ROZHODNUTÍ RADY 2013/668/SZBP
ze dne 18. listopadu 2013
na podporu činností Světové zdravotnické organizace týkajících se biologické bezpečnosti a ochrany v rámci strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala dne 12. prosince 2003 strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení (dále jen „strategie EU“), jejíž kapitola III obsahuje seznam opatření pro boj proti tomuto šíření.
(2)
Unie aktivně provádí výše uvedenou strategii EU a uplatňuje opatření uvedená v kapitole III této strategie, zejména opatření související s posílením, prováděním a univerzální platností Úmluvy o zákazu vývoje, výroby a hromadění zásob bakteriologických (biologických) a toxinových zbraní a o jejich zničení (dále jen „úmluva“).
(3)
Na šesté (2006) a sedmé (2011) hodnotící konferenci úmluvy prosazovala Unie plné dodržování všech ustanovení této úmluvy všemi smluvními státy a případné posílení vnitrostátních prováděcích opatření, včetně trestněprávních předpisů, a kontrolu patogenních mikroorganismů a toxinů v rámci úmluvy.
(4)
Dne 14. dubna 2008 přijala Rada společnou akci 2008/307/SZBP (1). Světová zdravotnická organizace (WHO) tuto společnou akci úspěšně provedla do 31. prosince 2011.
(5)
Dne 11. prosince 2008 přijala Rada „nové pokyny pro činnost“ za účelem posílení strategie EU. Kapitola IV strategie EU vyjadřuje podporu Unie koordinovanému a vzájemně se doplňujícímu přístupu k otázkám biologické bezpečnosti a biologického zabezpečení, který zaručí optimální řízení, zejména biologických rizik a hrozeb.
(6)
Dne 18. července 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/429/SZBP (2), v kterém vyjádřila podporu Unie vypracovávání vnitrostátních regulačních rámců, zejména pro biologickou bezpečnost a ochranu.
(7)
Sedmá hodnotící konference znovu zdůraznila závazek smluvních států přijmout nezbytná vnitrostátní opatření podle článků I, III a IV úmluvy za účelem zajištění bezpečnosti a ochrany mikrobiálních či jiných biologických činitelů nebo toxinů v laboratořích a jiných zařízeních i během přepravy, jakož i za účelem zabránění neoprávněnému přístupu k těmto činitelům a toxinům a jejich neoprávněnému odstranění. Konference rovněž naléhavě vyzvala smluvní státy, které mají odpovídající zkušenosti s právními předpisy a správními opatřeními v oblasti provádění ustanovení úmluvy, aby poskytly pomoc jiným státům, jež jsou stranami úmluvy, pokud o to požádají. Konference podpořila tuto pomoc na regionálním základě.
(8)
V souvislosti s článkem VII úmluvy sedmá hodnotící konference rovněž poznamenala, že vnitrostátní připravenost smluvních států přispívá k mezinárodním kapacitám pro reakci na výskyt nemocí, včetně těch, jež jsou způsobeny údajným použitím biologických a toxinových zbraní, a k vyšetřování a zmírnění těchto výskytů.
(9)
V souvislosti s článkem X úmluvy sedmá hodnotící konference vybídla smluvní státy, aby i nadále posilovaly stávající mezinárodní organizace a sítě, zejména ty, jež patří ke Světové zdravotnické organizaci (WHO), Organizaci OSN pro výživu a zemědělství (FAO), Světové organizaci pro zdraví zvířat (OIE) a Mezinárodní úmluvě o ochraně rostlin (IPPC).
