí, žádost uvedená v čl. 29 odst. 1, 2 a 6 a informace uvedené v čl. 30 odst. 1 musí být příslušnému orgánu předloženy ve stejné lhůtě, jako je lhůta, kterou příslušný orgán instituce používá při přezkumu splacení nástrojů.
2. Příslušné orgány mohou předem udělit svolení k provedení kroku uvedeného v článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013 s ohledem na určitý předem stanovený objem nástrojů, které mají být splaceny, snížený o hodnotu úpisu nových nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 v období jednoho roku. Takový předem stanovený objem může činit až 2 % kmenového kapitálu tier 1, pokud se příslušné orgány přesvědčí o tom, že tento krok neohrozí stávající ani budoucí platební schopnost instituce.
ODDÍL 3
Dočasná výjimka z odpočtů od kapitálu
Článek 33
Dočasná výjimka z odpočtů od kapitálu pro účely čl. 79 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Doba trvání dočasné výjimky nesmí překročit časový rámec stanovený v plánu finanční pomoci. Taková výjimka nesmí být udělena na dobu delší než pět let.
2. Výjimka se použije pouze ve vztahu k novým kapitálovým investicím do nástrojů subjektu finančního sektoru, kterého se finanční pomoc týká.
3. Pro účely udělení dočasné výjimky z odpočtů od kapitálu může příslušný orgán pokládat dočasné kapitálové investice podle čl. 79 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 za finanční pomoc určenou k reorganizaci a záchraně daného subjektu finančního sektoru, je-li pomoc poskytnuta podle plánu a schválena příslušným orgánem a pokud jsou v plánu jednoznačně uvedeny jednotlivé fáze, časový harmonogram a cíle a je v něm upřesněn vzájemný vztah mezi dočasnými kapitálovými investicemi a finanční pomocí.
KAPITOLA V
MENŠINOVÉ PODÍLY A NÁSTROJE ZAHRNOVANÉ DO VEDLEJŠÍHO KAPITÁLU TIER 1 A KAPITÁLU TIER 2 VYDANÉ DCEŘINÝMI PODNIKY
Článek 34
Typ aktiv, která mohou souviset s provozem jednotek pro speciální účel, a význam pojmů „zanedbatelný“ a „nevýznamný“ s ohledem na kvalifikovaný vedlejší kapitál tier 1 a kapitál tier 2 vydaný jednotkami pro speciální účel pro účely čl. 83 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Aktiva jednotky pro speciální účel se považují za zanedbatelná a nevýznamná, jsou-li splněny obě tyto podmínky:
a)
aktiva jednotky pro speciální účel, která netvoří investice do kapitálu dceřiného podniku, jsou omezena na peněžní aktiva určená na výplatu kuponů a splacení kapitálových nástrojů, které nabyly splatnosti;
b)
objem jiných aktiv jednotky pro speciální účel, než jsou aktiva uvedená v písmenu a), není vyšší než 0,5 % průměrných celkových aktiv jednotky pro speciální účel v posledních třech letech.
2. Pro účely odst. 1 písm. b) může příslušný orgán instituci povolit používání vyššího procentního podílu, jsou-li splněny obě tyto podmínky:
a)
vyšší procentní podíl je nezbytný k pokrytí výhradně provozních nákladů jednotky pro speciální účel;
b)
odpovídající nominální hodnota nepřekročí 500 000 EUR.
KAPITOLA VI
UPŘESNĚNÍ PŘECHODNÝCH USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ (EU) Č. 575/2013 VE VZTAHU KE KAPITÁLU
Článek 35
Dodatečné filtry a odpočty pro účely čl. 481 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Úpravy položek kmenového kapitálu tier 1, položek vedlejšího kapitálu tier 1 a položek kapitálu tier 2 podle článku 481 nařízení (EU) č. 575/2013 se použijí v souladu s odstavci 2 až 7.
2. Pokud podle opatření k provedení směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES tyto odpočty a filtry vyplývají z položek kapitálu podle čl. 57 písm. a), b) a c) směrnice 2006/48/ES, provede se úprava položek kmenového kapitálu tier 1.
3. V ostatních případech, na něž se nevztahuje odstavec 1 a kdy byly podle opatření k provedení směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES tyto odpočty a filtry použity na celkový objem položek uvedených v čl. 57 písm. a) až ca) směrnice 2006/48/ES s přihlédnutím k článku 154 uvedené směrnice, se provede úprava položek vedlejšího kapitálu tier 1.
4. Je-li hodnota položek vedlejšího kapitálu tier 1 nižší než související úprava, provede se zbytková úprava u položek kmenového kapitálu tier 1.
5. V případech, na něž se nevztahuje odstavec 1 a 2 a kdy byly podle opatření k provedení směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES tyto odpočty a filtry použity na položky kapitálu uvedené v čl. 57 písm. d) až h) nebo celkový kapitál podle směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES, se provede úprava položek kapitálu tier 2.
6. Je-li hodnota položek kapitálu tier 2 nižší než související úprava, provede se zbytková úprava u položek vedlejšího kapitálu tier 1.
7. Je-li hodnota položek kapitálu tier 2 a vedlejšího kapitálu tier 1 nižší než související úprava, provede se zbytková úprava u položek kmenového kapitálu tier 1.
Článek 36
Položky vyloučené ze zachování právních účinků kapitálových nástrojů, které nepředstavují státní podporu, v rámci položek kmenového kapitálu tier 1 nebo vedlejšího kapitálu tier 1 v ostatních složkách kapitálu pro účely čl. 487 odst. 1a 2 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Je-li v období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2021 kapitálovým nástrojům přiznáno zacházení uvedené v čl. 487 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 575/2013, lze s dotyčnými nástroji zacházet tímto způsobem zcela, nebo částečně. Toto zacházení nemá žádný účinek na výpočet limitu podle čl. 486 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. S kapitálovými nástroji uvedenými v odstavci 1 lze opět zacházet jako s položkami uvedenými v čl. 484 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, pokud představují položky uvedené v čl. 484 odst. 3 zmíněného nařízení a pokud jejich hodnota již nepřekračuje použitelné procentní podíly stanovené v čl. 486 odst. 2 uvedeného nařízení.
3. S kapitálovými nástroji uvedenými v odstavci 1 lze opět zacházet jako s položkami uvedenými v čl. 484 odst. 4, pokud představují položky uvedené v čl. 484 odst. 3 nebo odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 a pokud jejich hodnota již nepřekračuje použitelné procentní podíly stanovené v čl. 486 odst. 3 zmíněného nařízení.
Článek 37
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. ledna 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 241/2014
оd 7. siječnja 2014.
o dopuni Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu regulatornih tehničkih standarda za kapitalne zahtjeve za institucije
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (1), a posebno njezin članak 26. stavak 4. treći podstavak, članak 27. stavak 2. treći podstavak, članak 28. stavak 5. treći podstavak, članak 29. stavak 6. treći podstavak, članak 32. stavak 2. treći podstavak, članak 36. stavak 2. treći podstavak, članak 41. stavak 2. treći podstavak, članak 52. stavak 2. treći podstavak, članak 76. stavak 4. treći podstavak, članak 78. stavak 5. treći podstavak, članak 79. stavak 2. treći podstavak, članak 83. stavak 2. treći podstavak, članak 481. stavak 6. treći podstavak i članak 487. stavak 3. treći podstavak,
budući da:
(1)
Odredbe u ovoj Uredbi usko su povezane s primjenom Uredbe (EU) br. 575/2013 jer se odnose na elemente kapitalnih zahtjeva za institucije i odbitke od tih istih elemenata regulatornog kapitala. Kako bi se osigurala koherentnost među tim odredbama koje bi trebale stupiti na snagu istodobno te omogućio njihov potpuni pregled i stabilna dostupnost osobama na koje se te obveze odnose, poželjno je sve regulatorne tehničke standarde o regulatornom kapitalu predviđene Uredbom (EU) br. 575/2013 uključiti u jednu uredbu.
(2)
Radi veće konvergencije u Uniji u pogledu načina na koji predvidive dividende treba odbiti od dobiti tekuće godine ostvarene tijekom poslovne godine ili dobiti ostvarene na kraju poslovne godine, potrebno je uvesti hijerarhiju načina ocjenjivanja odbitka tako da se najprije dobije odluka relevantnog tijela o raspodjelama, zatim politika o dividendama te povijesna stopa isplata.
(3)
Osim općih zahtjeva za regulatorni kapital kako su dodani ili izmijenjeni specifičnim zahtjevima utvrđenima u uvjetima regulatornog kapitala za te vrste institucija, potrebno je odrediti uvjete u skladu s kojima nadležna tijela mogu odrediti ispunjava li neka vrsta društva koja je priznata na temelju mjerodavnog nacionalnog prava uvjete za uzajamnu instituciju, zadrugu, štednu instituciju ili sličnu instituciju za potrebe regulatornog kapitala radi umanjenja rizika da bilo koja institucija može poslovati u okviru posebnog statusa uzajamne institucije, zadruge, štedne institucije ili slične institucije na koju se posebni kapitalni zahtjevi mogu primjenjivati, a da ta institucija nema osobine uobičajene za zadruge bankarskog sektora iz Unije.
(4)
Za instituciju koja je na temelju mjerodavnog nacionalnog prava priznata kao uzajamna institucija, zadruga, štedna institucija ili slična institucija, primjereno je u nekim slučajevima razlikovati imatelje instrumenata redovnog osnovnog kapitala institucije od članova te institucije jer članovi općenito trebaju držati instrumente kapitala kako bi imali pravo na dividende te pravo na dio dobiti i pričuva.
(5)
Općenito je zajednička osobina zadruge, štedne institucije, uzajamne institucije ili slične institucije poslovanje u korist klijenata i članova institucije i to kao usluga javnosti. Primarni cilj nije stvaranje i plaćanje financijskog povrata vanjskim pružateljima kapitala kao što su članovi dioničkih društava. Zbog toga se instrumenti kapitala koje te institucije upotrebljavaju razlikuju od instrumenata kapitala koje izdaju dionička društva koja obično imateljima daju puni pristup pričuvama i dobiti u redovnom poslovanju i likvidaciji i prenosivi su na treću stranu.
(6)
U pogledu zadruga, općenito je zajednička osobina sposobnost članova da daju otkaz i stoga zahtijevaju otkup instrumenata redovnog osnovnog kapitala koje drže. Time se ne sprečava zadrugu da izda kvalificirane instrumente redovnog osnovnog kapitala kod kojih imatelji ne mogu vratiti te instrumente instituciji, pod uvjetom da su ti instrumenti u skladu s odredbama članka 29. Uredbe (EU) br. 575/2013. Kada institucija izdaje različite vrste instrumenata u skladu s člankom 29. te uredbe, povlastice ne bi trebalo dodjeljivati samo nekim vrstama instrumenata koji se razlikuju od onih predviđenih u članku 29. stavku 4. te uredbe.
(7)
Štedne su institucije općenito strukturirane kao fondacije bez vlasnika kapitala, što znači da ne postoji osoba koja ima udjele u kapitalu i može imati koristi iz dobiti institucije. Jedna od ključnih osobina uzajamnih institucija općenito je činjenica da članovi ne doprinose kapitalu institucije i nemaju, u uobičajenom tijeku poslovanja, koristi od izravne raspodjele pričuva. Zbog toga te institucije ne bi trebale biti spriječene da, u cilju razvoja svojeg poslovanja, izdaju instrumente redovnog osnovnog kapitala ulagateljima ili članovima koji mogu imati udjela u kapitalu i, u određenoj mjeri, koristi od pričuva u redovnom poslovanju i likvidaciji.
(8)
Sve postojeće institucije koje su na temelju mjerodavnog nacionalnog prava već prije 31. prosinca 2012. uspostavljene i priznate kao uzajamne institucije, zadruge, štedne institucije ili slične institucije i nadalje se raspoređuju kao takve za potrebe drugog dijela Uredbe (EU) br. 575/2013 bez obzira na njihov pravni oblik sve dok ispunjavaju kriterije na temelju kojih su priznate kao jedan od tih subjekata na temelju mjerodavnog nacionalnog prava.
(9)
Pri određivanju situacija koje bi ispunjavale uvjete za neizravno ulaganje za sve vrste instrumenata kapitala praktičnije je i cjelovitije učiniti to određivanjem karakteristika suprotnog značenja, odnosno izravnog ulaganja.
