NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1052/2013
ze dne 22. října 2013,
kterým se zřizuje Evropský systém ostrahy hranic (EUROSUR)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. d) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
K posílení výměny informací a operativní spolupráce mezi vnitrostátními orgány členských států, jakož i s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, zřízenou nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (2) (dále jen „agentura“), je nezbytné zřídit Evropský systém ostrahy hranic (dále jen „EUROSUR“). EUROSUR poskytne těmto orgánům a agentuře infrastrukturu a nástroje potřebné ke zlepšení jejich situační orientace a schopnosti reakce na vnějších hranicích členských států Unie (dále jen „vnější hranice“) pro účely odhalování nedovoleného přistěhovalectví a přeshraniční trestné činnosti, předcházení těmto jevům a boje proti nim, jakož i za účelem přispění k zajištění ochrany a záchrany životů migrantů.
(2)
Praxe cestování na malých plavidlech nezpůsobilých k plavbě na moři dramaticky zvýšila počet migrantů utonulých v oblasti jižních námořních vnějších hranic. EUROSUR by měl podstatně zlepšit operační a technickou schopnost agentury a členských států odhalovat tato malá plavidla, jakož i schopnost reakce členských států, což přispěje ke snížení počtu úmrtí migrantů.
(3)
V tomto nařízení se uznává, že se po migračních trasách pohybují i osoby, které potřebují mezinárodní ochranu.
(4)
Členské státy by měly zřídit národní koordinační centra, aby se mezi nimi navzájem a mezi nimi a agenturou zlepšila výměna informací a spolupráce pro účely ostrahy hranic. Pro náležité fungování EUROSURu je nezbytné, aby všechny vnitrostátní orgány příslušné podle vnitrostátního práva pro ostrahu vnějších hranic spolupracovaly prostřednictvím národních koordinačních center.
(5)
Toto nařízení by nemělo členským státům bránit v tom, aby svým národním koordinačním centrům svěřily také působnost ke koordinaci výměny informací a spolupráce v oblasti ostrahy vzdušných hranic a ke kontrolám na hraničních přechodech.
(6)
Agentura by měla zdokonalit výměnu informací a spolupráci s dalšími institucemi a subjekty Unie, jako jsou Evropská agentura pro námořní bezpečnost a satelitní středisko Evropské unie, s cílem zajistit co nejlepší využití stávajících informací, kapacit a systémů, které již jsou na evropské úrovni dostupné, jako je například Evropský program monitorování Země.
(7)
Toto nařízení je součástí evropského modelu integrovaného řízení vnějších hranic a strategie vnitřní bezpečnosti Evropské unie. EUROSUR přispěje rovněž k rozvoji společného prostředí pro sdílení informací (CISE) pro účely ostrahy v námořní oblasti Unie, neboť poskytuje širší rámec pro situační orientaci v námořní oblasti prostřednictvím výměny informací mezi veřejnými orgány v rámci různých odvětví v Unii.
(8)
K zajištění toho, aby informace obsažené v EUROSURu byly co nejúplnější a nejaktuálnější, zejména s ohledem na situaci ve třetích zemích, by měla agentura spolupracovat s Evropskou službou pro vnější činnost. Delegace a úřady Unie by za tímto účelem měly poskytnout veškeré informace, které mohou být pro EUROSUR relevantní.
(9)
Agentura by měla poskytnout nezbytnou pomoc při rozvíjení a provozování EUROSURu a případně při rozvíjení CISE, včetně zajišťování interoperability systémů, zejména vytvořením, provozováním a koordinováním rámce EUROSURu.
(10)
Agentuře by měly být poskytnuty vhodné finanční a lidské zdroje potřebné k náležitému plnění dodatečných úkolů, které jsou jí uloženy tímto nařízením.
(11)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznané v článcích 2 a 6 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU)“a v Listině základních práv Evropské unie, zejména respektování lidské důstojnosti, právo na život, zákaz mučení a nelidského či ponižujícího zacházení anebo trestu, zákaz obchodování s lidmi, právo na svobodu a bezpečnost, právo na ochranu osobních údajů, právo na přístup k dokumentům, právo na azyl a právo na ochranu proti vystěhování a vyhoštění, zákaz navracení, zákaz diskriminace a práva dítěte. Členské státy a agentura by měly toto nařízení uplatňovat v souladu s uvedenými právy a zásadami.
(12)
V souladu s nařízením (ES) č. 2007/2004 by úředník pro otázky základních práv a poradní fórum zřízené uvedeným nařízením měli mít přístup ke všem informacím týkajícím se dodržování lidských práv v souvislosti se všemi činnostmi agentury v rámci EUROSURu.
(13)
Osobní údaje by měly být v evropském situačním obraze a společném předhraničním zpravodajském obraze vyměňovány jen výjimečně. Mělo by se tak dít na základě stávajícího vnitrostátního práva a práva Unie a při respektování jeho specifických požadavků na ochranu údajů. Kde specifičtější nástroje, jako je nařízení (ES) č. 2007/2004, nestanoví plný režim ochrany údajů, použijí se směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (3), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (4) a rámcové rozhodnutí Rady 2008/977/SVV (5).
(14)
K postupnému zavedení EUROSURu v jednotlivých zeměpisných oblastech by měla být povinnost zřídit a provozovat národní koordinační centra uplatněna ve dvou na sebe navazujících etapách: nejprve by se měla vztahovat na členské státy, které se nacházejí na jižních a východních vnějších hranicích, a ve druhé etapě na zbývající členské státy.
(15)
Toto nařízení obsahuje ustanovení o spolupráci se sousedními třetími zeměmi, protože dobře strukturovaná a trvalá výměna informací a spolupráce s těmito zeměmi, zejména v oblasti Středomoří, jsou klíčovými faktory pro dosažení cílů EUROSURu. Je nezbytné, aby jakákoli výměna informací a jakákoli spolupráce mezi členskými státy a sousedními třetími zeměmi probíhala v plném souladu se základními právy, a zejména se zásadou zákazu navracení.
(16)
Toto nařízení obsahuje ustanovení o možnosti úzké spolupráce s Irskem a Spojeným královstvím, která mohou přispět k lepšímu plnění cílů EUROSURu.
(17)
Při provádění tohoto nařízení by agentura a členské státy měly co nejlépe využívat stávající kapacity z hlediska lidských zdrojů a technického vybavení, a to jak na úrovni Unie, tak i na vnitrostátní úrovni.
(18)
Komise by měla pravidelně posuzovat výsledky provádění tohoto nařízení s cílem určit, nakolik jsou plněny cíle EUROSURu.
(19)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska,připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(20)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (6); Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(21)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (7); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(22)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (8), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES (9). Norsko by mělo zřídit národní koordinační centrum podle tohoto nařízení ode dne 2. prosince 2013.
(23)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (10), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (11).
(24)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (12), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (13).
(25)
Prováděním tohoto nařízení není dotčeno rozdělení pravomocí mezi Unií a členskými státy ani závazky členských států podle Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu, Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři, Mezinárodní úmluvy o pátrání a záchraně na moři, Úmluvy Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému zločinu a jejího protokolu proti pašování přistěhovalců po zemi, po moři a letecky, Úmluvy o právním postavení uprchlíků, Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a dalších příslušných mezinárodních nástrojů.
(26)
Prováděním tohoto nařízení nejsou dotčeny nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 (14) ani pravidla pro ostrahu vnějších námořních hranic v rámci operativní spolupráce koordinované agenturou.
(27)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zřízení EUROSURu, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni samotných členských států, a proto jej může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví společný rámec pro výměnu informací a spolupráci mezi členskými státy a agenturou s cílem zlepšit situační orientaci a posílit schopnost reakce na vnějších hranicích členských států Unie (dále jen „vnější hranice“) pro účely odhalování nedovoleného přistěhovalectví a přeshraniční trestné činnosti, předcházení těmto jevům a boje proti nim, jakož i za účelem přispění k zajištění ochrany a záchrany životů migrantů (dále jen „EUROSUR“).
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na ostrahu vnějších pozemních a námořních hranic, včetně monitorování, odhalování, identifikace a sledování nedovoleného překračování hranic a jeho předcházení a zadržování osob nedovoleně překračujících hranice, pro účely odhalování nedovoleného přistěhovalectví a přeshraniční trestné činnosti, předcházení těmto jevům a boje proti nim, jakož i za účelem přispění k zajištění ochrany a záchrany životů migrantů.
2. Toto nařízení se může vztahovat i na ostrahu vzdušných hranic a na kontroly na hraničních přechodech, pokud tyto informace členské státy dobrovolně poskytnou EUROSURu.
3. Toto nařízení se nevztahuje na žádná právní ani správní opatření přijatá poté, co příslušné orgány členského státu zaznamenají přeshraniční trestné činnosti nebo nedovolené překročení vnějších hranic osobami.
4. Při provádění tohoto nařízení dodržují členské státy a agentura základní práva, zejména zásady zákazu navracení a respektování lidské důstojnosti a požadavky na ochranu údajů. Přednostně se zaměřují na zvláštní potřeby dětí, nezletilých osob bez doprovodu, obětí obchodování s lidmi, osob, které naléhavě potřebují lékařskou pomoc, osob, které potřebují mezinárodní ochranu, osob v tísni na moři a dalších osob ve zvláště zranitelném postavení.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„agenturou“ Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, zřízená nařízením (ES) č. 2007/2004;
b)
„situační orientací“ schopnost monitorovat, odhalovat, identifikovat a sledovat nelegální přeshraniční činnosti a těmto činnostem porozumět s cílem nalézt dostatečné důvody pro reakci na základě kompilace nových informací a stávajících poznatků a zlepšit schopnost omezovat ztráty na životech migrantů na vnějších hranicích, podél těchto hranic či v jejich blízkosti;
c)
„schopností reakce“ schopnost činit kroky zaměřené na boj proti nelegálním přeshraničním činnostem na vnějších hranicích, podél těchto hranic nebo v jejich blízkosti, včetně prostředků a harmonogramů pro přiměřenou reakci;
d)
„situačním obrazem“ grafické rozhraní, které umožňuje prezentovat v téměř reálném čase údaje a informace získané od různých orgánů, ze senzorů, platforem a jiných zdrojů a které je prostřednictvím komunikačních a informačních kanálů sdíleno s dalšími orgány s cílem zajistit situační orientaci a podpořit schopnost reakce na vnějších hranicích a v předhraniční oblasti;
e)
„přeshraniční trestnou činností“ jakákoli závažná trestná činnost s přeshraničním rozměrem páchaná na vnějších hranicích, podél těchto hranic nebo v jejich blízkosti;
f)
„úsekem vnějších hranic“ celá vnější pozemní nebo námořní hranice členského státu nebo její část vymezená vnitrostátním právem nebo určená národním koordinačním centrem či jiným příslušným vnitrostátním orgánem;
g)
„předhraniční oblastí“ zeměpisná oblast za vnějšími hranicemi;
h)
„krizovou situací“ jakákoli přírodní nebo člověkem způsobená pohroma, nehoda, humanitární nebo politická krize nebo jiná závažná situace, k níž došlo na vnějších hranicích, podél těchto hranic nebo v jejich blízkosti a která může mít významný dopad na ochranu vnějších hranic;
i)
„incidentem“ situace spojená s nedovoleným přistěhovalectvím nebo přeshraniční trestnou činností nebo s ohrožením životů migrantů na vnějších hranicích, podél těchto hranic nebo v jejich blízkosti.
HLAVA II
RÁMEC
KAPITOLA I
Složky
Článek 4
Rámec EUROSURu
1. Pro účely výměny informací a spolupráce v oblasti ostrahy hranic a s ohledem na stávající mechanismy výměny informací a spolupráce používají členské státy a agentura rámec EUROSURu, jenž sestává z těchto složek:
a)
národní koordinační centra;
b)
vnitrostátní situační obrazy;
c)
komunikační síť;
d)
evropský situační obraz;
e)
společný předhraniční zpravodajský obraz;
f)
společné využívání nástrojů ostrahy.
