NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1071/2013
ze dne 24. září 2013
o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (přepracované znění)
(ECB/2013/33)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2531/98 ze dne 23. listopadu 1998 o uplatňování minimálních rezerv Evropskou centrální bankou (2), a zejména na čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 ze dne 19. listopadu 2008 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2008/32) (3) bylo podstatným způsobem změněno. Vzhledem k tomu, že je v něm třeba provést další změny, zejména s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 ze dne 21. května 2013 o Evropském systému národních a regionálních účtů v Evropské unii (4), mělo by být v zájmu srozumitelnosti přepracováno.
(2)
Evropský systém centrálních bank (ESCB) vyžaduje ke splnění svých úkolů sestavení konsolidované rozvahy sektoru měnových finančních institucí. Hlavním účelem těchto informací je poskytnout Evropské centrální bance (ECB) ucelený statistický obraz měnového vývoje v členských státech, jejichž měnou je euro (dále jen „členské státy eurozóny“), na které se hledí jako na jediný hospodářský prostor. Tyto statistiky, které jsou založeny na úplném a stejnorodém sektoru měnových finančních institucí a souboru zpravodajských jednotek, obsahují údaje o agregovaných finančních aktivech a pasivech vyjádřených z hlediska stavů a transakcí a jsou pravidelně sestavovány. Dostatečně podrobné statistické údaje jsou rovněž nezbytné s cílem zajistit, aby měnové agregáty a protipoložky za eurozónu byly i nadále užitečné z analytického hlediska.
(3)
ECB je povinna v souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie a za podmínek stanovených ve statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) přijímat nařízení v rozsahu nezbytném pro plnění úkolů ESCB vymezených ve statutu ESCB a v některých případech stanovených předpisy Rady na základě čl. 129 odst. 4 Smlouvy.
(4)
Článek 5.1 statutu ESCB vyžaduje, aby ECB pro zajištění úkolů ESCB shromažďovala ve spolupráci s národními centrálními bankami nezbytné statistické informace buď od příslušných vnitrostátních orgánů, nebo přímo od hospodářských subjektů. Článek 5.2 statutu ESCB stanoví, že úkoly popsané v článku 5.1 provádějí v rámci svých možností národní centrální banky.
(5)
Článek 3 nařízení (ES) č. 2533/98 vyžaduje, aby ECB blíže určila skutečný soubor zpravodajských jednotek v rámci jejich referenčního souboru, a opravňuje ji, aby některé třídy zpravodajských jednotek plně nebo částečně zprostila statistické zpravodajské povinnosti. Čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení stanoví, že ECB může přijímat nařízení upravující podmínky, za kterých lze uplatnit právo ověřovat statistické informace nebo provádět jejich nucené shromažďování.
(6)
Článek 4 nařízení (ES) č. 2533/98 vyžaduje, aby si členské státy samy řídily organizaci v oblasti statistiky a plně spolupracovaly s ESCB s cílem zajistit plnění povinností vyplývajících z článku 5 statutu ESCB.
(7)
Může být vhodné, aby národní centrální banky shromažďovaly od skutečného souboru zpravodajských jednotek statistické informace nutné ke splnění statistických požadavků ECB jako součást širšího zpravodajského systému, který jednotlivé národní centrální banky vytvářejí v rámci vlastních pravomocí v souladu s právními přepisy Unie, vnitrostátními právními předpisy nebo se zavedenou praxí, a který slouží též jiným statistickým účelům, pokud tím není ohroženo plnění statistických požadavků ECB. Takový postup může rovněž snížit zpravodajskou zátěž. Pro zvýšení transparentnosti je v těchto případech vhodné informovat zpravodajské jednotky o tom, že se údaje shromažďují pro jiné statistické účely. V určitých případech může ECB využít statistické informace, které byly shromážděny pro tyto jiné účely, ke splnění svých požadavků.
(8)
Statistické požadavky jsou nejpodrobnější v případě protistran, které patří do sektoru držby peněz. Podrobné údaje jsou vyžadovány o: a) vkladech v členění podle subsektorů a splatnosti a dále podle měn s cílem umožnit důkladnější analýzu vývoje cizoměnových složek zahrnutých v měnovém agregátu M3 a usnadnit zjišťování míry zastupitelnosti mezi cizoměnovými složkami a eurovou složkou M3; b) úvěrech podle subsektorů, splatnosti, účelu, nového nastavení úrokové sazby a měny, neboť tyto údaje se považují za nezbytné pro účely měnové analýzy; c) pozicích vůči ostatním měnovým finančním institucím, pokud je to potřebné pro umožnění započtení zůstatků mezi měnovými finančními institucemi nebo pro výpočet základu pro stanovení minimálních rezerv; d) pozicích vůči nerezidentům eurozóny (zbytku světa) u „vkladů s dohodnutou splatností nad dva roky“, „vkladů s výpovědní lhůtou delší než dva roky“ a „repo obchodů“ za účelem výpočtu základu pro stanovení minimálních rezerv, na který se uplatňuje kladná sazba minimálních rezerv; e) pozicích vůči zbytku světa, pokud jde o celkové vklady, za účelem sestavení vnějších protipoložek; f) vkladech a úvěrech vůči zbytku světa s původní lhůtou splatnosti do jednoho roku a nad jeden rok pro účely platební bilance a finančních účtů.
(9)
Pro účely shromažďování statistických informací o portfoliích cenných papírů měnových finančních institucí na základě nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1011/2012 ze dne 17. října 2012 o statistice držby cenných papírů (ECB/2012/24) (5) vykazují národní centrální banky čtvrtletně údaje podle jednotlivých cenných papírů. Národní centrální banky mohou sloučit požadavky na vykazování podle tohoto nařízení a nařízení (EU) č. 1011/2012 (ECB/2012/24), jestliže takový postup může minimalizovat zpravodajské zatížení úvěrových institucí. S cílem zmírnit zatížení správců fondů mohou národní centrální banky povolit, aby fondy peněžního trhu vykazovaly podle nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1073/2013 ze dne 18. října 2013 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů (ECB/2013/38) (6).
(10)
ECB vypočítává finanční transakce jako rozdíl mezi stavovými pozicemi ke dnům na konci měsíce, ke kterým se sestavují výkazy, od nějž se odečte účinek změn, které vzniknou v důsledku jiných pohybů než transakcí. Požadavek na zpravodajské jednotky nezahrnuje změny směnných kurzů, které vypočítává ECB, nebo národní centrální banky po konzultaci s ECB, ze stavových údajů členěných podle jednotlivých měn, jež zpravodajské jednotky vykáží, ani úpravy z překlasifikace, které národní centrální banky shromažďují samy prostřednictvím různých již dostupných informačních zdrojů.
(11)
Článek 5 nařízení (ES) č. 2531/98 opravňuje ECB přijímat nařízení nebo rozhodnutí s cílem osvobodit instituce od povinnosti minimálních rezerv, vymezit způsoby, jak lze vyloučit nebo odečíst závazky vůči jiné instituci od základu pro stanovení minimálních rezerv, a stanovit rozdílné sazby minimálních rezerv pro určité kategorie závazků. Podle článku 6 nařízení (ES) č. 2531/98 má ECB právo shromažďovat od institucí informace potřebné k uplatňování povinnosti minimálních rezerv a právo ověřovat přesnost a kvalitu informací, které instituce poskytují jako doklad plnění povinnosti minimálních rezerv. S cílem snížit celkovou zpravodajskou zátěž je žádoucí, aby byly statistické údaje týkající se měsíční rozvahy používány pro pravidelný výpočet základu pro stanovení minimálních rezerv úvěrových institucí podléhajících systému minimálních rezerv ECB v souladu s nařízením Evropské centrální banky (ES) č. 1745/2003 ze dne 12. září 2003 o uplatňování minimálních rezerv (ECB/2003/9) (7).
(12)
Je potřebné stanovit zvláštní postupy, které se uplatní v případě fúzí týkajících se úvěrových institucí, s cílem vyjasnit povinnosti těchto institucí, pokud jde o povinnost minimálních rezerv.
(13)
ECB vyžaduje informace o sekuritizační činnosti měnových finančních institucí, aby mohla analyzovat vývoj úvěrů a půjček v eurozóně. Tyto informace též doplňují údaje vykazované podle nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1075/2013 ze dne 18. října 2013 o statistice aktiv a pasiv účelových finančních společností zapojených do sekuritizačních transakcí (ECB/2013/40) (8).
(14)
Přestože se uznává, že nařízení přijatá ECB podle článku 34.1 statutu ESCB nezakládají práva ani neukládají povinnosti členským státům, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“), článek 5 statutu ESCB se vztahuje jak na členské státy eurozóny, tak na členské státy mimo eurozónu. V 17. bodu odůvodnění nařízení (ES) č. 2533/98 se poukazuje na to, že z článku 5 statutu ESCB spolu s čl. 4 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie vyplývá povinnost členských států mimo eurozónu přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která tyto členské státy považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby se mohly stát členskými státy eurozóny.
