NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 734/2013
ze dne 22. července 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES
(Text s významem pro EHP)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 109 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V kontextu důkladné modernizace pravidel státní podpory, která má za cíl přispět jak k provádění strategie Evropa 2020 pro růst (1), tak k rozpočtové konsolidaci, by článek 107 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“) měl být uplatňován účinně a jednotně v celé Unii. Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (2) kodifikovalo a posílilo předchozí praxi Komise zvyšování právní jistoty a podpory rozvoje politiky státní podpory v transparentním prostředí. Nicméně s ohledem na zkušenosti získané při jeho uplatňování a na poslední vývoj, jako například rozšíření Unie či hospodářská a finanční krize, by některé aspekty nařízení (ES) č. 659/1999 měly být změněny, aby počínání Komise získalo na účinnosti.
(2)
Pro účely posuzování slučitelnosti jakékoli oznámené nebo protiprávní státní podpory s vnitřním trhem, pro něž má Komise výlučnou pravomoc podle článku 108 Smlouvy, je vhodné zajistit, aby Komise měla, pokud jde o vymáhání pravidel státní podpory, pravomoc si vyžádat veškeré nezbytné tržní informace od kteréhokoli členského státu, podniku nebo sdružení podniků, kdykoli má pochybnosti o slučitelnosti dotyčného opatření s pravidly Unie, a zahájila tudíž formální vyšetřovací řízení. Komise by měla využívat tuto pravomoc zejména v případech, v nichž se jeví nezbytným složité věcné posouzení. Při rozhodování o tom, zdali této pravomoci využije, by měla Komise řádně zohlednit dobu trvání předběžného vyšetřovacího řízení.
(3)
Pro účely posouzení slučitelnosti podpory po zahájení formálního vyšetřovacího řízení, zejména pokud jde o technicky složité případy, jež podléhají věcnému posouzení, by Komise měla mít možnost požadovat pomocí prosté žádosti nebo rozhodnutí po kterémkoli členském státě, podniku nebo sdružení podniků, aby jí poskytl veškeré tržní informace nezbytné pro dokončení jejího posouzení, pokud informace, které dotyčný členský stát poskytl v průběhu předběžného vyšetřovacího řízení, nejsou dostatečné, přičemž by měla náležitě zohlednit zásadu přiměřenosti, zejména v případě malých a středních podniků.
(4)
Vzhledem ke zvláštnímu vztahu mezi příjemci podpory a dotčenými členskými státy by měla být Komise schopna požádat o informace od příjemce podpory pouze v dohodě s dotyčným členským státem. Poskytnutí informací příjemcem podpory není právním základem pro dvoustranná jednání mezi Komisí a dotyčným příjemcem.
(5)
Komise by měla vybrat příjemce žádostí o informace na základě objektivních kritérií vhodných pro daný případ a zajistit, aby byl při žádosti určené vzorku podniků nebo jejich sdružení tento vzorek respondentů v každé kategorii reprezentativní. Požadované informace by měly spočívat zejména ve faktických údajích o společnosti a trhu a v analýze fungování trhu založené na skutečnostech.
(6)
Komise jako orgán zahajující řízení by měla odpovídat za ověření jak předání informací členskými státy, podniky nebo sdruženími podniků, tak údajné důvěrnosti předaných informací.
(7)
Komise by měla mít možnost vynucovat odpovědi na žádosti o informace zaslané podniku nebo sdružení podniků, podle potřeby i pomocí přiměřených pokut a penále. Při stanovování výší pokut a penále by měla Komise řádně zohledňovat zásady přiměřenosti a vhodnosti, zejména pokud jde o malé a střední podniky. Práva stran, od kterých se žádá poskytnutí informací, by měla být zaručena tím, že jim bude dána příležitost se vyjádřit k rozhodnutí o uložení pokuty nebo penále ještě před jeho přijetím. Soudní dvůr Evropské unie by měl mít ve vztahu k těmto pokutám a penále pravomoc k soudnímu přezkumu v plné jurisdikci ve smyslu článku 261 Smlouvy.
(8)
Při řádném zohlednění zásad přiměřenosti a vhodnosti by Komise měla být schopna snížit výši penále nebo je zcela prominout, pokud příjemci žádostí požadované informace poskytnou, ač po uplynutí lhůty.
(9)
Pokuty a penále se nevztahují na členské státy, neboť ty mají povinnost loajálně spolupracovat s Komisí v souladu s článkem 4 Smlouvy o Evropské unii a poskytovat jí všechny požadované informace, aby mohla vykonávat své povinnosti podle nařízení (ES) č. 659/1999.
(10)
Aby bylo zaručeno právo dotyčného členského státu na obhajobu, měl by obdržet kopie žádostí o informace zaslaných ostatním členským státům, podnikům nebo sdružením podniků a měl by mít možnost vyjádřit se k obdrženým připomínkám. Rovněž by měl být informován o názvech dožádaných podniků a sdružení podniků, pokud tyto subjekty neprokázaly oprávněný zájem na ochraně své totožnosti.
(11)
Komise by měla vzít náležitě v úvahu oprávněné zájmy podniků na ochraně jejich obchodního tajemství. Neměla by mít možnost důvěrné informace od respondentů, které nemohou být sloučeny nebo jinak anonymizovány, použít v žádném rozhodnutí, ledaže by předem získala jejich souhlas k sdělení těchto informací dotyčnému členskému státu.
(12)
Pokud se nezdá, že by informace označená jako důvěrná byla předmětem profesního tajemství, je vhodné ustavit mechanismus, pomocí kterého Komise rozhodne o rozsahu možného zveřejnění takové informace. Každé rozhodnutí o zamítnutí požadavku na důvěrnost informace by mělo obsahovat informace o lhůtě, po jejímž uplynutí může být informace zveřejněna, aby mohl respondent využít dostupné soudní ochrany, včetně předběžných opatření.
(13)
Komise by měla být schopna z vlastního podnětu přezkoumat informace z jakéhokoli zdroje týkající se protiprávní podpory za účelem zajištění dodržování článku 108 Smlouvy, a zejména oznamovací povinnost a ustanovení o pozastavení podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, a za účelem posouzení slučitelnosti podpory s vnitřním trhem. V této souvislosti představují stížnosti zásadní zdroj informací pro odhalování porušování pravidel Unie pro státní podporu.
(14)
V zájmu zlepšení kvality stížností předložených Komisi a současně zvýšení transparentnosti a právní jistoty je vhodné vymezit podmínky, které by měla stížnost splnit, aby tím Komise získala informace týkající se údajné protiprávní podpory a mohl by se zahájit proces předběžného posouzení. Podání nesplňující uvedené podmínky by měla být považována za obecné informace o trhu a neměla by nezbytně vést k vyšetřovacímu řízení ex officio.
(15)
Od stěžovatelů by se mělo vyžadovat, aby prokázali, že jsou zúčastněnou stranou ve smyslu čl. 108 odst. 2 Smlouvy a čl. 1 písm. h) nařízení (ES) č. 659/1999. Také by se od nich mělo vyžadovat poskytnutí určitého množství informací, a to ve formě, k jejímuž určení prováděcím předpisem by měla být zmocněna sama Komise. Aby nebyli odrazeni případní stěžovatelé, měl by prováděcí předpis vzít v úvahu, že by požadavky na zainteresované strany v souvislosti s podáním stížnosti neměly představovat přílišnou zátěž.