(10)
Kako bi se pravila o regulatornom kapitalu primijenila na uzajamne institucije, zadruge, štedne institucije i slične institucije, treba na prikladan način voditi računa o posebnostima tih institucija. Trebalo bi uspostaviti pravila kako bi se, među ostalim, osiguralo da te institucije, prema potrebi, mogu ograničiti otkup svojih instrumenata kapitala. Stoga, ako je mjerodavnim nacionalnim pravom za te vrste institucija zabranjeno odbijanje otkupa instrumenata, važno je da se odredbama kojima se uređuju instrumenti instituciji omogući odgoda njihova otkupa i ograničenje iznosa koji će se otkupiti. Nadalje, s obzirom na važnost mogućnosti ograničenja ili odgode otkupa, nadležna tijela trebala bi imati ovlast ograničiti otkup udjela u zadrugama, a institucije bi trebale dokumentirati svaku odluku o ograničenju otkupa.
(11)
Potrebno je definirati i uskladiti tretman dobitka od prodaje povezanog s budućim maržnim prihodom u kontekstu sekuritizacije s međunarodnim praksama, kao što su prakse koje je definirao Bazelski odbor za nadzor banaka, te osigurati da se opozivi dobitak od prodaje ne uključuje u regulatorni kapital institucije s obzirom na njegovu netrajnu prirodu.
(12)
Kako bi se izbjegla regulatorna arbitraža i osigurala usklađena primjena pravila o kapitalnim zahtjevima u Uniji, važno je osigurati jedinstven pristup u pogledu odbitka od regulatornog kapitala određenih stavki kao što su gubici tekuće financijske godine, odgođena porezna imovina koja ovisi o budućoj profitabilnosti i imovina mirovinskog fonda pod pokroviteljstvom poslodavca.
(13)
Kako bi se osigurala usklađenost u cijeloj Uniji u pogledu procjene poticaja na otkup, potrebno je dostaviti opis slučajeva u kojima se očekuje vjerojatni otkup instrumenta. Potrebno je i za hibridne instrumente izraditi pravila koja dovode do pravovremene aktivacije mehanizama koji apsorbiraju gubitke kako bi se slijedom toga povećala njihova buduća apsorpcija gubitaka. Nadalje, s obzirom na to da se instrumentima koje izdaju subjekti posebne namjene osigurava manja razina pouzdanosti u pogledu boniteta, treba ograničiti i strogo odrediti korištenje subjekata posebne namjene za neizravno izdavanje instrumenata regulatornog kapitala.
(14)
Važno je održati ravnotežu između potrebe da se osiguraju bonitetno primjereni izračuni izloženosti institucija neizravnim ulaganjima proizišlima iz indeksnih ulaganja i potrebe da se osigura da to za njih ne postane pretjerano opterećenje.
(15)
Detaljan i sveobuhvatan postupak smatra se potrebnim kako bi nadležna tijela dala nadzorno odobrenje za smanjenje regulatornog kapitala. Otkupe, smanjenja i ponovne kupnje instrumenata regulatornog kapitala ne bi trebalo najaviti imateljima prije nego što institucija dobije prethodno odobrenje relevantnog nadležnog tijela. Institucije bi trebale dostaviti detaljan popis elemenata kako bi nadležno tijelo dobilo sve relevantne informacije prije donošenja odluke o davanju odobrenja.
(16)
Privremena izuzeća od odbitka od stavki regulatornog kapitala dostavljaju se, prema potrebi, radi prilagodbe i omogućavanja primjene planova o postupku financijske pomoći. Stoga trajanje tih izuzeća ne bi trebalo prelaziti trajanje planova o postupku financijske pomoći.
(17)
Kako bi subjekti posebne namjene ispunili uvjete za uključenje u okviru stavki dodatnog osnovnog kapitala i dopunskog kapitala, imovina subjekata posebne namjene koja nije uložena u instrumente regulatornog kapitala koje izdaju institucije trebala bi ostati minimalna i beznačajna. Kako bi se to postiglo, taj bi iznos imovine trebalo ograničiti iznosom izraženim u odnosu na prosječnu ukupnu imovinu subjekta posebne namjene.
(18)
Cilj je prijelaznih odredbi omogućiti neometan prijelaz na novi regulatorni okvir. Stoga je pri primjeni privremenih odredbi za filtre i odbitke važno dosljedno primjenjivati prijelazni postupak određen u Uredbi (EU) br. 575/2013, ali tako da se u obzir uzme izvorna početna točka stvorena nacionalnim pravilima kojima se prenosi prethodni regulatorni režim Unije iz direktiva 2006/48/EZ (2) i 2006/49/EZ (3) Europskog parlamenta i Vijeća.
(19)
Višak instrumenata redovnog osnovnog kapitala ili dodatnog osnovnog kapitala koji se i dalje priznaje u skladu s prijelaznim odredbama Uredbe (EU) br. 575/2013 može se, na temelju tih odredbi, uključiti u ograničenja za instrumente koje se i dalje priznaje za niže razine kapitala. Međutim, time se ne mogu promijeniti ograničenja za instrumente koje se i dalje priznaje za niže razine kapitala. Stoga bi svako uključenje u ograničenja za nastavak priznavanja za niže razine kapitala trebalo omogućiti samo ako postoji dostatno izuzeće na toj nižoj razini. Konačno, budući da se radi o višku instrumenata više razine, trebalo bi omogućiti da se te instrumente kasnije prerasporedi u višu razinu kapitala.
(20)
Ova se Uredba temelji na nacrtima regulatornih tehničkih standarda koje je Komisiji podnijelo Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo.
(21)
Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo provelo je otvorena javna savjetovanja o nacrtima regulatornih tehničkih standarda na kojima se temelji ova uredba, analiziralo moguće povezane troškove i koristi te zatražilo mišljenje Interesne skupine za bankarstvo uspostavljene u skladu s člankom 37. Uredbe (EU) br. 1093/2010 (4) Europskog parlamenta i Vijeća.
(22)
Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo trebalo bi provesti reviziju primjene ove uredbe, a posebno pravila za utvrđivanje postupaka za odobrenja za otkup instrumenata redovnog osnovnog kapitala uzajamnih institucija, zadruga, štednih institucija ili sličnih institucija te, prema potrebi, predložiti izmjene.
(23)
Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo savjetovalo se s Europskim nadzornim tijelom za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje o tretmanu instrumenata kapitala društava za osiguranje i reosiguranje iz trećih zemalja te o tretmanu instrumenata kapitala društava koja nisu obuhvaćena područjem primjene Direktive 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5) za potrebe članka 36. stavka 3. Uredbe (EU) br. 575/2013.
DONIJELA JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom propisuju pravila:
(a)
o značenju izraza „predvidivo” pri određivanju jesu li predvidivi troškovi ili dividende odbijeni od regulatornog kapitala u skladu s člankom 26. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(b)
o uvjetima u skladu s kojima nadležna tijela mogu odrediti ispunjava li neka vrsta društva koja je priznata na temelju mjerodavnog nacionalnog prava uvjete za uzajamnu instituciju, zadrugu, štednu instituciju ili sličnu instituciju u skladu s člankom 27. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(c)
o odgovarajućim oblicima i vrsti neizravnog financiranja instrumenata kapitala u skladu s člankom 28. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(d)
o vrsti potrebnih ograničenja otkupa ako je odbijanje otkupa instrumenata regulatornog kapitala zabranjeno mjerodavnim nacionalnim pravom u skladu s člankom 29. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(e)
o dodatnom određenju značenja dobitka od prodaje u skladu s člankom 32. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(f)
o primjeni odbitaka od stavki redovnog osnovnog kapitala i drugih odbitaka od stavki redovnog osnovnog kapitala, dodatnog osnovnog kapitala i dopunskog kapitala u skladu s člankom 36. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(g)
o kriterijima prema kojima nadležna tijela dopuštaju institucijama smanjenje iznosa imovine u mirovinskom fondu pod pokroviteljstvom poslodavca u skladu s člankom 41. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(h)
o obliku i vrsti poticaja na otkup, vrsti bilo kakvog povećanja instrumenta dodatnog osnovnog kapitala nakon privremenog smanjenja vrijednosti glavnice te o postupcima i vremenskom okviru događaja koji su pokretači, osobinama instrumenata koje bi mogle biti prepreka dokapitalizaciji i korištenju subjekata posebne namjene u skladu s člankom 52. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(i)
o stupnju konzervativnosti potrebne u procjenama korištenima kao alternativa izračunu odnosne izloženosti za neizravna ulaganja proizišla iz indeksnih ulaganja u skladu s člankom 76. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(j)
o određenim detaljnim uvjetima koje treba ispuniti prije davanja nadzornog odobrenja za smanjenje regulatornog kapitala i odgovarajućem postupku u skladu s člankom 78. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(k)
o uvjetima dobivanja privremenog izuzeća od odbitka od regulatornog kapitala, u skladu s člankom 79. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(l)
o vrstama imovine koju se može povezati s poslovanjem subjekata posebne namjene i značenjem izraza „minimalno” i „beznačajno” za potrebe određivanja kvalificiranog dodatnog osnovnog kapitala i dopunskog kapitala koje izdaje subjekt posebne namjene u skladu s člankom 83. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(m)
o detaljnim uvjetima za prilagodbe regulatornog kapitala u okviru prijelaznih odredbi, u skladu s člankom 481. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(n)
o uvjetima za stavke isključene iz nastavka priznavanja kao stavki redovnog osnovnog kapitala ili stavki dodatnog osnovnog kapitala u drugim elementima regulatornog kapitala, u skladu s člankom 487. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 575/2013.
POGLAVLJE II.
ELEMENTI REGULATORNOG KAPITALA
ODJELJAK 1.
Redovni osnovni kapital i instrumenti
Pododjeljak 1.
Predvidive dividende i troškovi
Članak 2.
Značenje izraza „predvidivo” u predvidivoj dividendi za potrebe članka 26. stavka 2. točke (b) Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Iznos predvidivih dividendi koji će institucije odbiti od dobiti tekuće godine ostvarene tijekom poslovne godine ili dobiti tekuće godine ostvarene na kraju poslovne godine kako je navedeno u članku 26. stavku 2. Uredbe (EU) br. 575/2013 određuje se u skladu sa stavcima 2. do 4.
2. Ako je upravljačko tijelo institucije službeno donijelo odluku ili predložilo odluku relevantnom tijelu institucije o iznosu dividendi koji će se raspodijeliti, taj se iznos odbija od odgovarajuće dobiti tekuće godine ostvarene tijekom poslovne godine ili dobiti tekuće godine ostvarene na kraju poslovne godine.
3. Ako se isplaćuje predujam dividendi, preostali iznos predujma dobiti proizašao iz izračuna utvrđenog u stavku 2. koji će se dodati stavkama redovnog osnovnog kapitala, uzimajući u obzir pravila utvrđena u stavcima 2. i 4., umanjuje se za iznos svih predvidivih dividendi čija se isplata može očekivati iz tog preostalog predujma dobiti s konačnim dividendama za cijelu poslovnu godinu.
4. Prije nego što upravljačko tijelo službeno donese odluku ili predloži odluku relevantnom tijelu o raspodjeli dividendi, iznos predvidivih dividendi koji će institucije odbiti od dobiti tekuće godine ostvarene tijekom poslovne godine ili dobiti tekuće godine ostvarene na kraju poslovne godine jednak je iznosu dobiti tekuće godine ostvarene tijekom poslovne godine ili dobiti tekuće godine ostvarene na kraju poslovne godine uvećane za stopu isplate dividendi.
5. Stopa isplate dividendi određuje se na temelju politike o dividendama koju je upravljačko tijelo ili drugo relevantno tijelo odobrilo za relevantno razdoblje.
6. Ako politika o dividendama sadržava raspon isplate umjesto fiksne vrijednosti, za potrebe stavka 2. treba upotrebljavati gornju vrijednost raspona.
7. Ako ne postoji odobrena politika o dividendama ili kada je, prema mišljenju nadležnog tijela, vjerojatno da institucija neće primjenjivati svoju politiku o dividendama ili ta politika nije razumna osnova na temelju koje se određuje iznos odbitka, omjer isplate dividendi temelji se na višoj od sljedećih stopa:
(a)
prosječnoj stopi isplate dividendi tijekom tri godine prije razmatrane godine;
(b)
prosječnoj stopi isplate dividendi tijekom godine koja prethodi razmatranoj godini.
8. Nadležno tijelo može dopustiti instituciji prilagodbu izračuna stope isplate dividendi kako je opisana u stavku 7. točkama (a) i (b) kako bi se isključile posebne dividende isplaćene tijekom tog razdoblja.