2. Národní koordinační centra poskytují agentuře prostřednictvím komunikační sítě informace ze svých vnitrostátních situačních obrazů, jež jsou potřebné k vytvoření a zajišťování funkčnosti evropského situačního obrazu a společného předhraničního zpravodajského obrazu.
3. K evropskému situačnímu obrazu a ke společnému předhraničnímu zpravodajskému obrazu poskytuje agentura národním koordinačním centrům neomezený přístup prostřednictvím komunikační sítě.
4. Složky uvedené v odstavci 1 jsou vytvářeny a jejich funkčnost je zajišťována v souladu se zásadami uvedenými v příloze.
Článek 5
Národní koordinační centrum
1. Každý členský stát určí, provozuje a spravuje národní koordinační centrum, jež zajišťuje koordinaci a výměnu informací mezi všemi orgány příslušnými na vnitrostátní úrovni pro ostrahu vnějších hranic, jakož i s ostatními národními koordinačními centry a agenturou. Každý členský stát oznámí zřízení svého národního koordinačního centra Komisi, která o tom neprodleně uvědomí ostatní členské státy a agenturu.
2. V rámci EUROSURu a aniž je dotčen článek 17, představuje národní koordinační centrum jediné kontaktní místo pro výměnu informací a spolupráci s ostatními národními koordinačními centry a agenturou.
3. Národní koordinační centrum:
a)
zajišťuje včasnou výměnu informací a včasnou spolupráci mezi všemi vnitrostátními orgány příslušnými pro ostrahu vnějších hranic, jakož i s jinými národními koordinačními centry a agenturou;
b)
zajišťuje včasnou výměnu informací s orgány činnými při pátrání a záchraně osob a s donucovacími, azylovými a imigračními orgány na vnitrostátní úrovni;
c)
přispívá k účelnému a účinnému řízení zdrojů a personálu;
d)
vytváří vnitrostátní situační obraz podle článku 9 a zajišťuje jeho funkčnost;
e)
podporuje plánování a provádění činností v oblasti ostrahy hranic na vnitrostátní úrovni;
f)
koordinuje vnitrostátní systém ostrahy hranic v souladu s vnitrostátním právem;
g)
přispívá k pravidelnému měření účinnosti činností v oblasti ostrahy hranic na vnitrostátní úrovni pro účely tohoto nařízení;
h)
koordinuje operativní opatření s jinými členskými státy, aniž jsou dotčeny pravomoci agentury a členských států.
4. Národní koordinační centrum je v provozu dvacet čtyři hodin denně a sedm dní v týdnu.
Článek 6
Agentura
1. Agentura:
a)
zřizuje komunikační síť EUROSURu podle článku 7 a zajišťuje její funkčnost;
b)
vytváří evropský situační obraz podle článku 10 a zajišťuje jeho funkčnost;
c)
vytváří společný předhraniční zpravodajský obraz podle článku 11 a zajišťuje jeho funkčnost;
d)
koordinuje společné využívání nástrojů ostrahy podle článku 12.
2. Pro účely odstavce 1 je agentura v provozu dvacet čtyři hodin denně a sedm dní v týdnu.
Článek 7
Komunikační síť
1. Agentura vytvoří komunikační síť a zajišťuje její funkčnost s cílem poskytovat komunikační a analytické nástroje a umožnit výměnu neutajovaných citlivých informací a utajovaných informací jak s národními koordinačními centry, tak mezi nimi navzájem, a to zabezpečeným způsobem a v téměř reálném čase. Tato síť je v provozu dvacet čtyři hodin denně a sedm dní v týdnu a umožňuje:
a)
dvoustrannou a mnohostrannou výměnu informací v téměř reálném čase;
b)
pořádání audiokonferencí a videokonferencí;
c)
zabezpečené nakládání s neutajovanými citlivými informacemi, jejich ukládání, přenos a zpracování;
d)
zabezpečené nakládání s utajovanými informacemi EU až do stupně utajení RESTREINT UE / EU RESTRICTED či do rovnocenné úrovně podle vnitrostátních klasifikací, jakož i zabezpečené ukládání, přenos a zpracování těchto informací, při zajištění toho, aby pro nakládání s utajovanými informacemi a jejich ukládání, přenos a zpracování byla vyhrazena samostatná a řádně akreditovaná část komunikační sítě.
2. Agentura poskytuje technickou podporu a zajišťuje, aby byla komunikační síť interoperabilní se všemi dalšími příslušnými komunikačními a informačními systémy, které agentura řídí.
3. Agentura provádí výměnu, zpracování a ukládání neutajovaných citlivých informací a utajovaných informací v komunikační síti v souladu s článkem 11d nařízení (ES) č. 2007/2004.
4. Národní koordinační centra provádějí výměnu, zpracování a ukládání neutajovaných citlivých informací a utajovaných informací v komunikační síti v souladu s pravidly a normami, jež jsou rovnocenné pravidlům a normám stanoveným v jednacím řádu Komise (15).
5. Orgány, agentury a další subjekty členských států, které komunikační síť používají, zajistí, aby byly při nakládání s utajovanými informacemi dodržovány bezpečnostní pravidla a normy, jež jsou rovnocenné pravidlům a normám, které používá agentura.
KAPITOLA II
Situační orientace
Článek 8
Situační obrazy
1. Vnitrostátní situační obrazy, evropský situační obraz a společný předhraniční zpravodajský obraz jsou vytvářeny shromažďováním, hodnocením, ověřováním, analýzou, interpretací, generováním, vizualizací a šířením informací.
2. Obrazy uvedené v odstavci 1 se skládají z těchto vrstev:
a)
vrstva týkající se událostí;
b)
operační vrstva;
c)
analytická vrstva.
Článek 9
Vnitrostátní situační obraz
1. Národní koordinační centrum vytváří vnitrostátní situační obraz a zajišťuje jeho funkčnost s cílem poskytovat všem orgánům příslušným na vnitrostátní úrovni pro ochranu, a zejména pro ostrahu vnějších hranic, účelné, přesné a včasné informace.
2. Vnitrostátní situační obraz je vytvářen z informací získaných z těchto zdrojů:
a)
vnitrostátní systém ostrahy hranic v souladu s vnitrostátním právem;
b)
stacionární a mobilní senzory, jež používají vnitrostátní orgány příslušné pro ostrahu vnějších hranic;
c)
hlídky v rámci ostrahy hranic a další kontrolní mise;
d)
místní, regionální a další koordinační centra;
e)
jiné příslušné vnitrostátní orgány a systémy, včetně styčných úředníků, operačních center a kontaktních míst;
f)
agentura;
g)
národní koordinační centra v jiných členských státech;
h)
orgány třetích zemí, na základě dvoustranných nebo mnohostranných dohod a regionálních sítí uvedených v článku 20;
i)
systémy hlášení lodí, v souladu s jejich příslušnými právními základy;
j)
jiné příslušné evropské a mezinárodní organizace;
k)
další zdroje.
3. Vrstva vnitrostátního situačního obrazu týkající se událostí se skládá z těchto dílčích vrstev:
a)
dílčí vrstva údajů o nedovoleném překračování hranic zahrnující informace, které má národní koordinační centrum k dispozici a které se týkají incidentů spojených s ohrožením životů migrantů;
b)
dílčí vrstva údajů o přeshraniční trestné činnosti;
c)
dílčí vrstva údajů o krizových situacích;
d)
dílčí vrstva údajů o jiných událostech, která obsahuje informace o neidentifikovaných a podezřelých vozidlech, plavidlech a jiných dopravních prostředcích a osobách nacházejících se na vnějších hranicích dotčeného členského státu, podél těchto hranic nebo v jejich blízkosti, jakož i o dalších událostech, které mohou mít významný dopad na ochranu vnějších hranic.
4. Národní koordinační centrum přiřadí každému incidentu ve vrstvě vnitrostátního situačního obrazu týkající se událostí jedinou orientační úroveň dopadu v rozmezí od „nízké“ přes „střední“ až po „vysokou“. Všechny incidenty se oznamují agentuře.
5. Operační vrstva vnitrostátního situačního obrazu se skládá z těchto dílčích vrstev:
a)
dílčí vrstva údajů o vlastních prostředcích, včetně vojenských prostředků na podporu mise k prosazování práva, a operačních oblastech, která obsahuje informace o poloze, stavu a typu vlastních prostředků a o zapojených orgánech. Pokud jde o vojenské prostředky na podporu mise k prosazování práva, může národní koordinační centrum na žádost vnitrostátního orgánu příslušného pro tyto prostředky omezit přístup k těmto informacím podle zásady „vědět jen to nejnutnější“;
b)
dílčí vrstva údajů o prostředí, která obsahuje nebo zpřístupňuje informace o terénu a povětrnostních podmínkách na vnějších hranicích dotčeného členského státu.
6. Informace o vlastních prostředcích v operační vrstvě podléhají utajení ve stupni RESTREINT UE / EU RESTRICTED.
7. Analytická vrstva vnitrostátního situačního obrazu se skládá z těchto dílčích vrstev:
a)
informační dílčí vrstva, která obsahuje údaje o hlavním vývoji a ukazatele, jež jsou relevantní pro účely tohoto nařízení;
b)
analytická dílčí vrstva, která zahrnuje analytické zprávy, trendy v hodnocení rizik, regionální monitoringy a informační sdělení, které jsou relevantní pro účely tohoto nařízení;
c)
zpravodajská dílčí vrstva, která obsahuje analyzované informace relevantní pro účely tohoto nařízení, a zejména pro přiřazení úrovní dopadu k jednotlivým úsekům vnějších hranic;
d)
dílčí vrstva snímků a geodat, která zahrnuje referenční snímky, podkladové mapy, potvrzení platnosti analyzovaných informací a analýzy změn (snímky z pozorování Země), jakož i údaje o detekci změn, georeferenční údaje a mapy propustnosti vnějších hranic.
8. Informace v analytické vrstvě a informace o prostředí v operační vrstvě vnitrostátního situačního obrazu mohou vycházet z informací, jež jsou obsaženy v evropském situačním obraze a ve společném předhraničním zpravodajském obraze.
9. Národní koordinační centra sousedních členských států vzájemně přímo a téměř v reálném čase sdílejí situační obraz sousedících úseků vnějších hranic týkající se:
a)
incidentů a dalších významných událostí, jež jsou obsaženy ve vrstvě týkající se událostí;
b)
zpráv obsahujících taktickou analýzu rizik, jež jsou uvedeny v analytické vrstvě.
10. Národní koordinační centra sousedních členských států mohou vzájemně přímo a téměř v reálném čase sdílet situační obraz sousedících úseků vnějších hranic týkající se polohy, stavu a typu vlastních prostředků působících v sousedících úsecích vnějších hranic, jak jsou uvedeny v operační vrstvě.
Článek 10
Evropský situační obraz
1. Agentura vytváří evropský situační obraz a zajišťuje jeho funkčnost s cílem poskytovat národním koordinačním centrům účinné, přesné a včasné informace a analýzy.
2. Evropský situační obraz je vytvářen z informací získaných z těchto zdrojů:
a)
z vnitrostátních situačních obrazů v rozsahu stanoveném tímto článkem,
b)
od agentury;
c)
od Komise, poskytující strategické informace o ochraně hranic, včetně informací o nedostatcích v zajišťování ochrany vnějších hranic;
d)
od delegací a úřadů Unie;
e)
od jiných příslušných institucí a subjektů Unie a mezinárodních organizací uvedených v článku 18;
f)
z dalších zdrojů.
3. Vrstva evropského situačního obrazu týkající se událostí obsahuje informace o:
a)
incidentech a dalších událostech obsažených ve vrstvě vnitrostátního situačního obrazu týkající se událostí;
b)
incidentech a dalších událostech obsažených ve společném předhraničním zpravodajském obrazu;
c)
incidentech v operačním prostoru společné operace, pilotního projektu nebo zásahu rychlé reakce koordinovaných agenturou.
4. V evropském situačním obraze agentura zohlední úroveň dopadu, jakou danému incidentu přiřadilo národní koordinační centrum ve vnitrostátním situačním obraze.