(15)
Měla by se uplatňovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(16)
Podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 má ECB pravomoc uložit sankce zpravodajským jednotkám, které neplní statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou nařízeními nebo rozhodnutími ECB,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
a)
„měnovou finanční institucí“ se rozumí rezidentský podnik, který náleží do některého z těchto sektorů:
1.
centrální banky a
2.
ostatní měnové finanční instituce, které zahrnují:
a)
instituce přijímající vklady:
i)
úvěrové instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky (9) a
ii)
instituce přijímající vklady jiné než úvěrové instituce, tj.:
-
ostatní finanční instituce, jež se zabývají převážně finančním zprostředkováním a jejichž předmětem podnikání je přijímat vklady nebo prostředky velmi podobné vkladům od institucionálních jednotek, nikoli pouze od měnových finančních institucí (stupeň nahraditelnosti mezi nástroji vydávanými ostatními měnovými finančními institucemi a vklady u úvěrových institucí určuje jejich klasifikaci jako měnových finančních institucí), a na vlastní účet (přinejmenším v ekonomickém smyslu) poskytovat úvěry nebo investovat do cenných papírů, nebo
-
instituce elektronických peněz, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním v podobě vydávání elektronických peněz, nebo
b)
fondy peněžního trhu v souladu s článkem 2;
b)
„zpravodajská jednotka“ a „rezident“ mají stejný význam jako v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98;
c)
„příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu eurozóny, ve kterém je měnová finanční instituce rezidentem;
d)
„účelová finanční společnost pro sekuritizaci“ má stejný význam jako v článku 1 nařízení (EU) č. 1075/2013 (ECB/2013/40);
e)
„sekuritizací“ se rozumí transakce, která je buď: a) tradiční sekuritizací ve smyslu článku 4 nařízení (EU) č. 575/2013 nebo b) sekuritizací ve smyslu článku 1 nařízení (EU) č. 1075/2013 (ECB/2013/40), při níž dochází ke zcizení úvěrů, které jsou předmětem sekuritizace, ve prospěch účelové finanční společnosti pro sekuritizaci;
f)
„instituce elektronických peněz“ a „elektronické peníze“ mají stejný význam jako v čl. 2 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES (10);
g)
„snížením hodnoty“ se rozumí přímé snížení účetní hodnoty úvěru v rozvaze v důsledku jeho znehodnocení,
h)
„odpisem“ se rozumí snížení hodnoty v rozsahu celé účetní hodnoty úvěru, což vede k jeho odstranění z rozvahy;
i)
„správcem“ se rozumí měnová finanční instituce, která spravuje úvěry sloužící jako podkladová aktiva pro sekuritizaci nebo úvěry, které byly jinak převedeny, pokud jde o inkaso jistiny a úroků od dlužníků;
j)
„zcizením úvěru“ se rozumí ekonomický převod úvěru nebo souboru úvěrů zpravodajskou jednotkou na nabyvatele, a to buď převodem vlastnictví nebo přistoupením k pohledávce;
k)
„nabytím úvěru“ ekonomický převod úvěru nebo souboru úvěrů převodcem na zpravodajskou jednotku, přičemž tento převod je realizován buď převodem vlastnictví nebo přistoupením k pohledávce;
l)
„pozicemi uvnitř skupiny“ se rozumí pozice mezi institucemi přijímajícími vklady, které jsou rezidenty eurozóny a patří do téže skupiny, jež sestává z mateřské společnosti a všech jí přímo či nepřímo kontrolovaných členů skupiny, kteří jsou rezidenty eurozóny;
m)
„institucí ve zbytkové části“ se rozumí malá měnová finanční instituce, které byla udělena výjimka podle čl. 9 odst. 1;
n)
„odúčtováním z rozvahy“ se rozumí odstranění úvěru nebo jeho části ze stavů vykázaných podle částí 2 a 3 přílohy I včetně jeho odstranění v důsledku uplatnění výjimky uvedené v čl. 9 odst. 4.
Článek 2
Identifikace fondů peněžního trhu
Za fondy peněžního trhu se považují ty subjekty kolektivního investování, které splňují všechna následující kritéria:
a)
jejich investičním cílem je uchování vlastního kapitálu v paritě a dosažení výnosu v souladu s úrokovými sazbami nástrojů peněžního trhu;
b)
investují do nástrojů peněžního trhu, jež splňují kritéria pro nástroje peněžního trhu vymezená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (11), nebo do vkladů u úvěrových institucí, popřípadě zajišťují, že likvidita a ocenění jejich investičního portfolia se hodnotí na rovnocenném základě;
c)
zajišťují, že nástroje peněžního trhu, do kterých investují, jsou vysoce kvalitní, tak jak stanoví správcovská společnost. Při posuzování kvality nástroje peněžního trhu se vezmou v úvahu zejména tyto faktory:
i)
úvěrová kvalita nástroje peněžního trhu,
ii)
povaha třídy aktiv, do níž nástroj peněžního trhu patří,
iii)
v případě strukturovaných finančních nástrojů operační riziko a riziko protistrany, které je se strukturovanou finanční transakcí spjato,
iv)
profil likvidity;
d)
zajišťují, že jejich portfolio má váženou průměrnou splatnost nepřekračující 6 měsíců a váženou průměrnou životnost nepřekračující 12 měsíců (v souladu s oddílem 2 v části 1 přílohy I);
e)
provádějí denní výpočet čisté hodnoty aktiv a výpočet hodnoty svých akcií/podílových listů a denně vydávají a odkupují akcie/podílové listy;
f)
investují pouze do cenných papírů, jejichž zbytková splatnost do právně závazného data odkupu nepřesahuje dva roky, za předpokladu, že doba do dalšího data nastavení úrokových sazeb nepřesahuje 397 dní, přičemž u cenných papírů s pohyblivou úrokovou sazbou by se sazba měla upravovat na sazbu peněžního trhu, nebo na index;
g)
investují do jiných subjektů kolektivního investování, pouze pokud splňují podmínky definice fondů peněžního trhu;
h)
přímo ani nepřímo se nevystavují riziku akcií či komodit, včetně prostřednictvím derivátů, a používají deriváty pouze v souladu s investiční strategií fondu na peněžním trhu. Deriváty, z nichž vyplývá měnové riziko, lze používat jen za účelem hedgingu. Investování do cenných papírů denominovaných v jiné než základní měně je dovoleno pouze za podmínky plného zajištění proti měnovému riziku;
i)
jejich čistá hodnota aktiv je buď stálá, nebo pohyblivá.
Článek 3
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek tvoří měnové finanční instituce, které jsou rezidenty na území členských států eurozóny (v souladu s částí 1 přílohy II).
2. Měnové finanční instituce ve skutečném souboru zpravodajských jednotek mají plnou statistickou zpravodajskou povinnost, pokud se na ně nevztahuje výjimka podle článku 9.
3. Subjekty, které splňují definici měnových finančních institucí, spadají do oblasti působnosti tohoto nařízení, i když jsou vyjmuty z oblasti působnosti nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Pro účely shromažďování statistických informací o rezidentské příslušnosti držitelů akcií/podílových listů fondů peněžního trhu podle oddílu 5.7 části 2 přílohy I patří do skutečného souboru zpravodajských jednotek také ostatní finanční zprostředkovatelé kromě pojišťovacích společností a penzijních fondů, pokud se na ně nevztahuje výjimka podle čl. 9 odst. 2 písm. c). Pro účely tohoto nařízení mohou národní centrální banky vytvořit a vést seznam ostatních finančních zprostředkovatelů, kteří tvoří součást skutečného souboru zpravodajských jednotek, v souladu se zásadami uvedenými v oddílu 5.7 části 2 přílohy I.
Článek 4
Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely
1. Výkonná rada vytváří a vede seznam měnových finančních institucí pro statistické účely s přihlédnutím k požadavkům na četnost a včasnost, které vyplývají z jeho použití v souvislosti se systémem minimálních rezerv ECB. Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely obsahuje údaj o tom, zda se na instituce vztahuje systém minimální rezerv ECB. Seznam měnových finančních institucí musí být aktuální, přesný, maximálně stejnorodý a pro statistické účely dostatečně stabilní.
2. Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely a jeho aktualizace zpřístupní národní centrální banky a ECB zpravodajským jednotkám vhodným způsobem, včetně elektronických prostředků, prostřednictvím internetu, nebo pokud o to zpravodajské jednotky požádají, v tištěné podobě.
3. Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely má pouze informativní povahu. Je-li však nejnovější dostupná verze seznamu nesprávná, ECB neuloží sankci subjektu, který řádně nesplnil statistickou zpravodajskou povinnost, pokud v dobré víře spoléhal na nesprávný seznam.