9. Iznos predvidivih dividendi koji će se odbiti određuje se vodeći računa o svim regulatornim ograničenjima raspodjela, a posebno o ograničenjima određenima u skladu s člankom 141. Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća (6). Iznos dobiti nakon odbitka predvidivih troškova na koje se primjenjuju ta ograničenja može se u potpunosti uključiti u stavke redovnog osnovnog kapitala ako je ispunjen uvjet iz članka 26. stavka 2. točke (a) Uredbe (EU) br. 575/2013. Ako se ta ograničenja primjenjuju, predvidive dividende koje će se odbiti temelje se na planu za očuvanje kapitala koji je odobrilo nadležno tijelo u skladu s člankom 142. Direktive 2013/36/EU.
10. Iznos predvidivih dividendi koji će se isplatiti u obliku kojim se ne smanjuje iznos stavki redovnog osnovnog kapitala, kao što su dividende dodjelom bonusnih dionica, ne odbija se od dobiti tekuće godine ostvarene tijekom poslovne godine ili dobiti ostvarene na kraju poslovne godine koju će se uključiti u stavke redovnog osnovnog kapitala.
11. Nadležna tijela smatraju da su izvršeni svi potrebni odbici od dobiti tekuće godine ostvarene tijekom poslovne godine ili dobiti ostvarene na kraju poslovne godine te svi oni povezani s predvidivim dividendama, bilo u skladu s primjenjivim računovodstvenim okvirom bilo u skladu s drugim prilagodbama, prije nego što instituciji dopuste uključivanje dobiti tekuće godine ostvarene tijekom poslovne godine ili dobiti ostvarene na kraju poslovne godine u stavke redovnog osnovnog kapitala.
Članak 3.
Značenje izraza „predvidivo” u predvidivom trošku za potrebe članka 26. stavka 2. točke (b) Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Iznos predvidivih troškova koji će se uzeti u obzir sadržava sljedeće:
(a)
iznos poreza;
(b)
iznos svih obveza ili okolnosti proizišlih tijekom povezanog izvještajnog razdoblja kojima će se vjerojatno umanjiti dobit institucije i za koje nadležno tijelo ne smatra da su izvršena sva potrebna vrijednosna usklađenja, kao što su vrijednosna usklađenja u skladu s člankom 34. Uredbe (EU) br. 575/2013 ili rezerviranja.
2. Predvidivi troškovi koji još nisu uzeti u obzir u računu dobiti i gubitka pripisuju se privremenom razdoblju tijekom kojeg su nastali tako da je u svakom privremenom razdoblju sadržan razuman iznos tih troškova. Značajni ili jednokratni događaji razmatraju se u cijelosti i bez odgode u privremenom razdoblju u kojem su nastali.
3. Nadležna tijela smatraju da su izvršeni svi potrebni odbici od dobiti tekuće godine ostvarene tijekom poslovne godine ili dobiti ostvarene na kraju poslovne godine te svi oni povezani s predvidivim troškovima, bilo u skladu s primjenjivim računovodstvenim okvirom bilo u skladu s drugim prilagodbama, prije nego što instituciji dopuste uključivanje dobiti tekuće godine ostvarene tijekom poslovne godine ili dobiti ostvarene na kraju poslovne godine u stavke redovnog osnovnog kapitala.
Pododjeljak 2.
Zadruge, štedne institucije, uzajamne institucije i slične institucije
Članak 4.
Vrsta društva koja je priznata na temelju mjerodavnog nacionalnog prava kao zadruga za potrebe članka 27. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Nadležna tijela mogu odrediti da neka vrsta društva koja je priznata na temelju mjerodavnog nacionalnog prava ispunjava uvjete za zadrugu za potrebe drugog dijela Uredbe (EU) br. 575/2013, ako su ispunjeni svi uvjeti iz stavaka 2., 3. i 4.
2. Kako bi ispunjavala uvjete za zadrugu za potrebe stavka 1., pravni status institucije obuhvaćen je jednom od sljedećih kategorija:
(a)
u Austriji: institucije registrirane kao „eingetragene Genossenschaft (e.Gen.)” ili „registrierte Genossenschaft” u skladu s „Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)”;
(b)
u Belgiji: institucije registrirane kao „Société Coopérative/Cooperative Vennostchap” i odobrene u provedbi Kraljevskog dekreta od 8. siječnja 1962. o utvrđivanju uvjeta za odobrenje nacionalnih udruživanja zadruga i zadruga);
(c)
na Cipru: institucije registrirane kao „Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ” uspostavljene Zakonom o zadrugama iz 1985.;
(d)
u Češkoj: institucije s odobrenjem za rad kao „spořitelní a úvěrní družstvo” u skladu s „zákon upravující činnost spořitelních a úvěrních družstev”;
(e)
u Danskoj: institucije registrirane kao „andelskasser” ili „sammenslutninger af andelskasser” u skladu s danskim Zakonom o financijskom poslovanju;
(f)
u Finskoj: institucije registrirane kao jedno od sljedećeg:
(1)
„Osuuspankki” ili „andelsbank” u skladu s „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista” ili „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform”;
(2)
„Muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos” ili „annat kreditinstitut i andelslagsform” u skladu s „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista” ili „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform”;
(3)
„Keskusyhteisö” ili „centralinstitutet” u skladu s „laki talletuspankkien yhteenliittymästä” ili „lag om en sammanslutning av inlåningsbanker”;
(g)
u Francuskoj: institucije registrirane kao „sociétés coopératives” u skladu s „Loi no47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération” i s odobrenjem za rad kao „banques mutualistes ou coopératives” u skladu s „Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II”;
(h)
u Njemačkoj: institucije registrirane kao „eingetragene Genossenschaft (eG) u skladu s ‚Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz - GenG)”;
(i)
U Grčkoj: institucije registrirane kao „Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί” u skladu sa Zakonom o zadrugama 1667/1986 koje posluju kao kreditne institucije i mogu se nazivati „Συνεταιριστική Τράπεζα” u skladu sa Zakonom o bankarstvu 3601/2007;
(j)
u Mađarskoj: institucije registrirane kao „Szövetkezeti hitelintézet” u skladu sa Zakonom CXII. iz 1996. o kreditnim institucijama i financijskim poduzećima;
(k)
u Italiji: institucije registrirane kao jedno od sljedećeg:
(1)
„Banche popolari” iz Zakonodavnog dekreta be. 385 od 1. rujna 1993.;
(2)
„Banche di credito cooperativo”iz Zakonodavnog dekreta br. 385 od 1. rujna 1993.;
(3)
„Banche di garanzia collettiva dei fidi” iz članka 13. Uredbe br. 269 od 30. rujna 2003., prenesene u Zakon br. 326 od 24. studenoga 2003.;
(l)
u Luksemburgu: institucije registrirane kao „Sociétés coopératives” kako su definirane u odjeljku VI. Zakona o trgovačkim društvima od 10. kolovoza 1915.;
(m)
u Nizozemskoj: institucije registrirane kao „coöperaties” ili „onderlinge waarborgmaatschappijen” u skladu s „Title 3 of Book 2 Rechtspersonen of the Burgerlijk wetboek”;
(n)
u Poljskoj: institucije registrirane kao „bank spółdzielczy” u skladu s odredbama „Prawo bankowe”;
(o)
u Portugalu: institucije registrirane kao „Caixa de Crédito Agrícola Mútuo” ili kao „Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo”‘ u skladu s „Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola” odobrenim Decreto-Lei n.o 24/91, de 11 de Janeiro;
(p)
u Rumunjskoj: institucije registrirane kao „Organizații cooperatiste de credit” u skladu s odredbama izvanrednog vladinog Pravilnika br. 99/2006 o kreditnim institucijama i adekvatnosti kapitala, odobrenog s izmjenama i dopunama Zakonom br. 227/2007;
(q)
u Španjolskoj: institucije registrirane kao „Cooperativas de Crédito” u skladu s „Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito”;
(r)
u Švedskoj: institucije registrirane kao „Medlemsbank” u skladu s „Lag (1995:1570) om medlemsbanker” ili kao „Kreditmarknadsförening” u skladu s „Lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse”;
(s)
u Ujedinjenoj Kraljevini: institucije registrirane kao „cooperative societies” u skladu sa zakonima „Industrial and Provident Societies Act” iz 1965. i „Industrial and Provident Societies Act” (Sjeverna Irska) iz 1969.
3. U pogledu redovnog osnovnog kapitala, kako bi ispunjavala uvjete za zadrugu za potrebe stavka 1., institucija može izdavati, na temelju mjerodavnog nacionalnog prava ili statuta društva, na razini pravnog subjekta, samo instrumente kapitala iz članka 29. Uredbe (EU) br. 575/2013.
4. Radi ispunjenja uvjeta za zadrugu za potrebe stavka 1., kada imatelji instrumenata redovnog osnovnog kapitala iz stavka 4., koji mogu ili ne moraju biti članovi institucije, mogu dati ostavku na temelju mjerodavnog nacionalnog prava, mogu imati i pravo vratiti instrument kapitala instituciji, ali samo u skladu s ograničenjima mjerodavnog nacionalnog prava, statuta društva, Uredbe (EU) br. 575/2013 i ove Uredbe. Time se ne sprečava instituciju da na temelju mjerodavnog nacionalnog prava izdaje instrumente redovnog osnovnog kapitala u skladu s člankom 29. Uredbe (EU) br. 575/2013 članovima i osobama koje nisu članovi kojima se ne daje pravo na vraćanje instrumenta kapitala instituciji.
Članak 5.
Vrsta društva koja je priznata na temelju mjerodavnog nacionalnog prava kao štedna institucija za potrebe članka 27. stavka 1. točke (a) podtočke iii. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Nadležna tijela mogu odrediti da neka vrsta društva koja je priznata na temelju mjerodavnog nacionalnog prava ispunjava uvjete za štednu instituciju za potrebe drugog dijela Uredbe (EU) br. 575/2013 ako su ispunjeni svi uvjeti iz stavaka 2., 3. i 4.
2. Kako bi ispunjavala uvjete za štednu instituciju za potrebe stavka 1., pravni status institucije pripada jednoj od sljedećih kategorija:
(a)
u Austriji: institucije registrirane kao „Sparkasse” u skladu s čl. 1. st. 1. „Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SpG)”;
(b)
u Danskoj: institucije registrirane kao „Sparekasser” u skladu s danskim Zakonom o financijskom poslovanju;
(c)
u Finskoj: institucije registrirane kao „Säästöpankki” ili „Sparbank” u skladu s „Säästöpankkilaki” ili „Sparbankslag”;
(d)
u Njemačkoj: institucije registrirane kao „Sparkasse” kako slijedi:
(1)
„Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)”;
(2)
„Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern”;
(3)
„Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG)”;
(4)
„Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)”;
(5)
„Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)”;
(6)
„Hessisches Sparkassengesetz”;
(7)
„Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)”;
(8)
„Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)”;
(9)
„Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG)”
(10)
„Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz”;
(11)
„Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)”;
(12)
„Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe”;
(13)
„Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)”;
(14)
„Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG)”;
(15)
„Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)”;
(e)
u Španjolskoj: institucije registrirane kao „Cajas de Ahorros” u skladu s „Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular”;
(f)
u Švedskoj: institucije registrirane kao „Sparbank” u skladu s „Sparbankslag (1987:619)”;
3. Kako bi u pogledu redovnog osnovnog kapitala ispunjavala uvjete za štednu instituciju za potrebe stavka 1., institucija mora moći na razini pravnog subjekta, na temelju mjerodavnog nacionalnog prava ili statuta društva” izdavati samo instrumente kapitala iz članka 29. Uredbe (EU) br. 575/2013.
4. Radi ispunjenja uvjeta za štednu instituciju za potrebe stavka 1., zbroj kapitala, pričuva i dobiti tekuće godine ostvarene tijekom poslovne godine ili dobit tekuće godine ostvarene na kraju poslovne godine ne može se, na temelju mjerodavnog nacionalnog prava, raspodijeliti imateljima instrumenata redovnog osnovnog kapitala. Smatra se da je taj uvjet ispunjen kada institucija izdaje instrumente redovnog osnovnog kapitala kojima se imateljima, u redovnom poslovanju, daje pravo na dio dobiti i pričuva, kada je to dopušteno mjerodavnim nacionalnim pravom, pod uvjetom da je taj dio razmjeran njihovom unosu kapitala i pričuva ili, kada je to dopušteno mjerodavnim nacionalnim pravom, u skladu s drugim dogovorom. Institucija može izdavati instrumente redovnog osnovnog kapitala kojima se u slučaju nesolventnost ili likvidacije imateljima daje pravo na pričuve koje ne mora biti razmjerno unosu kapitala i pričuva, pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti iz članka 29. stavaka 4. i 5. Uredbe (EU) br. 575/2013.