5. Operační vrstva evropského situačního obrazu se skládá z těchto dílčích vrstev:
a)
dílčí vrstva údajů o vlastních prostředcích, která obsahuje informace o poloze, času, stavu a typu prostředků, jež se účastní společných operací, pilotních projektů a zásahů rychlé reakce agentury, nebo jsou agentuře k dispozici, a dále informace o plánu nasazení, včetně operační oblasti, rozpisu hlídek a komunikačních kódů;
b)
dílčí vrstva údajů o operacích, která obsahuje informace o společných operacích, pilotních projektech a zásazích rychlé reakce koordinovaných agenturou, včetně informací o mandátu mise, jejím umístění, stavu a trvání, dále informace o členských státech a jiných aktérech, denní a týdenní situační zprávy, statistické údaje a soubory informací pro sdělovací prostředky;
c)
dílčí vrstva údajů o prostředí, která zahrnuje informace o terénu a povětrnostních podmínkách na vnějších hranicích.
6. Informace o vlastních prostředcích v operační vrstvě evropského situačního obrazu podléhají utajení ve stupni RESTREINT UE / EU RESTRICTED.
7. Analytická vrstva evropského situačního obrazu je uspořádána stejným způsobem jako ve vnitrostátním situačním obraze uvedeném v čl. 9 odst. 7.
Článek 11
Společný předhraniční zpravodajský obraz
1. Agentura vytváří společný předhraniční zpravodajský obraz a zajišťuje jeho funkčnost s cílem poskytovat národním koordinačním centrům účinné, přesné a včasné informace a analýzu týkající se předhraniční oblasti.
2. Společný předhraniční zpravodajský obraz je vytvářen z informací získaných z těchto zdrojů:
a)
od národních koordinačních center, včetně informací a zpráv získaných od styčných úředníků členských států prostřednictvím příslušných vnitrostátních orgánů;
b)
od delegací a úřadů Unie;
c)
od agentury, včetně informací a zpráv poskytovaných jejími styčnými úředníky;
d)
od jiných příslušných institucí a subjektů Unie a mezinárodních organizací uvedených v článku 18;
e)
od orgánů třetích zemí, na základě dvoustranných nebo mnohostranných dohod a regionálních sítí uvedených v článku 20, prostřednictvím národních koordinačních center;
f)
z dalších zdrojů.
3. Společný předhraniční zpravodajský obraz může obsahovat informace, které jsou relevantní pro ostrahu vzdušných hranic a pro kontroly na hraničních přechodech na vnějších hranicích.
4. Vrstva týkající se událostí a operační a analytická vrstva společného předhraničního zpravodajského obrazu jsou uspořádány stejným způsobem jako v evropském situačním obraze uvedeném v článku 10.
5. Každému incidentu ve vrstvě společného zpravodajského předhraničního obrazu týkajícího se událostí přiřadí agentura jedinou orientační úroveň dopadu. Agentura informuje národní koordinační centra o veškerých incidentech v předhraniční oblasti.
Článek 12
Společné využívání nástrojů ostrahy
1. Agentura koordinuje společné využívání nástrojů ostrahy s cílem pravidelně, spolehlivě a nákladově efektivním způsobem zajišťovat národním koordinačním centrům i pro svou potřebu informace o ostraze na vnějších hranicích a v předhraniční oblasti.
2. Agentura poskytne národnímu koordinačnímu centru na požádání informace o vnějších hranicích žádajícího členského státu a o předhraniční oblasti, jež mohou být získány:
a)
ze selektivního monitorování určených přístavů a úseků pobřeží třetí země, které byly na základě analýzy rizik a informací označeny jako místa, která slouží k naloďování na plavidla nebo k nástupu do jiných dopravních prostředků, které jsou používány k nedovolenému přistěhovalectví či přeshraniční trestné činnosti, nebo jako místa tranzitu těchto plavidel a dopravních prostředků;
b)
ze sledování plavidel nebo jiných dopravních prostředků pohybujících se na volném moři, u nichž existuje podezření nebo o nichž bylo zjištěno, že jsou používány k nedovolenému přistěhovalectví či přeshraniční trestné činnosti;
c)
z monitorování určených oblastí v námořním prostoru s cílem odhalit, identifikovat a sledovat plavidla a jiné dopravní prostředky, u nichž existuje podezření nebo o nichž bylo zjištěno, že jsou používány k nedovolenému přistěhovalectví či přeshraniční trestné činnosti;
d)
z hodnocení prostředí v určených oblastech v námořním prostoru a na vnějších pozemních hranicích za účelem optimalizace monitorování a hlídkování;
e)
ze selektivního monitorování určených předhraničních oblastí na vnějších hranicích, které byly na základě analýzy rizik a informací označeny jako potenciální výchozí nebo tranzitní oblasti pro nedovolené přistěhovalectví či přeshraniční trestnou činnost.
3. Za účelem poskytování informací podle odstavce 1 agentura kompiluje a analyzuje údaje, které mohou být získány z těchto systémů, senzorů a platforem:
a)
ze systémů hlášení lodí, v souladu s jejich příslušnými právními základy;
b)
ze satelitních snímků;
c)
ze senzorů instalovaných na vozidlech, plavidlech nebo jiných dopravních prostředcích.
4. Agentura může zamítnout žádost národního koordinačního centra z technických, finančních nebo provozních důvodů. O důvodech takového zamítnutí agentura národní koordinační centrum včas uvědomí.
5. Nástroje ostrahy podle odstavce 2 může agentura použít z vlastního podnětu ke shromažďování informací, které jsou relevantní pro společný zpravodajský předhraniční obraz.
Článek 13
Zpracování osobních údajů
1. Zpracování osobních údajů za použití vnitrostátního situačního obrazu se provádí v souladu se směrnicí 95/46/ES, rámcovým rozhodnutím 2008/977/SVV a příslušnými vnitrostátními právními předpisy o ochraně údajů.
2. Evropský situační obraz a společný předhraniční zpravodajský obraz smějí být použity pouze pro zpracování osobních údajů týkajících se registračních čísel lodí.
Tyto údaje se zpracovávají v souladu s článkem 11ca nařízení (ES) č. 2007/2004. Zpracovávají se pouze pro účely odhalování, identifikace a sledování plavidel, jakož i pro účely uvedené v čl. 11c odst. 3 uvedeného nařízení. Po uplynutí sedmi dnů od obdržení agenturou, nebo je-li pro sledování plavidla třeba dodatečné doby, po uplynutí dvou měsíců od obdržení agenturou se tyto údaje automaticky vymažou.
KAPITOLA III
Schopnost reakce
Článek 14
Určení úseků vnějších hranic
Pro účely tohoto nařízení rozdělí každý členský stát své vnější pozemní a námořní hranice na hraniční úseky a oznámí je agentuře.
Článek 15
Přiřazení úrovní dopadů jednotlivým úsekům vnějších hranic
1. Na základě vlastní analýzy rizik a po dohodě s dotčeným členským státem agentura přiřadí každému z úseků vnějších pozemních a námořních hranic členských států některou z níže uvedených úrovní dopadu nebo změní jeho úroveň dopadu:
a)
nízkou úroveň dopadu, mají-li incidenty související s nedovoleným přistěhovalectvím nebo přeshraniční trestnou činností, ke kterým na daném hraničním úseku dochází, na bezpečnost hranic nevýznamný dopad;
b)
střední úroveň dopadu, mají-li incidenty související s nedovoleným přistěhovalectvím nebo přeshraniční trestnou činností, ke kterým na daném hraničním úseku dochází, na bezpečnost hranic mírný dopad;
c)
vysokou úroveň dopadu, mají-li incidenty související s nedovoleným přistěhovalectvím nebo přeshraniční trestnou činností, ke kterým na daném hraničním úseku dochází, na bezpečnost hranic významný dopad.
2. Národní koordinační centrum na základě informací obsažených ve vnitrostátním situačním obraze pravidelně vyhodnocuje, zda je úroveň dopadu u některého z hraničních úseků třeba změnit.
3. Úrovně dopadu přiřazené vnějším hranicím agentura vyznačí v evropském situačním obraze.
Článek 16
Reakce odpovídající jednotlivým úrovním dopadu
1. Členské státy zajistí, aby ostraha na úsecích vnějších hranic odpovídala přiřazeným úrovním dopadu takto:
a)
je-li úseku vnějších hranic přiřazena nízká úroveň dopadu, vnitrostátní orgány příslušné pro ostrahu vnějších hranic zajistí pravidelnou ostrahu na základě analýzy rizik a zabezpečí, aby byl v příhraniční oblasti udržován v pohotovosti dostatečný počet personálu a zdrojů pro účely sledování, identifikace a zadržení;
b)
je-li úseku vnějších hranic přiřazena střední úroveň dopadu, vnitrostátní orgány příslušné pro ostrahu vnějších hranic vedle opatření přijatých podle písmene a) zajistí, aby na tomto úseku hranice byla v oblasti ostrahy přijata vhodná opatření. Přijetí těchto opatření v oblasti ostrahy se oznamuje národnímu koordinačnímu centru. Národní koordinační centrum koordinuje veškerou podporu poskytovanou v souladu s čl. 5 odst. 3;
c)
je-li úseku vnějších hranic přiřazena vysoká úroveň dopadu, dotčený členský stát vedle opatření přijatých podle písmene b) zajistí prostřednictvím národního koordinačního centra, aby byla vnitrostátním orgánům působícím na tomto úseku vnějších hranic poskytnuta nezbytná podpora a aby byla v oblasti ostrahy přijata zesílená opatření. Uvedený členský stát může agenturu požádat o podporu v souladu s podmínkami pro zahájení společných operací nebo zásahů rychlé reakce stanovenými v nařízení (ES) č. 2007/2004.
2. O opatřeních přijatých na vnitrostátní úrovni podle odst. 1 písm. c) národní koordinační centrum pravidelně informuje agenturu.
3. Je-li úseku vnějších hranic, který přiléhá k hraničnímu úseku jiného členského státu nebo jiné země, se kterou byly uzavřeny dohody nebo zavedeny regionální sítě podle článků 19 a 20, přiřazena střední nebo vysoká úroveň dopadu, národní koordinační centrum kontaktuje národní koordinační centrum tohoto sousedního členského státu nebo příslušný orgán sousední země a vynasnaží se koordinovat nezbytná přeshraniční opatření.
4. V reakci na žádost podanou členským státem podle odst. 1 písm. c) ho může agentura podpořit především:
a)
přednostním zacházením při společném používání nástrojů ostrahy;
b)
koordinací nasazení evropských jednotek pohraniční stráže v souladu s nařízením (ES) č. 2007/2004;
c)
zajištěním nasazení technického vybavení, které má agentura k dispozici, v souladu s nařízením (ES) č. 2007/2004;
d)
koordinací případné další podpory, kterou nabídnou jiné členské státy.
5. Přiřazení úrovně dopadu a odpovídající opatření přijatá na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie vyhodnocuje agentura spolu s dotčeným členským státem ve svých zprávách o analýze rizik.
HLAVA III
ZVLÁŠTNÍ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Přidělení úkolů dalším orgánům v členských státech
1. Členské státy mohou pověřit regionální, místní, věcně specializované nebo jiné orgány, které mohou přijímat operativní rozhodnutí, aby v rámci své působnosti zajišťovaly situační orientaci a schopnost reakce, včetně úkolů a pravomocí podle čl. 5 odst. 3 písm. c), e) a f).
2. Rozhodnutí členských států přidělit úkoly podle odstavce 1 nesmí mít vliv na schopnost národního koordinačního centra spolupracovat a vyměňovat si informace s ostatními národními koordinačními centry a agenturou.
3. V předem vymezených případech stanovených na vnitrostátní úrovni může národní koordinační centrum pověřit orgán uvedený v odstavci 1 předáváním a výměnou informací s regionálními orgány nebo národním koordinačním centrem jiného členského státu nebo s příslušnými orgány třetí země za předpokladu, že o tomto předávání a výměně informací bude pravidelně informovat vlastní národní koordinační centrum.
Článek 18
Spolupráce agentury se třetími stranami
1. Agentura využívá v mezích svých příslušných právních rámců existující informace, kapacity a systémy, jež mají k dispozici jiné orgány, instituce a subjekty Unie a mezinárodní organizace.