(16)
Z důvodů právní jistoty je vhodné stanovit promlčecí lhůty pro ukládání a vymáhání pokut a penále.
(17)
Aby bylo zajištěno, že Komise řeší podobné problémy jednotně na celém vnitřním trhu, je vhodné doplnit stávající pravomoci Komise tím, že se vytvoří zvláštní právní základ pro zahájení šetření hospodářských odvětví nebo určitých nástrojů podpory v několika členských státech. Z důvodů přiměřenosti a s ohledem na vysokou administrativní zátěž vyvolanou takovými vyšetřovacími řízeními by měla být odvětvová šetření prováděna pouze tehdy, když dostupné informace vedou k odůvodněnému podezření, že by opatření státní podpory v konkrétním odvětví mohla vážně omezovat nebo narušovat hospodářskou soutěž na vnitřním trhu v několika členských státech, nebo pokud stávající podpory v určitém odvětví v několika členských státech nejsou, nebo již nadále nejsou, slučitelné s vnitřním trhem. Taková šetření by Komisi umožnila zabývat se otázkami horizontální státní podpory účinným a transparentním způsobem a obdržet ex ante celkový pohled na dotyčné odvětví.
(18)
Jednotnost provádění pravidel státní podpory vyžaduje, aby byl stanoven mechanismus spolupráce mezi soudy členských států a Komisí. Taková spolupráce přísluší všem soudům členských států, které uplatňují čl. 107 odst. 1 a článek 108 Smlouvy. Vnitrostátní soudy by zejména měly mít možnost požádat Komisi o informace nebo o stanovisko ve věcech týkajících se uplatňování pravidel státní podpory. Komise by rovněž měla mít možnost předkládat písemná nebo ústní vyjádření soudům, jimž přísluší používání čl. 107 odst. 1 nebo článku 108 Smlouvy. Při pomoci vnitrostátním soudům v tomto ohledu by Komise měla jednat v souladu se svou povinností bránit veřejný zájem.
(19)
Těmito vyjádřeními a stanovisky Komise by neměl být dotčen článek 267 Smlouvy a neměly by jim být právně vázány vnitrostátní soudy. Měly být předkládány v rámci vnitrostátních procesních pravidel a praxe, včetně praxe pro ochranu práv stran, při plném zohlednění nezávislosti vnitrostátních soudů. Vyjádření předložená Komisí z vlastního podnětu by se měla omezovat na případy, kdy jsou důležitá pro soudržné uplatňování čl. 107 odst. 1 nebo článku 108 Smlouvy, například na případy, které jsou důležité pro vymáhání či další rozvoj judikatury na úrovni Unie v oblasti státní podpory.
(20)
V zájmu transparentnosti a právní jistoty by informace o rozhodnutích Komise měly být veřejné. Je proto vhodné rozhodnutí o uložení pokut nebo penále zveřejňovat, protože tato rozhodnutí ovlivňují zájmy dotyčných zdrojů. Při zveřejňování svých rozhodnutí by měla Komise dodržovat pravidla profesního tajemství v souladu s článkem 339 Smlouvy, zejména ochranu všech důvěrných informací a osobních údajů.
(21)
Komise by v úzké spolupráci s Poradním výborem pro státní podpory měla mít možnost přijmout prováděcí předpisy, kterými se stanoví pravidla týkající se formy, obsahu a ostatních kritérií pro stížnosti podané podle nařízení (ES) č. 659/1999.
(22)
Nařízení (ES) č. 659/1999 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 659/1999 se mění takto:
1)
Název nařízení se nahrazuje tímto:
„NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 659/1999 ZE DNE 22. BŘEZNA 1999, KTERÝM SE STANOVÍ PROVÁDĚCÍ PRAVIDLA K ČLÁNKU 108 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE“.
2)
Název článku 5 se nahrazuje tímto:
„Žádost o informace adresovaná oznamujícímu členskému státu“.
3)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 6a
Žádost o informace adresovaná jiným zdrojům
1. Po zahájení formálního vyšetřovacího řízení uvedeného v článku 6, zejména pokud jde o technicky složité případy, jež podléhají věcnému posouzení, a pokud informace, které dotyčný členský stát poskytl v průběhu předběžného vyšetřovacího řízení, nejsou dostatečné, může Komise požádat kterýkoli jiný členský stát, podnik nebo sdružení podniků o poskytnutí veškerých tržních informací nezbytných pro to, aby mohla dokončit posouzení předmětného opatření, s náležitým ohledem na zásadu přiměřenosti, zejména v případě malých a středních podniků.
2. Komise může informace požadovat pouze:
a)
pokud je žádost omezena na formální vyšetřovací řízení, která byla Komisí označena za dosud neefektivní, a
b)
pokud dotyčný členský stát se žádostí souhlasí, týká-li se příjemců podpory.
3. Podniky nebo sdružení podniků poskytující informace na žádost Komise o tržní informace založenou na odstavcích 6 a 7 tohoto článku předloží svou odpověď současně Komisi i dotyčnému členského státu, pokud poskytnuté dokumenty nezahrnují informace, které jsou vůči tomuto členskému státu důvěrné.
Komise řídí a sleduje předávání informací mezi členskými státy, podniky a sdruženími podniků a ověřuje údajnou důvěrnost předaných informací.
4. Komise požaduje pouze informace, které má členský stát, podnik nebo sdružení podniků, jimž je žádost určena, k dispozici.
5. Členské státy informace poskytnou na základě prosté žádosti a ve lhůtě stanovené Komisí, která by obvykle neměla překročit jeden měsíc. Pokud členský stát neposkytne požadované informace v této lhůtě nebo poskytne informace neúplné, zašle Komise upomínku.
6. Komise může prostou žádostí požádat podnik nebo sdružení podniků o poskytnutí informací. Jestliže Komise zasílá podniku nebo sdružení podniků prostou žádost o poskytnutí informací, uvede právní základ a účel žádosti, upřesní, jaké informace jsou vyžadovány, a stanoví přiměřenou lhůtu, ve které musí být informace poskytnuty. Uvede také pokuty podle čl. 6b odst. 1 za poskytnutí nesprávných nebo zavádějících informací.
7. Komise může rozhodnutím požadovat, aby podnik nebo sdružení podniků poskytly informace. V případě, že Komise rozhodnutím vyžaduje od podniku nebo sdružení podniků poskytnutí informací, uvede právní základ a účel žádosti, upřesní, jaké informace jsou vyžadovány, a stanoví přiměřenou lhůtu, ve které musí být informace poskytnuty. Uvede také pokuty podle čl. 6b odst. 1 a podle okolností uvede nebo uloží penále podle čl. 6b odst. 2. Dále uvede právo podniků nebo sdružení podniků na přezkum rozhodnutí Soudním dvorem Evropské unie.
8. Když Komise vydává žádost podle odstavce 1 nebo 6 anebo rozhodnutí podle odstavce 7, poskytne dotyčnému členskému státu současně jejich kopii. Komise uvede kritéria, na jejichž základě příjemce žádosti nebo rozhodnutí vybrala.