Članak 6.
Vrsta društva koja je priznata na temelju mjerodavnog nacionalnog prava kao uzajamna institucija za potrebe članka 27. stavka 1. točke (a) podtočke i. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Nadležna tijela mogu odrediti da neka vrsta društva koja je priznata na temelju mjerodavnog nacionalnog prava ispunjava uvjete za uzajamnu instituciju za potrebe drugog dijela Uredbe (EU) br. 575/2013, ako su ispunjeni svi uvjeti iz stavaka 2., 3. i 4.
2. Kako bi ispunjavala uvjete za uzajamnu instituciju za potrebe stavka 1., pravni status institucije pripada jednoj od sljedećih kategorija:
(a)
u Danskoj: udruge („Foreninger”) ili fondovi („Fonde”) koji proizlaze iz pretvorbe društava za osiguranje („Forsikringsselskaber”’), hipotekarnih kreditnih institucija („Realkreditinstitutter”), štednih banaka („Sparekasser”), štednih zadruga („Andelskasser”) i povezanih osoba štednih zadruga („Sammenslutninger af andelskasser”) u društva s ograničenom odgovornošću kako je definirano danskim Zakonom o financijskom poslovanju;
(b)
u Irskoj: institucije registrirane kao „building societies” u skladu s „Building Societies Act” iz 1989.;
(c)
u Ujedinjenoj Kraljevini: institucije registrirane kao „building societies” u skladu s „Building Societies Act” iz 1986.; institucije registrirane kao „savings bank” u skladu s „Savings Bank (Scotland) Act” iz 1819.
3. Kako bi u pogledu redovnog osnovnog kapitala ispunjavala uvjete za uzajamnu instituciju za potrebe stavka 1., institucija može na razini pravnog subjekta, na temelju mjerodavnog nacionalnog prava ili statuta društva, izdavati samo instrumente kapitala iz članka 29. Uredbe (EU) br. 575/2013.
4. Radi ispunjenja uvjeta za uzajamnu instituciju za potrebe stavka 1., ukupan iznos ili djelomičan iznos zbroja kapitala i pričuva u vlasništvu je članova institucije koji, u uobičajenom tijeku poslovanja, ne ostvaruju koristi od izravne raspodjele pričuva, a posebno isplatom dividendi. Smatra se da su ti uvjeti ispunjeni čak i kada institucija izdaje instrumente redovnog osnovnog kapitala kojima se dodjeljuje pravo na dobit i pričuve, kada je to dopušteno mjerodavnim nacionalnim pravom.
Članak 7.
Vrsta društva koja je priznata na temelju mjerodavnog nacionalnog prava kao slična institucija za potrebe članka 27. stavka 1. točke (a) podtočke iv. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Nadležna tijela mogu odrediti da neka vrsta društva koja je priznata na temelju mjerodavnog nacionalnog prava ispunjava uvjete za instituciju sličnu zadrugama, uzajamnim institucijama i štednim institucijama za potrebe drugog dijela Uredbe (EU) br. 575/2013, ako su ispunjeni svi uvjeti iz stavaka 2., 3. i 4.
2. Kako bi ispunjavala uvjete za instituciju sličnu zadrugama, uzajamnim institucijama i štednim institucijama za potrebe stavka 1., pravni status institucije pripada jednoj od sljedećih kategorija:
(a)
u Austriji: „Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken” u skladu s „Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG)”;
(b)
u Finskoj: institucije registrirane kao „Hypoteekkiyhdistys” ili „Hypoteksförening” u skladu s „Laki hypoteekkiyhdistyksistä” ili „Lag om hypoteksföreningar”;
3. Kako bi u pogledu redovnog osnovnog kapitala ispunjavala uvjete za instituciju sličnu zadrugama, uzajamnim institucijama i štednim institucijama za potrebe stavka 1., institucija može na razini pravnog subjekta, na temelju mjerodavnog nacionalnog prava ili statuta društva, izdavati samo instrumente kapitala iz članka 29. Uredbe (EU) br. 575/2013.
4. Kako bi ispunjavala uvjete za instituciju sličnu zadrugama, uzajamnim institucijama i štednim institucijama za potrebe stavka 1., potrebno je ispuniti jedan ili više sljedećih uvjeta:
(a)
kada imatelji instrumenata redovnog osnovnog kapitala iz stavka 3., koji mogu ili ne moraju biti članovi institucije, mogu dati ostavku, na temelju mjerodavnog nacionalnog prava mogu imati i pravo vratiti instrument kapitala instituciji, u skladu s ograničenjima iz mjerodavnog nacionalnog prava, statuta društva, Uredbe (EU) br. 575/2013 i ove uredbe. Time se instituciju ne sprečava da, na temelju mjerodavnog nacionalnog prava, izdaje instrumente redovnog osnovnog kapitala u skladu s člankom 29. Uredbe (EU) br. 575/2013 članovima i osobama koje nisu članovi kojima se ne daje pravo na vraćanje instrumenta kapitala instituciji;
(b)
zbroj kapitala, pričuva i dobiti tekuće godine ostvarene tijekom poslovne godine ili dobiti tekuće godine ostvarene na kraju poslovne godine ne može se, na temelju mjerodavnog nacionalnog prava, raspodijeliti imateljima instrumenata redovnog osnovnog kapitala. Smatra se da je taj uvjet ispunjen čak i kada institucija izdaje instrumente redovnog osnovnog kapitala kojima se imateljima, u redovnom poslovanju, daje pravo na dio dobiti i pričuva, kada je to dopušteno mjerodavnim nacionalnim pravom, pod uvjetom da je taj dio razmjeran njihovom unosu kapitala i pričuva ili, kada je to dopušteno mjerodavnim nacionalnim pravom, u skladu s drugim dogovorom. Institucija može izdavati instrumente redovnog osnovnog kapitala kojima se u slučaju nesolventnosti ili likvidacije imateljima daje pravo na pričuve koje ne mora biti razmjerno unosu kapitala i pričuva, pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti članka 29. stavaka 4. i 5. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(c)
ukupan iznos ili djelomičan iznos zbroja kapitala i pričuva u vlasništvu je članova institucije koji, u uobičajenom tijeku poslovanja, ne ostvaruju koristi od izravne raspodjele pričuva, a posebno isplatom dividendi.
Pododjeljak 3.
Neizravno financiranje
Članak 8.
Neizravno financiranje instrumenata kapitala za potrebe članka 28. stavka 1. točke (b), članka 52. stavka 1. točke (c) i članka 63. točke (c) Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Neizravnim financiranjem instrumenata kapitala u skladu s člankom 28. stavkom 1. točkom (b), člankom 52. stavkom 1. točkom (c) i člankom 63. točkom (c) Uredbe (EU) br. 575/2013 smatra se financiranje koje nije izravno.
2. Za potrebe stavka 1., izravno se financiranje odnosi na situacije u kojima je institucija ulagatelju dala kredit ili drugo financiranje u bilo kojem obliku koje se upotrebljava za kupnju instrumenata kapitala.
3. Izravno financiranje uključuje i financiranje dano za druge svrhe, osim za kupnju instrumenata kapitala institucije, svakoj fizičkoj ili pravnoj osobi koja ima kvalificirani udio u kreditnoj instituciji, iz članka 4. stavka 36. Uredbe (EU) br. 575/2013, ili koja se smatra povezanom stranom u smislu definicija iz stavka 9. Međunarodnog računovodstvenog standarda 24 Objavljivanje povezanih strana, kako se primjenjuje u Uniji u skladu s Uredbom (EZ) br. 1606/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (7), uzimajući u obzir sve dodatne smjernice koje definira nadležno tijelo ako institucija ne može dokazati sve sljedeće:
(a)
transakcija je izvršena pod sličnim uvjetima kao ostale transakcije s trećim stranama;
(b)
fizička ili pravna osoba ili povezana strana ne mora se oslanjati na raspodjele ili na prodaju instrumenata kapitala koje se drži kao potporu plaćanju kamata i otplati financiranja.
Članak 9.
Odgovarajući oblici i vrsta neizravnog financiranja instrumenata kapitala za potrebe članka 28. stavka 1. točke (b), članka 52. stavka 1. točke (c) i članka 63. točke (c) Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Odgovarajući oblici i vrsta neizravnog financiranja kupnje instrumenata kapitala institucije uključuju sljedeće:
(a)
financiranje ulagateljeve kupnje, pri izdavanju ili nakon toga, instrumenata kapitala institucije koje izvršavaju subjekti nad kojima institucija ima izravnu ili neizravnu kontrolu ili subjekti uključeni u nešto od sljedećeg:
(1)
područje primjene računovodstva ili bonitetne konsolidacije institucije;
(2)
područje primjene konsolidirane bilance ili proširenog agregiranog izračuna, kada je ekvivalentan konsolidiranim izvještajima iz članka 49. stavka 3. točke (a) podtočke iv. Uredbe (EU) br. 575/2013, koji je izrađen u institucionalnom sustavu zaštite ili mreži institucija povezanih sa središnjim tijelom koje nisu organizirane kao grupa kojoj institucija pripada;
(3)
područje primjene dodatnog nadzora institucije u skladu s Direktivom 2002/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (8) o dodatnom nadzoru kreditnih institucija, društava za osiguranje i investicijskih društava u financijskom konglomeratu;
(b)
financiranje ulagateljeve kupnje, pri izdavanju ili nakon toga, instrumenata kapitala institucije koje izvršavaju vanjski subjekti zaštićeni jamstvom ili korištenjem kreditne izvedenice ili osigurani na drugi način tako da se kreditni rizik prenosi na instituciju ili na bilo koji subjekt nad kojim institucija ima izravnu ili neizravnu kontrolu ili svi subjekti uključeni u nešto od sljedećeg:
(1)
područje primjene računovodstva ili bonitetne konsolidacije institucije;
(2)
područje primjene konsolidirane bilance ili proširenog agregiranog izračuna, kada je ekvivalentan konsolidiranim izvještajima iz članka 49. stavka 3. točke (a) podtočke iv. Uredbe (EU) br. 575/2013, koji je izrađen u institucionalnom sustavu zaštite ili mreži institucija povezanih sa središnjim tijelom koje nisu organizirane kao grupa kojoj institucija pripada;
(3)
područje primjene dodatnog nadzora institucije u skladu s Direktivom 2002/87/EZ;
(c)
financiranje dužnika koji prenosi financiranje na krajnjeg ulagatelja za kupnju, pri izdavanju ili nakon toga, instrumenata kapitala institucije.
2. Kako bi se financiranje smatralo neizravnim za potrebe stavka 1., potrebno je, kada je primjenjivo, ispuniti i sljedeće uvjete:
(a)
ulagatelj nije uključen u nešto od sljedećeg:
(1)
područje primjene računovodstva ili bonitetne konsolidacije institucije;
(2)
područje primjene konsolidirane bilance ili proširenog agregiranog izračuna, kada je ekvivalentan konsolidiranim izvještajima iz članka 49. stavka 3. točke (a) podtočke iv. Uredbe (EU) br. 575/2013, koji je izrađen u institucionalnom sustavu zaštite ili mreži institucija povezanih sa središnjim tijelom koje nisu organizirane kao grupa kojoj institucija pripada. U tu se svrhu smatra da je ulagatelj uključen u područje primjene proširenog agregiranog izračuna ako se na relevantni instrument kapitala primjenjuje konsolidirani ili prošireni agregirani izračun u skladu s člankom 49. stavkom 3. točkom (a) podtočkom iv. Uredbe (EU) br. 575/2013 tako da je uklonjeno višestruko korištenje stavki regulatornog kapitala i stvaranje regulatornog kapitala između članova institucionalnog programa zaštite. Ako odobrenje nadležnih tijela iz članka 49. stavka 3. Uredbe (EU) br. 575/2013 nije dodijeljeno, smatra se da je taj uvjet ispunjen ako su i subjekti iz stavka 1. točke (a) i institucije članovi istog institucionalnog programa zaštite te subjekti odbijaju financiranje osigurano za kupnju instrumenata kapitala institucije u skladu s člankom 36. stavkom 1. točkama (f) do (i), člankom 56. točkom (a) i člankom 66. točkama (a) do (d) Uredbe (EU) br. 575/2013, kako je primjenjivo;
(3)
područje primjene dodatnog nadzora institucije u skladu s Direktivom 2002/87/EZ;
(b)
vanjski subjekt nije uključen u nešto od sljedećeg:
(1)
područje primjene računovodstva ili bonitetne konsolidacije institucije;
(2)
područje primjene konsolidirane bilance ili proširenog agregiranog izračuna, kada je ekvivalentan konsolidiranim izvještajima iz članka 49. stavka 3. točke (a) podtočke iv. Uredbe (EU) br. 575/2013, koji je izrađen u institucionalnom sustavu zaštite ili mreži institucija povezanih sa središnjim tijelom koje nisu organizirane kao grupa kojoj institucija pripada;
(3)
područje primjene dodatnog nadzora institucije u skladu s Direktivom 2002/87/EZ.