2. V souladu s odstavcem 1 agentura spolupracuje zejména s těmito orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a mezinárodními organizacemi:
a)
s Evropským policejním úřadem (Europol) za účelem výměny informací o přeshraniční trestné činnosti, jež mají být zahrnuty do evropského situačního obrazu;
b)
se satelitním střediskem Evropské unie, Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost a Evropskou agenturou pro kontrolu rybolovu při zajišťování společného využívání nástrojů ostrahy;
c)
s Komisí, Evropskou službou pro vnější činnost a institucemi a jinými subjekty Unie včetně Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, jež mohou agentuře poskytovat informace, které jsou relevantní pro zajišťování funkčnosti evropského situačního obrazu a společného zpravodajského předhraničního obrazu;
d)
s mezinárodními organizacemi, jež mohou agentuře poskytovat informace, které jsou relevantní pro zajištění funkčnosti evropského situačního obrazu a společného předhraničního zpravodajského obrazu.
3. V souladu s odstavcem 1 může agentura spolupracovat s Maritime Analysis and Operations Centre - Narcotics (Centrum pro námořní analýzu a operace - narkotika, MAOC-N) a Centre de Coordination pour la lutte antidrogue en Méditerranée (Centrum pro boj proti obchodování s narkotiky ve Středomoří, CeCLAD-M) za účelem výměny informací o přeshraniční trestné činnosti, jež mají být zahrnuty do evropského situačního obrazu.
4. Výměna informací mezi agenturou, institucemi a jinými subjekty Unie a mezinárodními organizacemi podle odstavců 2 a 3 se uskutečňuje prostřednictvím komunikační sítě podle článku 7 nebo jiných komunikačních sítí, které splňují kritéria dostupnosti, důvěrnosti a integrity.
5. Spolupráce mezi agenturou, institucemi a jinými subjekty Unie a mezinárodními organizacemi podle odstavců 2 a 3 se řídí pracovními ujednáními v souladu s nařízením (ES) č. 2007/2004 a příslušným právním základem dotčené instituce nebo subjektu Unie či mezinárodní organizace. Pokud jde o nakládání s utajovanými informacemi, tato ujednání stanoví, že dotčená instituce nebo subjekt Unie či mezinárodní organizace dodržuje bezpečnostní pravidla a normy rovnocenné pravidlům a normám, které používá agentura.
6. Instituce a jiné subjekty Unie a mezinárodní organizace uvedené v odstavcích 2 a 3 využívají informace získané v souvislosti s EUROSURem pouze v mezích svých právních rámců a v souladu se základními právy, včetně požadavků na ochranu údajů.
Článek 19
Spolupráce s Irskem a Spojeným královstvím
1. Pro účely tohoto nařízení může výměna informací a spolupráce s Irskem a se Spojeným královstvím probíhat na základě dvoustranných nebo mnohostranných dohod mezi Irskem nebo Spojeným královstvím a jedním či více sousedními členskými státy nebo prostřednictvím regionálních sítí založených na těchto dohodách. Kontaktními místy pro výměnu informací s odpovídajícími orgány Irska a Spojeného království v EUROSURu jsou národní koordinační centra členských států. Tyto dohody se po uzavření oznámí Komisi.
2. Dohody uvedené v odstavci 1 se omezí na následující výměnu informací mezi národním koordinačním centrem členského státu a odpovídajícím orgánem Irska nebo Spojeného království:
a)
informace obsažené ve vnitrostátním situačním obraze členského státu v rozsahu, v jakém jsou předávány agentuře pro účely evropského situačního obrazu a společného předhraničního zpravodajského obrazu,
b)
informace shromážděné Irskem a Spojeným královstvím, které jsou relevantní pro účely evropského situačního obrazu a společného předhraničního zpravodajského obrazu,
c)
informace podle čl. 9 odst. 9.
3. Informace poskytnuté v souvislosti s EUROSURem agenturou nebo členským státem, který není stranou žádné z dohod podle odstavce 1, nelze sdílet s Irskem nebo Spojeným královstvím bez předchozího souhlasu agentury nebo tohoto členského státu. Členské státy a agentura jsou povinny odmítnutí sdílení daných informací s Irskem nebo Spojeným královstvím respektovat.
4. Informace vyměněné podle tohoto článku nesmějí být dále předány ani sděleny třetím zemím či jiným třetím stranám.
5. Dohody uvedené v odstavci 1 musí obsahovat ustanovení o finančních nákladech vzniklých v souvislosti s účastí Irska a Spojeného království na provádění uvedených dohod.
Článek 20
Spolupráce se sousedními třetími zeměmi
1. Pro účely tohoto nařízení mohou členské státy vyměňovat informace a spolupracovat s jednou nebo více sousedními třetími zeměmi. Tato výměna informací a tato spolupráce probíhají na základě dvoustranných nebo mnohostranných dohod nebo prostřednictvím regionálních sítí zřízených na základě uvedených dohod. Kontaktními místy pro výměnu informací se sousedními třetími zeměmi jsou národní koordinační centra členských států.
2. Každou dohodu uvedenou v odstavci 1 oznámí dotčený členský stát před jejím uzavřením Komisi, která ověří, zda jsou ustanovení této dohody, která se týkají EUROSURu, slučitelná s tímto nařízením. Po uzavření této dohody ji členské státy oznámí Komisi, která o tom uvědomí Evropský parlament, Radu a agenturu.
3. Dohody uvedené v odstavci 1 musí být v souladu s příslušným právem v oblasti základních práv a mezinárodní ochrany na úrovni Unie i na mezinárodní úrovni, včetně Listiny základních práv Evropské unie a Úmluvy o právním postavení uprchlíků, zejména pokud jde o zásadu zákazu navracení.
4. Výměna osobních údajů se třetími zeměmi v rámci EUROSURu je přísně omezena na úroveň, která je naprosto nezbytná pro účely tohoto nařízení. Probíhá v souladu se směrnicí 95/46/ES, rámcovým rozhodnutím 2008/977/SVV a příslušnými vnitrostátními právními předpisy o ochraně údajů.
5. Výměna informací podle odstavce 1, jejímž prostřednictvím jsou třetí zemi poskytovány informace, které by mohly být využity k identifikaci osob nebo skupin osob, jejichž žádost o přístup k mezinárodní ochraně se v daném okamžiku posuzuje nebo které čelí vážnému riziku mučení, nelidského nebo ponižujícího zacházení či trestu nebo dalšího porušování základních práv, je zakázána.
6. Výměna informací podle odstavce 1 musí probíhat v souladu s podmínkami dvoustranných a mnohostranných dohod uzavřených se sousedními třetími zeměmi.
7. Informace poskytnuté v souvislosti s EUROSURem agenturou nebo členským státem, který není stranou žádné z dohod podle odstavce 1, nelze sdílet se třetí zemí podle takové dohody bez předchozího souhlasu agentury nebo tohoto členského státu. Členské státy a agentura jsou povinny odmítnutí sdílení daných informací s dotčenou třetí zemí respektovat.
8. Informace vyměněné podle tohoto článku nesmějí být dále předány ani sděleny třetím zemím či jiným třetím stranám.
9. Pokud byly informace získány prostřednictvím společného využívání nástrojů ostrahy, vztahují se na jejich výměnu se třetími zeměmi právní předpisy a pravidla pro tyto nástroje, jakož i příslušná ustanovení směrnice 95/46/ES, nařízení (ES) č. 45/2001 a rámcového rozhodnutí 2008/977/SVV.
Článek 21
Příručka
1. Komise v úzké spolupráci se členskými státy, agenturou a jinými příslušnými institucemi a subjekty Unie vypracuje praktickou příručku pro uplatňování a řízení EUROSURu (dále jen „příručka“). Příručka obsahuje technické a operativní pokyny, doporučení a osvědčené postupy týkající se mimo jiné spolupráce se třetími zeměmi. Komise příručku přijme ve formě doporučení.
2. Komise může po konzultaci se členskými státy a agenturou rozhodnout, že v souladu s pravidly stanovenými v jednacím řádu Komise některé části příručky podléhají utajení ve stupni RESTREINT UE / EU RESTRICTED.
Článek 22
Sledování a hodnocení
1. Agentura a členské státy pro účely tohoto nařízení zajistí, aby byly zavedeny postupy pro monitorování technických a operačních funkcí EUROSURu z hlediska cílů, které spočívají v dosažení náležité situační orientace a schopnosti reakce na vnějších hranicích, jakož i pro monitorování dodržování základních práv včetně zásady zákazu navracení.
2. Zprávu o fungování EUROSURu předloží agentura Evropskému parlamentu a Radě do 1. prosince 2015 a poté každé dva roky.
3. Celkové hodnocení EUROSURu předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 1. prosince 2016 a poté každé čtyři roky. Toto hodnocení bude zahrnovat posouzení dosažených výsledků v porovnání s vytyčenými cíli, posouzení toho, zda nadále platí základní odůvodnění, posouzení uplatňování tohoto nařízení členskými státy a agenturou, posouzení dodržování základních práv a posouzení dopadu tohoto nařízení na tato práva. Zahrne i hodnocení z hlediska nákladů a přínosů. Uvedené hodnocení bude případně doplněno vhodnými návrhy na změnu tohoto nařízení.
4. Členské státy poskytnou agentuře informace nezbytné k vypracování zprávy podle odstavce 2.
Agentura poskytne Komisi informace nezbytné k vypracování hodnocení podle odstavce 3.
Článek 23
Změny nařízení (ES) č. 2007/2004
Nařízení (ES) č. 2007/2004 se mění takto:
1)
V čl. 2 odst. 1 se písmeno i) nahrazuje tímto:
„i)
poskytuje nezbytnou pomoc při rozvíjení a provozování Evropského systému ostrahy hranic, případně při vytváření společného prostředí pro sdílení informací, včetně zajišťování interoperability systémů, a to zejména vytvořením, provozováním a koordinováním rámce EUROSURu v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1052/2013 (16)
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 11ca
Zpracování osobních údajů v rámci EUROSURu
Agentura může zpracovávat osobní údaje v souladu s čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 1052/2013, který se použije v souladu s opatřeními uvedenými v článku 11a tohoto nařízení. Při zpracovávání těchto údajů jsou zejména dodržovány zásady nezbytnosti a přiměřenosti a osobní údaje zpracovávané agenturou nesmějí být předány ani sděleny třetím zemím.“
Článek 24
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Toto nařízení se použije ode dne 2. prosince 2013.
3. Bulharsko, Estonsko, Řecko, Španělsko, Francie, Chorvatsko, Itálie, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Polsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko, Slovensko a Finsko zřídí národní koordinační centra podle článku 5 ode dne 2. prosince 2013.
Ostatní členské státy zřídí národní koordinační centra podle článku 5 ode dne 1. prosince 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 22. října 2013.
UREDBA (EU) br. 1052/2013 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 22. listopada 2013.
o uspostavi Europskog sustava nadzora granica (EUROSUR)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točku (d),
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Uspostava Europskog sustava nadzora granica („EUROSUR”) nužna je kako bi se povećala razmjena informacija i ojačala operativna suradnja među nacionalnim tijelima država članica, kao i s Europskom agencijom za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije osnovanom Uredbom Vijeća (EZ) br. 2007/2004 (2) („Agencija”). EUROSUR će tim tijelima i Agenciji omogućiti infrastrukturu i sredstva potrebna za poboljšanje informiranosti o stanju i sposobnosti reagiranja na vanjskim granicama država članica Unije („vanjske granice”) u svrhu otkrivanja, sprečavanja i suzbijanja nezakonitog useljavanja i prekograničnog kriminaliteta i doprinosa osiguravanju zaštite života migranata i spašavanju njihovih života.
(2)
Praksa putovanja u malim i neprimjerenim plovilima uzrokovala je drastično povećanje broja migranata koji se utope na južnim morskim vanjskim granicama. EUROSUR bi trebao značajno poboljšati operativne i tehničke mogućnosti Agencije i država članica za otkrivanje takvih malih plovila te unaprijediti sposobnost reagiranja država članica i tako doprinijeti smanjenju gubitka ljudskih života migranata.
(3)
U ovoj se Uredbi prepoznaje da se migracijskim putovima kreću i osobe kojima je potrebna međunarodna zaštita.
