NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 148/2013
ze dne 19. prosince 2012,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů, pokud jde o regulační technické normy týkající se minimálních údajů, které mají být vykázány do registrů obchodních údajů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (2), a zejména na čl. 9 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S cílem umožnit flexibilitu by protistrana měla mít možnost pověřit vykázáním smlouvy druhou protistranu nebo třetí osobu. Protistrany by rovněž měly mít možnost se dohodnout, že vykazováním pověří společný třetí subjekt, včetně ústřední protistrany, která by do registru obchodních údajů předkládala jednu zprávu, včetně příslušné tabulky obsahující pole s údaji. Za těchto okolností a v zájmu zajištění kvality údajů, by zpráva měla uvádět, že byla vypracována jménem obou protistran a obsahuje úplný soubor údajů, který by byl vykázán, pokud by smlouva byla vykázána samostatně.
(2)
Aby se zamezilo nejednotnostem v tabulkách společných údajů, měla by každá protistrana derivátové smlouvy zajistit, aby vykazované společné údaje schválily obě strany, jichž se obchod týkal. Specifický identifikační kód obchodu napomůže sladění údajů v případě, že protistrany vykazují do různých registrů obchodních údajů.
(3)
S cílem zamezit duplicitnímu vykazování a snížit zatížení spojené s vykazováním v případě, kdy jedna protistrana nebo ústřední protistrana vykazuje jménem obou protistran, by protistrana nebo ústřední protistrana měla mít možnost zaslat registru obchodních údajů jednu zprávu obsahující relevantní informace.
(4)
Oceňování derivátových smluv je podstatné k tomu, aby regulační orgány mohly plnit svůj mandát, zejména pokud jde o finanční stabilitu. Tržní ocenění smlouvy nebo její ocenění podle modelu uvádí označení a velikost expozic souvisejících s uvedenou smlouvou a doplňuje informace o původní hodnotě uvedené ve smlouvě.
(5)
Shromažďování informací o zajištění konkrétní smlouvy je podstatné pro zabezpečení řádného monitorování expozic. Aby to bylo možné, protistrany, které zajišťují své obchody, by měly údaje o takovém zajištění vykazovat na úrovni obchodu. V případě, že se zajištění vypočítává na základě čistých pozic vyplývajících ze souboru smluv, a tudíž není poskytováno na úrovni obchodu, ale pro portfolio, měly by protistrany mít možnost vykazovat portfolio pomocí specifického kódu nebo systému číslování, jak určí protistrana. Tento specifický kód by měl identifikovat konkrétní portfolio, pro které je zajištění poskytnuto v případě, že má protistrana více než jedno portfolio, a také by měl zajistit, aby derivátovou smlouvu bylo možné propojit s konkrétním portfoliem, pro které je zajištění poskytnuto.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA) a odráží význam role registrů obchodních údajů s cílem zvýšit transparentnost trhů pro veřejnost a regulační orgány, vykazovaných údajů, které jsou shromažďovány a zpřístupňovány registry obchodních údajů v závislosti na kategorii derivátů a povaze obchodu.
(7)
Před předložením návrhů regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, vedl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy konzultace s příslušnými orgány a členy Evropského systému centrálních bank (ESCB). V souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) (3) vedl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy otevřené veřejné konzultace o těchto návrzích regulačních technických norem, provedl analýzu potenciálních souvisejících nákladů a přínosů a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy zřízené v souladu s článkem 37 uvedeného nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Údaje, které má obsahovat zpráva podle čl. 9 odst. 1 a 3 nařízení (EU) č. 648/2012
1. Zprávy pro registr obchodních údajů obsahují:
a)
údaje uvedené v tabulce 1 přílohy, které obsahují informace o protistranách smlouvy;
b)
informace uvedené v tabulce 2 přílohy, které obsahují údaje týkající se derivátové smlouvy uzavřené mezi dvěma protistranami.
2. Pro účely odstavce 1 se uzavřením smlouvy rozumí „provedení obchodu“, jak je uvedeno v čl. 25 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (4).