3. Pri utvrđivanju uključuje li kupnja instrumenata kapitala izravno ili neizravno financiranje u skladu s člankom 8., iznos koji će se razmatrati umanjuje se za svaki pojedinačno ocijenjeni ispravak vrijednosti.
4. Kako bi se izbjeglo određivanje izravnog ili neizravnog financiranja u skladu s člankom 8. i kada se kredit ili drugi oblik financiranja ili jamstva dodjeljuju bilo kojoj fizičkoj ili pravnoj osobi koja ima kvalificirani udio u kreditnoj instituciji ili koja se smatra povezanom stranom iz stavka 3., institucija trajno osigurava neizdavanje kredita ili drugog oblika financiranja ili jamstava za potrebe izravnog ili neizravnog upisa instrumenata kapitala institucije. Ako je kredit ili drugi oblik financiranja ili jamstava dodijeljen drugim vrstama strana, institucija provodi tu kontrolu koliko je u njezinoj moći.
5. U pogledu uzajamnih institucija, zadruga i sličnih institucija, kada je na temelju nacionalnog prava ili statuta institucije klijent obvezan upisati instrumente kapitala kako bi primio kredit, taj se kredit ne smatra izravnim ili neizravnim financiranjem ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:
(a)
nadležno tijelo smatra iznos upisa beznačajnim;
(b)
svrha kredita nije kupnja instrumenata kapitala institucije koja osigurava kredit;
(c)
upis jednog ili više instrumenata kapitala institucije potreban je kako bi korisnik kredita postao član uzajamne institucije, zadruge ili slične institucije.
Pododjeljak 4.
Ograničenja otkupa instrumenata kapitala
Članak 10.
Ograničenja otkupa instrumenata kapitala koje izdaju uzajamne institucije, štedne institucije, zadruge i slične institucije za potrebe članka 29. stavka 2. točke(b) Uredbe (EU) br. 575/2013 i članka 78. stavka 3. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Institucija može izdavati instrumente redovnog osnovnog kapitala s mogućnošću otkupa samo ako je ta mogućnost predviđena mjerodavnim nacionalnim pravom.
2. Sposobnošću institucije da ograniči otkup u skladu s odredbama kojima se uređuju instrumenti kapitala iz članka 29. stavka 2. točke (b) i članka 78. stavka 3. Uredbe (EU) br. 575/2013 obuhvaćeno je i pravo na odgodu otkupa i pravo na ograničenje iznosa koji će se otkupiti. Institucija može odgoditi otkup ili ograničiti iznos koji će se otkupiti na neograničeno vrijeme u skladu sa stavkom 3.
3. Opseg ograničenja otkupa uključen u odredbe kojima se uređuju instrumenti određuje institucija na temelju bonitetnog stanja institucije u bilo kojem trenutku, posebno uzimajući u obzir, ali bez ograničenja:
(a)
ukupan financijski položaj institucije te stanje u pogledu likvidnosti i solventnosti;
(b)
iznos redovnog osnovnog kapitala, osnovnog i ukupnog kapitala u usporedbi s ukupnim iznosom izloženosti riziku izračunanim u skladu sa zahtjevima utvrđenima člankom 92. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 575/2013, posebnim kapitalnim zahtjevima iz članka 104. stavka 1. točke (a) Direktive 2013/36/EU i zahtjevom za kombinirani zaštitni sloj kako je definiran u članku 128. točki 6. te direktive.
Članak 11.
Ograničenja otkupa instrumenata kapitala koje izdaju uzajamne institucije, štedne institucije, zadruge i slične institucije za potrebe članka 29. stavka 2. točke(b) Uredbe (EU) br. 575/2013 i članka 78. stavka 3. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Ograničenjima otkupa uključenima u ugovorne ili pravne odredbe kojima se uređuju instrumenti ne sprečava se nadležno tijelo da dodatno odgovarajuće ograniči otkup instrumenata kako je predviđeno člankom 78. Uredbe (EU) br. 575/2013.
2. Nadležna tijela procjenjuju osnove za ograničenja otkupa uključene u ugovorne ili pravne odredbe kojima se uređuje instrument. Ona od institucija zahtijevaju izmjenu odgovarajućih ugovornih odredbi ako smatraju da osnove ograničenja nisu prikladne. Ako su u nedostatku ugovornih odredbi instrumenti uređeni nacionalnim pravom, zakonodavstvom se instituciji omogućuje ograničenje otkupa iz članka 10. stavaka 1. do 3. kako bi instrumenti ispunjavali uvjete za redovni osnovni kapital.
3. Svaku odluku o ograničenju otkupa dokumentira se interno i institucija o tome izvješćuje nadležno tijelo u pisanom obliku, uključujući razloge zbog kojih je, s obzirom na kriterije određene u stavku 3., otkup djelomično ili u potpunosti odbijen ili odgođen.
4. Ako se nekoliko odluka o ograničenju otkupa donosi istodobno, institucije te odluke mogu dokumentirati u jedinstvenom skupu dokumenata.
ODJELJAK 2.
Bonitetni filtri
Članak 12.
Značenje izraza „dobitak od prodaje” za potrebe članka 32. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Dobitak od prodaje iz članka 32. stavka 1. točke (1) Uredbe (EU) br. 575/2013 je svaki priznati dobitak od prodaje za instituciju koji se bilježi kao povećanje bilo kojeg elementa regulatornog kapitala i povezan je s budućim maržnim prihodom od prodaje sekuritizirane imovine kada se ukloni iz bilance institucije u kontekstu sekuritizacijske transakcije.
2. Priznati dobitak od prodaje određuje se kao razlika između sljedećih točaka (a) i (b), kako su određene primjenom relevantnog računovodstvenog okvira:
(a)
neto vrijednosti primljene imovine, uključujući svaku novu stečenu imovinu umanjenu za svaku drugu danu imovinu ili preuzetu obvezu;
(b)
i knjigovodstvene vrijednosti sekuritizirane imovine dijela koji se prestao priznavati.
3. Priznati dobitak od prodaje koji je povezan s budućim maržnim prihodom u ovom se kontekstu odnosi na očekivani budući „višak raspona” kako je definiran u članku 242. Uredbe (EU) br. 575/2013.
ODJELJAK 3.
Odbici od stavki redovnog osnovnog kapitala
Članak 13.
Odbici gubitaka tekuće financijske godine za potrebe članka 36. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Za potrebe izračuna svojeg redovnog osnovnog kapitala tijekom godine i bez obzira na to zaključuje li institucija svoje financijske izvještaje na kraju svakog privremenog razdoblja, institucija određuje svoje račune dobiti i gubitka i odbija sve nastale gubitke od stavki redovnog osnovnog kapitala.
2. Za potrebe određivanja računa dobiti i gubitka institucije u skladu sa stavkom 1., prihode i rashode određuje se u okviru istog postupka i na temelju istih računovodstvenih standarda kao za financijski izvještaj na kraju poslovne godine. Prihodi i rashodi procjenjuju se razborito i dodjeljuju privremenom razdoblju tijekom kojeg su nastali tako da je u svakom privremenom razdoblju sadržan razuman iznos očekivanih godišnjih prihoda i rashoda. Značajni ili jednokratni događaji razmatraju se u cijelosti i bez odgode u privremenom razdoblju u kojem su nastali.
3. Ako su stavke redovnog osnovnog kapitala već umanjene za gubitke tekuće financijske godine kao rezultat financijskog izvještaja o dobiti tekuće godine ostvarene tijekom poslovne godine ili dobiti ostvarene na kraju poslovne godine, odbitak nije potreban. Za potrebe ovog članka, financijski izvještaj znači da su dobit i gubici određeni nakon zaključivanja privremenih ili godišnjih izvještaja u skladu s računovodstvenim okvirom koji se primjenjuje na instituciju u skladu s Uredbom (EZ) br. 1606/2002 o primjeni međunarodnih računovodstvenih standarda i Direktivom Vijeća (9) 86/635/EEZ o godišnjim financijskim izvještajima i konsolidiranim financijskim izvještajima banaka i drugih financijskih institucija.
4. Stavke 1. do 3. primjenjuje se jednako na dobitke i gubitke uključene u akumuliranu ostalu sveobuhvatnu dobit.
Članak 14.
Odbici odgođene porezne imovine koja ovisi o budućoj profitabilnosti za potrebe članka 36. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Odgođena porezna imovina koja ovisi o budućoj profitabilnosti u skladu s člankom 36. stavkom 1. točkom (c) Uredbe (EU) br. 575/2013 odbija se u skladu sa stavcima 2. i 3.
2. Odgođena porezna imovina i povezane odgođene porezne obveze prebijaju se zasebno za svaki porezni subjekt. Povezane odgođene porezne obveze ograničava se na obveze koje proizlaze iz poreznog prava istog područja sudske nadležnosti kao i odgođena porezna imovina. Za izračun odgođene porezne imovine i obveza na konsolidiranoj razini porezni subjekt uključuje bilo koji broj subjekata koji su na temelju mjerodavnog nacionalnog prava članovi iste porezne grupe, fiskalne konsolidacije, fiskalne jedinice ili konsolidirane porezne prijave.
3. Iznos povezanih poreznih obveza koje su prihvatljive za prijeboj odgođene porezne imovine koja ovisi o budućoj profitabilnosti jednak je razlici između iznosa iz točke (a) i iznosa iz točke (b):
(a)
iznos odgođenih poreznih obveza priznatih u skladu s primjenjivim računovodstvenim okvirom;
(b)
iznos povezanih poreznih obveza proizišlih iz nematerijalne imovine i imovine mirovinskog fonda pod pokroviteljstvom poslodavca.
Članak 15.
Odbitak imovine mirovinskog fonda pod pokroviteljstvom poslodavca za potrebe članka 36. stavka 1. točke (e) Uredbe (EU) br. 575/2013 i članka 41. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Nadležno tijelo daje prethodno odobrenje navedeno u članku 41. stavku 1. točki (b) Uredbe (EU) br. 575/2013 samo ako je neograničenom mogućnošću korištenja odgovarajuće imovine mirovinskog fonda pod pokroviteljstvom poslodavca obuhvaćen neposredan i slobodan pristup imovini kao kad za korištenje imovine ne postoji nikakvo ograničenje i kad nema nikakvih potraživanja trećih strana u pogledu imovine.
2. Slobodan pristup imovini vjerojatno će postojati kada institucija ne mora svaki put kad poželi pristupiti višku sredstava u sustavu zatražiti i dobiti posebno odobrenje upravitelja mirovinskog fonda ili korisnika mirovina.
Članak 16.
Odbici predvidivih poreznih troškova za potrebe članka 36. stavka 1. točke (l) i članka 56. točke (f) Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Institucija može smatrati da su predvidivi porezni troškovi već uzeti u obzir pod uvjetom da institucija primjenjuje računovodstveni okvir i računovodstvene politike kojima se osigurava puno priznavanje tekućih i odgođenih poreznih obveza povezanih s transakcijama i drugim događajima priznatima u bilanci ili računu dobiti i gubitka. Nadležno tijelo treba smatrati da su izvršeni svi potrebni odbici, bilo u skladu s primjenjivim računovodstvenim standardima bilo u skladu sa svim drugim ispravcima vrijednosti.
2. Ako institucija svoj redovni osnovni kapital izračunava na temelju financijskih izvještaja izrađenih u skladu s Uredbom (EZ) br. 1606/2002, smatra se da je ispunjen uvjet iz stavka 1.