Článek 5
Statistická zpravodajská povinnost
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek vykazuje do národní centrální banky členského státu, ve kterém je měnová finanční instituce rezidentem: a) měsíční stavy vztahující se k rozvaze sestavované ke konci měsíce a b) měsíční agregované úpravy z přecenění. Agregované úpravy z přecenění se vykazují ve vztahu k odpisům a snížení hodnoty úvěrů a zahrnují změny ocenění cenných papírů. Další podrobnosti o určitých položkách rozvahy se vykazují čtvrtletně nebo ročně. Usnadňuje-li to proces vypracovávání údajů, mohou národní centrální banky čtvrtletní údaje shromažďovat měsíčně. Požadované statistické informace jsou uvedeny v příloze I.
2. Národní centrální banky mohou shromažďovat požadované statistické informace o cenných papírech vydaných a držených měnovými finančními institucemi podle jednotlivých cenných papírů, pokud lze údaje uvedené v odstavci 1 odvodit v souladu s minimálními statistickými standardy stanovenými v příloze IV.
3. Měnové finanční instituce vykazují v souladu s minimálními požadavky podle tabulky 1 A v části 4 přílohy I měsíční úpravy z přecenění ve vztahu k úplnému souboru údajů požadovaných ECB. Národní centrální banky mohou shromažďovat další údaje, které nejsou do minimálních požadavků zahrnuty. Tyto údaje se mohou vztahovat na členění uvedená v tabulce 1 A jiná než „minimální požadavky“.
4. ECB může dále požadovat vysvětlivky k úpravám v rámci „překlasifikace a ostatních úprav“, které shromažďují národní centrální banky.
5. ECB může uložit sankce zpravodajským jednotkám, které neplní statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou tímto nařízením, v souladu s rozhodnutím ECB/2010/10 ze dne 19. srpna 2010 o neplnění statistické zpravodajské povinnosti (12).
Článek 6
Doplňková statistická zpravodajská povinnost týkající se sekuritizace úvěrů a jiných převodů úvěrů
Měnové finanční instituce vykazují:
a)
v souladu s oddílem 2 části 5 přílohy I čistý tok sekuritizací úvěrů a jiných převodů úvěrů, které byly provedeny ve vykazovaném období;
b)
v souladu s oddílem 3 části 5 přílohy I zůstatky ke konci období a finanční transakce s výjimkou zcizení a nabytí úvěrů během příslušného období, pokud jde o sekuritizované a odúčtované úvěry, ve vztahu k nimž vystupuje měnová finanční instituce jako správce. Národní centrální banky mohou tuto zpravodajskou povinnost rozšířit na všechny odúčtované úvěry, které jsou spravovány měnovými finančními institucemi a které byly sekuritizovány nebo jinak převedeny;
c)
v souladu s oddílem 4 části 5 přílohy I zůstatky ke konci čtvrtletí týkající se všech úvěrů, ve vztahu k nimž vystupuje měnová finanční instituce jako správce v rámci sekuritizace;
d)
v souladu s oddílem 5 části 5 přílohy I zůstatky ke konci období týkající se úvěrů zcizených prostřednictvím sekuritizace, které nebyly odúčtovány z rozvahy, používá-li se mezinárodní účetní standard 39 (IAS 39), mezinárodní standard finančního vykazování (IFRS 9) nebo obdobná vnitrostátní účetní pravidla.
Článek 7
Lhůty
1. Národní centrální banky rozhodnou, kdy a s jakou periodicitou potřebují obdržet údaje od zpravodajských jednotek, aby mohly dodržet níže uvedené lhůty, přičemž tam, kde je to potřebné, přihlédnou k požadavkům ohledně lhůt v rámci systému minimálních rezerv ECB, a informují o tom zpravodajské jednotky.
2. Národní centrální banky předávají ECB měsíční statistiky do konce pracovní doby patnáctého pracovního dne následujícího po skončení měsíce, ke kterému se vztahují.
3. Národní centrální banky předávají ECB čtvrtletní statistiky do konce pracovní doby dvacátého osmého pracovního dne následujícího po skončení čtvrtletí, ke kterému se vztahují.
Článek 8
Účetní pravidla pro účely statistického vykazování
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, jsou účetními pravidly, jež měnové finanční instituce používají pro účely vykazování podle tohoto nařízení, pravidla stanovená ve vnitrostátních předpisech provádějících směrnici Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (13), jakož i v ostatních platných mezinárodních standardech.
2. Vklady a úvěry se vykazují v zůstatkové hodnotě částky jistiny ke konci měsíce. Tato částka nezahrnuje odpisy a snížení hodnoty podle příslušných účetních postupů. Vklady a úvěry se nezapočítávají vůči jiným aktivům nebo pasivům.
3. Aniž jsou dotčeny účetní postupy a možnosti vzájemného započtení běžné v členských státech eurozóny, jsou veškerá finanční aktiva a pasiva pro statistické účely vykazována v hrubém vyjádření.
4. Za předpokladu, že tyto postupy pro vykazování používají všechny rezidentské zpravodajské jednotky, mohou národní centrální banky dovolit, aby se úvěry, k nimž se vytvářejí opravné položky, vykazovaly po započtení opravných položek (netto způsobem), a aby se úvěry nabyté za úplatu vykazovaly v ceně sjednané v okamžiku jejich nabytí.
Článek 9
Výjimky
1. Výjimku lze udělit malým měnovým finančním institucím, a to v následujících případech:
a)
národní centrální banky mohou udělit výjimku malým měnovým finančním institucím za předpokladu, že spojený příspěvek těchto institucí do národní rozvahy měnových finančních institucí podle stavů nepřesahuje 5 %;
b)
pokud jde o úvěrové instituce, výjimka uvedená v písmenu a) má za následek snížení statistické zpravodajské povinnosti úvěrových institucí, na něž se tato výjimka vztahuje, aniž by byly dotčeny požadavky týkající se výpočtu minimálních rezerv stanovené v příloze III;
c)
pokud jde o malé měnové finanční instituce, uplatňuje-li se výjimka uvedená v písmenu a), národní centrální banky nadále shromažďují alespoň údaje týkající se celkové bilanční sumy, a to přinejmenším s roční periodicitou, aby bylo možné sledovat spojený příspěvek institucí ve zbytkové části do národní rozvahy měnových finančních institucí;
d)
aniž je dotčeno ustanovení písmene a), mohou národní centrální banky udělit výjimku úvěrovým institucím, které nepožívají výhod režimu stanoveného v písmenech a) a b), přičemž taková výjimka má za následek omezení jejich zpravodajské povinnosti na požadavky uvedené v části 6 přílohy I, a to za předpokladu, že spojený příspěvek těchto úvěrových institucí do národní rozvahy měnových finančních institucí podle stavů nepřesahuje 10 % národní rozvahy měnových finančních institucí ani 1 % rozvahy měnových finančních institucí eurozóny;
e)
národní centrální banky včas kontrolují plnění podmínek uvedených v písmenech a) a d), aby mohly udělit nebo případně zrušit výjimku s účinností od počátku každého roku;
f)
malé měnové finanční instituce se mohou rozhodnout, že výjimky nevyužijí a že budou plnit úplnou statistickou zpravodajskou povinnost.
2. Národní centrální banky mohou udělit výjimku fondům peněžního trhu, a to v následujících případech:
a)
Národní centrální banky mohou fondům peněžního trhu udělit výjimku ze statistické zpravodajské povinnosti uvedené v čl. 5 odst. 1 za předpokladu, že fondy peněžního trhu namísto toho vykazují rozvahové údaje podle článku 5 nařízení (EU) č. 1073/2013 (ECB/2013/38), a pokud jsou splněny tyto podmínky:
i)
fondy peněžního trhu vykazují tyto údaje s měsíční periodicitou podle kombinované metody uvedené v příloze I nařízení (EU) č. 1073/2013 (ECB/2013/38) a v souladu se lhůtami stanovenými v článku 9 uvedeného nařízení, a
ii)
fondy peněžního trhu vykazují údaje o stavech akcií/podílových listů fondu peněžního trhu ke konci měsíce v souladu se lhůtami stanovenými v čl. 7 odst. 2;
b)
Národní centrální banky mohou fondům peněžního trhu rovněž udělit výjimku ze statistické zpravodajské povinnosti, pokud jde o poskytování údajů o:
i)
celkových pozicích 1) vkladů centrálních bank a institucí přijímajících vklady a úvěrů jim poskytnutých; 2) vkladů všech sektorů protistran kromě sektoru nefinančních podniků a úvěrů jim poskytnutých v členění podle původní splatnosti a 3) přeshraničních vkladů a úvěrů v rámci eurozóny v členění podle zemí a sektorů,
ii)
celkových naběhlých úrocích u úvěrů a vkladů,
iii)
pozicích aktiv a pasiv odděleně vůči sektoru pojišťovacích společností a sektoru penzijních fondů,
iv)
pozicích, úvěrech a vkladech uvnitř skupiny;
c)
Národní centrální banky mohou udělit výjimku ze statistické zpravodajské povinnosti, pokud se týká rezidentské příslušnosti držitelů akcií / podílových listů fondů peněžního trhu, za následujících podmínek:
i)
pokud jsou akcie / podílové listy fondů peněžního trhu vydány poprvé nebo pokud vývoj trhu vyžaduje změnu možnosti vykazování nebo kombinace těchto možností ve smyslu oddílu 5.7 písm. b) části 2 přílohy I, mohou národní centrální banky udělit výjimku na jeden rok, pokud jde o statistickou zpravodajskou povinnost uvedenou v oddílu 5.7 části 2 přílohy I, nebo
ii)
požadované statistické informace o rezidentské příslušnosti držitelů akcií / podílových listů fondů peněžního trhu jsou shromažďovány z jiných dostupných zdrojů podle oddílu 5.7 části 2 přílohy I. Národní centrální banky včas kontrolují plnění této podmínky, aby mohly udělit nebo případně zrušit tuto výjimku po dohodě s ECB s účinností od počátku každého roku.