3. Pokud je jménem obou protistran vypracována jedna zpráva, musí obsahovat informace uvedené v tabulce 1 přílohy vztahující se ke každé z protistran. Informace uvedené v tabulce 2 přílohy se předkládají pouze jednou.
4. Pokud je jménem obou protistran vypracována jedna zpráva, potom je tato skutečnost ve zprávě uvedena, jak je stanoveno v poli 9 tabulky 1 v příloze.
5. Pokud jedna protistrana vykazuje do registru obchodních údajů údaje o smlouvě jménem druhé protistrany nebo pokud třetí subjekt vykazuje smlouvu do registru obchodních údajů jménem jedné nebo obou protistran, vykazované údaje musí obsahovat úplný soubor údajů, který by byl vykázán, kdyby smlouvy byly do registru obchodních údajů vykázány každou protistranou samostatně.
6. Pokud derivátová smlouva zahrnuje prvky typické pro více než jedno podkladové aktivum, jak je uvedeno v tabulce 2 přílohy, ve zprávě se uvede kategorie aktiva, na které se protistrany před odesláním zprávy do registru obchodních údajů shodnou, že se jí smlouva blíží nejvíce.
Článek 2
Obchody, u nichž byl proveden clearing
1. Pokud u stávající smlouvy následně provede ústřední protistrana clearing, měl by být clearing vykázán jako změna stávající smlouvy.
2. Pokud je smlouva uzavřena v obchodním systému a ústřední protistrana provede clearing tak, že protistraně není známa identita druhé protistrany, vykazující protistrana identifikuje uvedenou ústřední protistranu jako svou protistranu.
Článek 3
Vykazování expozic
1. Údaje o zajištění požadované podle tabulky 1 přílohy musí obsahovat veškerá poskytnutá zajištění.
2. Pokud protistrana neposkytuje zajištění na úrovni obchodu, protistrany vykáží do registru obchodních údajů zajištění poskytnuté pro portfolio.
3. Pokud se zajištění vztahující se ke smlouvě vykazuje pro portfolio, vykazující protistrana vykáže do registru obchodních údajů kód identifikující portfolio, na které bylo poskytnuto zajištění druhé protistraně, které se vykazovaná smlouva týká.
4. Nefinanční smluvní strany jiné než uvedené v článku 10 nařízení (EU) č. 648/2012 nejsou povinny u smluv uvedených v tabulce 1 přílohy vykazovat zajištění, tržní ocenění nebo ocenění podle modelu.
5. Pro smlouvy, u nichž provedla clearing ústřední protistrana, provede tržní ocenění pouze ústřední protistrana.
Článek 4
Záznam vykazování
Změny údajů zaznamenaných v registrech obchodních údajů se uchovávají v záznamu identifikujícím osobu nebo osoby, které požádaly o změnu, včetně případně samotného registru obchodních údajů, důvod nebo důvody pro takové změny, datum a záznam času a jasný popis změn, včetně starého a nového obsahu relevantních údajů, jak je stanoveno v polích 58 a 59 tabulky 2 přílohy.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 2012.
32013R0148
L 052/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
19.12.2012.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 148/2013
od 19. prosinca 2012.
o dopuni Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj stranci i trgovinskom repozitoriju u vezi s regulatornim tehničkim standardima za minimalne podatke koje je potrebno dostavljati trgovinskim repozitorijima
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
Uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj stranci i trgovinskom repozitoriju (2), a posebno njezin članak 9. stavak 5.,
budući da:
(1)
Kako bi se omogućila fleksibilnost, drugim ugovornim strankama trebalo bi omogućiti delegiranje dostavljanja podataka o ugovoru drugoj ugovornoj stranci ili trećoj osobi. Drugim ugovornim strankama trebalo bi omogućiti i dogovor o delegiranju dostavljanja podataka o ugovoru zajedničkom trećem subjektu uključujući središnju drugu ugovornu stranku, pri čemu središnja druga ugovorna stranka dostavlja trgovinskom repozitoriju jedno izvješće, uključujući odgovarajuće tablice s poljima. U tim okolnostima i s ciljem osiguravanja kvalitete podataka, u izvješću bi trebalo navesti da ga se podnosi u ime obiju drugih ugovornih stranaka i ono treba sadržavati sve detalje koji bi bili dostavljeni da su podaci o ugovoru dostavljeni odvojeno.