3. Ako uvjet iz stavka 1. nije ispunjen, institucija umanjuje svoje stavke redovnog osnovnog kapitala za procijenjeni iznos tekućih i odgođenih poreznih troškova koji još nisu priznati u bilanci i računu dobiti i gubitka i koji su povezani s transakcijama i drugim događajima priznatima u bilanci ili računu dobiti i gubitka. Procijenjeni iznos tekućih i odgođenih poreznih troškova određuje se pristupom istovjetnim pristupu iz Uredbe (EZ) br. 1606/2002. Procijenjeni iznos odgođenih poreznih troškova ne može se prebiti odgođenom poreznom imovinom koja nije priznata u financijskim izvještajima.
ODJELJAK 4.
Ostali odbici od stavki redovnog osnovnog kapitala, dodatnog osnovnog kapitala i dopunskog kapitala
Članak 17.
Ostali odbici za instrumente kapitala financijskih institucija za potrebe članka 36. stavka 3. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Ulaganja u instrumente kapitala financijskih institucija kako su definirane u članku 4. stavku 26. Uredbe (EU) br. 575/2013 odbijaju se u skladu sa sljedećim izračunima:
(a)
svi instrumenti koji ispunjavaju uvjete za kapital na temelju trgovačkog prava koje se primjenjuje na financijsku instituciju koja ih je izdala i koji su, kada se na financijsku instituciju primjenjuju zahtjevi koji se odnose na solventnost, uključeni u najkvalitetniju razinu regulatornog kapitala bez ograničenja, odbijaju se od stavki redovnog osnovnog kapitala;
(a)
svi instrumenti koji ispunjavaju uvjete za kapital na temelju trgovačkog prava koje se primjenjuje na izdavatelja i koji su bez dospijeća kada se na financijsku instituciju ne primjenjuju zahtjevi koji se odnose na solventnost, apsorbiraju prvi i razmjerno najveći dio nastalih gubitaka, podređeni su u odnosu na sva druga potraživanja u slučaju insolventnosti i likvidacije te nemaju povlaštene ili unaprijed određene raspodjele, odbijaju se od stavki redovnog osnovnog kapitala;
(c)
svi podređeni instrumenti koji apsorbiraju gubitke u okviru redovnog poslovanja, uključujući diskrecijsko pravo na otkazivanje kuponskih isplata, odbijaju se od stavki dodatnog osnovnog kapitala. Kada iznos tih podređenih instrumenata premašuje iznos dodatnog osnovnog kapitala, ta se razlika odbija od stavki redovnog osnovnog kapitala;
(d)
svi ostali podređeni instrumenti odbijaju se od stavki dopunskog kapitala. Ako iznos tih podređenih instrumenata premašuje iznos dopunskog kapitala, ta se razlika odbija od stavki dodatnog osnovnog kapitala. Kada iznos dodatnog osnovnog kapitala nije dostatan, preostala razlika odbija se od stavki redovnog osnovnog kapitala;
(e)
svi ostali instrumenti uključeni u regulatorni kapital financijske institucije u skladu s relevantnim primjenjivim bonitetnim okvirom ili svi ostali instrumenti za koje institucija ne može dokazati da se primjenjuju uvjeti iz točaka (a), (b), (c) ili (d) odbijaju se od stavki redovnog osnovnog kapitala.
2. U slučajevima predviđenima u stavku 3. institucija primjenjuje odbitke kako je predviđeno Uredbom (EU) br. 575/2013 za ulaganja u instrumente kapitala na temelju odgovarajućeg pristupa odbijanja. Za potrebe ovog stavka, odgovarajući pristup odbijanja je pristup kojim se odbitak primjenjuje na istu komponentu kapitala za koju bi kapital ispunjavao uvjete da ga je izdala sama institucija.
3. Odbici iz stavka 1. ne primjenjuju se u sljedećim slučajevima:
(a)
ako financijska institucija ima odobrenje za rad i ako nadležno tijelo nad njom provodi nadzor te ako se na nju primjenjuju bonitetni zahtjevi jednaki zahtjevima koji se primjenjuju na institucije u skladu s Uredbom (EU) br. 575/2013. Taj se pristup primjenjuje na financijske institucije iz trećih zemalja samo ako je izvršena ocjena usklađenosti bonitetnog režima predmetne treće zemlje u skladu s tom uredbom i ako je zaključeno da je bonitetni režim predmetne treće zemlje barem jednak režimu koji se primjenjuje u Uniji;
(b)
ako je financijska institucija institucija za elektronički novac u smislu članka 2. Direktive 2009/110/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10) i ne ostvaruje koristi od neobaveznih izuzeća navedenih u članku 9. te direktive;
(c)
ako je financijska institucija institucija za platni promet u smislu članka 4. Direktive 2007/64/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o platnim uslugama na unutarnjem tržištu (11) i ne ostvaruje koristi od izuzeća navedenog u članku 26. te direktive;
(d)
ako je financijska institucija upravitelj alternativnog investicijskog fonda u smislu članka 4. Direktive 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća (12) ili društvo za upravljanje u smislu članka 2. stavka 1. Direktive 2009/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (13).
Članak 18.
Instrumenti kapitala društava za osiguranje i društava za reosiguranje iz trećih zemalja za potrebe članka 36. stavka 3. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Ulaganja u instrumente kapitala društava za osiguranje i društava za reosiguranje iz trećih zemalja koja podliježu režimu solventnosti za koji je procijenjeno da nije istovjetan onome iz glave I., poglavlja VI. Direktive 2009/138/EZ u skladu s postupkom utvrđenim člankom 227. te direktive, ili koji nije procijenjen, odbijaju se na sljedeći način:
(a)
svi instrumenti koji ispunjavaju uvjete za kapital na temelju trgovačkog prava koje se primjenjuje na društva za osiguranje i društva za reosiguranje iz trećih zemalja koja su ih izdala, i koji su na temelju režima tih trećih strana bez ograničenja uključeni u najvišu razinu regulatornog kapitala, odbijaju se od stavki redovnog osnovnog kapitala;
(b)
svi podređeni instrumenti koji apsorbiraju gubitke u okviru redovnog poslovanja, uključujući diskrecijsko pravo na otkazivanje kuponskih isplata, odbijaju se od stavki dodatnog osnovnog kapitala. Kada iznos tih podređenih instrumenata premašuje iznos dodatnog osnovnog kapitala, ta se razlika odbija od stavki redovnog osnovnog kapitala;
(c)
svi ostali podređeni instrumenti odbijaju se od stavki dopunskog kapitala. Kada iznos tih podređenih instrumenata premašuje iznos dopunskog kapitala, ta se razlika odbija od stavki dodatnog osnovnog kapitala. Kada ta razlika premašuje iznos dodatnog osnovnog kapitala, preostala razlika odbija se od stavki redovnog osnovnog kapitala;
(d)
za društva za osiguranje i društva za reosiguranje iz trećih zemalja koja podliježu bonitetnim zahtjevima koji se odnose na solventnost, svi ostali instrumenti uključeni u regulatorni kapital društava za osiguranje i društava za reosiguranje iz trećih zemalja u skladu s relevantnim važećim režimom solventnosti ili svi ostali instrumenti za koje institucije ne mogu dokazati da se primjenjuju uvjeti (a), (b) ili (c), odbijaju se od stavki redovnog osnovnog kapitala.
2. Kada je režim solventnosti treće zemlje koji uključuje pravila o regulatornom kapitalu procijenjen istovjetnim onome iz glave I., poglavlja VI. Direktive 2009/138/EZ u skladu s postupkom utvrđenim člankom 227. te direktive, s ulaganjima u instrumente kapitala društava za osiguranje i društava za reosiguranje iz trećih zemalja postupa se kao s ulaganjima u instrumente kapitala društava za osiguranje i društava za reosiguranje koja imaju odobrenje u skladu s člankom 14. Direktive 2009/138/EZ.
3. U slučajevima predviđenima u stavku 2. ovog članka, institucije za ulaganja u stavke osigurateljnog regulatornog kapitala primjenjuju odbitke kako je predviđeno člankom 44. točkom (b), člankom 58. točkom (b) i člankom 68. točkom (b) Uredbe (EU) br. 575/2013, prema potrebi.
Članak 19.
Instrumenti kapitala društava isključenih iz područja primjene Direktive 2009/138/EZ za potrebe članka 36. stavka 3. Uredbe (EU) br. 575/2013
Ulaganja u instrumente kapitala društava isključenih iz područja primjene Direktive 2009/138/EZ u skladu s člankom 4. te direktive odbijaju se na sljedeći način:
(a)
svi instrumenti koji ispunjavaju uvjete za kapital na temelju trgovačkog prava koje se primjenjuje na društvo koje ih je izdalo i koji su uključeni u najvišu razinu regulatornog kapitala bez ograničenja odbijaju se od stavki redovnog osnovnog kapitala;
(b)
svi podređeni instrumenti koji apsorbiraju gubitke u okviru redovnog poslovanja, uključujući diskrecijsko pravo na otkazivanje kuponskih isplata, odbijaju se od stavki dodatnog osnovnog kapitala. Kada iznos tih podređenih instrumenata premašuje iznos dodatnog osnovnog kapitala, ta se razlika odbija od stavki redovnog osnovnog kapitala;
(c)
svi ostali podređeni instrumenti odbijaju se od stavki dopunskog kapitala. Ako iznos tih podređenih instrumenata premašuje iznos dopunskog kapitala, ta se razlika odbija od stavki dodatnog osnovnog kapitala. Kada taj iznos premašuje iznos dodatnog osnovnog kapitala, preostala razlika odbija se od stavki redovnog osnovnog kapitala;
(d)
svi ostali instrumenti uključeni u regulatorni kapital društva u skladu s relevantnim važećim režimom solventnosti ili svi ostali instrumenti za koje institucija ne može dokazati da se primjenjuju uvjeti (a), (b) ili (c), odbijaju se od redovnog osnovnog kapitala.
POGLAVLJE III.
DODATNI OSNOVNI KAPITAL
ODJELJAK 1.
Oblik i vrsta poticaja na otkup
Članak 20.
Oblik i vrsta poticaja na otkup za potrebe članka 52. stavka 1. točke (g) i članka 63. točke (h) Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Poticaji na otkup su sve osobine na temelju kojih se na datum izdavanja može očekivati da će instrument kapitala vjerojatno biti otkupljen.
2. Poticaji iz stavka 1. uključuju sljedeće oblike:
(a)
opcija kupnje uz povećanje kreditnog raspona instrumenta ako se kupnja ne izvrši;
(b)
opcija kupnje uz zahtjev ili opciju ulagatelja da se instrument pretvori u instrument redovnog osnovnog kapitala ako se kupnja ne izvrši;
(c)
opcija kupnje uz promjenu referentne kamatne stope kada je kreditni raspon za drugu referentnu kamatnu stopu veći od početne stope isplate umanjene za stopu na ugovore o razmjeni;
(d)
opcija kupnje uz povećanje iznosa za otkup u budućnosti;
(e)
opcija ponovnog stavljanja na tržište uz povećanje kreditnog raspona instrumenta ili promjenu referentne kamatne stope kada je kreditni raspon za drugu referentnu kamatnu stopu veći od početne stope isplate umanjene za stopu na ugovore o razmjeni kada instrument nije ponovno stavljen na tržište;
(f)
stavljanje instrumenta na tržište na način na koji se ulagateljima daje do znanja da će se nad instrumentom izvršiti opcija kupnje.
ODJELJAK 2.
Pretvaranje ili smanjenje vrijednosti glavnice
Članak 21.
Vrsta povećanja vrijednosti glavnice nakon smanjenja za potrebe članka 52. stavka 1. točke (n) i članka 52. stavka 2. točke (c) podtočke ii. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Smanjenje vrijednosti glavnice primjenjuje se razmjerno na sve imatelje instrumenata dodatnog osnovnog kapitala koji imaju sličan mehanizam smanjenja vrijednosti i identičnu početnu razinu.
2. Da bi se smanjenje vrijednosti smatralo privremenim, ispunjavaju se svi sljedeći uvjeti:
(a)
sve raspodjele koje se plaćaju nakon smanjenja vrijednosti temelje se na umanjenom iznosu glavnice;
(b)
povećanja vrijednosti temelje se na dobiti nakon što institucija donese službenu odluku kojom se potvrđuje konačna dobit;
(c)
sva povećanja vrijednosti instrumenta ili kuponske isplate na umanjeni iznos glavnice provode se uz puno diskrecijsko pravo institucije koja podliježe ograničenjima koja proizlaze iz točaka (d) do (f) i ne postoji obveza za tu instituciju da provede ili ubrza povećanje vrijednosti pod specifičnim okolnostima;
(d)
povećanje vrijednosti provodi se na proporcionalnoj osnovi između sličnih instrumenata dodatnog osnovnog kapitala na kojima je provedeno smanjenje vrijednosti;
(e)
najveći iznos koji se može pripisati zbroju povećanja vrijednosti instrumenta zajedno s kuponskom isplatom na umanjeni iznos glavnice jednak je dobiti institucije pomnoženoj iznosom dobivenim dijeljenjem iznosa utvrđenog točkom (1) iznosom utvrđenim točkom (2).