(10)
Dne 15. června 2007 vstoupily v platnost Mezinárodní zdravotnické předpisy (dále jen „MZP“). Upravují pohyb a kontrolu výskytu infekčních nemocí a reakci na ně, bez ohledu na jejich původ, a vyžadují od států, jež jsou členy WHO, aby vybudovaly klíčové kapacity v laboratořích a zajistily dozor, který umožní provádění MZP. Sekretariát WHO je odhodlán podporovat členské státy WHO v provádění jejich vnitrostátních plánů týkajících se MZP prostřednictvím svého ústředí a regionálních úřadů WHO. Program WHO pro snižování biologických rizik poskytuje pokyny k tomu, jak by laboratoře měly fungovat, a to prostřednictvím normativních předpisů, pracovních seminářů a školení o postupech pro biologickou bezpečnost, biologickou ochranu v laboratořích a kodexech chování pro odpovědný výzkum v oblasti biologických věd. Tento program hraje rovněž roli v procesu vytváření pokynů OSN o přenosu infekčních látek. Podle MZP mají v oblasti připravenosti na biologické, chemické, radiační a jaderné hrozby svou roli laboratoře veřejného zdravotnictví. Definice biologické bezpečnosti a ochrany v laboratořích jsou obsaženy v příručce Světové zdravotnické organizace WHO „Laboratory Bio-safety Manual, 3. vyd. (2004)“ a v pokynech „Bio-risk Management, Laboratory Bio-security Guidance (2006)“.
(11)
WHO je jedinou provádějící organizací, jež disponuje odborností, hlubokými znalostmi, personálem, strukturou a zdroji umožňujícími provádět projekty a činnosti stanovené v tomto rozhodnutí Rady.
(12)
Dohledem nad řádným řízením finančního příspěvku Unie je pověřena Komise,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Za účelem okamžitého a praktického uplatňování významných prvků strategie EU přispívá Unie k provádění rozhodnutí učiněných smluvními státy na sedmé hodnotící konferenci úmluvy, a to s těmito cíli:
-
zajistit bezpečnost a ochranu mikrobiálních či jiných biologických činitelů či toxinů v laboratořích a jiných zařízeních, případně i během přepravy, za účelem zabránění neoprávněnému přístupu k těmto činitelům a toxinům a jejich neoprávněnému odstranění,
-
prosazovat postupy pro snižování biologických rizik a informovanost o nich, včetně biologické bezpečnosti a ochrany, bioetiky a připravenosti na úmyslné zneužití biologických činitelů a toxinů, a to prostřednictvím mezinárodní spolupráce v této oblasti.
2. Projekty, které odpovídají opatřením strategie EU, jsou projekty, jejichž cílem je:
-
prosazování řízení biologických rizik v laboratořích prostřednictvím celostátních a subregionálních informačních činností,
-
vytvoření vnitrostátních strategií pro řízení biologických rizik v laboratořích zaměřených na odvrácení těchto rizik (ukázkový vzor pro země).
Podrobný popis těchto projektů je obsažen v příloze.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
2. Technickým prováděním činností uvedených v článku 1 je pověřena WHO. Tento úkol vykonává na odpovědnost vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s WHO nezbytná ujednání.
Článek 3
1. Finanční referenční částka na provádění projektů uvedených v čl. 1 odst. 2 činí 1 727 000 EUR.
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
3. Komise dohlíží nad řádnou správou výdajů uvedených v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře s WHO dohodu o financování. V této dohodě o financování se stanoví, že WHO zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Informuje Radu o veškerých obtížích v tomto procesu a o dni uzavření uvedené dohody o financování.
Článek 4
Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí na základě pravidelných zpráv vypracovávaných WHO. Na základě těchto zpráv provádí Rada hodnocení. Komise poskytuje informace o finančních aspektech projektů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 5
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Toto rozhodnutí pozbývá platnosti 24 měsíců ode dne uzavření dohody o financování uvedené v čl. 3 odst. 3. Pozbývá však platnosti šest měsíců ode dne přijetí, nebude-li v této lhůtě uzavřena uvedená dohoda o financování.
V Bruselu dne 18. listopadu 2013.
ODLUKA VIJEĆA 2013/668/ZVSP
od 18. studenoga 2013.
za potporu aktivnostima Svjetske zdravstvene organizacije u području biozaštite i biosigurnosti u okviru Strategije Europske unije protiv širenja oružja za masovno uništenje
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 26. stavak 2. i članak 31. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
budući da:
(1)
12. prosinca 2003. Europsko vijeće donijelo je Strategiju EU-a protiv širenja oružja za masovno uništenje („Strategija EU-a”), čije poglavlje III. sadrži popis mjera za suzbijanje takvog širenja.