(4)
Države članice trebale bi osnovati nacionalne koordinacijske centre radi poboljšanja razmjene informacija i suradnje u vezi s nadzorom granica između sebe i Agencije. Za pravilno funkcioniranje EUROSUR-a ključno je da sva nacionalna tijela koja su na temelju nacionalnog zakonodavstva nadležna za nadzor vanjskih granica surađuju posredstvom nacionalnih koordinacijskih centara.
(5)
Ova Uredba ne bi trebala sprečavati države članice da svoje nacionalne koordinacijske centre učine nadležnima i za koordinaciju razmjene informacija i za suradnju u vezi s nadzorom zračnih granica te za kontrolu na graničnim prijelazima.
(6)
Agencija bi trebala poboljšati razmjenu informacija i suradnju s drugim tijelima, uredima i agencijama Unije, kao što su Europska agencija za pomorsku sigurnost i Satelitski centar Europske unije, kako bi se na najbolji način iskoristile informacije, kapaciteti i sustavi koji su već dostupni na europskoj razini, kao što je Europski program za praćenje Zemlje.
(7)
Ova Uredba dio je europskog modela integriranog upravljanja vanjskim granicama i Strategije unutarnje sigurnosti Europske unije. EUROSUR će također doprinijeti razvoju Zajedničkog okruženja za razmjenu informacija (CISE) za nadzor pomorskog dobra Unije, osiguravajući širi okvir za informiranost o stanju u pomorstvu preko međusektorske razmjene informacija među javnim tijelima u Uniji.
(8)
Agencija bi trebala surađivati s Europskom službom za vanjsko djelovanje kako bi se osigurala maksimalna potpunost i ažuriranost informacija sadržanih u EUROSUR-u, posebice u pogledu stanja u trećim zemljama. U tu svrhu, delegacije i uredi Unije trebali bi staviti na raspolaganje sve informacije koje bi mogle biti relevantne za EUROSUR.
(9)
Agencija bi trebala osigurati potrebnu pomoć za razvoj i djelovanje EUROSUR-a i, prema potrebi, za razvoj CISE-a, uključujući interoperabilnost sustavâ, posebice uspostavom, održavanjem i koordinacijom okvira EUROSUR-a.
(10)
Agenciji bi trebalo osigurati prikladne financijske i ljudske resurse kako bi mogla na odgovarajući način ispunjavati sve dodatne zadaće koje joj se dodjeljuju ovom Uredbom.
(11)
Ova Uredba poštuje temeljna prava i načela koja su priznata člancima 2. i 6. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) i Poveljom Europske unije o temeljnim pravima, a posebice poštovanje ljudskog dostojanstva, pravo na život, zabranu mučenja i nečovječnog ili ponižavajućeg postupanja ili kazne, zabranu trgovanja ljudima, pravo na slobodu i sigurnost, pravo na zaštitu osobnih podataka, pravo na pristup dokumentima, pravo na azil i pravo na zaštitu protiv udaljavanja i protjerivanja, zabranu prisilnog udaljenja ili vraćanja, zabranu diskriminacije te prava djeteta. Ovu bi Uredbu države članice i Agencija trebale primjenjivati u skladu s tim pravima i načelima.
(12)
U skladu s Uredbom (EZ) br. 2007/2004, službenik za temeljna prava i Savjetodavni forum osnovan tom Uredbom trebali bi imati pristup svim informacijama koje se odnose na poštovanje temeljnih prava u vezi sa svim aktivnostima Agencije u okviru EUROSUR-a.
(13)
Svaka razmjena osobnih podataka u sklopu europske slike stanja i zajedničke obavještajne slike predgraničnog područja trebala bi predstavljati iznimku. Trebala bi se obavljati na temelju postojećeg nacionalnog prava i prava Unije te bi trebala poštovati njihove posebne zahtjeve u vezi sa zaštitom podataka. U slučajevima kad specifičniji instrumenti, kao što je Uredba (EZ) br. 2007/2004, ne osiguravaju cjelovit sustav zaštite podataka, primjenjuju se Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3), Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (4) i Okvirna odluka Vijeća 2008/977/PUP (5).
(14)
Za provedbu postupnog geografskog uvođenja EUROSUR-a, obveza uspostave i upravljanja nacionalnim koordinacijskim centrima trebala bi se primjenjivati u dvije uzastopne faze: u prvoj za države članice koje se nalaze na južnim i istočnim vanjskim granicama i u drugoj fazi za preostale države članice.
(15)
Ova Uredba uključuje odredbe o suradnji sa susjednim trećim zemljama jer su dobro strukturirana i trajna razmjena informacija i suradnja s tim zemljama, posebice na području Sredozemlja, ključni čimbenici za postizanje ciljeva EUROSUR-a. Od presudne je važnosti da se svaka razmjena informacija i svaka suradnja država članica i susjednih trećih zemalja provodi uz potpuno poštovanje temeljnih prava, a osobito načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja.
(16)
Ova Uredba uključuje odredbe o mogućnosti bliske suradnje s Irskom i Ujedinjenom Kraljevinom koja može pomoći u boljem postizanju ciljeva EUROSUR-a.
(17)
Prilikom provedbe ove Uredbe, Agencija i države članice trebale bi na najbolji mogući način iskoristiti postojeće kapacitete u smislu ljudskih resursa i tehničke opreme na razini Unije i na nacionalnoj razini.
(18)
Komisija bi trebala redovito ocjenjivati rezultate provedbe ove Uredbe kako bi utvrdila do koje su mjere postignuti ciljevi EUROSUR-a.
(19)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o položaju Danske koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe, ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje. Budući da se ova Uredba temelji na schengenskoj pravnoj stečevini, Danska, u skladu s člankom 4. navedenog Protokola, u roku od šest mjeseci nakon što Vijeće odluči o ovoj Uredbi odlučuje hoće li je provesti u svojem nacionalnom pravu.
(20)
Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojoj Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ (6); stoga Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u njezinu donošenju, ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.
(21)
Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojoj Irska ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ (7), stoga Irska ne sudjeluje u njezinu donošenju ona za nju nije obvezujeća niti se na nju primjenjuje.
(22)
U pogledu Islanda i Norveške, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma sklopljenog između Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (8) u okviru područja iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ (9). Norveška bi trebala uspostaviti nacionalni koordinacijski centar u skladu s ovom Uredbom od 2. prosinca 2013.
(23)
U pogledu Švicarske, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (10) u okviru područja iz članka 1. točke A Odluke 1999/437/EZ tumačeno u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (11).
(24)
U pogledu Lihtenštajna, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pristupanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (12) u okviru područja iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ tumačeno u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EU (13).
(25)
Provedba ove Uredbe ne utječe na podjelu nadležnosti između Unije i država članica niti na obveze država članica u okviru Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora, Međunarodne konvencije o zaštiti ljudskog života na moru, Međunarodne konvencije o traganju i spašavanju na moru, Konvencije Ujedinjenih naroda protiv transnacionalnog organiziranog kriminaliteta i njezinog Protokola protiv krijumčarenja migranata kopnom, morem i zrakom, Konvencije o statusu izbjeglica, Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i drugih mjerodavnih međunarodnih instrumenata.
(26)
Provedba ove Uredbe ne utječe na Uredbu (EZ) br. 562/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (14) niti na pravila za nadzor morskih vanjskih granica u okviru operativne suradnje koju koordinira Agencija.
(27)
S obzirom na to da cilj ove Uredbe, to jest uspostava EUROSUR-a, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego ga se, zbog njegova opsega i učinka, može bolje ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. UEU-a. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u navedenom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
GLAVA I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom uspostavlja zajednički okvir za razmjenu informacija i za suradnju država članica i Agencije s ciljem poboljšanja informiranosti o stanju i povećanja sposobnosti reagiranja na vanjskim granicama država članica Unije („vanjske granice”) u svrhu otkrivanja, sprečavanja i suzbijanja nezakonitog useljavanja i prekograničnog kriminaliteta te doprinosa osiguravanju zaštite života migranata i spašavanju njihovih života („EUROSUR”).
Članak 2.
Područje primjene
1. Ova se Uredba primjenjuje na nadzor vanjskih kopnenih i morskih granica, uključujući nadzor, otkrivanje, identifikaciju, praćenje, prevenciju i presretanje neodobrenih prelazaka granice u svrhu otkrivanja, sprečavanja i suzbijanja nezakonitog useljavanja i prekograničnog kriminaliteta te doprinosa osiguravanju zaštite života migranata i spašavanju njihovih života.
2. Ova se Uredba može primjenjivati i na nadzor zračnih granica i na provjere na graničnim prijelazima ako države članice EUROSUR-u dobrovoljno stave na raspolaganje takve informacije.
3. Ova se Uredba ne primjenjuje na bilo koju od pravnih ili administrativnih mjera poduzetih nakon što su nadležna tijela država članica presrela aktivnosti prekograničnog kriminaliteta ili osobe koje su nezakonito prelazile vanjske granice.
4. Prilikom primjene ove Uredbe, države članice i Agencija poštuju temeljna prava, posebno načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja i poštovanja ljudskog dostojanstva te zahtjeve u vezi sa zaštitom podatka. Daju prednost posebnim potrebama djece, maloljetnim osobama bez pratnje, žrtvama trgovanja ljudima, osobama kojima je potrebna hitna medicinska pomoć, osobama kojima je potrebna međunarodna zaštita, osobama u nevolji na moru i drugim osobama u osobito osjetljivom položaju.
Članak 3.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„Agencija” znači Europska agencija za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije osnovana Uredbom (EZ) br. 2007/2004;
(b)
„informiranost o stanju” znači sposobnost nadziranja, otkrivanja, prepoznavanja, praćenja i razumijevanja nezakonitih prekograničnih aktivnosti s ciljem utvrđivanja opravdanih razloga za primjenu mjera odaziva kombiniranjem novih informacija s postojećim znanjem i u svrhu većeg smanjenja gubitka ljudskih života kod migranata na vanjskim granicama, duž njih ili u njihovoj blizini;
(c)
„sposobnost reagiranja” znači mogućnost poduzimanja radnji u cilju suzbijanja nezakonitih prekograničnih aktivnosti na vanjskim granicama, duž njih ili u njihovoj blizini, uključujući sredstva i rokove za primjerenu reakciju;
(d)
„slika stanja” znači grafičko sučelje za prikaz podataka i informacija u gotovo stvarnom vremenu primljenih od različitih tijela, senzora, platformi i drugih izvora, koji se putem komunikacijskih i informacijskih kanala razmjenjuju s drugim tijelima kako bi se postigla informiranost o stanju i ojačala sposobnost reagiranja duž vanjskih granica i predgraničnog područja;
(e)
„prekogranični kriminalitet” znači svako teško kazneno djelo s prekograničnim značajem počinjeno na vanjskim granicama, duž njih ili u njihovoj blizini;
(f)
„dio vanjske granice” znači cijela vanjska kopnena ili morska granica države članice ili njezin dio, kako je definira nacionalno pravo ili kako je određuje nacionalni koordinacijski centar ili bilo koje drugo nadležno nacionalno tijelo;
(g)
„predgranično područje” znači zemljopisno područje izvan vanjskih granica.
(h)
„krizna situacija” znači svaka prirodna katastrofa ili katastrofa uzrokovana ljudskim djelovanjem, nesreća, humanitarna ili politička kriza ili bilo koja druga ozbiljna situacija koja se dogodi na vanjskim granicama, duž njih ili u njihovoj blizini, a koje mogu značajno utjecati na kontrolu vanjskih granica;
(i)
„incident” znači situacija koja se odnosi na nezakonito useljavanje, prekogranični kriminalitet ili ugrozu života migranata na vanjskim granicama, duž njih ili u njihovoj blizini.
GLAVA II.
OKVIR
POGLAVLJE I.
Dijelovi
Članak 4.