9. Vlastníci podniků nebo jejich zástupci, nebo v případě právnických osob, společností, firem nebo sdružení bez právní subjektivity, osoby pověřené jejich zastupováním ze zákona nebo na základě jejich stanov poskytnou jejich jménem požadované informace. Osoby náležitě zmocněné mohou poskytnout informace jménem svých klientů. Ti však zůstávají plně odpovědni, pokud jsou poskytnuté informace nesprávné, neúplné nebo zavádějící.
Článek 6b
Pokuty a penále
1. Považuje-li to Komise za nezbytné a přiměřené, může rozhodnutím uložit podnikům nebo sdružením podniků pokuty nepřesahující 1 % celkového obratu za předchozí hospodářský rok, pokud úmyslně nebo z hrubé nedbalosti v reakci:
a)
na žádost učiněnou na základě čl. 6a odst. 6 poskytnou nesprávné nebo zavádějící informace;
b)
na rozhodnutí přijaté na základě čl. 6a odst. 7 poskytnou nesprávné, neúplné nebo zavádějící informace nebo neposkytnou informace ve stanovené lhůtě.
2. Komise může rozhodnutím uložit podnikům nebo sdružením podniků penále, pokud neposkytnou úplné a správné informace požadované Komisí na základě rozhodnutí přijatého podle čl. 6a odst. 7.
Penále nepřesáhne 5 % průměrného denního obratu dotyčného podniku nebo sdružení za předchozí hospodářský rok za každý pracovní den prodlení počítaného ode dne stanoveného v rozhodnutí do doby do doby, kdy poskytne úplné a správné informace požadované Komisí.
3. Při stanovení výše pokuty nebo penále se vezme v úvahu povaha, závažnost a délka trvání porušení těchto ustanovení, s náležitým zohledněním zásad přiměřenosti a vhodnosti, zejména v případě malých a středních podniků.
4. Pokud podniky nebo sdružení podniků splnily povinnost, k jejímuž vymáhání bylo penále určeno, může Komise definitivní částku penále snížit oproti původnímu rozhodnutí, kterým bylo uloženo. Komise může penále i prominout.
5. Před přijetím jakéhokoli rozhodnutí podle odstavce 1 nebo 2 stanoví Komise konečnou lhůtu v délce dvou týdnů, v níž má od dotyčných podniků nebo sdružení podniků obdržet chybějící tržní informace, a poskytne jim příležitost k vyjádření.
6. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc k soudnímu přezkumu pokut nebo penále uložených Komisí v plné jurisdikci ve smyslu článku 261 Smlouvy o fungování Evropské unie. Může uloženou pokutu nebo penále zrušit, snížit nebo zvýšit.“
4)
V článku 7 se doplňují nové odstavce, které znějí:
„8. Před přijetím jakéhokoli rozhodnutí podle odstavců 2 až 5 poskytne Komise dotyčnému členskému státu příležitost vyjádřit se k informacím obdrženým Komisí a poskytnutým dotyčnému členskému státu v souladu s čl. 6a odst. 3 ve lhůtě, jež obvykle nepřesáhne jeden měsíc.
9. Komise nepoužije důvěrné informace od respondentů, které nemohou být sloučeny nebo jinak anonymizovány, v žádném rozhodnutí přijatém podle odstavců 2 až 5, pokud nezískala jejich souhlas ke sdělení těchto informací dotyčnému členskému státu. Komise může přijmout odůvodněné rozhodnutí, které oznámí dotyčnému podniku nebo sdružení podniků a ve kterém uvede svůj poznatek, že informace poskytnuté respondentem a označené jako důvěrné nejsou chráněny, a stanoví lhůtu, po jejímž uplynutí mohou být tyto informace zveřejněny. Uvedená lhůta nesmí být kratší než jeden měsíc.
10. Komise vezme náležitě v úvahu oprávněné zájmy podniků na ochraně jejich obchodního tajemství a dalších důvěrných informací. Podnik nebo sdružení podniků, které poskytly informace podle článku 6a a které nejsou příjemci dotyčné státní podpory, mohou požádat z důvodu možné újmy o utajení totožnosti před dotyčným členským státem.“
5)
V článku 10 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
„1. Aniž je dotčen článek 20, může Komise z vlastního podnětu přezkoumat informace z jakéhokoli zdroje týkající se údajné protiprávní podpory.
Komise přezkoumá bez zbytečného prodlení veškeré stížnosti podané zúčastněnou stranou podle čl. 20 odst. 2 a zajistí, aby byl o postupu a výsledku přezkumu dotyčný členský stát pravidelně a v plném rozsahu informován.
2. V případě nutnosti si Komise vyžádá informace od dotyčného členského státu. Ustanovení čl. 2 odst. 2 a čl. 5 odst. 1 a 2 se použijí obdobně.
Po zahájení formálního vyšetřovacího řízení může Komise rovněž požádat o informace kterýkoli jiný členský stát, podnik nebo sdružení podniků v souladu s články 6a a 6b, které se použijí obdobně.“
6)
Za článek 14 se vkládá nový název kapitoly, který zní:
„KAPITOLA IIIa
PROMLČECÍ LHŮTY“.
7)
Název článku 15 se nahrazuje tímto:
„Promlčecí lhůta pro navrácení podpory“.
8)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 15a
Promlčecí lhůta pro ukládání pokut a penále
1. Pravomoci svěřené Komisi článkem 6b podléhají promlčecí lhůtě tří let.
2. Lhůta stanovená v odstavci 1 začíná běžet dnem, kdy došlo k protiprávnímu jednání uvedenému v článku 6b. V případě trvajícího nebo opakovaného protiprávního jednání však začíná lhůta běžet dnem, kdy bylo ukončeno.
3. Jakékoli opatření, které Komise přijme za účelem vyšetřování nebo řízení v souvislosti s protiprávním jednáním uvedeným v článku 6b, přerušuje běh promlčecí lhůty pro uložení pokuty nebo penále s účinkem ode dne, kdy je opatření oznámeno dotyčnému podniku nebo sdružení podniků.
4. Po každém přerušení začíná promlčecí lhůta běžet znovu. Promlčení lhůta však uplyne nejpozději dnem, kdy uplyne šest let, aniž by Komise uložila pokutu nebo penále. Uvedená lhůta se prodlužuje o dobu, po kterou promlčecí lhůta neběží podle odstavce 5.
5. Promlčecí lhůta pro uložení pokuty nebo penále neběží po dobu, kdy je rozhodnutí Komise předmětem řízení u Soudního dvora Evropské unie.
Článek 15b
Promlčecí lhůta pro vymáhání pokut a penále
1. Pravomoc Komise vymáhat rozhodnutí přijatá podle článku 6b se promlčuje po pěti letech.
2. Promlčecí lhůta uvedená v odstavci 1 začíná běžet dnem, kdy rozhodnutí přijaté podle článku 6b nabude právní moci.
3. Promlčecí lhůta uvedená v odstavci 1 se přerušuje:
a)
oznámením rozhodnutí, kterým se mění původní částka pokuty nebo penále nebo kterým se zamítá žádost o takovou změnu;
b)
každým úkonem Komise nebo členského státu jednajícího na žádost Komise, jehož cílem je vymáhat platbu pokuty nebo pravidelného penále.