(2)
Kako bi se izbjegle nedosljednosti u tablicama zajedničkih podataka, svaka druga ugovorna stranka u ugovoru o izvedenici trebala bi osigurati da su zajednički podaci koji se dostavljaju dogovoreni između obje strane u trgovini. Jedinstvena identifikacijska oznaka trgovine pomoći će usklađivanju podataka u slučaju da druge ugovorne stranke podatke dostavljaju različitim trgovinskim repozitorijima.
(3)
Kako bi se izbjeglo duplo dostavljanje podataka te smanjilo izvještajno opterećenje, kada jedna druga ugovorna stranka ili središnja druga ugovorna stranka dostavlja podatke u ime obiju drugih ugovornih stranaka, ugovorna stranka ili središnja druga ugovorna stranka trebale bi trgovinskom repozitoriju moći poslati jedno izvješće sa svim bitnim informacijama.
(4)
Vrednovanje ugovora o izvedenicama ključno je kako bi regulatorna tijela mogla ispuniti svoj mandat, a posebno kada je riječ o financijskoj stabilnosti. Vrijednost ugovora zasnovana na tržišnoj vrijednosti ili vrijednost ugovora zasnovana na modelu upućuje na predznak i opseg izloženosti povezanih s tim ugovorom te dopunjuje informacije o prvotnoj vrijednosti navedenoj u ugovoru.
(5)
Prikupljanje informacija o kolateralu koji se odnosi na pojedini ugovor ključno je za pravilno praćenje izloženosti. Kako bi to bilo moguće, druge ugovorne stranke koje osiguravaju svoje transakcije kolateralom trebale bi detalje o navedenom osiguravanju kolateralom dostavljati na razini transakcija. Kada se kolateral izračunava na razini neto pozicija koje proizlaze iz skupa ugovorâ pa se stoga ne iskazuje na razini pojedine transakcije već na razini portfelja, druge ugovorne stranke trebale bi biti u mogućnosti podatke o portfelju dostaviti upotrebom jedinstvene oznake ili brojčanog sustava koji odredi druga ugovorna stranka. Navedenom oznakom trebalo bi odrediti pojedini portfelj radi kojeg se kolateral razmjenjuje u slučaju kada druga ugovorna stranka ima više od jednog portfelja, a i osigurati da se ugovor o izvedenici može povezati s određenim portfeljem zbog kojeg se kolateral drži.
(6)
Ova se Uredba zasniva na nacrtu regulatornih tehničkih standarda koje je Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (European Securities and Markets Authority, ESMA) dostavilo Komisiji i ona odražava važnost i ulogu trgovinskih repozitorija u poboljšanju transparentnosti tržišta prema javnosti i regulatornim tijelima, podatke koje treba dostavljati trgovinskim repozitorijima i koje trgovinski repozitoriji trebaju prikupljati i stavljati na raspolaganje ovisno o razredu izvedenice te prirodi trgovine.
(7)
ESMA se prije dostavljana nacrta regulatornih tehničkih standarda na kojima se ova Uredba zasniva savjetovala s mjerodavnim tijelima i članovima Europskog sustava središnjih banaka (ESSB). U skladu s člankom 10. Uredbe (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala) (3), ESMA je provela otvorenu javnu raspravu prije dostavljanja nacrta provedbenih tehničkih standarda na kojima se ova Uredba zasniva, analizirala potencijalne povezane troškove i koristi te zatražila mišljenje Interesne skupine za vrijednosne papire i tržišta kapitala u skladu s člankom 37. te Uredbe,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Detalji koje je potrebno navesti u izvješćima u skladu s člankom 9. stavcima 1. i 3. Uredbe (EU) br. 648/2012
1. Izvješća trgovinskim repozitorijima uključuju:
(a)
detalje navedene u tablici 1. Priloga koja obuhvaća informacije koje se odnose na druge ugovorne stranke u ugovoru;
(b)
informacije navedene u tablici 2. Priloga koja obuhvaća detalje koji se odnose na ugovor o izvedenici sklopljen između dvije druge ugovorne stranke.