(2)
Unija aktivno provodi Strategiju EU-a i ostvaruje mjere navedene u njezinu poglavlju III., posebno one koje su povezane s jačanjem, provedbom i univerzalizacijom Konvencije o zabrani razvijanja, proizvodnje i stvaranja zaliha bakteriološkog (biološkog) i toksičnog oružja te o njegovom uništavanju (BTWC).
(3)
Na Šestoj (2006.) i Sedmoj (2011.) revizijskoj konferenciji o BTWC-u Unija je promicala potpunu usklađenost s odredbama BTWC-a od strane svih država stranaka i, prema potrebi, jačanje nacionalnih provedbenih mjera, uključujući i kazneno zakonodavstvo, te kontrolu patogenih mikroorganizama i toksina u okviru BTWC-a.
(4)
14. travnja 2008. Vijeće je donijelo Zajedničku akciju 2008/307/ZVSP (1). Svjetska zdravstvena organizacija („SZO”) uspješno je provodila tu zajedničku akciju do 31. prosinca 2011.
(5)
11. prosinca 2008. Vijeće je donijelo „nove pravce djelovanja” radi jačanja Strategije EU-a. U poglavlju IV. Strategije EU-a izražava se podrška Unije koordiniranom i komplementarnom pristupu problemima biozaštite i biosigurnosti koji jamči optimalno upravljanje, posebno biološkim rizicima i prijetnjama.
(6)
18. srpnja 2011. Vijeće je donijelo Odluku 2011/429/ZVSP (2) kojom se izražava potpora Unije razvoju nacionalnih regulatornih okvira, posebno o biozaštiti i biosigurnosti.
(7)
Sedma revizijska konferencija potvrdila je obvezu država stranaka da poduzmu potrebne nacionalne mjere na temelju članaka I., III. i IV. BTWC-a kako bi se osigurala zaštita i sigurnost mikrobioloških ili drugih bioloških agenasa ili toksina u laboratorijima i ostalim objektima, kao i tijekom njihova prijevoza te kako bi se spriječio neovlašten pristup takvim agensima i toksinima i njihovo neovlašteno premještanje. Konferencija je također pozvala države stranke s relevantnim iskustvom u pravnim i administrativnim mjerama provedbe odredaba BTWC-a da drugim državama strankama pruže pomoć kada ih to one zatraže. Konferencija je potaknula takvu pomoć na regionalnom temelju.
(8)
Na Sedmoj revizijskoj konferenciji također je napomenuto, u kontekstu članka VII. BTWC-a, da nacionalna spremnost država stranaka doprinosi međunarodnoj sposobnosti za odgovaranje na izbijanje bolesti, njihovo istraživanje i ublažavanje, uključujući one koje se javljaju zbog navodne uporabe biološkog i toksičnog oružja.
(9)
Na Sedmoj revizijskoj konferenciji države stranke su potaknute, u kontekstu članka X. BTWC-a, da nastave jačati postojeće međunarodne organizacije i mreže, posebno one u okviru SZO-a, Organizacije za hranu i poljoprivredu (FAO), Svjetske organizacije za zdravlje životinja (OIE) i Međunarodne konvencije o zaštiti bilja (IPPC).
(10)
15. lipnja 2007. stupila je na snagu Međunarodna zdravstvena uredba („MZU”). Njome se uređuje kretanje i kontrola izbijanja zaraznih bolesti te odgovor na njih, bez obzira na njihovo porijeklo, te se od država članica SZO-a traži da izgrade glavne kapacitete u pogledu laboratorija i nadzora u području javnog zdravlja protiv zaraznih bolesti kako bi se omogućila provedba MZU-a. Tajništvo SZO-a predano je podupiranju država članica SZO-a u provedbi njihovih nacionalnih planova o vezi s MZU-om kroz stožere i regionalne urede SZO-a. Program SZO-a za upravljanje smanjivanjem biorizika daje smjernice o tome kako laboratoriji trebaju djelovati kroz normativne smjernice, radionice i osposobljavanje za biozaštitne prakse, biosigurnost laboratorija i kodeks postupanja za odgovorno znanstveno istraživanje života. On također ima ulogu u utvrđivanju smjernica UN-a povezanih s prijevozom zaraznih tvari. U okviru MZU-a javni zdravstveni laboratoriji imaju ulogu u smislu spremnosti na rješavanje bioloških, kemijskih, radioloških i nuklearnih prijetnji. Definicije biozaštite i biosigurnosti laboratorija obuhvaćene su Priručnikom SZO-a o laboratorijskoj biozaštiti, treće izdanje (2004.) i dokumentom Upravljanje biorizikom, smjernice za biosigurnost laboratorija (2006.).