Okvir EUROSUR-a
1. U svrhu razmjene informacija i u svrhu suradnje u području nadzora granica te uzimajući u obzir postojeće mehanizme razmjene informacija i suradnje, države članice i Agencija koriste okvir EUROSURA-a, koji se sastoji od sljedećih dijelova:
(a)
nacionalnih koordinacijskih centara;
(b)
nacionalnih slika stanja;
(c)
komunikacijske mreže;
(d)
europske slike stanja;
(e)
zajedničke obavještajne slike predgraničnog područja;
(f)
zajedničke primjene sredstava nadzora.
2. Nacionalni koordinacijski centri posredstvom komunikacijske mreže Agenciji dostavljaju podatke iz svojih nacionalnih slika stanja koji su potrebni za utvrđivanje i održavanje europske slike stanja i zajedničke obavještajne slike predgraničnog područja.
3. Agencija posredstvom komunikacijske mreže daje nacionalnim koordinacijskim centrima neograničen pristup europskoj slici stanja i zajedničkoj obavještajnoj slici predgraničnog područja.
4. Dijelovi navedeni u stavku 1. utvrđuju se i održavaju u skladu s načelima navedenima u Prilogu.
Članak 5.
Nacionalni koordinacijski centar
1. Svaka država članica uspostavlja, vodi i održava nacionalni koordinacijski centar koji koordinira i razmjenjuje informacije između svih tijela odgovornih za nadzor vanjske granice na nacionalnoj razini te drugih nacionalnih koordinacijskih centara i Agencije. Svaka država članica obavješćuje Komisiju o osnivanju svojeg nacionalnog koordinacijskog centra, koja odmah o tome obavješćuje druge države članice i Agenciju.
2. Ne dovodeći u pitanje članak 17. i u okviru EUROSUR-a, nacionalni koordinacijski centar jedinstvena je kontaktna točka za razmjenu informacija i za suradnju s drugim nacionalnim koordinacijskim centrima i Agencijom.
3. Nacionalni koordinacijski centar:
(a)
osigurava pravovremenu razmjenu informacija i pravovremenu suradnju između svih nacionalnih tijela odgovornih za nadzor vanjskih granica i drugih nacionalnih koordinacijskih centara i Agencije;
(b)
osigurava pravovremenu razmjenu informacija s tijelima nadležnima za traganje i spašavanje, kazneni progon, azil i useljavanje na nacionalnoj razini;
(c)
doprinosi uspješnom i učinkovitom upravljanju resursima i osobljem;
(d)
uspostavlja i održava nacionalnu sliku stanja u skladu s člankom 9.;
(e)
podupire planiranje i provedbu nacionalnih aktivnosti povezanih s nadzorom granice;
(f)
koordinira nacionalni sustav nadzora granice, u skladu s nacionalnim pravom;
(g)
doprinosi redovitom mjerenju učinaka nacionalnih aktivnosti povezanih s nadzorom granice za potrebe ove Uredbe;
(h)
koordinira operativne mjere s drugim državama članicama, ne dovodeći u pitanje nadležnosti Agencije i država članica.
4. Nacionalni koordinacijski centar radi dvadeset i četiri sata dnevno, sedam dana u tjednu.
Članak 6.
Agencija
1. Agencija:
(a)
uspostavlja i održava komunikacijsku mrežu za EUROSUR u skladu s člankom 7.;
(b)
uspostavlja i održava europsku sliku stanja u skladu s člankom 10.;
(c)
uspostavlja i održava zajedničku obavještajnu sliku predgraničnog područja u skladu s člankom 11.;
(d)
koordinira zajedničku primjenu sredstava nadzora u skladu s člankom 12.
2. Za potrebe stavka 1., Agencija radi dvadeset i četiri sata dnevno, sedam dana u tjednu.
Članak 7.
Komunikacijska mreža
1. Agencija uspostavlja i održava komunikacijsku mrežu kako bi osigurala komunikacijska i analitička sredstva i omogućila sigurnu razmjenu neklasificiranih osjetljivih i klasificiranih podataka u gotovo stvarnom vremenu s nacionalnim koordinacijskim centrima i među njima. Mreža radi dvadeset i četiri sata dnevno, sedam dana u tjednu i omogućuje:
(a)
bilateralnu i multilateralnu razmjenu informacija u gotovo stvarnom vremenu;
(b)
audio i video konferencije;
(c)
sigurnu pohranu, prijenos, obradu i postupanje s neklasificiranim osjetljivim podacima;
(d)
sigurnu pohranu, prijenos, obradu i postupanje s klasificiranim podacima EU-a do razine RESTREINT UE/EU RESTRICTED ili istovjetne razine u nacionalnoj klasifikaciji, osiguravajući da se s klasificiranim podacima postupa te da ih se pohranjuje, prenosi i obrađuje u odvojenom i ovlaštenom dijelu komunikacijske mreže.
2. Agencija pruža tehničku podršku i osigurava interoperabilnost komunikacijske mreže sa svim ostalim relevantnim komunikacijskim i informacijskim sustavima kojima Agencija upravlja.
3. Agencija razmjenjuje, obrađuje i pohranjuje neklasificirane osjetljive i klasificirane podatke u komunikacijskoj mreži u skladu s člankom 11.d Uredbe (EZ) br. 2007/2004.
4. Nacionalni koordinacijski centri razmjenjuju, obrađuju i pohranjuju neklasificirane osjetljive i klasificirane podatke u komunikacijskoj mreži u skladu s pravilima i standardima koji odgovaraju onima uspostavljenima u Poslovniku Komisije (15).
5. Tijela, agencije i druga tijela država članica koja koriste komunikacijsku mrežu osiguravaju poštovanje sigurnosnih pravila i standarda istovjetnih onima koje primjenjuje Agencija prilikom postupanja s klasificiranim podacima.
POGLAVLJE II.
Informiranost o stanju
Članak 8.
Slike stanja
1. Nacionalna slika stanja, europska slika stanja i zajednička obavještajna slika predgraničnog područja izrađuju se posredstvom prikupljanja, procjene, razvrstavanja, analize, tumačenja, stvaranja, vizualizacije i širenja informacija.
2. Slike iz stavka 1. sastoje se od sljedećih slojeva:
(a)
sloj s događajima;
(b)
operativni sloj;
(c)
analitički sloj.
Članak 9.
Nacionalna slika stanja
1. Nacionalni koordinacijski centar uspostavlja i održava nacionalnu sliku stanja u svrhu pružanja učinkovitih, točnih i pravovremenih informacija svim tijelima nadležnima za kontrolu i, posebice, nadzor vanjskih granica na nacionalnoj razini.
2. Nacionalna slika stanja sastoji se od podataka prikupljenih iz sljedećih izvora:
(a)
nacionalnog sustava nadzora granica u skladu s nacionalnim pravom;
(b)
statičnih i mobilnih senzora kojima upravljaju nacionalna tijela nadležna za nadzor vanjske granice;
(c)
ophodnji zaduženih za nadzor granice i druge promatračke misije;
(d)
lokalnih, regionalnih i drugih koordinacijskih centara;
(e)
drugih relevantnih nacionalnih tijela i sustava, uključujući časnike za vezu, operativne centre i kontaktne točke;
(f)
Agencije;
(g)
nacionalnih koordinacijskih centara u drugim državama članicama;
(h)
tijela trećih zemalja, na temelju bilateralnih i multilateralnih sporazuma i regionalnih mreža iz članka 20.;
(i)
sustava izvješćivanja s brodova u skladu s njihovom pravnom osnovom;
(j)
drugih relevantnih europskih i međunarodnih organizacija;
(k)
drugih izvora.
3. Sloj s događajima nacionalne slike stanja sastoji se od sljedećih podslojeva:
(a)
podsloja o neodobrenim prelascima granice, uključujući podatke dostupne nacionalnom koordinacijskom centru o incidentima u vezi s ugrozom života migranata;
(b)
podsloja o prekograničnom kriminalitetu;
(c)
podsloja o kriznim situacijama;
(d)
podsloja o drugim događajima koji sadrži podatke o neidentificiranim i sumnjivim vozilima, plovilima i drugim prijevoznim sredstvima te osobama prisutnima na vanjskim granicama dotične države članice duž njih ili u njihovoj blizini i o bilo kojem drugom događaju koji može značajno utjecati na kontrolu vanjskih granica.
4. Nacionalni koordinacijski centar svakom incidentu u sloju s događajima nacionalne slike stanja dodjeljuje jedinstvenu okvirnu razinu učinka, koja može biti „niska”, „srednja” ili „visoka”. Svi se incidenti priopćuju Agenciji.
5. Operativni sloj nacionalne slike stanja sastoji se od sljedećih podslojeva:
(a)
podsloja o vlastitim resursima, uključujući vojne resurse koji podupiru misiju kaznenog progona i operativna područja, koji sadrži podatke o položaju, stanju i vrsti vlastitih resursa i o uključenim tijelima. Uzimajući u obzir vojne resurse koji podupiru misiju kaznenog progona, nacionalni koordinacijski centar može odlučiti, na zahtjev nacionalnog tijela zaduženog za te resurse, ograničiti pristup takvim informacijama na temelju nužnosti pristupa;
(b)
podsloja o podacima o okruženju koji sadrži ili daje pristup podacima o terenu i vremenskim uvjetima na vanjskim granicama dotične državne članice.
6. Podaci o vlastitim resursima u operativnom sloju nose oznaku RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
7. Analitički sloj nacionalne slike stanja sastoji se od sljedećih podslojeva:
(a)
podsloja s informacijama, koji sadrži ključna kretanja i pokazatelje koji su relevantni za potrebe ove Uredbe.
(b)
analitičkog podsloja, koji uključuje analitička izvješća, kretanja u vezi s procjenom rizika, regionalna opažanja i informativna izvješća koja su relevantna za potrebe ove Uredbe;
(c)
podsloja s obavještajnim podacima, koji sadrži analizirane podatke koji su relevantni za potrebe ove Uredbe i posebno za dodjeljivanje razina učinka dijelovima vanjskih granica;
(d)
podsloja sa slikama i geopodacima, koji uključuje referentne slike, karte terena, validaciju analiziranih podataka i analizu promjena (slike promatranja Zemlje) te otkrivanje promjena, georeferencirane podatke i karte propusnosti vanjskih granica.
8. Podaci sadržani u analitičkom sloju i podaci o okruženju u operativnom sloju nacionalne slike stanja mogu se temeljiti na podacima iz europske slike stanja i zajedničke obavještajne slike predgraničnog područja.
9. Nacionalni koordinacijski centri susjednih država članica izravno ili u gotovo stvarnom vremenu međusobno razmjenjuju sliku stanja susjednih dijelova vanjskih granica u odnosu na:
(a)
incidente i druge značajne događaje sadržane u sloju s događajima;
(b)
izvješća taktičkih analiza rizika sadržana u analitičkom sloju.
10. Nacionalni koordinacijski centri susjednih država članica mogu izravno ili u gotovo stvarnom vremenu međusobno razmjenjivati sliku stanja susjednih dijelova vanjskih granica u odnosu na položaj, stanje i vrstu vlastitih resursa koji djeluju u susjednim dijelovima vanjskih granica, kako je sadržano u operativnom sloju.
Članak 10.
Europska slika stanja
1. Agencija uspostavlja i održava europsku sliku stanja u svrhu pružanja učinkovitih, točnih i pravovremenih informacija i analiza nacionalnim koordinacijskim centrima.
2. Europska slika stanja sastoji se od informacija prikupljenih iz sljedećih izvora:
(a)
nacionalnih slika stanja, u mjeri u kojoj se to zahtijeva ovim člankom;
(b)
Agencije;
(c)
Komisije, koja daje strateške podatke o nadzoru granice, uključujući nedostatke u izvršavanju kontrole vanjskih granica;
(d)
delegacija i ureda Unije;
(e)
drugih mjerodavnih tijela, ureda i agencija Unije te međunarodnih organizacija navedenih u članku 18.;
(f)
drugih izvora.
3. Sloj s događajima u europskoj slici stanja uključuje podatke u odnosu na:
(a)
incidente i druge događaje sadržane u sloju s događajima u nacionalnoj slici stanja;
(b)
incidente i druge događaje sadržane u zajedničkoj obavještajnoj slici predgraničnog područja;
(c)
incidente u operativnom području zajedničke operacije, pilot projekta ili brze intervencije kojom koordinira Agencija.