4. Po každém přerušení začíná promlčecí lhůta běžet znovu.
5. Promlčecí lhůta pro vymáhání pokut nebo penále uvedená v odstavci 1 neběží po dobu, kdy:
a)
běží lhůta pro zaplacení poskytnutá respondentovi;
b)
je vymáhání platby pozastaveno rozhodnutím Soudního dvora Evropské unie.“
9)
Článek 16 se nahrazuje tímto:
„Článek 16
Zneužití podpory
Aniž je dotčen článek 23, může Komise v případech zneužití podpory zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 4 odst. 4. Články 6, 6a, 6b, 7, 9 a 10, čl. 11 odst. 1 a články 12 až 15 se použijí obdobně.“
10)
V článku 20 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Každá zúčastněná strana může podat stížnost s cílem informovat Komisi o každé údajné protiprávní podpoře a o každém údajném zneužití podpory. Za tímto účelem zúčastněná strana řádně vyplní formulář, který byl stanoven v prováděcím předpise uvedeném v článku 27, a uvede v něm všechny povinné požadované informace.
Pokud se Komise na základě prvního posouzení domnívá, že zúčastněná strana nesplňuje povinný formulář pro stížnosti nebo neposkytuje po skutkové a právní stránce dostatečné důvody, jež by doložily existenci protiprávní podpory nebo zneužití podpory, zúčastněnou stranu o tom uvědomí a vyzve ji, aby předložila připomínky ve stanovené lhůtě, která obvykle nepřesáhne jeden měsíc. Pokud zúčastněná strana ve stanovené lhůtě své stanovisko nevyjádří, stížnost se považuje za staženou. V případě, že je stížnost považována za staženou, informuje o tom Komise dotyčný členský stát.
Komise zašle stěžovateli kopii rozhodnutí v případu, kterého se daná stížnost týkala.“
11)
Za článek 20 se vkládá nová kapitola, která zní:
„KAPITOLA VIa
ŠETŘENÍ HOSPODÁŘSKÝCH ODVĚTVÍ A NÁSTROJŮ PODPORY
Článek 20a
Šetření hospodářských odvětví a nástrojů podpory
1. Pokud dostupné informace opodstatňují důvodné podezření, že opatření státní podpory v konkrétním odvětví nebo na základě konkrétního nástroje podpory mohou závažně omezit nebo narušit hospodářskou soutěž na vnitřním trhu v několika členských státech nebo že stávající podpory v rámci konkrétního odvětví v několika členských státech nejsou nebo přestaly být slučitelné s vnitřním trhem, může Komise provést v různých členských státech šetření určitého hospodářského odvětví nebo využití určitého nástroje podpory. V jeho průběhu si může vyžádat od členských států nebo dotyčných podniků či sdružení podniků informace nezbytné pro použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie, přičemž náležitě zohlední zásadu přiměřenosti.
Ve všech žádostech o informace zaslaných podle tohoto článku uvede Komise důvody šetření a výběru příjemců.
Komise zveřejní zprávu o výsledcích svého šetření určitých hospodářských odvětví nebo určitých nástrojů podpory v různých členských státech a vyzve členské státy a všechny dotyčné podniky nebo sdružení podniků k podání připomínek.
2. Informace získané odvětvovými šetřeními mohou být využity v řízeních podle tohoto nařízení.
3. Články 5, 6a a 6b se použijí obdobně.“
12)
Za článek 23 se vkládá nová kapitola, která zní:
„KAPITOLA VIIa
SPOLUPRÁCE S VNITROSTÁTNÍMI SOUDY
Článek 23a
Spolupráce s vnitrostátními soudy
1. Pro účely použití čl. 107 odst. 1 a článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie mohou soudy členských států požádat Komisi, aby jim zaslala informace, které má k dispozici, nebo stanovisko v otázkách týkajících se používání pravidel státní podpory.
2. V případech, kdy to vyžaduje jednotné používání čl. 107 odst. 1 nebo článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie, může Komise z vlastního podnětu předkládat soudům členských států, které jsou příslušné pro uplatňování pravidel státní podpory, písemné připomínky. Se svolením dotyčného soudu může překládat rovněž ústní vyjádření.
Před formálním předložením svých připomínek informuje Komise o tomto záměru dotyčný členský stát.
Komise může výlučně pro účely přípravy svých připomínek požádat příslušný soud členského státu, aby jí zaslal dokumenty, jež má k dispozici a jež jsou pro ni k posouzení věci nezbytné.“
13)
Článek 25 se nahrazuje tímto:
„Článek 25
Příjemce rozhodnutí
1. Rozhodnutí přijatá podle čl. 6a odst. 7, čl. 6b odst. 1 a 2 a čl. 7 odst. 9 jsou určena dotyčnému podniku či sdružení podniků. Komise toto rozhodnutí bezodkladně oznámí příjemci a poskytne mu příležitost, aby jí oznámil, které informace považuje za předmět profesního tajemství.
2. Veškerá další rozhodnutí Komise přijatá podle kapitol II, III, IV, V a VII jsou určena dotyčnému členskému státu. Komise je bezodkladně oznámí dotyčnému členskému státu a poskytne mu příležitost, aby jí oznámil, které informace považuje za předmět profesního tajemství.“
14)
V článku 26 se vkládá nový odstavec, který zní:
„2a. Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie rozhodnutí přijatá podle čl. 6b odst. 1 a 2.“
15)
Článek 27 se nahrazuje tímto:
„Článek 27
Prováděcí předpisy
Komise je v souladu s postupem podle článku 29 oprávněna přijmout prováděcí předpisy týkající se:
a)
formy, obsahu a jiných podrobností oznámení;
b)
formy, obsahu a jiných podrobností výročních zpráv;
c)
formy, obsahu a jiných podrobností stížností podávaných v souladu s čl. 10 odst. 1 a čl. 20 odst. 2;
d)
podrobností o lhůtách a počítání lhůt a
e)
úrokové sazby podle čl. 14 odst. 2.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. července 2013.
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 734/2013
od 22. srpnja 2013.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 659/1999 o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu članka 93. Ugovora o EZ-u
(Tekst značajan za EGP)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 109.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
budući da:
(1)
U kontekstu detaljne modernizacije pravila o državnim potporama kako bi se doprinijelo provedbi strategije Europa 2020. za rast (1) i konsolidaciji proračuna, članak 107. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) trebao bi se primjenjivati učinkovito i ujednačeno diljem Unije. Uredbom (EZ) 659/1999 (2) kodificirana je i ojačana prijašnja praksa Komisije za povećanje pravne sigurnosti i potporu razvoju politike državnih potpora u transparentnom okruženju. Međutim, s obzirom na iskustvo stečeno primjenom navedene Uredbe i nedavne nove događaje kao što su proširenje Unije te gospodarska i financijska kriza, određeni aspekti Uredbe (EZ) br. 659/1999 trebali bi se izmijeniti kako bi se Komisiji omogućila veća učinkovitost.
(2)
Kako bi se procijenila spojivost s unutarnjim tržištem svih prijavljenih ili nezakonitih državnih potpora za koje Komisija ima isključivu nadležnost na temelju članka 108. UFEU-a, primjereno je osigurati da Komisija, u svrhu provođenja pravila o državnim potporama, ima ovlasti zatražiti sve potrebne tržišne podatke od bilo koje države članice, poduzetnika ili udruženja poduzetnika kad god sumnja u spojivost dotične mjere potpore te je stoga pokrenula postupak formalne istrage. Komisija bi se osobito trebala koristiti tim ovlastima u slučajevima koji zahtijevaju složeno dubinsko ocjenjivanje. Pri odlučivanju o korištenju tim ovlastima, Komisija bi trebala voditi računa o trajanju preliminarne istrage.