3. Měnovým finančním institucím lze udělit výjimku ohledně úprav z přecenění v následujících případech:
a)
aniž je dotčen odstavec 1, mohou národní centrální banky udělit fondům peněžního trhu výjimku ohledně vykazování úprav z přecenění tak, že je povinnosti vykazovat úpravy z přecenění zcela zbaví;
b)
národní centrální banky mohou udělit výjimku, pokud jde o četnost a včasnost vykazování změn ocenění cenných papírů, a požadovat tyto údaje čtvrtletně a ve stejném termínu jako údaje o stavech vykazovaných čtvrtletně, pokud jsou splněny následující podmínky:
i)
zpravodajské jednotky, které používají různé metody oceňování, poskytnou národním centrálním bankám příslušné informace o provádění oceňování, včetně kvantitativních údajů o procentním složení držby těchto nástrojů, a
ii)
dojde-li k podstatné změně ocenění, jsou národní centrální banky oprávněny požadovat, aby jim zpravodajské jednotky poskytly dodatečné údaje za měsíc, ve kterém k takové změně došlo;
c)
národní centrální banky mohou úvěrovým institucím, které vykazují měsíční stavy cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů, udělit výjimku ohledně vykazování změn ocenění cenných papírů, včetně jejich úplného vynětí z této zpravodajské povinnosti, pokud jsou splněny následující podmínky:
i)
vykazované informace zahrnují za každý cenný papír účetní hodnotu uvedenou v rozvaze a
ii)
v případě cenných papírů bez veřejných identifikačních kódů vykazované informace zahrnují údaje o kategorii nástrojů, splatnosti a emitentovi, jež dostačují alespoň k odvození členění, která jsou v části 5 přílohy I vymezena jako „minimální požadavky“.
4. Měnovým finančním institucím lze udělit výjimku ohledně statistického vykazování úvěrů, které jsou zcizeny prostřednictvím sekuritizace.
Měnovým finančním institucím, které používají mezinárodní účetní standard 39 (IAS 39), mezinárodní standard finančního vykazování 9 (IFRS 9) nebo obdobná vnitrostátní účetní pravidla, může jejich národní centrální banka povolit, aby ze stavů požadovaných podle částí 2 a 3 přílohy I vyloučily veškeré úvěry, které byly zcizeny prostřednictvím sekuritizace v souladu s vnitrostátními postupy za předpokladu, že takové postupy uplatňují všechny rezidentské měnové finanční instituce.
5. Národní centrální banky mohou měnovým finančním institucím udělit výjimku ohledně vykazování některých čtvrtletních stavů ve vztahu k členským státům mimo eurozónu.
Pokud údaje shromážděné na vyšší úrovni agregace ukazují, že pozice vůči protistranám, které jsou rezidenty v kterémkoli členském státě mimo eurozónu, nebo pozice vůči měně členského státu mimo eurozónu nejsou významné, může národní centrální banka rozhodnout, že nebude vykazování ve vztahu k takovému členskému státu vyžadovat. Národní centrální banka oznámí každé takové rozhodnutí svým zpravodajským jednotkám.
Článek 10
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Zpravodajské jednotky plní statistickou zpravodajskou povinnost, která se na ně vztahuje, v souladu s minimálními standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou stanoveny v příloze IV.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se má řídit skutečný soubor zpravodajských jednotek v souladu s vnitrostátními požadavky. Národní centrální banky zabezpečí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a umožňovaly přesnou kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou uvedeny v příloze IV.
Článek 11
Fúze, rozdělení a reorganizace
V případě fúze, rozdělení nebo jakékoli jiné reorganizace, která by mohla ovlivnit splnění statistické zpravodajské povinnosti, informuje dotčená zpravodajská jednotka příslušnou národní centrální banku, jakmile je záměr takovou operaci provést veřejně znám, a v přiměřené lhůtě před jejím uskutečněním, o postupech, které plánuje použít ke splnění statistické zpravodajské povinnosti stanovené tímto nařízením.
Článek 12
Použití vykázaných statistických informací pro účely minimálních rezerv
1. Statistické informace vykázané úvěrovými institucemi podle tohoto nařízení používá každá úvěrová instituce k výpočtu základu pro stanovení minimálních rezerv podle nařízení (ES) č. 1745/2003 (ECB/2003/9). Každá úvěrová instituce použije tyto informace zejména k ověření toho, zda plní svou povinnost minimálních rezerv během udržovacího období.
2. Údaje pro výpočet základu pro stanovení minimálních rezerv institucí ve zbytkové části pro tři udržovací období vycházejí z údajů ke konci čtvrtletí, které shromažďují národní centrální banky ve lhůtě 28 pracovních dnů následujících po skončení čtvrtletí, ke kterému se vztahují.
3. Zvláštní pravidla týkající se uplatňování systému minimálních rezerv ECB, která jsou stanovena v příloze III, mají v případě rozporu přednost před ustanoveními nařízení (ES) č. 1745/2003 (ECB/2003/9).
4. S cílem usnadnit řízení likvidity ECB a úvěrových institucí se požadavky na minimální rezervy potvrzují nejpozději v první den udržovacího období; výjimečně však může úvěrovým institucím nastat potřeba vykázat opravy základu pro stanovení minimálních rezerv nebo výše minimálních rezerv, které již byly potvrzeny. Postupy pro potvrzení nebo uznání výše minimálních rezerv není nijak dotčena povinnost zpravodajských jednotek vždy vykazovat správné statistické údaje a co možná nejdříve opravit nesprávné statistické údaje, které již vykázaly.
Článek 13
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat nebo nuceně shromažďovat informace, které jsou zpravodajské jednotky povinny poskytovat podle tohoto nařízení, aniž je tím dotčeno právo ECB vykonávat toto právo sama. Národní centrální banky vykonávají toto právo zejména tehdy, jestliže některá instituce, která je součástí skutečného souboru zpravodajských jednotek, neplní minimální standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy stanovené v příloze IV.
Článek 14
První vykazování
1. Podle tohoto nařízení se poprvé vykazují údaje za prosinec 2014.
2. Pokud se týče polí v tabulce 3 v části 3 přílohy I, jež odpovídají členským státům eurozóny, vykazují se podle tohoto nařízení poprvé první čtvrtletní údaje po datu, kdy tyto státy přijaly euro.
3. Pokud se týče polí v tabulkách 3 a 4 v části 3 přílohy I, jež odpovídají členským státům mimo eurozónu, vykazují se podle tohoto nařízení poprvé první čtvrtletní údaje po datu jejich přistoupení k Unii. Pokud příslušná národní centrální banka rozhodne, že nevýznamné údaje není třeba poprvé vykazovat s prvními čtvrtletními údaji po datu přistoupení příslušného členského státu nebo členských států k Unii, začnou se tyto údaje vykazovat po uplynutí dvanácti měsíců ode dne, kdy národní centrální banka informuje zpravodajské jednotky o povinnosti tyto údaje vykazovat.
Článek 15
Zrušení
1. Nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2015.
2. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 16
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 24. září 2013.
UREDBA (EU) br. 1071/2013 EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
od 24. rujna 2013.
o bilanci sektora monetarnih financijskih institucija (preinačeno)
(ESB/2013/33)
UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 5.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 2533/98 od 23. studenoga 1998. o prikupljanju statističkih podataka od strane Europske središnje banke (1), a posebno njezin članak 5. stavak 1. i članak 6. stavak 4.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 2531/98 od 23. studenoga 1998. o primjeni odredbi o minimalnim pričuvama od strane Europske središnje banke (2), a posebno njezin članak 6. stavak 4.,
uzimajući u obzir mišljenje Europske komisije,
budući da:
(1)
Uredba (EZ) br. 25/2009 Europske središnje banke od 19. prosinca 2008. o konsolidiranoj bilanci sektora monetarnih financijskih institucija (ESB/2008/32) (3) značajno je izmijenjena. Budući da su potrebne daljnje izmjene, naročito u smislu Uredbe (EU) br. 549/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o Europskom sustavu nacionalnih i regionalnih računa u Europskoj uniji (4), potrebno ju je preinačiti radi jasnoće.