(11)
SZO je jedina provedbena agencija koja ima stručnost, široko znanje, osoblje, strukturu i sredstva za provedbu projekata i aktivnosti koje su predviđene ovom Odlukom Vijeća.
(12)
Komisiji je povjeren nadzor nad pravilnom provedbom financijskog doprinosa Unije,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
1. Za potrebe neposredne i praktične primjene relevantnih elemenata Strategije EU-a, Unija doprinosi provedbi odluka država stranaka Sedme revizijske konferencije BTWC-a sa sljedećim ciljevima:
-
osiguranje zaštite i sigurnosti mikrobioloških ili drugih bioloških agenasa ili toksina u laboratorijima i ostalim objektima, uključujući, prema potrebi, tijekom prijevoza radi sprečavanja neovlaštenog pristupa takvim agensima i toksinima i njihovog neovlaštenog premještanja;
-
promicanje praksi smanjenja biorizika i s tim povezane svijesti, uključujući biozaštitu, biosigurnost, bioetiku i spremnost suprotstaviti se namjernoj zloporabi bioloških agenasa i toksina, kroz međunarodnu suradnju u tom području.
2. Projekti koji odgovaraju mjerama Strategije EU-a oni su koji imaju za cilj:
-
promicanje upravljanja laboratorijskim biorizikom putem nacionalne i regionalne aktivnosti na terenu;
-
razvoj nacionalnih strategija upravljanja laboratorijskim biorizikom u borbi protiv bioloških rizika (demonstracijski model za zemlje).
Detaljan opis tih projekata naveden je u Prilogu.
Članak 2.
1. Visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku („VP”) odgovoran je za provedbu ove Odluke.
2. Tehnička provedba aktivnosti iz članka 1. povjerava se SZO-u. SZO obavlja svoj zadatak pod odgovornošću VP-a. U tu svrhu VP sklapa potrebne dogovore sa SZO-om.
Članak 3.
1. Financijski referentni iznos za provedbu projekata iz članka 1. stavka 2. jest 1 727 000 EUR.
2. Rashodom financiranim iznosom navedenim u stavku 1. upravlja se u skladu s postupcima i pravilima koji se primjenjuju na opći proračun Unije.
3. Komisija nadzire pravilno upravljanje rashodom iz stavka 1. U tu svrhu ona sklapa sporazum o financiranju sa SZO-om. Sporazumom o financiranju predviđa se da SZO osigurava vidljivost doprinosa Unije proporcionalnu njegovoj veličini.
4. Komisija nastoji sklopiti sporazum o financiranju iz stavka 3. što je prije moguće nakon stupanja na snagu ove Odluke. Ona obavješćuje Vijeće o eventualnim problemima u tom procesu i o datumu sklapanja sporazuma o financiranju.
Članak 4.
VP izvješćuje Vijeće o provedbi ove Odluke na temelju redovitih izvješća koje priprema SZO. Ta izvješća predstavljaju temelj za ocjenjivanje koje provodi Vijeće. Komisija pruža informacije o financijskim aspektima projekata iz članka 1. stavka 2.
Članak 5.
1. Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
2. Ova Odluka prestaje važiti 24 mjeseca nakon datuma sklapanja financijskog sporazuma iz članka 3. stavka 3. Međutim, ona prestaje važiti šest mjeseci nakon donošenja ako se u tom roku ne sklopi sporazum o financiranju.
Sastavljeno u Bruxellesu 18. studenoga 2013.