(3)
Radi ocjenjivanja spojivosti mjere potpore nakon pokretanja formalnog istražnog postupka, osobito u pogledu tehnički složenih slučajeva koji podliježu dubinskom ocjenjivanju, Komisija bi trebala moći, jednostavnim zahtjevom ili odlukom, zatražiti od bilo koje države članice, poduzetnika ili udruženja poduzetnika da joj dostavi sve tržišne podatke potrebne za ocjenjivanje ako podaci koje je dotična država članica dostavila tijekom preliminarne istrage nisu dostatni, vodeći računa o načelu proporcionalnosti, osobito u odnosu na male i srednje poduzetnike.
(4)
S obzirom na poseban odnos između korisnika potpora i dotične države članice, Komisija bi trebala moći zatražiti podatke od korisnika potpore samo u dogovoru s dotičnom državom članicom. Dostavljanje podataka od strane korisnika odnosne mjere potpore ne predstavlja pravnu osnovu za bilateralne pregovore između Komisije i dotičnog korisnika.
(5)
Komisija bi trebala odabrati primatelje zahtjeva za dostavljanje podataka na temelju objektivnih kriterija, prilagođenih svakom pojedinom slučaju, pritom osiguravajući da je, prilikom slanja zahtjeva uzorku poduzetnika ili udruženja poduzetnika, uzorak primatelja reprezentativan za svaku kategoriju. Traženi podaci bi prvenstveno trebali obuhvaćati činjenične podatke o trgovačkom društvu i tržišne podatke te analizu funkcioniranja tržišta utemeljenu na činjenicama.
(6)
Komisija bi, kao pokretač postupka, trebala biti odgovorna kako za potvrđivanje prijenosa podataka od strane države članice, poduzetnikaili udruženja poduzetnika ili treće države kao i navodne tajnosti podataka koji se otkrivaju.
(7)
Komisija bi trebala moći osigurati ispunjenje zahtjeva za dostavljanje podataka poslanih bilo kojem poduzetniku ili udruženju poduzetnika, prema potrebi, proporcionalnim novčanim kaznama i periodičnim penalima. Prilikom određivanja iznosa novčanih kazni i periodičnih penala, Komisija bi trebala voditi računa o načelima proporcionalnosti i primjerenosti, osobito s obzirom na male i srednje poduzetnike. Prava strana od kojih se traži da dostave podatke trebala bi se štititi pružanjem mogućnosti za objavljivanje njihovih stajališta prije donošenja bilo kakve odluke o izricanju novčanih kazni ili periodičnih penala. Sud Europske unije trebao bi imati neograničenu nadležnost u odnosu na navedene novčane kazne i periodične penale u skladu s člankom 261. UFEU-a.
(8)
Vodeći računa o načelima proporcionalnosti i primjerenosti, Komisija bi trebala moći umanjiti periodične penale ili ih u potpunosti ukinuti kada primatelji zahtjeva dostave zatražene podatke, čak i nakon isteka roka.
(9)
Novčane kazne i periodični penali ne primjenjuju se na države članice s obzirom na to da je njihova dužnost iskreno surađivati s Komisijom u skladu s člankom 4. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) te dostaviti Komisiji sve podatke potrebne za obavljanje njezinih dužnosti na temelju Uredbe (EZ) br. 659/1999.
(10)
Kako bi se zaštitila prava na obranu dotične države članice, trebali bi joj se dostaviti primjerci zahtjeva za dostavljanje podataka poslanih drugim državama članicama, poduzetnicima, udruženjima poduzetnika, te bi joj se trebalo omogućiti očitovanje o zaprimljenim primjedbama. Trebalo bi joj također priopćiti nazive poduzetnika i udruženja poduzetnika od kojih su zatraženi podaci, ako ti subjekti nisu iskazali opravdani interes za zaštitu njihova identiteta.
(11)
Komisija bi trebala voditi računa o opravdanim interesima poduzetnika za zaštitu njihovih poslovnih tajni. Ona ni u jednoj odluci ne bi trebala moći koristiti povjerljive podatke koje su dostavili primatelji zahtjeva za dostavljanje podataka, koji se ne mogu objediniti ili na drugi način učiniti anonimnima, osim ako je prethodno dobila njihovu suglasnost za otkrivanje tih podataka dotičnoj državi članici.
(12)
U slučajevima u kojima se ne čini da su takvi podaci koji su označeni kao povjerljivi obuhvaćeni obvezama čuvanja poslovne tajne, primjereno je uspostaviti mehanizam kojim Komisija može odlučiti u kojoj se mjeri ti podaci smiju otkriti. U svakoj takvoj odluci o odbijanju tvrdnje o povjerljivosti podataka trebalo bi naznačiti razdoblje na kraju kojeg će se podaci otkriti kako bi primatelj zahtjeva za objavljivanje podataka mogao iskoristiti svaku dostupnu sudsku zaštitu, uključujući privremenu mjeru.
(13)
Na vlastitu inicijativu Komisija bi trebala moći ispitati podatke koji se, bez obzira na njihov izvor, odnose na nezakonite potpore kako bi osigurala usklađenost s člankom 108. UFEU-a, a posebno s obvezama izvješćivanja i klauzulom o mirovanju iz članka 108. stavka 3. UFEU-a i ocijenila spojivost potpore s unutarnjim tržištem. U tom su kontekstu pritužbe bitan izvor informacija za otkrivanje povreda pravilâ Unije o državnim potporama.
(14)
Kako bi se poboljšala kvaliteta pritužbi podnesenih Komisiji te kako bi se istodobno povećala transparentnost i pravna sigurnost, primjereno je odrediti uvjete koje bi pritužba trebala ispunjavati da bi Komisija dobila podatke o navodnom slučaju nezakonite potpore i da bi se pokrenulo preliminarno ispitivanje. Podneske koji ne ispunjavaju trebalo bi tretirati kao opće tržišne podatke i ne bi nužno trebali dovoditi do ex officio istragâ.
(15)
Od podnositelja pritužbi trebalo bi se zahtijevati da dokažu da su zainteresirane strane u smislu članka 108. stavka 2. UFEU-a i članka 1. točke (h) Uredbe (EZ) br. 659/99. Od njih bi se također trebalo zahtijevati da dostave određene podatke u obliku za koji bi Komisija trebala imati ovlasti definirati ga u provedbenoj odredbi. Da se potencijalni podnositelji pritužbi ne bi obeshrabrili, ta provedbena odredba trebala bi uzeti u obzir da zahtjevi postavljeni zainteresiranim stranama za podnošenje pritužbe ne bi trebali biti preteški.
(16)
Radi pravne sigurnosti primjereno je utvrditi rokove zastare za izricanje i izvršenje novčanih kazni i periodičnih penala.
(17)
Kako bi se osiguralo da Komisija dosljedno rješava slična pitanja na čitavom unutarnjem tržištu, primjereno je dopuniti postojeće ovlasti Komisije uvođenjem posebne pravne osnove za pokretanje istraga gospodarskih sektora ili određenih instrumenata potpore u nekoliko država članica. Radi proporcionalnosti i s obzirom na veliko administrativno opterećenje koje takve istrage podrazumijevaju, sektorske bi se istrage trebale provoditi samo kada dostupni podaci potkrepljuju osnovanu sumnju da bi mjere državne potpore u određenom sektoru mogle značajno ograničiti ili narušiti tržišno natjecanje na unutarnjem tržištu u nekoliko država članica ili da postojeće mjere potpore u određenom sektoru u nekoliko država članica nisu ili su prestale biti spojive s unutarnjim tržištem. Takve bi istrage Komisiji omogućile učinkovito i transparentno rješavanje pitanja horizontalnih državnih potpora te ex ante pregled dotičnog sektora.