(1)
zbroj nominalnog iznosa svih instrumenata dodatnog osnovnog kapitala te institucije na kojima je provedeno smanjenje vrijednosti prije nego što je provedeno to smanjenje vrijednosti;
(2)
ukupan osnovni kapital institucije.
(f)
sa zbrojem svih iznosa povećanja vrijednosti i kuponskih isplata na umanjeni iznos glavnice postupat će se kao s isplatom koja za posljedicu ima smanjenje redovnog osnovnog kapitala i podliježe, zajedno s ostalim raspodjelama instrumenata redovnog osnovnog kapitala, ograničenjima u vezi s najvećim raspodjeljivim iznosom iz članka 141. stavka 2. Direktive 2013/36/EU, kako su prenesena u nacionalno pravo ili propise.
3. Za potrebe stavka 2. točke (e) izračun se izvršava u trenutku provedbe povećanja vrijednosti.
Članak 22.
Postupci i vremenski okvir za utvrđivanje nastanka događaja koji je pokretač za potrebe članka 52. stavka 1. točke (n) Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Ako institucija utvrdi da je udio osnovnog redovnog kapitala pao ispod razine kojom se pokreće pretvaranje ili smanjenje vrijednosti instrumenta na razini primjene zahtjeva iz glave II. prvog dijela Uredbe (EU) br. 575/2013, upravljačko tijelo ili bilo koje drugo relevantno tijelo institucije bez odgode utvrđuje da je nastao događaj koji je pokretač i nastaje neopoziva obveza za smanjenje vrijednosti ili pretvaranje instrumenta.
2. Iznos čiju je vrijednost potrebno smanjiti ili pretvoriti utvrđuje se što je prije moguće i u roku od najviše jednog mjeseca od dana kad je utvrđeno da je nastao događaj koji je pokretač u skladu sa stavkom 1.
3. Nadležno tijelo može zahtijevati da se rok od najviše jednog mjeseca iz stavka 2. skrati ako procijeni da je uspostavljena dostatna sigurnost u vezi s iznosom koji treba pretvoriti ili kojemu treba smanjiti vrijednost ili ako procijeni da je potrebno trenutno pretvaranje ili smanjenje vrijednosti.
4. Ako se u skladu s odredbama kojima se uređuju instrumenti dodatnog osnovnog kapitala zahtijeva neovisna provjera iznosa čiju je vrijednost potrebno smanjiti ili pretvoriti, ili kada neovisnu provjeru zahtijeva nadležno tijelo radi utvrđivanja iznosa čiju je vrijednost potrebno smanjiti ili pretvoriti, upravljačko tijelo ili bilo koje drugo relevantno tijelo institucije osigurava njezinu trenutnu provedbu. Neovisna provjera dovršava se što je prije moguće i njome se instituciji ne stvaraju prepreke za smanjivanje vrijednosti ili pretvaranje instrumenta dodatnog osnovnog kapitala i za ispunjavanje zahtjeva iz stavaka 2. i 3.
ODJELJAK 3.
Osobine instrumenata koje bi mogle biti prepreka dokapitalizaciji
Članak 23.
Osobine instrumenata koje bi mogle biti prepreka dokapitalizaciji za potrebe članka 52. stavka 1. točke (o) Uredbe (EU) br. 575/2013
Osobine koje bi mogle biti prepreka dokapitalizaciji institucije uključuju odredbe kojima se od institucije zahtijeva nadoknada postojećim imateljima instrumenata kapitala u slučaju izdavanja novog instrumenta kapitala.
ODJELJAK 4.
Korištenje subjekata posebne namjene za neizravno izdavanje instrumenata regulatornog kapitala
Članak 24.
Korištenje subjekata posebne namjene za neizravno izdavanje instrumenata regulatornog kapitala za potrebe članka 52. stavka 1. točke (p) i članka 63. točke (n) Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Ako institucija ili subjekt uključeni u konsolidaciju u skladu s poglavljem 2. glave II. prvog dijela Uredbe (EU) br. 575/2013 izdaju instrument kapitala koji je upisao subjekt posebne namjene, taj se instrument kapitala na razini institucije ili prethodno navedenog subjekta neće smatrati kapitalom veće kvalitete od najniže kvalitete kapitala koji je izdan tom subjektu posebne namjene i kapitala koji je subjekt posebne namjene izdao trećim stranama. Taj se zahtjev primjenjuje na konsolidiranoj, potkonsolidiranoj i pojedinačnoj razini primjene bonitetnih zahtjeva.
2. Prava imatelja instrumenata koje je izdao subjekt posebne namjene nisu povlaštenija nego što bi bila da je instrument izravno izdala institucija ili subjekt uključen u konsolidaciju u skladu s poglavljem 2. glave II. prvog dijela Uredbe (EU) br. 575/2013.
POGLAVLJE IV.
OPĆI ZAHTJEVI
ODJELJAK 1.
Neizravna ulaganja koja proizlaze iz indeksnih ulaganja
Članak 25.
Mjera konzervativnosti koju se zahtijeva u procjenama za izračun izloženosti koja se upotrebljava kao alternativa odnosnoj izloženosti za potrebe članka 76. stavka 2. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Procjena je dovoljno konzervativna ako je ispunjen bilo koji od sljedećih uvjeta:
(a)
kada je politikom ulaganja indeksa određeno da instrument kapitala jednog subjekta financijskog sektora koji je dio indeksa ne smije premašiti maksimalan postotak indeksa, institucija taj postotak upotrebljava kao procjenu vrijednosti ulaganja koju se odbija od stavki redovnog osnovnog, dodatnog osnovnog ili dopunskog kapitala, prema potrebi u skladu s člankom 17. stavkom 2. ili od redovnog osnovnog kapitala u situacijama kad institucija ne može utvrditi točnu vrstu ulaganja.
(b)
kada institucija ne može utvrditi najveći postotak naveden u točki (a) i kada indeks, kako je dokazano njegovom politikom ulaganja ili drugim bitnim informacijama, uključuje instrumente kapitala subjekata financijskog sektora, institucija odbija cijeli iznos ulaganja indeksa od njegovih stavki redovnog osnovnog, dodatnog osnovnog ili dopunskog kapitala, prema potrebi u skladu s člankom 17. stavkom 2. ili od redovnog osnovnog kapitala kada institucija ne može utvrditi točnu vrstu ulaganja.
2. Za potrebe stavka 1. primjenjuje se sljedeće:
(a)
neizravnim ulaganjem koje proizlazi iz indeksnog ulaganja obuhvaćen je udio indeksa uložen u instrumente redovnog osnovnog, dodatnog osnovnog ili dopunskog kapitala subjekata financijskog sektora uključenih u indeks;
(b)
indeks uključuje, ali nije ograničen na indeksne fondove, dioničke ili obvezničke indekse ili bilo koji drugi sustav gdje je odnosni instrument instrument kapitala koji je izdao subjekt financijskog sektora.
Članak 26.
Značenje izraza „operativno opterećujuće” u članku 76. stavku 3. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Za potrebe članka 76. stavka 3. Uredbe (EU) br. 575/2013., izraz „operativno opterećujuće” znači situacije u kojima kontinuirani pristupi pregleda kapitalnim ulaganjima u subjekte financijskog sektora prema procjeni nadležnih tijela nisu opravdani. U njihovoj procjeni prirode operativno opterećujućih situacija, nadležna tijela u obzir uzimaju nisku značajnost i kratko razdoblje držanja tih pozicija. Za kratkotrajno razdoblje držanja zahtijeva se da institucija dokaže veliku likvidnost indeksa.
2. Za potrebe stavka 1., smatra se da je pozicija niske značajnosti ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:
(a)
pojedinačna neto izloženost koja proizlazi iz indeksnih ulaganja mjerena prije provedbe bilo kakvog pregleda ne premašuje 2 % stavki redovnog osnovnog kapitala kako je izračunano u članku 46. stavku 1. točki (a) Uredbe (EU) br. 575/2013;
(b)
ukupna neto izloženost koja proizlazi iz indeksnih ulaganja mjerena prije provedbe bilo kakvog pregleda ne premašuje 5 % stavki redovnog osnovnog kapitala kako je izračunano u članku 46. stavku 1. točki (a) Uredbe (EU) br. 575/2013;
(b)
zbroj ukupne neto izloženosti koja proizlazi iz indeksnih ulaganja mjerene prije provedbe bilo kakvog pregleda i svih drugih ulaganja koja će biti odbijena u skladu s člankom 36. stavkom 1. točkom (h) Uredbe (EU) br. 575/2013 ne premašuje 10 % stavki redovnog osnovnog kapitala kako je izračunano u članku 46. stavku 1. točki (a) Uredbe (EU) br. 575/2013.
ODJELJAK 2.
Supervizorsko odobrenje za smanjenje regulatornog kapitala
Članak 27.
Značenje izraza „održivo” s aspekta sposobnosti institucije da ostvaruje dobit za potrebe članka 78. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) br. 575/2013
Izraz „održivo” s aspekta sposobnosti institucije da ostvaruje dobit prema članku 78. stavku 1. točki (a) Uredbe (EU) br. 575/2013 znači da je profitabilnost institucije, kako ju je procijenilo nadležno tijelo, i dalje pouzdana i nije izložena negativnim promjenama nakon zamjene instrumenata instrumentima regulatornog kapitala jednake ili veće kvalitete, kako u tom trenutku, tako i u predvidivoj budućnosti. Nadležno tijelo pri procjeni uzima u obzir profitabilnost institucije u stresnim uvjetima.
Članak 28.
Postupak i podaci potrebni u zahtjevu institucije za provođenje otkupa, smanjenja i ponovne kupnje - za potrebe članka 77. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Otkupe, smanjenja i ponovne kupnje instrumenata regulatornog kapitala ne najavljuje se imateljima prije nego što institucija dobije prethodno odobrenje relevantnog nadležnog tijela.
2. Kada se s dostatnom sigurnošću očekuje otkup, smanjenje i ponovna kupnja, i uz prethodno odobrenje nadležnog tijela, institucija odbija odgovarajuće iznose koje će se otkupiti, smanjiti ili ponovno kupiti od odgovarajućih elemenata vlastitih sredstava prije samog izvršenja otkupa, smanjenja ili ponovne kupnje. Smatra se da dostatna sigurnost postoji osobito kada institucija javno najavi svoju namjeru otkupa, smanjenja ili ponovne kupnje instrumenta regulatornog kapitala.
3. Stavci 1. i 2. primjenjuju se na konsolidiranu, potkonsolidiranu i pojedinačnu razinu primjene bonitetnih zahtjeva, prema potrebi.
Članak 29.
Podnošenje zahtjeva institucije za provođenje otkupa, smanjenja i ponovne kupnje za potrebe članka 77. i članka 78. Uredbe (EU) br. 575/2013 i odgovarajuće osnove za ograničenje otkupa za potrebe članka 78. stavka 3. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Institucija podnosi zahtjev nadležnom tijelu prije smanjivanja ili ponovne kupnje instrumenata redovnog osnovnog kapitala ili izvršavanja opcije kupnje, otkupa ili ponovne kupnje instrumenata dodatnog osnovnog kapitala ili dopunskog kapitala.
2. Dio zahtjeva može biti i plan za provedbu, tijekom ograničenog razdoblja, mjera navedenih u članku 77. Uredbe (EU) br. 575/2013 za različite instrumente kapitala.
3. U slučaju ponovne kupnje instrumenata redovnog osnovnog kapitala, instrumenata dodatnog osnovnog kapitala ili instrumenata dopunskog kapitala za potrebe održavanja tržišta, nadležna tijela mogu u skladu s mjerilima iz članka 78. Uredbe (EU) br. 575/2013 unaprijed dati odobrenje za mjere navedene u članku 77. te uredbe za unaprijed određen iznos.