(2)
Europski sustav središnjih banaka (ESSB) za obavljanje svojih zadaća zahtijeva izradu konsolidirane bilance sektora monetarnih financijskih institucija (MFI). Njezina glavna namjena jest pružiti Europskoj središnjoj banci (ESB) sveobuhvatan statistički prikaz monetarnih kretanja u državama članicama čija je valuta euro (dalje u tekstu „države članice europodručja”) koje se smatraju jedinstvenim gospodarskim područjem. Navedene statistike obuhvaćaju agregiranu financijsku imovinu i obveze, s obzirom na stanja i transakcije, na temelju cjelokupnog i homogenog sektora monetarnih financijskih institucija i izvještajne populacije te ih se redovito izrađuje. Dostatno detaljni statistički podaci također su potrebni kako bi se osigurala trajna analitička upotrebljivost monetarnih agregata i protustavki.
(3)
ESB je obvezan u skladu s Ugovorom o funkcioniranju Europske unije te uvjetima utvrđenim u Statutu Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke (u daljnjem tekstu „Statut ESSB-a”) donositi uredbe u mjeri potrebnoj za provođenje zadaća ESSB-a kako je određeno Statutom ESSB-a, te u nekim slučajevima odredbama koje je donijelo Vijeće u skladu s člankom 129. stavkom 4. Ugovora.
(4)
Članak 5. stavak 1. Statuta ESSB-a obvezuje ESB da uz pomoć nacionalnih središnjih banaka prikuplja potrebne statističke podatke od nadležnih nacionalnih tijela ili izravno od gospodarskih subjekata, kako bi preuzeo zadaće ESSB-a. Članak 5. stavak 2. Statuta ESSB-a propisuje da NSB-i, u mjeri u kojoj je to moguće, izvršavaju zadaće opisane u članku 5. stavku 1.
(5)
Prema članku 3. Uredbe (EZ) br. 2533/98, ESB je dužan odrediti stvarnu izvještajnu populaciju u okviru referentne izvještajne populacije i ima pravo u potpunosti ili djelomično izuzeti određene kategorije izvještajnih jedinica iz svojih statističkih izvještajnih zahtjeva. Člankom 6. stavkom 4. propisano je da ESB može donijeti uredbe kojima se određuju uvjeti pod kojima je moguće ostvariti pravo na provjeru ili na obvezno prikupljanje statističkih podataka.
(6)
Članak 4. Uredbe (EZ) br. 2533/98 određuje da se države članice organiziraju u području statistike i da u potpunosti surađuju s ESSB-om kako bi se osiguralo ispunjavanje obveza koje proizlaze iz članka 5. Statuta ESSB-a.
(7)
Može biti prikladno da nacionalne središnje banke od stvarne izvještajne populacije prikupljaju statističke podatke potrebne za ispunjavanje statističkih zahtjeva ESB-a u sklopu šireg statističkog izvještajnog okvira koji nacionalne središnje banke uspostavljaju na vlastitu odgovornost u skladu s pravom Unije ili nacionalnim pravom ili uspostavljenom praksom, a koja također služi za druge statističke potrebe, pod uvjetom da nije ugroženo ispunjavanje statističkih zahtjeva ESB-a. Time se također može smanjiti teret izvještavanja. Kako bi se potakla transparentnost, u tim je slučajevima primjereno obavijestiti izvještajne jedinice da se podaci prikupljaju za ispunjavanje drugih statističkih potreba. U posebnim se slučajevima ESB za ispunjavanje svojih zahtjeva može oslanjati na statističke podatke prikupljene za te potrebe.
(8)
Statistički zahtjevi su najdetaljniji ako su protustranke dio sektora imatelja novca. Detaljni podaci zahtijevaju se u vezi s: (a) obvezama po depozitima prema podsektoru i dospijeću te klasificirano dalje prema valuti kako bi se omogućila detaljnija analiza kretanja komponenti u stranoj valuti uključenih u M3 te olakšalo istraživanje stupnja zamjenjivosti između komponenata M3 u stranoj valuti i onih nominiranih u eurima; (b) kreditima prema podsektoru, dospijeću, namjeni, promjeni kamatne stope i valuti jer se navedene informacije smatraju ključnima za potrebe monetarne analize; (c) pozicijama prema ostalim monetarnim financijskim institucijama ako je to potrebno za netiranje pozicija među monetarnim financijskim institucijama, ili za izračun osnovice za obračun pričuva; (d) pozicijama prema rezidentima izvan europodručja (ostatku svijeta) za „depozite s ugovorenim rokom dospijeća duljim od 2 godine”, „iskupive depozite s otkaznim rokom duljim od dvije godine” i „repo ugovore” kako bi se izračunala osnovica za obračun pričuva na koju se primjenjuje pozitivna stopa pričuva; (e) pozicijama prema ostatku svijeta za ukupne obveze po depozitima kako bi se sastavile vanjske protustavke; (f) obvezama po depozitima i kreditima prema ostatku svijeta s izvornim rokom dospijeća kraćim i duljim od jedne godine za potrebe platne bilance i financijskih računa.
(9)
Za prikupljanje statističkih podataka o portfeljima vrijednosnih papira monetarnih financijskih institucija u skladu s Uredbom (EU) br. 1011/2012 Europske središnje banke od 17. listopada 2012. o statističkim podacima o udjelima vrijednosnih papira (ESB/2012/24) (5), nacionalne središnje banke tromjesečno dostavljaju podatke o svakom vrijednosnom papiru posebno. Nacionalne središnje banke mogu spojiti izvještajne zahtjeve prema ovoj Uredbi i Uredbi (EU) br. 1011/2012 (ESB 2012/24) kada to može umanjiti teret izvještavanja kreditnih institucija. Nacionalne središnje banke mogu dozvoliti novčanim fondovima izvještavanje u skladu s Uredbom (EU) br. 1073/2013 Europske središnje banke od 18. listopada 2013. o statistici imovine i obveza investicijskih fondova (ESB/2013/38)] (6) kako bi se ublažilo opterećenje upravitelja fondova.
(10)
ESB izračunava financijske transakcije kao razliku između pozicija stanja na izvještajne datume na kraju mjeseca iz kojih je uklonjen učinak promjena koje ne proizlaze iz transakcija. Zahtjevi postavljeni izvještajnim jedinicama ne obuhvaćaju tečajne promjene, koje izračunavaju ESB ili nacionalne središnje banke nakon savjetovanja s ESB-om na temelju podataka o stanjima pojedinačnih valuta koje dostavljaju izvještajne jedinice ili reklasifikacijskih usklađivanja koja prikupljaju same nacionalne središnje banke upotrebom različitih izvora informacija koji su već na raspolaganju.
(11)
Člankom 5. Uredbe (EZ) br. 2531/98 ovlašćuje se ESB za donošenje uredbi ili odluka kako bi izuzeo institucije od minimalnih obveznih pričuva, za određivanje uvjeta za isključivanje ili umanjivanje obveza prema drugim institucijama iz osnovice za obračun pričuva te za uspostavljanje različitih stopa pričuva za određene kategorije obveza. U skladu s člankom 6. Uredbe (EZ) br. 2531/98 ESB ima pravo od institucija prikupljati podatke koji su potrebni za primjenu odredbi o minimalnim obveznim pričuvama te provjeravati točnost i kvalitetu informacija koje institucije dostavljaju kako bi potvrdile pridržavanje odredbi o minimalnim obveznim pričuvama. Kako bi se smanjilo ukupan teret izvještavanja, poželjno je da se statistički podaci o mjesečnoj bilanci upotrebljavaju za redoviti izračun osnovice za obračun pričuva kreditnih institucija na koje se odnosi sustav minimalnih pričuva ESB-a u skladu s Uredbom (EZ) br. 1745/2003 Europske središnje banke od 12. rujna 2003. o primjeni odredbi o minimalnim pričuvama (ESB/2003/9) (7).
(12)
Određivanje posebnih postupaka koji se primjenjuju na spajanja odnosno pripajanja koja uključuju kreditne institucije potrebno je radi pojašnjenja obveza navedenih institucija u vezi s obveznim pričuvama.
(13)
ESB zahtijeva informacije o sekuritizacijskim aktivnostima monetarnih financijskih institucija kako bi mogao protumačiti kreditna kretanja na europodručju. Navedene informacije također dopunjuju podatke koji se dostavljaju u skladu s Uredbom (EU) br. 1075/2013 Europske središnje banke od 18. listopada 2013. o statistici imovine i obveza financijskih društava posebne namjene koja se bave sekuritizacijskim transakcijama (ESB/2013/40) (8).