(18)
Jedinstvena primjena pravilâ o državnim potporama također zahtijeva da se utvrde oblici suradnje između sudova država članica i Komisije. Ta suradnja važna je za sve sudove država članica koji primjenjuju članak 107. stavak 1. i članak 108. UFEU-a,. Posebno, nacionalnim bi sudovima trebalo omogućiti da od Komisije zatraže podatke ili mišljenje o točkama koje se odnose na primjenu pravila o državnim potporama. Komisija bi također trebala moći dostaviti pismena ili usmena očitovanja sudovima od kojih se zahtijeva primjena članka 107. stavka 1. ili članka 108. UFEU-a. Kada tako pomaže nacionalnim sudovima, Komisija bi trebala djelovati u skladu sa svojom dužnošću obrane javnog interesa.
(19)
Ta očitovanja i mišljenja Komisije ne bi trebala dovoditi u pitanje članak 267. UFEU-a i ne bi trebala biti pravno obvezujuća za nacionalne sudove. Ona bi se trebala dostavljati sukladno nacionalnim postupovnim propisima i praksi, uključujući i one propise koji se odnose na zaštitu prava strana, uz potpuno poštovanje neovisnosti nacionalnih sudova. Očitovanja koja Komisija podnosi na vlastitu inicijativu trebala bi biti ograničena na slučajeve koji su važni za dosljednu primjenu članka 107. stavka 1. ili članka 108. UFEU-a, posebno na slučajeve koji su značajni za izvršavanje ili daljnji razvoj sudske prakse Unije u odnosu na državne potpore.
(20)
U interesu transparentnosti i pravne sigurnosti podaci o odlukama Komisije trebali bi biti javni. Stoga je primjereno objaviti odluke o izricanju novčanih kazni ili periodičnih penala, s obzirom da one utječu na interese dotičnih izvora. Prilikom objavljivanja svojih odluka Komisija bi trebala poštovati pravila o čuvanju poslovne tajne, uključujući zaštitu svih povjerljivih podataka i osobnih podataka, u skladu s člankom 339. UFEU-a.
(21)
Komisija bi, u tijesnoj vezi sa Savjetodavnim odborom za državne potpore, trebala moći usvojiti provedbene odredbe kojima se utvrđuju detaljna pravila u vezi s oblikom, sadržajem i ostalim kriterijima za pritužbe podnesene u skladu s Uredbom (EZ) br. 659/1999.
(22)
Uredbu (EZ) br. 659/1999 bi, stoga, trebalo na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EZ) br. 659/1999 mijenja se kako slijedi:
(1)
Naziv Uredbe zamjenjuje se sljedećim:
„UREDBA VIJEĆA (EZ) br. 659/1999 OD 22. OŽUJKA 1999. O UTVRĐIVANJU DETALJNIH PRAVILA ZA PRIMJENU ČLANKA 108. UGOVORA O FUNKCIONIRANJU EUROPSKE UNIJE”
(2)
Naslov članka 5. zamjenjuje se sljedećim:
„Zahtjev za dostavljanje podataka upućen državi članici koja podnosi prijavu”;
(3)
Umeću se sljedeći članci:
„Članak 6.a
Zahtjev za dostavljanje podataka upućen ostalim izvorima
1. Nakon pokretanja formalnog istražnog postupka predviđenog u članku 6., osobito u pogledu tehnički složenih slučajeva koji podliježu dubinskom ocjenjivanju, Komisija može, ako podaci koje je dotična država članica dostavila tijekom preliminarne istrage nisu dostatni od druge države članice, poduzetnika ili udruženja poduzetnika zatražiti sve tržišne podatke koji su Komisiji potrebni za dovršetak ocjene mjere o kojoj se radi vodeći računa o načelu proporcionalnosti, osobito u odnosu na male i srednje poduzetnike.
2. Komisija može zatražiti podatke samo u sljedećim slučajevima:
(a)
ako su ograničeni na formalne istražne postupke za koje je Komisija utvrdila da su dosad bili neučinkoviti, i
(b)
ako se radi o korisnicima potpore, ako dotična država članica pristane ispuniti zahtjev.
3. Poduzetnici ili udruženja poduzetnika koji dostavljaju podatke na zahtjev Komisije za dostavljanje tržišnih podataka na temelju stavaka 6. i 7. istodobno dostavljaju svoj odgovor Komisiji i dotičnim državama članicama ako dostavljeni dokumenti ne obuhvaćaju podatke koji su povjerljivi u odnosu na tu državu članicu.
Komisija usmjerava i prati prijenos podataka između dotičnih država članica, poduzetnika ili udruženja poduzetnika i potvrđuje navodnu povjerljivost prenesenih podataka.
4. Komisija zahtijeva samo podatke kojima raspolažu država članica, poduzetnik ili udruženje poduzetnika na koje se odnosi zahtjev.
5. Države članice dostavljaju podatke na temelju jednostavnog zahtjeva i u roku kojeg odredi Komisija koji, u pravilu, ne bi trebao biti dulji od mjesec dana. U slučaju kada država članica ne dostavi tražene podatke u tom roku ili ako dostavi nepotpune podatke, Komisija šalje podsjetnik.
6. Od poduzetnika ili udruženja poduzetnika Komisija može, putem jednostavnog zahtjeva, zahtijevati dostavljanje podataka. Ako Komisija šalje jednostavan zahtjev poduzetniku ili udruženju poduzetnika, tada navodi pravnu osnovu i svrhu zahtjeva te podatke koje traži i određuje razmjeran rok do kojeg podaci trebaju biti dostavljeni. Ona također upućuje na novčane kazne predviđene u članku 6.b stavku 1. u slučaju dostave netočnih ili obmanjujućih podataka.
7. Od poduzetnika ili udruženja poduzetnika Komisija može, putem odluke, zahtijevati dostavljanje podataka. Ako Komisija, putem odluke, zahtijeva od poduzetnika ili udruženja poduzetnika dostavljanje podataka, ona navodi pravnu osnovu, svrhu zahtjeva te podatke koje traži i određuje razmjeran rok u kojem podaci trebaju biti dostavljeni. Ona također navodi novčane kazne predviđene u članku 6.b stavku 1. te, prema potrebi, navodi ili izriče periodične penale predviđene u članku 6.b stavku 2. Osim toga, ona upućuje na pravo poduzetnika ili udruženja poduzetnika da zatraže od Suda Europske unije preispitivanje odluke.
8. Prilikom izdavanja zahtjeva temeljem stavaka 1. ili 6. ili donošenja odluke temeljem stavka 7., Komisija istodobno dotičnoj državi članici dostavlja njihov primjerak. Komisija navodi kriterije uz pomoć kojih je odabrala primatelje zahtjeva ili odluke.