2. Za potrebe stavka 1. sklapanje ugovora znači „izvršavanje transakcije” iz članka 25. stavka 3. Direktive 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4).
3. Ako se jedno izvješće dostavlja u ime obje druge ugovorne stranke, ono sadržava informacije navedene u tablici 1. Priloga za obje druge ugovorne stranke. Informacije navedene u tablici 2. Priloga dostavljaju se samo jednom.
4. Ako se jedno izvješće dostavlja u ime obje druge ugovorne stranke to se u njemu navodi kako je navedeno u polju 9 tablice 1. Priloga.
5. Ako jedna druga ugovorna stranka dostavlja detalje o ugovoru trgovinskom repozitoriju u ime druge ugovorne stranke ili treća osoba dostavlja izvješće o ugovoru trgovinskom repozitoriju u ime jedne ili obje druge ugovorne stranke, detalji koji se dostavljaju uključuju sve detalje koji bi bili dostavljeni da je svaka druga ugovorna stranka trgovinskom repozitoriju izvješće o ugovoru dostavila zasebno.
6. Ako ugovor o izvedenici uključuje značajke tipične za više od jedne odnosne imovine kako je navedena u tablici 2. Priloga, u izvješću se navodi razred imovine za koji su se druge ugovorne stranke prije slanja izvješća trgovinskom repozitoriju sporazumjele da je razred kojem ugovor najbolje odgovara.
Članak 2.
Poslovi trgovanja za koje je obavljeno poravnanje
1. Kada središnja druga ugovorna stranka naknadno izvrši poravnanje postojećeg ugovora, podaci o poravnanju iskazuju se kao promjena postojećeg ugovora.
2. Kada je ugovor sklopljen na mjestu trgovanja te je poravnanje izvršila središnja druga ugovorna stranka tako da druga ugovorna strana nije upoznata s identitetom druge ugovorne stranke, izvještajna druga ugovorna stranka određuje tu središnju drugu ugovornu stranku kao svoju drugu ugovornu stranku.
Članak 3.
Izvješćivanje o izloženostima
1. Podaci o kolateralu koje je potrebno navesti u skladu s tablicom 1. Priloga uključuju sav dani kolateral.
2. Kada druga ugovorna stranka ne izvršava osiguranje kolateralom na razini transakcije, druge ugovorne stranke trgovinskom repozitoriju dostavljaju podatke o kolateralu danom na razini portfelja.
3. Kada se podaci o kolateralu povezanom s ugovorom dostavljaju na razini portfelja, izvještajna druga ugovorna stranka trgovinskom repozitoriju dostavlja oznaku kojom se identificira portfelj kolaterala koji je dan drugoj ugovornoj stranci povezanoj s ugovorom o kojem se dostavljaju podaci.
4. Nefinancijske druge ugovorne stranke osim onih iz članka 10. Uredbe (EU) br. 648/2012 nisu obvezne dostavljati podatke o kolateralu, vrednovanjima ugovora zasnovanim na tržišnoj vrijednosti ili vrednovanjima ugovora zasnovanim na modelu za ugovore iz tablice 1. Priloga.
5. Za ugovore čije poravnanje obavlja središnja druga ugovorna stranka, vrednovanja zasnovana na tržišnoj vrijednosti obavlja jedino središnja druga ugovorna stranka.
Članak 4.
Dnevnik izvješćivanja
Izmjene podataka registriranih kod trgovinskih repozitorija čuvaju se u dnevniku u kojem se utvrđuje identitet osobe ili osoba koje su zatražile izmjenu, uključujući sam trgovinski repozitorij ako je to primjenljivo, razlog ili razloge za tu izmjenu, datumski i vremenski žig i jasan opis promjena, uključujući stari i novi sadržaj dotičnih podataka kako je navedeno u poljima 58 i 59 u tablici 2. Priloga.
Članak 5.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 19. prosinca 2012.