(14)
Iako se priznaje da uredbe koje donosi ESB u skladu s člankom 34. stavkom 1. Statuta ESSB-a ne daju nikakva prava odnosno ne nameću nikakve obveze državama članicama čija valuta nije euro (dalje u tekstu „države članice izvan europodručja”), članak 5. Statuta ESSB-a primjenjuje se i na države članice europodručja i na države članice izvan europodručja. Uvodna izjava 17. Uredbe (EZ) br. 2533/98 odnosi se na činjenicu da članak 5. Statuta zajedno s člankom 4. stavkom 3. Ugovora o Europskoj uniji podrazumijeva obvezu izrade i provedbe na nacionalnoj razini svih mjera koje države članice izvan europodručja smatraju potrebnim da bi se prikupili statistički podaci potrebni za ispunjavanje statističkih izvještajnih zahtjeva ESB-a i provele pravodobne pripreme u području statistike kako bi te države postale države članice europodručja.
(15)
Primjenjuje se standard zaštite i upotrebe povjerljivih statističkih podataka, kako je utvrđen u članku 8. Uredbe (EZ) br. 2533/98.
(16)
Članak 7. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2533/98 propisuje da je ESB ovlašten izreći sankcije izvještajnim jedinicama koje ne ispunjavaju statističke izvještajne zahtjeve utvrđene uredbama ili odlukama ESB-a,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe:
(a)
„monetarna financijska institucija” (MFI) znači rezidentno poduzeće koje pripada bilo kojem od sljedećih sektora:
1.
središnje banke; i
2.
druge monetarne financijske institucije (MFI), koje obuhvaćaju:
(a)
društva koja uzimaju depozite:
i.
kreditne institucije kako su određene člankom 4. stavkom 1., točkom 1. Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva (9); i
ii.
društva koja uzimaju depozite koja nisu kreditne institucije, koja su:
-
druge financijske institucije koje se uglavnom bave financijskim posredovanjem te čije se poslovanje sastoji od primanja depozita i/ili bliskih supstituta za depozite od institucionalnih jedinica, ne samo od MFI-ja (stupanj zamjenjivosti između instrumenata, koje su izdali drugi MFI-ji i depozita stavljenih kod kreditnih institucija određuje njihovu klasifikaciju kao MFI) ili za vlastiti račun, barem u gospodarskom smislu, odobravanjem kredita i/ili ulaganjem u vrijednosne papire, ili
-
institucije za elektronički novac koje se uglavnom bave financijskim posredovanjem u obliku izdavanja elektroničkog novca; ili
(b)
novčani fondovi sukladno članku 2.;
(b)
„izvještajne jedinice” i „rezident” imaju isto značenje kao što je određeno člankom 1. Uredbe (EZ) br. 2533/98;
(c)
„odgovarajući NSB” znači NSB države članice europodručja u kojoj je monetarna financijska institucija rezident;
(d)
„financijsko društvo posebne namjene (FVC)” ima isto značenje kao što je određeno člankom 1. Uredbe (EU) br. 1075/2013 (ESB/2013/40);
(e)
„sekuritizacija” znači transakcija koja je ili: (a) tradicionalna sekuritizacija kako je utvrđeno u članku 4. Uredbe (EU) br. 575/2013; i/ili (b) sekuritizacija kako je utvrđeno u članku 1. Uredbe (EU) br. 1075/2013 (ESB/2013/40) koja uključuje prijenos kredita koji se sekuritiziraju financijskom društvu posebne namjene;
(f)
„institucija za elektronički novac” i „elektronički novac” imaju isto značenje kako su utvrđeni člankom 2. stavkom 1. i 2. Direktive 2009/110/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10);
(g)
„otpis dijela vrijednosti” znači izravno umanjenje knjigovodstvene vrijednosti kredita u bilanci zbog smanjenja vrijednosti;
(h)
„otpis” znači otpis dijela vrijednosti pune umanjenje knjigovodstvene vrijednosti kredita što dovodi do njegovog uklanjanja iz bilance;
(i)
„serviser” znači MFI koji svakodnevno upravlja odnosnim kreditima sekuritizacije ili drukčije prenesenih kredita u smislu naplate glavnice i kamata od dužnika;
(j)
„prijenos kredita” znači ekonomski prijenos kredita ili skupa kredita s izvještajne jedinice na stjecatelja koji se ostvaruje prijenosom vlasništva ili podsudjelovanjem;
(k)
„stjecanje kredita” znači ekonomski prijenos kredita ili skupa kredita s prenositelja na izvještajnu jedinicu koji se ostvaruje prijenosom vlasništva ili podsudjelovanjem;
(l)
pozicije unutar grupe znači pozicije između društava unutar europodručja koja uzimaju depozite, koja pripadaju istoj grupi, a koja se sastoje od matičnog društva i svih njegovih članova grupe koji su rezidenti europodručja, a koji su pod njegovim izravnom ili neizravnom nadzorom;
(m)
„institucija na repu” znači mala monetarna financijska institucija kojoj je odobreno odstupanje sukladno članku 9. stavku 1.;
(n)
„prestanak priznavanja” znači uklanjanje kredita ili dijela kredita iz stanja koja se iskazuju u skladu s dijelovima 2. i 3. Priloga I., uključujući njegovo uklanjanje zbog primjene odstupanja iz članka 9. stavka 4.
Članak 2.
Utvrđivanje novčanih fondova
Subjekti za zajednička ulaganja koji ispunjavaju sve sljedeće kriterije tretiraju se kao novčani fondovi:
(a)
ako im je ulagački cilj održavanje glavnice fonda i ostvarivanje prinosa u skladu s kamatnim stopama instrumenata tržišta novca;
(b)
ulažu u instrumente tržišta novca, koji ispunjavaju mjerila za instrumente tržišta novca utvrđena u Direktivi 2009/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o usklađivanju zakona i drugih propisa o poduzećima za kolektivna ulaganja u prenosive vrijednosne papire (PKUPVP) (11), ili u uloge kod kreditnih institucija, ili osiguravaju da su likvidnost i procjena vrijednosti portfelja, u koji ulažu, utvrđeni na jednakovrijednoj osnovi;
(c)
osiguravaju da su instrumenti tržišta novca u koje ulažu visoke kvalitete, kako to određuje društvo za upravljanje. Kvaliteta instrumenta tržišta novca prosuđuje se, među ostalim, na temelju sljedećih čimbenika:
i.
kreditne kvalitete instrumenta tržišta novca;
ii.
karaktera razreda imovine, na koji upućuje instrument tržišta novca;
iii.
za strukturirane financijske instrumente, na temelju operativnog rizika i rizika druge ugovorne strane, koji su povezani sa strukturiranom financijskom transakcijom;
iv.
profil likvidnosti;
(d)
osiguravaju da njihov portfelj ima ponderirano prosječno dospijeće (WAM) od najviše šest mjeseci i ponderirano prosječno trajanje (WAL) od najviše 12 mjeseci (u skladu s Prilogom I., dijelom 1. odjeljkom 2.);
(e)
osiguravaju dnevnu neto vrijednost imovine (NAV) i izračun cijena svojih dionica/udjela, te dnevni upis i otkup dionica/udjela;
(f)
ograničavaju ulaganje u vrijednosne papire na one s preostalim dospijećem do datuma redovne otplate dvije godine ili manje, pod uvjetom da je preostalo vrijeme do datuma sljedeće promjene kamatne stope 397 dana ili kraće, pri čemu se vrijednosni papiri s promjenjivom kamatnom stopom moraju uskladiti s kamatnom stopom ili indeksom tržišta novca;
(g)
ograničavaju ulaganje u druge subjekte za zajednička ulaganja na one koji su u skladu s definicijom novčanih fondova;
(h)
ne preuzimaju izravne ili neizravne izloženosti prema vlasničkim vrijednosnim papirima ili prema robi, uključujući preko izvedenih financijskih instrumenata, te izvedene financijske instrumente upotrebljavaju samo u skladu s ulagačkom strategijom fonda na tržištu novca. Izvedenice, koje stvaraju izloženost stranim valutama, mogu se koristiti samo u svrhe zaštite od rizika. Ulaganje u vrijednosne papire koji nisu u osnovnoj valuti dopušteno je pod uvjetom da je valutna izloženosti u potpunosti zaštićena od rizika;
(i)
imaju konstantnu ili promjenjivu neto vrijednost imovine.
Članak 3.
Stvarna izvještajna populacija
1. Stvarna izvještajna populacija sastoji se od rezidentnih monetarnih financijskih institucija na području države članice europodručja (u skladu s Prilogom II. dijelom 1.).
2. Na monetarne financijske institucije u stvarnoj izvještajnoj populaciji primjenjuju se statistički izvještajni zahtjevi u punom opsegu osim ako se primjenjuje odstupanje odobreno u skladu s člankom 9.
3. Subjekti koji zadovoljavaju definiciju monetarne financijske institucije pripadaju području primjene ove Uredbe čak i ako su isključeni iz područja primjene Uredbe (EU) br. 575/2013.