9. Vlasnici poduzetnika ili njihovi predstavnici ili, u slučaju pravnih osoba, trgovačka društva ili udruženja bez pravne osobnosti, osobe ovlaštene da ih zastupaju na temelju zakona ili njihovih statuta, dostavljaju u njihovo ime tražene ili potrebne podatke u. Propisno ovlaštene osobe mogu dostavljati podatke u ime njihovih stranaka. Potonji se svejedno smatraju u potpunosti odgovornima u slučaju da su dostavljeni podaci netočni, nepotpuni ili obmanjujući.
Članak 6.b
Novčane kazne i periodični penali
1. Ako to smatra potrebnim i proporcionalnim, Komisija može poduzetnicima ili udruženjima poduzetnika odlukom izreći novčane kazne koje ne prelaze 1 % njihovog ukupnog prihoda ostvarenog u prethodnoj poslovnoj godini kada oni namjerno ili krajnjom nepažnjom:
(a)
dostave netočne ili obmanjujuće podatke u odgovoru na zahtjev podnesen u skladu s člankom 6.a stavkom 6.;
(b)
dostave netočne, nepotpune ili obmanjujuće podatke u odgovoru na odluku donesenu na temelju članka 6.a stavka 7. ili ne dostave podatke u predviđenom roku.
2. Komisija može odlukom izreći poduzetnicima ili udruženjima poduzetnika periodične penale ako isti ne dostave potpune i točne podatke koje je Komisija zatražila odlukom donesenom na temelju članka 6.a stavka 7.
Periodični penali ne prelaze 5 % vrijednosti prosječnog dnevnog prometa dotičnog poduzetnika ili udruženja u prethodnoj poslovnoj godini za svaki radni rad zakašnjenja, računajući od dana utvrđenog u odluci, dok ne dostave potpune i točne podatke kako je zahtijevano ili zatraženo od strane Komisije.
3. Prilikom utvrđivanja iznosa novčane kazne ili periodičnog penala u obzir se uzima priroda, ozbiljnost i trajanje povrede propisa, vodeći računa o načelima proporcionalnosti i primjerenosti, osobito u odnosu na male i srednje poduzetnike.
4. Kada poduzetnici ili udruženja poduzetnika ispune obvezu čije je neizvršavanje predstavljalo temelj za plaćanje periodičnog penala, Komisija može smanjiti konačan iznos periodičnog penala u usporedbi s onim koji je prvobitno bio utvrđen u odluci o izricanju periodičnih penala. Komisija, također, može ukinuti periodične penale.
5. Prije donošenja bilo kakve odluke u skladu sa stavcima 1. iili 2. Komisija određuje krajnji rok od dva tjedna unutar kojeg dotični poduzetnici ili udruženja poduzetnika dostavljaju tržišne podatke koji nedostaju te im također pruža mogućnost davanja mišljenja.
6. Sud Europske unije ima neograničenu nadležnost u smislu članka 261. UFEU-a u pogledu preispitivanja novčanih kazni ili periodičnih penala koje je izrekla Komisija. On može poništiti, smanjiti ili povećati izrečenu novčanu kaznu ili periodični penal.”
(4)
U članku 7. dodaju se sljedeći stavci:
„8. Prije donošenja bilo kakve odluke u skladu sa stavcima od 2. do 5. Komisija dotičnoj državi članici, u roku koji u pravilu ne smije biti dulji od mjesec dana, daje mogućnost iskazivanja stajališta o podacima koje je primila Komisija i koji su dotičnoj državi članici dostavljeni u skladu s člankom 6a stavkom 3.
9. Komisija se ni u jednoj odluci donesenoj u skladu sa stavcima od 2. do 5. ne smije koristiti povjerljivim podacima koje su dostavili primatelji zahtjeva za dostavljanje podataka i koji se ne mogu objediniti ili na neki drugi način anonimizirati, osim ako je dobila suglasnost primatelja za otkrivanje tih podataka dotičnoj državi članici. Komisija može donijeti obrazloženu odluku, koja se priopćava dotičnom poduzetniku ili udruženju poduzetnika, kojom se utvrđuje da podaci koje dostavlja primatelj zahtjeva za dostavljanje podataka i koji su označeni kao povjerljivi nisu zaštićeni i kojom se određuje datum nakon kojeg se ti podaci objavljuju. To razdoblje traje najmanje mjesec dana.
10. Komisija vodi računa o opravdanim interesima poduzetnika da štite svoje poslovne tajne i ostale povjerljive podatke. Poduzetnik ili udruženje poduzetnika koji dostavljaju podatke u skladu s člankom 6a i koji nisu korisnici mjere državne potpore o kojoj je riječ mogu zatražiti, zbog potencijalne štete, da se podaci o njihovu identitetu uskrate dotičnoj državi članici.”
(5)
U članku 10. stavci 1. i 2. zamjenjuju se sljedećim:
„1. Ne dovodeći u pitanje članak 20., Komisija na vlastitu inicijativu može ispitati podatke o navodno nezakonitoj potpori iz bilo kojeg izvora.
Komisija bez odgađanja ispituje svaku pritužbu koju je podnijela zainteresirana strana u skladu s člankom 20. stavkom 2. i osigurava potpuno i redovito obavješćivanje dotične države članice o napretku i ishodima ispitivanja.
2. Prema potrebi, Komisija zahtijeva podatke od dotične države članice. U tom slučaju, članak 2. stavak 2. i članak 5. stavci 1. i 2. primjenjuju se mutatis mutandis.
Nakon pokretanja formalnog istražnog postupka Komisija također može zahtijevati podatke od druge države članice, poduzetnika ili udruženja poduzetnika u skladu s člankom 6.a i 6.b, koji se primjenjuju mutatis mutandis.”
(6)
Nakon članka 14. umeće se sljedeći naslov poglavlja:
„POGLAVLJE III.a
ROKOVI ZASTARE”
(7)
Naslov članka 15. zamjenjuje se sljedećim:
„Rok zastare za povrat potpore”
(8)
Umeću se sljedeći članci:
„Članak 15.a
Rok zastare za izricanje novčanih kazni i periodičnih penala
1. Ovlasti dodijeljene Komisiji temeljem članka 6.b podliježu roku zastare od tri godine.
2. Rok iz stavka 1. počinje teći od dana počinjenja povrede iz članka 6.b. Međutim, u slučaju kontinuiranih ili ponovljenih povredâ, rok zastare počinje teći od dana kada je prestala povreda.
3. Svaka radnja koju poduzme Komisija s ciljem istrage ili vođenja postupaka u vezi s povredom iz članka 6.b prekida rok zastare za izricanje novčanih kazni ili periodičnih penala, s učinkom od dana kada su dotični poduzetnik ili udruženje poduzetnika obaviješteni o toj radnji.
4. Nakon svakog prekida rok zastare se počinje računati iznova. Međutim, rok zastare istječe najkasnije onog dana kada protekne rok od šest godina u kojem Komisija nije izrekla novčanu kaznu ili periodični penal. Taj se rok produžuje za vrijeme prekida roka zastare u skladu sa stavkom 5.
5. Rok zastare za izricanje novčanih kazni ili periodičnih penala prekida se sve dok je odluka Komisije predmet postupka koji se vodi pred Sudom Europske unije.