4. Agencija u okviru europske slike stanja uzima u obzir razinu učinka koju je nacionalni koordinacijski centar dodijelio pojedinom incidentu u nacionalnoj slici stanja.
5. Operativni sloj europske slike stanja sastoji se od sljedećih podslojeva:
(a)
podsloja o vlastitim resursima, koji sadrži podatke o položaju, vremenu, stanju i vrsti resursa koji su dio zajedničkih operacija Agencije, pilot projekata i brzih intervencija ili na raspolaganju Agenciji te provedbeni plan, uključujući područje operacije, rasporede ophodnja i komunikacijske kodove;
(b)
podsloja o operacijama, koji sadrži podatke o zajedničkim operacijama, pilot projektima i brzim intervencijama koje koordinira Agencija, uključujući izjavu o misiji, položaj, stanje, trajanje, podatke o državama članicama i drugim sudionicima, dnevna i tjedna izvješća o stanju, statističke podatke i informacije za medije;
(c)
podsloja o podacima o okruženju, koji sadrži podatke o terenu i vremenskim uvjetima na vanjskim granicama.
6. Informacije o vlastitim resursima u operativnom sloju europske slike stanja nose oznaku RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
7. Analitički sloj europske slike stanja strukturiran je na isti način kao i onaj nacionalne slike stanja određen u članku 9. stavku 7.
Članak 11.
Zajednička obavještajna slika predgraničnog područja
1. Agencija uspostavlja i održava zajedničku obavještajnu sliku predgraničnog područja u svrhu pružanja učinkovitih, točnih i pravovremenih informacija i analiza o predgraničnom području nacionalnim koordinacijskim centrima.
2. Zajednička obavještajna slika predgraničnog područja sastoji se od podataka prikupljenih iz sljedećih izvora:
(a)
nacionalnih koordinacijskih centara, uključujući podatke i izvješća koje časnici za vezu država članica šalju putem nadležnih nacionalnih tijela;
(b)
delegacija i ureda Unije;
(c)
Agencije, uključujući informacije i izvješća koja šalju njezini časnici za vezu;
(d)
drugih mjerodavnih tijela, ureda i agencija Unije te međunarodnih organizacija navedenih u članku 18.;
(e)
tijela trećih zemalja, na temelju bilateralnih ili multilateralnih sporazuma i regionalnih mreža iz članka 20., posredstvom nacionalnih koordinacijskih centara;
(f)
drugih izvora.
3. Zajednička obavještajna slika predgraničnog područja može sadržavati podatke koji su relevantni za nadzor zračnih granica i kontrole na graničnim prijelazima vanjskih granica.
4. Slojevi s događajima, operativni i analitički slojevi zajedničke obavještajne slike predgraničnog područja imaju istu strukturu kao oni europske slike stanja određeni u članku 10.
5. Agencija dodjeljuje jedinstvenu okvirnu razinu učinka svakom incidentu u sloju s događajima u zajedničkoj obavještajnoj slici predgraničnog područja. Agencija obavješćuje nacionalne koordinacijske centre o svakom incidentu na predgraničnom području.
Članak 12.
Zajednička primjena sredstava nadzora
1. Agencija koordinira zajedničku primjenu sredstava nadzora kako bi nacionalnim koordinacijskim centrima i sebi osigurala redovit, pouzdan i troškovno učinkovit dotok informacija o nadzoru vanjskih granica i predgraničnog područja.
2. Agencija nacionalnom koordinacijskom centru, na njegov zahtjev, dostavlja informacije o vanjskim granicama države članice koja je uputila zahtjev i o predgraničnom području koje se mogu izvesti iz:
(a)
selektivnog praćenja određenih luka i obala trećih zemalja koje su identificirane na temelju analize rizika i informacija kao točke ukrcaja ili tranzitne točke za plovila ili druga prijevozna sredstva koja se koriste za nezakonito useljavanje ili prekogranični kriminalitet;
(b)
praćenja plovila ili drugih prijevoznih sredstava preko otvorenog mora za koja se sumnja ili za koja je ustanovljeno da se koriste za nezakonito useljavanje ili prekogranični kriminalitet;
(c)
praćenja određenih područja u pomorskom dobru u svrhu otkrivanja, utvrđivanja i praćenja plovila i drugih prijevoznih sredstava koja se koriste, ili za koja se sumnja da se koriste, za nezakonito useljavanje ili prekogranični kriminalitet;
(d)
procjene okruženja određenih područja u pomorskom dobru i na vanjskoj kopnenoj granici kako bi se optimizirale aktivnosti praćenja i ophodnje;
(e)
selektivnog praćenja određenih predgraničnih područja na vanjskim granicama, koja su na temelju analize rizika i informacija identificirana kao potencijalna područja odlaska ili tranzitna područja za nezakonito useljavanje ili prekogranični kriminalitet.
3. Agencija dostavlja informacije iz stavka 1. tako da kombinira i analizira podatke koji se mogu prikupiti iz sljedećih sustava, senzora i platformi:
(a)
sustava izvješćivanja s brodova u skladu s njihovom pravnom osnovom;
(b)
satelitskih slika;
(c)
senzora montiranih na bilo koje vozilo, plovilo ili drugo prijevozno sredstvo.
4. Agencija može odbiti zahtjev nacionalnog koordinacijskog centra iz tehničkih, financijskih ili operativnih razloga. Agencija nacionalni koordinacijski centar pravovremeno obavješćuje o razlozima odbijanja prijedloga.
5. Agencija može na vlastitu inicijativu koristiti sredstva nadzora iz stavka 2. za prikupljanje podataka koji su relevantni za zajedničku obavještajnu sliku predgraničnog područja.
Članak 13.
Obrada osobnih podataka
1. Ako se nacionalna slika stanja koristi za obradu osobnih podataka, ti se podaci obrađuju u skladu s Direktivom 95/46/EZ, Okvirnom odlukom 2008/977/PUP i relevantnim nacionalnim odredbama o zaštiti podataka.
2. Europska slika stanja i zajednička obavještajna slika predgraničnog područja mogu se koristiti isključivo za obradu osobnih podataka koji se tiču identifikacijskih brojeva brodova.
Ti se podaci obrađuju u skladu s člankom 11.ca Uredbe (EZ) br. 2007/2004. Oni se obrađuju isključivo u svrhu otkrivanja, identifikacije i praćenja plovila, kao i za potrebe iz članka 11.c stavka 3. te uredbe. Oni se automatski brišu u roku od sedam dana od primitka od strane Agencije ili, ako je za praćenje plovila potrebno dodatno vrijeme, u roku od dva mjeseca od primitka od strane Agencije.
POGLAVLJE III.
Sposobnost reagiranja
Članak 14.
Određivanje dijelova vanjskih granica
Za potrebe ove Uredbe, svaka država članica dijeli svoje vanjske kopnene i morske granice na dijelove granice te ih priopćuje Agenciji.
Članak 15.
Dodjeljivanje razina učinka dijelovima vanjske granice
1. Na temelju analize rizika Agencije i prema dogovoru s dotičnom državom članicom, Agencija dodjeljuje ili mijenja sljedeće razine učinka za svaki od dijelova vanjskih kopnenih i morskih granica država članica:
(a)
niska razina učinka ako incidenti povezani s nezakonitim useljavanjem i prekograničnim kriminalitetom koji se dogode na relevantnom dijelu granice imaju neznatan učinak na sigurnost granice;
(b)
srednja razina učinka ako incidenti povezani s nezakonitim useljavanjem i prekograničnim kriminalitetom koji se dogode na relevantnom dijelu granice imaju umjeren učinak na sigurnost granice;
(c)
visoka razina učinka ako incidenti povezani s nezakonitim useljavanjem i prekograničnim kriminalitetom koji se dogode na relevantnom dijelu granice imaju značajan učinak na sigurnost granice.
2. Uzimajući u obzir informacije sadržane u nacionalnoj slici stanja, nacionalni koordinacijski centar redovito procjenjuje je li potrebno promijeniti razinu učinka za bilo koji od dijelova granice.
3. Agencija slikovno prikazuje razine učinka dodijeljene vanjskim granicama u europskoj slici stanja.
Članak 16.
Reakcija u skladu s razinama učinka
1. Države članice osiguravaju da aktivnosti nadzora koje se provode na dijelovima vanjske granice odgovaraju dodijeljenim razinama učinka na sljedeći način:
(a)
ako je dijelu vanjske granice dodijeljena niska razina učinka, nacionalna tijela odgovorna za nadzor vanjske granice na temelju analize rizika organiziraju redoviti nadzor i osiguravaju da se na području granice nalazi dovoljna količina osoblja i resursa spremnih za praćenje, identifikaciju i presretanje;
(b)
ako je dijelu vanjske granice dodijeljena srednja razina učinka, nacionalna tijela odgovorna za nadzor vanjske granice, pored mjera koje se poduzimaju u skladu s točkom (a), osiguravaju da se na tom dijelu granice poduzimaju odgovarajuće mjere nadzora. O poduzimanju tih mjera nadzora obavješćuje se nacionalni koordinacijski centar. Nacionalni koordinacijski centar koordinira svu potporu pruženu u skladu s člankom 5. stavkom 3.;
(c)
ako je dijelu vanjske granice dodijeljena visoka razina učinka, predmetna država članica, pored mjera koje se poduzimaju u skladu s točkom (b), posredstvom nacionalnog koordinacijskog centra osigurava da nacionalna tijela koja djeluju na tom dijelu granice imaju dostatnu potporu i da se provode pojačane mjere nadzora. Ta država članica može od Agencije zatražiti potporu podložno uvjetima za pokretanje zajedničkih operacija ili brzih intervencija, kako je utvrđeno Uredbom (EZ) br. 2007/2004.
2. Nacionalni koordinacijski centar redovito obavješćuje Agenciju o mjerama poduzetima na nacionalnoj razini u skladu sa stavkom 1. točkom (c).
3. Ako je srednja ili visoka razina učinka dodijeljena dijelu vanjske granice koji je susjedan dijelu granice druge države članice ili zemlje s kojom postoje sporazumi ili su uspostavljene regionalne mreže iz članaka 19. i 20., nacionalni koordinacijski centar kontaktira nacionalni koordinacijski centar susjedne države članice ili nadležno tijelo susjedne zemlje i nastoji koordinirati potrebne prekogranične mjere.
4. Ako država članica podnese zahtjev u skladu sa stavkom 1. točkom (c), Agencija prilikom odgovora na taj zahtjev može poduprijeti tu državu članicu osobito tako da:
(a)
osigura prioritetno postupanje za zajedničku primjenu sredstava nadzora;
(b)
koordinira raspoređivanje timova europske granične straže u skladu s Uredbom (EZ) br. 2007/2004;
(c)
osigura raspoređivanje tehničke opreme na raspolaganju Agencije u skladu s Uredbom (EZ) br. 2007/2004;
(d)
koordinira svu dodatnu potporu koju nude druge države članice.
5. U sklopu svojih izvješća o analizi rizika, Agencija zajedno s dotičnom državom članicom evaluira dodjelu razina učinka i odgovarajuće mjere poduzete na nacionalnoj razini i razini Unije.
GLAVA III.
POSEBNE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 17.
Dodjela zadaća drugim tijelima u državama članicama
1. Države članice mogu ovlastiti regionalna, lokalna, funkcionalna ili druga tijela, koja mogu donositi operativne odluke, za osiguravanje informiranosti o stanju i sposobnosti za reakciju u njihovim odgovarajućim područjima nadležnosti, uključujući zadaće i nadležnosti iz članka 5. stavka 3. točaka (c), (e) i (f).
2. Odluka država članica da dodijeli zadaće u skladu sa stavkom 1. ne utječe na sposobnost nacionalnog koordinacijskog centra za suradnju i razmjenu informacija s drugim nacionalnim koordinacijskim centrima i Agencijom.
3. U unaprijed definiranim slučajevima utvrđenima na nacionalnoj razini, nacionalni koordinacijski centar može ovlastiti tijelo iz stavka 1. za komunikaciju i razmjenu informacija s regionalnim tijelima ili nacionalnim koordinacijskim centrom druge države članice ili nadležnim tijelima treće zemlje pod uvjetom da to tijelo redovito obavješćuje vlastiti nacionalni koordinacijski centar o takvoj komunikaciji i razmjeni informacija.