4. Za potrebe prikupljanja statističkih podataka o rezidentnosti imatelja dionica/udjela u novčanim fondovima kako su određeni u Prilogu I. dijelu 2. odjeljku 5.7., stvarna izvještajna populacija se također sastoji od ostalih financijskih posrednika osim osiguravajućih društava i mirovinskih fondova (OFP) podložno mogućim odstupanjima sukladno članku 9. stavku 2. točki (c). Za potrebe ove Uredbe, nacionalne središnje banke mogu utvrditi i održavati popis izvještajnih ostalih financijskih posrednika koji čine dio stvarne izvještajne populacije u skladu s načelima određenima u odjeljku 5.7. dijela 2. Priloga I.
Članak 4.
Popis monetarnih financijskih institucija za statističke potrebe
1. Izvršni odbor ESB-a utvrđuje i održava popis monetarnih financijskih institucija za statističke potrebe, uzimajući u obzir zahtjeve koji se odnose na učestalost i pravodobnost koji proizlaze iz njegove uporabe u kontekstu sustava minimalnih pričuva ESB-a. Popis monetarnih financijskih institucija za statističke potrebe uključuje podatak o tome podliježu li one sustavu minimalnih pričuva ESB-a. Popis monetarnih financijskih institucija mora biti ažuriran, točan i koliko je moguće homogen te dovoljno stabilan za statističke potrebe.
2. Nacionalne središnje banke i ESB stavljaju popis monetarnih financijskih institucija za statističke potrebe i njegove ažurirane verzije na raspolaganje izvještajnim jedinicama na prikladan način, uključujući elektroničkim putem, preko interneta ili u papirnatom obliku, na zahtjev izvještajnih jedinica.
3. Popis monetarnih financijskih institucija za statističke potrebe ima samo informativni karakter. Međutim, ako je posljednja dostupna verzija popisa netočna, ESB neće izreći sankcije bilo kojem subjektu koji nije ispravno ispunio statističke izvještajne zahtjeve pod uvjetom da se u dobroj namjeri rukovodio netočnim popisom.
Članak 5.
Statistički izvještajni zahtjevi
1. Stvarna izvještajna populacija dostavlja podatke NSB-u države članice u kojoj je monetarna financijska institucija rezident: (a) podatke o mjesečnim stanjima koja se odnose na bilancu na kraju mjeseca te (b) mjesečna agregirana vrijednosna usklađivanja. Agregirana vrijednosna usklađivanja iskazuju se u vezi s otpisom i otpisom dijela vrijednosti kredita koji se odnose na kredite i koje obuhvaćaju revalorizaciju cijena vrijednosnih papira. Dodatne pojedinosti o pojedinim stavkama bilance dostavljaju se tromjesečno ili godišnje. Nacionalne središnje banke mjesečno prikupljaju tromjesečne podatke ako to pojednostavljuje postupak izrade podataka. Potrebni statistički podaci određeni su u Prilogu I.
2. Nacionalne središnje banke mogu prikupljati potrebne statističke podatke o vrijednosnim papirima koje su izdale ili drže monetarne financijske institucije za svaki vrijednosni papir posebno ako se podaci iz stavka 1. mogu izvesti u skladu s minimalnim statističkim standardima određenima u Prilogu IV.
3. Monetarne financijske institucije dostavljaju podatke u skladu s minimalnim zahtjevima iz tablice 1.A, dijela 4. Priloga I. o mjesečnim vrijednosnim usklađivanjima u vezi s cijelim skupom podataka koje zahtijeva ESB. Nacionalne središnje banke mogu prikupljati dodatne podatke koji nisu obuhvaćeni minimalnim zahtjevima. Ti dodatni podaci mogu se odnositi na raščlambe označene u tablici 1.A osim „minimalnih zahtjeva”.
4. ESB može zahtijevati pojašnjenja o usklađivanjima u „reklasifikacijama i ostalim usklađivanjima” koje prikupljaju nacionalne središnje banke.
5. ESB može izreći sankcije izvještajnim jedinicama koje ne ispunjavaju statističke izvještajne zahtjeve utvrđene ovom Uredbom u skladu s Odlukom ESB/2010/10 od 19. kolovoza 2010. o neispunjavanju statističkih izvještajnih zahtjeva (12).
Članak 6.
Dodatni statistički izvještajni zahtjevi za sekuritizacije kredita i ostale prijenose kredita
Monetarne financijske institucije dostavljaju sljedeće podatke:
(a)
neto tok sekuritizacije kredita i ostale prijenose kredita provedene tijekom izvještajnog razdoblja, sukladno Prilogu I. dijelu 5. odjeljku 2.;
(b)
za iznose o stanjima, financijskim transakcijama na kraju razdoblja isključujući prijenose kredita i stjecanja tijekom odgovarajućeg razdoblja u odnosu na sekuritizirane i isknjižene kredite za koje monetarna financijska institucija djeluje kao serviser sukladno Prilogu I. dijelu 5. odjeljku 3., nacionalne središnje banke mogu proširiti takve izvještajne zahtjeve na sve isknjižene kredite servisirane od strane monetarnih financijskih institucija, koji su sekuritizirani ili na drugi način preneseni;
(c)
stanja na kraju tromjesečja u vezi sa svim kreditima u kojima monetarna financijska institucija sudjeluje kao serviser u sekuritizaciji; sukladno Prilogu I. dijelu 5. odjeljku 4.;
(d)
stanja na kraju razdoblja u vezi s kreditima koji su preneseni sekuritizacijom koja nije isknjižena iz bilance, sukladno Prilogu I. dijelu 5. odjeljku 5. kada se primjenjuju Međunarodni računovodstveni standard 39 (MRS 39), Međunarodni standardi financijskog izvještavanja 9 (MSFI 9) ili slična nacionalna računovodstvena pravila.
Članak 7.
Pravodobnost
1. Nacionalne središnje banke odlučuju kada trebaju primiti podatke od izvještajnih jedinica kako bi poštovale u nastavku navedene rokove, vodeći pritom računa, prema potrebi, o zahtjevima ESB-ovog sustava obveznih pričuva povezanima s pravodobnošću te o tome obavješćuju izvještajne jedinice.
2. Nacionalne središnje banke prenose mjesečne statističke podatke ESB-u do kraja radnog vremena 15. radnog dana od kraja mjeseca na koji se podaci odnose.
3. Nacionalne središnje banke prenose tromjesečne statističke podatke ESB-u do kraja radnog vremena 28. radnog dana od kraja tromjesečja na koje se podaci odnose.
Članak 8.
Računovodstvena pravila za potrebe statističkog izvješćivanja
1. Ako nije drukčije određeno ovom Uredbom, monetarne financijske institucije za potrebe izvješćivanja u skladu s ovom Uredbom slijede računovodstvena pravila utvrđena u prenošenju u nacionalno zakonodavstvo Direktive Vijeća 86/635/EEZ od 8. prosinca 1986. o godišnjim financijskim izvještajima i konsolidiranim financijskim izvještajima banaka i drugih financijskih institucija (13), kao i u svim drugim važećim međunarodnim standardima.
2. Podaci o obvezama po depozitima i kreditima dostavljaju se prema iznosu nepodmirene glavnice na kraju mjeseca. Otpisi dijela vrijednosti kako su utvrđeni odgovarajućim računovodstvenim praksama isključuju se iz tog iznosa. Obveze po depozitima i kreditima ne smiju se netirati drugom imovinom ili obvezama.
3. Ne dovodeći u pitanje računovodstvene prakse i postupke netiranja koji prevladavaju u državama članicama, sva financijska imovina i obveze iskazuju se u statističke svrhe na bruto osnovi.
4. Nacionalne središnje banke mogu dopustiti iskazivanje kredita za koje su formirane rezervacije u neto iznosu bez rezervacija, te iskazivanje kupljenih kredita po cijeni ugovorenoj u vrijeme njihovog stjecanja, pod uvjetom da takvu izvještajnu praksu primjenjuju sve izvještajne jedinice rezidenti.
Članak 9.