Članak 15.b
Rok zastare za izvršenje novčanih kazni i penala
1. Ovlasti Komisije za izvršenje odluka donesenih sukladno članku 6.b podliježu roku zastare od pet godina.
2. Rok iz stavka 1. počinje teći od dana kada odluka donesena u skladu s člankom 6.b postane pravomoćna.
3. Rok zastare iz stavka 1. prekida se:
(a)
zaprimanjem odluke kojom se mijenja prvobitno utvrđen iznos novčane kazne ili periodičnog penala ili odbijanjem zahtjeva za promjenu tih iznosâ;
(b)
svakom radnjom države članice, na zahtjev Komisije, ili Komisije kojoj je namjera izvršiti plaćanje novčane kazne ili periodičnog penala.
4. Nakon svakog prekida, rok zastare počinje se računati iznova.
5. Rok zastare iz stavka 1. za izvršenje novčanih kazni ili periodičnih penala prekida se sve dok:
(a)
primatelju zahtjeva za objavljivanje podataka traje rok za plaćanje;
(b)
je izvršenje plaćanja prekinuto sukladno odluci Suda Europske unije.”
(9)
Članak 16. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 16.
Zloporaba potpore
Ne dovodeći u pitanje članak 23., Komisija može, u slučajevima zloporabe potpore, pokrenuti formalni istražni postupak u skladu s člankom 4. stavkom 4. U tom slučaju članci 6., 6.a, 6.b, 7., 9. i 10., članak 11. stavak 1. i članci od 12. do 15. primjenjuju se mutatis mutandis.”
(10)
U članku 20., stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Svaka zainteresirana strana može podnijeti pritužbu kojom obavještava Komisiju o svakom navodnom slučaju nezakonite potpore ili o svakom navodnom slučaju zloporabe potpore. U tom smislu, zainteresirana strana propisno ispunjava obrazac koji je određen u provedbenoj odredbi iz članka 27. i navodi sve obvezne podatke koji se u njemu zahtijevaju.
Ako Komisija smatra da se zainteresirana strana ne pridržava obveznih dijelova obrasca za pritužbu ili da činjenice ili pravna pitanja koje je iznijela zainteresirana strana ne predstavljaju dostatne razloge na temelju kojih bi se u prima facie ispitivanju moglo utvrditi postojanje nezakonite potpore ili zlouporabe potpore, o tome obavještava zainteresiranu stranu i poziva je da dostavi primjedbe unutar propisanog razdoblja koje u pravilu ne smije biti dulje od mjesec dana. Ako zainteresirana strana ne iskaže svoja stajališta u propisanom roku, pritužba se smatra povučenom. Komisija obavješćuje dotičnu državu članicu ako se pritužba smatra povučenom.
Komisija podnositelju pritužbe šalje primjerak odluke o slučaju koji se odnosi na predmet pritužbe.”
(11)
Nakon članka 20. umeće se sljedeće poglavlje:
„POGLAVLJE VI.a
ISTRAGE GOSPODARSKIH SEKTORA I INSTRUMENATA POTPORE
Članak 20.a
Istrage gospodarskih sektora i instrumenata potpore
1. Kada dostupni podaci potkrepljuju osnovanu sumnju da bi mjere državne potpore u određenom sektoru ili utemeljene na određenom instrumentu potpore mogle značajno ograničiti ili narušiti tržišno natjecanje na unutarnjem tržištu u nekoliko država članica ili da postojeće mjere potpore u određenom sektoru u nekoliko država članica nisu ili su prestale biti spojive s unutarnjim tržištem, Komisija može provesti istragu u nekoliko različitih država članica određenog sektora gospodarstva ili korištenja dotičnog instrumenta potpore. Tijekom tog istraživanja Komisija može od dotičnih država članica i/ili poduzetnika ili udruženja poduzetnika zatražiti da dostave potrebne podatke za primjenu članaka 107. i 108. UFEU-a, vodeći računa o načelu proporcionalnosti.
Komisija navodi razloge za pokretanje istraživanja i za izbor primatelja u svim zahtjevima za dostavljanje podataka poslanim na temelju ovog članka.
Komisija objavljuje izvješće o rezultatima svojeg istraživanja određenih gospodarskih sektora ili instrumenata potpore u raznim državama članicama i poziva dotične države članice te sve poduzetnike ili udruženja poduzetnika da dostave svoje primjedbe.
2. Podaci dobiveni na temelju sektorskih istraživanja mogu se koristiti u okviru postupaka u skladu s ovom Uredbom.
3. Članci 5., 6.a i 6.b primjenjuju se mutatis mutandis.”
(12)
Nakon članka 23. umeće se sljedeće poglavlje:
„POGLAVLJE VII.a
SURADNJA S NACIONALNIM SUDOVIMA
Članak 23.a
Suradnja s nacionalnim sudovima
1. Za primjenu članka 107. stavka 1. i članka 108. UFEU-a, sudovi država članica mogu zatražiti od Komisije da im dostavi podatke kojima raspolaže ili svoje mišljenje o pitanjima primjene pravila o državnim potporama.
2. Ako je potrebno za dosljednu primjenu članka 107. stavka 1. ili članka 108. UFEU-a, Komisija može, na vlastitu inicijativu, podnijeti pismena očitovanja sudovima država članica koji su odgovorni za primjenu pravila o državnim potporama. Ona može, uz dopuštenje dotičnog suda, dati i usmena očitovanja.
Komisija obavješćuje dotičnu državu članicu o svojoj namjeri podnošenja očitovanjâ prije nego što to formalno i učini.
Isključivo u svrhu pripreme svojih očitovanja, Komisija može zatražiti od nadležnog suda države članice da joj dostavi dokumente koji su mu na raspolaganju i koji su potrebni za Komisijinu ocjenu predmeta.”
(13)
Članak 25. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 25.
Primatelj odlukâ
1. Odluke donesene u skladu s člankom 6.a stavkom 7., člankom 6.b stavcima 1. i 2. i člankom 7. stavkom 9. upućuju se dotičnom poduzetniku ili udruženju poduzetnika. Komisija dostavlja odluke primatelju bez odlaganja i pruža mu mogućnost da Komisiji priopći koji su podaci, prema njegovu mišljenju, obuhvaćeni obvezom čuvanja poslovne tajne.
2. Sve druge odluke Komisije donesene u skladu s poglavljima II., III., IV., V. i VII. upućuju se dotičnoj državi članici. Komisija ih dotičnoj državi članici dostavlja bez odlaganja te daje toj državi članici mogućnost da Komisiji priopći koji su podaci, prema njezinu mišljenju, obuhvaćeni obvezom čuvanja poslovne tajne.”
(14)
U članak 26. umeće se sljedeći stavak:
„2.a. Komisija u Službenom listu Europske unije objavljuje odluke koje donosi u skladu s člankom 6.b stavcima 1. i 2”.
(15)
Članak 27. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 27.
Provedbene odredbe
Komisija je, djelujući u skladu s postupkom utvrđenim u članku 29., ovlaštena usvajati provedbene odredbe u vezi s:
(a)
oblikom, sadržajem i drugim pojedinostima prijave;
(b)
oblikom, sadržajem i drugim pojedinostima godišnjih izvješća;
(c)
oblikom, sadržajem i drugim pojedinostima pritužbi podnesenih u skladu s člankom 10. stavkom 1. i člankom 20. stavkom 2.;
(d)
pojedinostima rokova i njihova određivanja;
(e)
kamatnom stopom iz članka 14. stavka 2.”
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 22. srpnja 2013.