Članak 18.
Suradnja Agencije s trećim stranama
1. Agencija koristi postojeće informacije, kapacitete i sustave dostupne kod drugih institucija, tijela, ureda i agencija Unije i međunarodnih organizacija, unutar njihovih odgovarajućih pravnih okvira.
2. U skladu sa stavkom 1. Agencija osobito surađuje sa sljedećim institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i međunarodnim organizacijama:
(a)
Europskim policijskim uredom (Europol) za potrebe razmjene podataka o prekograničnom kriminalitetu koji se trebaju uključiti u europsku sliku stanja;
(b)
Satelitskim centrom Europske unije, Europskom agencijom za pomorsku sigurnost i Europskom agencijom za kontrolu ribarstva prilikom osiguravanja zajedničke primjene sredstava nadzora;
(c)
Komisijom, Europskom službom za vanjsko djelovanje i tijelima, uredima i agencijama Unije, uključujući Europski ured za potporu azilu, koji Agenciji mogu dostaviti informacije koje su relevantne za održavanje europske slike stanja i zajedničke obavještajne slike predgraničnog područja;
(d)
međunarodnim organizacijama koje Agenciji mogu dostaviti informacije relevantne za održavanje europske slike stanja i zajedničke obavještajne slike predgraničnog područja.
3. U skladu sa stavkom 1., Agencija može surađivati s Centrom za pomorske analize i operacije u vezi s opojnim drogama (MAOC-N) i Centrom za koordinaciju za borbu protiv droga na Mediteranu (CeCLAD-M) za potrebe razmjene podataka o prekograničnom kriminalitetu koji se trebaju uključiti u europsku sliku stanja.
4. Razmjena podataka između Agencije i tijela, ureda i agencija Unije te međunarodnih organizacija iz stavaka 2. i 3 provodi se putem komunikacijske mreže iz članka 7. ili drugih komunikacijskih mreža koje zadovoljavaju kriterije dostupnosti, povjerljivosti i integriteta.
5. Suradnja između Agencije i tijela, ureda i agencija Unije te međunarodnih organizacija iz stavaka 2. i 3 uređuje se kao dio radnih sporazuma u skladu s Uredbom (EZ) br. 2007/2004 te odgovarajućom pravnom osnovom dotičnog tijela, ureda ili agencije Unije ili međunarodne organizacije. U pogledu postupanja s klasificiranim podacima, u tim se sporazumima predviđa da dotično tijelo, ured ili agencija Unije ili međunarodna organizacija poštuju sigurnosna pravila i standarde istovjetne onima koje primjenjuje Agencija.
6. Tijela, uredi i agencije Unije te međunarodne organizacije iz stavaka 2. i 3 upotrebljavaju informacije primljene u kontekstu EUROSUR-a isključivo u skladu s ograničenjima svojeg pravnog okvira i u skladu s temeljnim pravima, uključujući zahtjeve u vezi sa zaštitom podataka.
Članak 19.
Suradnja s Irskom i Ujedinjenom Kraljevinom
1. Za potrebe ove Uredbe razmjena podataka i suradnja s Irskom i Ujedinjenom Kraljevinom može se odvijati na temelju bilateralnih ili multilateralnih sporazuma između Irske odnosno Ujedinjene Kraljevine i jedne ili više susjednih država članica ili posredstvom regionalnih mreža utemeljenih na tim sporazumima. Nacionalni koordinacijski centri država članica kontaktna su tučka za razmjenu informacija s odgovarajućim tijelima Irske i Ujedinjene Kraljevine u sklopu EUROSUR-a. O sklapanju tih sporazuma obavješćuje se Komisija.
2. Sporazumi iz stavka 1. ograničeni su na sljedeću razmjenu informacija između nacionalnog koordinacijskog centra države članice i odgovarajućeg tijela Irske ili Ujedinjene Kraljevine:
(a)
informacije sadržane u nacionalnoj slici stanja države članice u mjeri u kojoj su dostavljeni Agenciji za potrebe europske slike stanja i zajedničke obavještajne slike predgraničnog područja;
(b)
informacije prikupljene od strane Irske i Ujedinjene Kraljevine koje su relevantne za potrebe europske slike stanja i zajedničke obavještajne slike predgraničnog područja;
(c)
informacije iz članka 9. stavka 9.
3. Informacije koje je u kontekstu EUROSUR-a pružila Agencija ili država članica koja nije stranka sporazuma iz stavka 1. ne dijele se s Irskom ili Ujedinjenom Kraljevinom bez prethodnog pristanka Agencije ili te države članice. Države članice i Agencija obvezane su odbijanjem dijeljenja tih informacija s Irskom ili Ujedinjenom Kraljevinom.
4. Zabranjeno je daljnje prosljeđivanje ili drugo priopćivanje informacija razmijenjenih u skladu s ovim člankom trećim zemljama ili trećim stranama.
5. Sporazumi iz stavka 1. uključuju odredbe o financijskim troškovima koji proizlaze iz sudjelovanja Irske i Ujedinjene Kraljevine u provedbi tih sporazuma.
Članak 20.
Suradnja sa susjednim trećim zemljama
1. Za potrebe ove Uredbe države članice mogu razmjenjivati informacije i surađivati s jednom ili nekoliko susjednih trećih zemalja. Ta razmjena informacija i ta suradnja odvija se na temelju bilateralnih ili multilateralnih sporazuma ili posredstvom regionalnih mreža uspostavljenih na temelju tim sporazumima. Nacionalni koordinacijski centri država članica kontaktna su točka za razmjenu informacija sa susjednim trećim zemljama.
2. Prije nego što se sklopi bilo koji sporazum iz stavka 1., dotične države članice dostavljaju sporazum Komisiji koja provjerava jesu li njegove odredbe koje su relevantne za EUROSUR usklađene s ovom Uredbom. Nakon što sporazum bude sklopljen, dotična država članica dostavlja ga Komisiji koja o tome obavješćuje Europski parlament, Vijeće i Agenciju.
3. Sporazumi iz stavka 1. moraju biti usklađeni s relevantnim pravom Unije i međunarodnim pravom o temeljnim pravima i međunarodnoj zaštiti, uključujući s Poveljom Europske unije o temeljnim pravima i Konvencijom o statusu izbjeglica, a posebno načelom zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja.
4. Svaka razmjena osobnih podataka s trećim zemljama u okviru EUROSUR-a strogo je ograničena na ono što je apsolutno nužno za potrebe ove Uredbe. Izvršava se u skladu s Direktivom 95/46/EC, Okvirnom odlukom 2008/977/PUP i relevantnim nacionalnim odredbama o zaštiti podataka.
5. Zabranjena je svaka razmjena informacija u okviru stavka 1., kojom se trećoj zemlji dostavljaju informacije koje bi se mogle koristiti za identifikaciju osoba ili skupina osoba čiji zahtjev za pristupom međunarodnoj zaštiti je predmet ispitivanja ili koje su izložene ozbiljnom riziku mučenja, nečovječnog ili ponižavajućeg postupanja ili kazne ili bilo kojeg drugog kršenja temeljnih prava.
6. Svaka razmjena informacija u okviru stavka 1. mora biti usklađena s uvjetima bilateralnih i multilateralnih sporazuma sklopljenih sa susjednim trećim zemljama.
7. Informacije koje je u kontekstu EUROSUR-a pružila Agencija ili država članica koja nije stranka sporazuma iz stavka 1. ne dijele se s trećom zemljom u okviru tog sporazuma bez prethodnog pristanka Agencije ili te države članice. Države članice i Agencija obvezane su odbijanjem dijeljenja tih informacija s dotičnom trećom zemljom.
8. Zabranjeno je daljnje prosljeđivanje ili drugo priopćavanje informacija razmijenjenih u skladu s ovim člankom ostalim trećim zemljama ili trećim stranama.
9. Svaka razmjena informacija s trećim zemljama pribavljenih putem zajedničke primjene sredstava nadzora podložna je zakonodavstvu i pravilima koji uređuju ta sredstva kao i relevantnim odredbama Direktive 95/46/EZ, Uredbe (EZ) br. 45/2001 i Okvirne odluke 2008/977/PUP.
Članak 21.
Priručnik
1. Komisija, u bliskoj suradnji s državama članicama, Agencijom i bilo kojim drugim relevantnim tijelom, uredom ili agencijom Unije daje na raspolaganje praktični priručnik za provedbu i upravljanje sustavom EUROSUR („priručnik”). Priručnik sadrži tehničke i operativne smjernice, preporuke i najbolju praksu, uključujući u pogledu suradnje s trećim zemljama. Komisija donosi priručnik u obliku preporuke.
2. Nakon savjetovanja s državama članicama i Agencijom, Komisija može odlučiti klasificirati dijelove priručnika oznakom RESTREINT UE/EU RESTRICTED, u skladu s pravilima utvrđenima u Poslovniku Komisije.
Članak 22.
Praćenje i evaluacija
1. Za potrebe ove Uredbe, Agencija i države članice osiguravaju da su uspostavljeni postupci za praćenje tehničkog i operativnog funkcioniranja EUROSUR-a u odnosu na ciljeve postizanja adekvatne informiranosti o stanju i sposobnosti reagiranja na vanjskim granicama te poštovanja temeljnih prava, uključujući načelo zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja.
2. Agencija do 1. prosinca 2015. te nakon toga svake dvije godine podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o funkcioniranju EUROSUR-a.
3. Komisija do 1. prosinca 2016. te nakon toga svake četiri dostavlja Europskom parlamentu i Vijeću općenitu evaluaciju EUROSUR-a. Ta evaluacija uključuje procjenu rezultata postignutih u odnosu na postavljene ciljeve, vrijednosti načela na kojima se temelji, primjene ove Uredbe u državama članicama i od strane Agencije te sukladnosti s temeljnim pravima i učinka na njih. Ona također uključuje evaluaciju troškova i koristi. Uz evaluaciju se prema potrebi prilažu odgovarajući prijedlozi za izmjenu ove Uredbe.
4. Države članice dostavljaju Agenciji informacije potrebne za izradu izvješća iz stavka 2.
Agencija dostavlja Komisiji informacije potrebne za izradu evaluacije iz stavka 3.
Članak 23.
Izmjene Uredbe (EZ) br. 2007/2004
Uredba (EZ) br. 2007/2004 mijenja se kako slijedi:
1.
u članku 2. stavku 1. točka (i) zamjenjuje se sljedećim:
„(i)
osigurava potrebnu pomoć za razvoj i djelovanje Europskog sustava nadzora granica i, prema potrebi, za razvoj zajedničkog okruženja za razmjenu informacija, uključujući interoperabilnost sustava, posebice uspostavom, održavanjem i koordiniranjem okvira EUROSUR-a u skladu s Uredbom (EU) br. 1052/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (16)
2.
umeće se sljedeći članak:
„Članak 11.ca
Obrada osobnih podataka u okviru sustava EUROSUR
Agencija može obrađivati osobne podatke kako je određeno u članku 13. stavku 2. Uredbe (EU) br. 1052/2013, koji se primjenjuje u skladu s mjerama iz članka 11.a ove Uredbe. Obrada takvih podataka posebno mora poštovati načela nužnosti i proporcionalnosti te je zabranjeno daljnje prosljeđivanje ili drugo priopćivanje trećim zemljama takvih osobnih podataka koje obrađuje Agencija.”
Članak 24.
Stupanje na snagu i primjena
1. Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
2. Ova se Uredba primjenjuje od 2. prosinca 2013.
3. Bugarska, Estonija, Grčka, Španjolska, Francuska, Hrvatska, Italija, Cipar, Latvija, Litva, Mađarska, Malta, Poljska, Portugal, Rumunjska, Slovenija, Slovačka i Finska uspostavljaju nacionalne koordinacijske centre u skladu s člankom 5. od 2. prosinca 2013.
Preostale države članice osnivaju nacionalne koordinacijske centre u skladu s člankom 5. od 1. prosinca 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 22. listopada 2013.