(a)
Za instrumente redovnog osnovnog kapitala, taj iznos ne premašuje niži od sljedećih dvaju iznosa:
(1)
3 % iznosa odgovarajućeg izdavanja;
(2)
10 % iznosa za koji redovni osnovni kapital premašuje zbroj zahtjeva u vezi s redovnim osnovnim kapitalom prema članku 92. Uredbe (EU) br. 575/2013, posebnih kapitalnih zahtjeva iz članka 104. stavka 1. točke (a) Direktive 2013/36/EU i zahtjeva za kombinirani zaštitni sloj kako je definiran u članku 128. točki 6. te direktive.
(b)
Za instrumente dodatnog osnovnog kapitala ili instrumente dopunskog kapitala, taj unaprijed određeni iznos ne premašuje niži od sljedećih dvaju iznosa:
(1)
10 % iznosa odgovarajućeg izdavanja;
(2)
ili 3 % ukupnog iznosa preostalih instrumenata dodatnog osnovnog kapitala ili instrumenata dopunskog kapitala, prema potrebi.
4. Nadležna tijela unaprijed mogu dati i odobrenje za mjere navedene u članku 77. Uredbe (EU) br. 575/2013 kada se povezani instrumenti regulatornog kapitala prenose zaposlenicima institucije kao dio njihovih primitaka. Institucije obavješćuju nadležna tijela kada se za te potrebe izvrši kupnja instrumenata regulatornog kapitala i odbijaju te instrumente od regulatornog kapitala na temelju odgovarajućeg pristupa odbijanja za vrijeme koje su bili u vlasništvu institucije. Odbijanje na odgovarajućem temelju više nije potrebno kada su troškovi povezani s bilo kojom mjerom u skladu s ovim stavkom već uključeni u regulatorni kapital kao posljedica privremenog ili godišnjeg financijskog izvješća.
5. Nadležno tijelo može unaprijed dati odobrenje u skladu s mjerilima iz članka 78. Uredbe (EU) br. 575/2013 za neku od mjera navedenih u članku 77. te uredbe za unaprijed određeni iznos kada je iznos instrumenata regulatornog kapitala koje će se kupiti, otkupiti ili ponovno kupiti beznačajan u odnosu na preostali iznos odgovarajućeg izdavanja nakon kupnje, otkupa ili ponovne kupnje.
6. Stavci 1. do 5. primjenjuju se na konsolidiranu, potkonsolidiranu i pojedinačnu razinu primjene bonitetnih zahtjeva, prema potrebi.
Članak 30.
Sadržaj zahtjeva koji podnosi institucija za potrebe članka 77. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Uz zahtjev iz članka 29. dostavljaju se sljedeće informacije:
(a)
utemeljeno objašnjenje razloga za provedbu jedne od mjera iz članka 29. stavka 1.;
(b)
informacije o kapitalnim zahtjevima i zaštitnim slojevima kapitala kojima je obuhvaćeno razdoblje od barem 3 godine, uključujući razinu i sastav regulatornog kapitala prije i nakon provedbe mjere i utjecaj mjere na regulatorne zahtjeve;
(c)
utjecaj zamjene instrumenta kapitala kako je utvrđeno člankom 78. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 575/2013 na profitabilnost institucije;
(d)
ocjena rizika kojima institucija jest ili bi mogla biti izložena i ocjena je li razinom regulatornog kapitala osigurano odgovarajuće pokrivanje tih rizika, uključujući testiranje otpornosti na glavne rizike kojim bi se pokazali potencijalni gubici u različitim scenarijima;
(e)
sve ostale informacije koje nadležno tijelo smatra potrebnima za procjenu prikladnosti davanja odobrenja u skladu s člankom 78. Uredbe (EU) br. 575/2013.
2. Nadležno tijelo može izuzeti iz podnošenja dio informacija navedenih u stavku 2. ako utvrdi da su mu te informacije već dostupne.
3. Stavci 1. i 2. primjenjuju se na konsolidiranoj, potkonsolidiranoj i pojedinačnoj razini primjene bonitetnih zahtjeva, prema potrebi.
Članak 31.
Vremenski okvir da institucija podnese, a nadležno tijelo obradi zahtjev za potrebe članka 77. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Institucija nadležnom tijelu podnosi potpun zahtjev i informacije iz članaka 29. i 30. barem 3 mjeseca prije datuma najave jedne od mjera iz članka 77. Uredbe (EU) br. 575/2013 imateljima instrumenata.
2. Nadležna tijela mogu institucijama u pojedinačnim slučajevima i pod izvanrednim okolnostima dopustiti podnošenje zahtjeva iz stavka 1. u roku kraćem od 3 mjeseca.
3. Nadležno tijelo obrađuje zahtjev ili tijekom razdoblja iz stavka 1. ili tijekom razdoblja iz stavka 2. Nadležna tijela u obzir uzimaju nove informacije zaprimljene tijekom tog razdoblja, ako su dostupne i ako nadležna tijela smatraju da su značajne. Nadležna tijela započinju s obradom zahtjeva tek kada utvrde da su od institucije primila informacije koje se zahtijevaju na temelju članka 28.
Članak 32.
Zahtjevi za otkupe, smanjenja i ponovne otkupe koje podnose uzajamne institucije, zadruge, štedne institucije ili slične institucije za potrebe članka 77. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Kod instrumenata redovnog osnovnog kapitala uzajamnih institucija, zadruga, štednih institucija ili sličnih institucija, zahtjev iz članka 29. stavaka 1., 2. i 6. i informacije iz članka 30. stavka 1. podnose se nadležnom tijelu jednako učestalo kao oni kojima se nadležno tijelo institucije služi za ispitivanje otkupa.
2. Nadležna tijela mogu unaprijed dati odobrenje za mjeru navedenu u članku 77. Uredbe (EU) br. 575/2013 za unaprijed određeni iznos koji će se otkupiti nakon uključenja iznosa upisa novih uplaćenih instrumenata redovnog osnovnog kapitala tijekom razdoblja do jedne godine. Taj unaprijed određeni iznos može biti do 2 % redovnog osnovnog kapitala ako se utvrdi da se tom mjerom neće dovesti u opasnost trenutačna ili buduća solventnost institucije.
ODJELJAK 3.
Privremeno izuzeće od odbitka od regulatornog kapitala
Članak 33.
Privremeno izuzeće od odbitka od regulatornog kapitala za potrebe članka 79. stavka 1. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Trajanje privremenog izuzeća ne premašuje vremenski okvir predviđen prema planu o postupku financijske pomoći. To izuzeće ne odobrava se na razdoblje duže od 5 godina.
2. Izuzeće je primjenjivo samo u vezi s novim ulaganjima instrumenata u subjekt financijskog sektora koji podliježe postupku financijske pomoći.
3. Za potrebe privremenog izuzeća od odbitka od regulatornog kapitala, nadležno tijelo može privremena ulaganja iz članka 79. stavka 1. Uredbe (EU) br. 575/2013 smatrati ulaganjima radi postupka financijske pomoći u svrhu reorganizacije i spašavanja subjekta financijskog sektora ako se postupak provodi prema planu i ako ga je odobrilo nadležno tijelo te ako su u planu jasno naznačene faze, vremenski okvir i ciljevi i određena interakcija između privremenih ulaganja i postupka financijske pomoći.
POGLAVLJE V.
MANJINSKI UDIO I INSTRUMENTI DODATNOG OSNOVNOG KAPITALA I DOPUNSKOGA KAPITALA KOJE SU IZDALA DRUŠTVA KĆERI
Članak 34.
Vrsta imovine koja se može povezati s poslovanjem subjekata posebne namjene i značenjem izraza „minimalno” i „beznačajno” za potrebe određivanja kvalificiranog dodatnog osnovnog kapitala i dopunskog kapitala koje izdaje subjekt posebne namjene u skladu s člankom 83. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Imovina subjekta posebne namjene smatra se minimalnom i beznačajnom kada su ispunjena oba sljedeća uvjeta:
(a)
imovina subjekta posebne namjene koju ne čine ulaganja u regulatorni kapitala povezanog društva kćeri ograničena je na imovinu u gotovini namijenjenu za kuponske isplate i otkup dospjelih instrumenata regulatornog kapitala;
(b)
iznos imovine subjekta posebne namjene osim one iz točke (a) nije veći od 0,5 % prosječne ukupne imovine subjekta posebne namjene tijekom zadnje tri godine.
2. Za potrebe stavka 1. točke (b), nadležno tijelo može instituciji dati odobrenje za primjenu većeg postotka ako su ispunjena oba sljedeća uvjeta:
(a)
veći postotak potreban je kako bi se omogućilo isključivo pokrivanje tekućih troškova subjekta posebne namjene;
(b)
odgovarajući nominalni iznos nije veći od 500 000 EUR.
POGLAVLJE VI.
ODREĐIVANJE PRIJELAZNIH ODREDBI UREDBE (EU) BR. 575/2013 U VEZI S REGULATORNIM KAPITALOM
Članak 35.
Dodatni filtri i odbici za potrebe članka 481. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Prilagodbe stavkama redovnog osnovnog kapitala, dodatnog osnovnog kapitala i dopunskog kapitala, u skladu s člankom 481. Uredbe (EU) br. 575/2013, provode se u skladu sa stavcima 2. do 7.
2. Kada su, prema mjerama za prijenos iz Direktive 2006/48/EZ i Direktive 2006/49/EZ, ti odbici i filtri posljedica stavki regulatornog kapitala kako je navedeno u članku 57. točkama (a), (b) i (c) Direktive 2006/48/EZ, prilagodba se provodi za stavke redovnog osnovnog kapitala.
3. U slučajevima koji nisu obuhvaćeni stavkom 1. i kad su, prema mjerama za prijenos iz Direktive 2006/48/EZ i Direktive 2006/49/EZ, ti odbici i filtri primijenjeni na ukupan iznos stavki kako je navedeno u članku 57. točkama (a) do (ca) Direktive 2006/48/EZ, uzimajući u obzir članak 154. te Direktive, prilagodba se provodi za stavke dodatnog osnovnog kapitala.
4. Kad je iznos stavki dodatnog osnovnog kapitala manji od povezane prilagodbe, preostala prilagodba provodi se za stavke redovnog osnovnog kapitala.
5. U slučajevima koji nisu obuhvaćeni stavcima 1. i 2., i kada su, prema mjerama za prijenos iz Direktive 2006/48/EZ i Direktive 2006/49/EZ, ti odbici i filtri primijenjeni na regulatorni kapital kako je navedeno u članku 57. točkama (d) do (h) ili ukupni regulatorni kapital Direktive 2006/48/EZ i Direktive 2006/49/EZ, prilagodba se provodi za stavke dopunskog kapitala.
6. Kada je iznos stavki dopunskog kapitala manji od povezane prilagodbe, preostala prilagodba provodi se za stavke dodatnog redovnog kapitala.
7. Kad je iznos stavki dopunskog i dodatnog redovnog kapitala manji od povezane prilagodbe, preostala prilagodba provodi se za stavke redovnog osnovnog kapitala.
Članak 36.
Stavke isključene iz nastavka priznavanja instrumenata kapitala koji ne čine državnu potporu kao stavki redovnog osnovnog kapitala ili stavki dodatnog osnovnog kapitala u drugim elementima regulatornog kapitala za potrebe članka 487. stavaka 1. i 2. Uredbe (EU) br. 575/2013
1. Kada se instrumente regulatornog kapitala tretira na način utvrđen člankom 487. stavcima 1. i 2. Uredbe (EU) br. 575/2013 tijekom razdoblja od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2021., instrumente se može tretirati na taj način u cijelosti ili djelomično. Nijedan takav tretman ne utječe na izračun granice kako je utvrđeno člankom 486. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 575/2013.
2. Instrumenti regulatornog kapitala iz stavka 1. mogu se ponovno tretirati kao stavke iz članka 484. stavka 3. Uredbe (EU) br. 575/2013, pod uvjetom da su oni stavke iz članka 484. stavka 3. te uredbe i pod uvjetom da njihov iznos više ne premašuje primjenjive postotke iz članka 486. stavka 2. te uredbe.
3. Instrumenti regulatornog kapitala iz stavka 1. mogu se ponovno tretirati kao stavke iz članka 484. stavka 4., pod uvjetom da su oni stavke iz članka 484. stavka 3. ili 4. Uredbe (EU) br. 575/2013 i pod uvjetom da njihov iznos više ne premašuje primjenjive postotke iz članka 486. stavka 3. te uredbe.
Članak 37.
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 7. siječnja 2014.