Odstupanja
1. Odstupanja se mogu odobriti malim monetarnim financijskim institucijama na način kako slijedi:
(a)
nacionalne središnje banke mogu odobriti odstupanja malim monetarnim financijskim institucijama, pod uvjetom da njihov ukupni doprinos nacionalnoj bilanci monetarnih financijskih institucija što se tiče stanja ne prelazi 5 %;
(b)
u vezi s kreditnim institucijama, odstupanja iz točke (a) imaju učinak smanjenja statističkih izvještajnih zahtjeva za kreditne institucije na koje se navedena odstupanja primjenjuju ne dovodeći u pitanje zahtjeve za izračun minimalnih pričuva određenih u Prilogu III.;
(c)
u vezi s malim monetarnim financijskim institucijama, ako se primjenjuje odstupanje iz točke (a), nacionalne središnje banke moraju nastaviti prikupljati podatke koji se odnose na ukupnu bilancu najmanje jednom godišnje kako bi se mogao nadzirati ukupni doprinos institucija „na repu” nacionalnoj bilanci monetarnih financijskih institucija;
(d)
ne dovodeći u pitanje točku (a), nacionalne središnje banke mogu odobriti odstupanja kreditnim institucijama na koje se ne odnosi režim utvrđen u točkama (a) i (b) tako da se smanje njihovi izvještajni zahtjevi na one koji su određeni u dijelu 7. Priloga I. pod uvjetom da njihov ukupni doprinos nacionalnoj bilanci monetarnih financijskih institucija što se tiče stanja ne prelazi 10 % nacionalne bilance monetarnih financijskih institucija niti 1 % bilance monetarnih financijskih institucija europodručja;
(e)
nacionalne središnje banke moraju pravodobno provjeriti ispunjavanje uvjeta određenih u točkama (a) i (d) kako bi odobrile ili, prema potrebi, opozvale odstupanje s učinkom od početka svake godine;
(f)
male monetarne financijske institucije mogu odlučiti ne iskoristiti odstupanja te umjesto toga ispuniti izvještajne zahtjeve u punom opsegu.
2. Nacionalne središnje banke mogu odobriti odstupanja novčanim fondovima na način kako slijedi:
(a)
nacionalne središnje banke mogu odobriti odstupanja od statističkih izvještajnih zahtjeva određenih u članku 5. stavku 1. novčanim fondovima pod uvjetom da novčani fondovi umjesto toga dostavljaju podatke o bilanci u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1073/2013 (ESB/2013/38), podložno sljedećim uvjetima:
i.
novčani fondovi mjesečno dostavljaju podatke u skladu s „kombiniranim pristupom” određenim u Prilogu I. Uredbi (EU) br. 1073/2013 (ESB/2013/38) te u skladu sa zahtjevima za pravodobnošću određenima u članku 9. ove Uredbe; i
ii.
novčani fondovi dostavljaju podatke o stanju dionica/udjela novčanih fondova na kraju mjeseca u skladu sa zahtjevima za pravodobnošću određenima u članku 7. stavku 2.;
(b)
nacionalne središnje banke mogu također novčanim fondovima odobriti odstupanja od sljedećih statističkih izvještajnih zahtjeva:
i.
dostavljanje ukupnih pozicija za: 1. depozite i kredite odobrene središnjim bankama i društvima koja uzimaju depozite; 2. depozite i kredite odobrene svim sektorima druge strane osim sektora nefinancijskih društava raščlanjenog po izvornom roku dospijeća; i 3. prekogranične depozite i kredite unutar europodručja, raščlanjene po sektoru;
ii.
dostavljanje ukupne obračunate kamate za kredite i depozite;
iii.
dostavljanje pozicija imovine i obveza zasebno prema osiguravajućim društvima i mirovinskim fondovima;
iv.
dostavljanje podataka o pozicijama, kreditima i depozitima unutar grupe;
(c)
nacionalne središnje banke mogu novčanim fondovima odobriti odstupanja od statističkih izvještajnih zahtjeva u vezi s rezidentnošću imatelja dionica/udjela u novčanim fondovima:
i.
kada se dionice/udjeli u novčanim fondovima izdaju prvi put ili kada tržišna kretanja zahtijevaju promjenu mogućnosti ili kombinaciju mogućnosti (kako je određeno u odjeljku 5.7.(b) dijela 2. Priloga I., nacionalne središnje banke mogu odobriti odstupanja od jedne godine u vezi sa statističkim izvještajnim zahtjevima određenima u odjeljku 5.7. dijela 2. Priloga I.; ili
ii.
kada se potrebni statistički podaci u odnosu na rezidentnost imatelja dionica/udjela u novčanim fondovima prikupljaju iz drugih raspoloživih izvora u skladu s odjeljkom 5.7. dijela 2. Priloga I., nacionalne središnje banke moraju pravodobno provjeriti ispunjavanje ovog uvjeta kako bi u suradnji s ESB-om odobrile ili, prema potrebi, opozvale odstupanje s učinkom od početka svake godine.
3. Odstupanja se mogu odobriti u odnosu na dostavljanje podataka monetarnih financijskih institucija o vrijednosnim usklađivanjima na način kako slijedi:
(a)
ne dovodeći u pitanje stavak 1., nacionalne središnje banke mogu odobriti odstupanja u vezi s dostavljanjem podataka novčanih fondova o vrijednosnim usklađivanjima tako da uklone sve zahtjeve u skladu s kojima novčani fondovi moraju dostavljati podatke o vrijednosnim usklađivanjima;
(b)
nacionalne središnje banke mogu odobriti odstupanja u vezi s učestalošću i pravodobnošću dostavljanja podataka o revalorizaciji cijena vrijednosnih papira te zahtijevati navedene podatke tromjesečno te jednako pravodobno kao i podatke o stanjima koja se iskazuju tromjesečno, uz primjenu sljedećih zahtjeva:
i.
izvještajne jedinice koje upotrebljavaju različite metode vrednovanja dostavljaju nacionalnim središnjim bankama odgovarajuće podatke o praksama procjenjivanja vrijednosti, uključujući kvantitativne pokazatelje o postotku njihovih ulaganja u navedene instrumente; i
ii.
ako dođe do znatne revalorizacije cijena, nacionalne središnje banke imaju pravo zatražiti od izvještajnih jedinica dodatne podatke koji se odnose na mjesec tijekom kojeg je do toga došlo;
(c)
nacionalne središnje banke mogu odobriti odstupanje u odnosu na dostavljanje podataka o revalorizaciji cijena vrijednosnih papira, uključujući odobravanje potpunog izuzeća od navedenog dostavljanja podataka kreditnim institucijama koje iskazuju mjesečne podatke o stanju vrijednosnih papira za svaki vrijednosni papir posebno, uz primjenu sljedećih zahtjeva:
i.
za svaki vrijednosni papir dostavljaju se podaci o njegovoj knjigovodstvenoj vrijednosti iskazanoj u bilanci; i
ii.
za vrijednosne papire bez javno dostupnih identifikacijskih oznaka informacije koje se dostavljaju uključuju informacije o kategoriji instrumenta, dospijeću i izdavatelju koje su dostatne za izvođenje raščlambi određenih kao „minimalni zahtjevi” u dijelu 5. Priloga I.
4. Odstupanja se mogu odobriti monetarnim financijskim institucijama u odnosu na dostavljanje statističkih podataka o kreditima koji su preneseni putem sekuritizacije.
Nacionalne središnje banke mogu dopustiti svojim monetarnim financijskim institucijama koje primjenjuju Međunarodni računovodstveni standard 39 (MRS 39), Međunarodne standarde financijskog izvještavanja 9 (MSFI 9) ili slična nacionalna računovodstvena pravila da iz stanja zahtijevanih u skladu s dijelovima 2. i 3. Priloga I. isključe kredite koji su preneseni putem sekuritizacije u skladu s nacionalnom praksom, pod uvjetom da tu praksu primjenjuju sve rezidentne monetarne financijske institucije.
5. Nacionalne središnje banke mogu monetarnim financijskim institucijama odobriti odstupanja u odnosu na određena tromjesečna stanja koja se odnose na države članice izvan europodručja.
Ako brojke prikupljene na višoj razini agregacije pokazuju da pozicije prema protustrankama rezidentima u bilo kojoj državi članici izvan europodručja ili pozicije prema valuti države članice izvan europodručja nisu značajne, NSB može odlučiti da neće zahtijevati dostavljanje podataka u vezi s navedenom državom članicom. NSB mora obavijestiti svoje izvještajne jedinice o navedenoj odluci.
Članak 10.
Minimalni standardi i nacionalni izvještajni mehanizmi
1. Izvještajne jedinice moraju ispuniti statističke izvještajne zahtjeve kojima podliježu u skladu s minimalnim standardima za prijenos, točnost, konceptualnu usklađenost i revizije određenim u Prilogu IV.
2. Nacionalne središnje banke moraju odrediti i uvesti izvještajne mehanizme koje je stvarna izvještajna populacija dužna slijediti u skladu s nacionalnim zahtjevima. Nacionalne središnje banke osiguravaju da ti izvještajni mehanizmi pružaju potrebne statističke podatke i dopuštaju točnu provjeru usklađenosti s minimalnim standardima za prijenos, točnost, konceptualnu usklađenost i revizije određenima u Prilogu IV.
Članak 11.
Spajanja odnosno pripajanja, podjele i reorganizacije
U slučaju spajanja odnosno pripajanja, podjele ili bilo koje druge reorganizacije koja bi mogla utjecati na ispunjavanje njezinih statističkih obveza, dotična izvještajna jedinica obavješćuje odgovarajuću nacionalnu središnju banku o postupcima koji se planiraju radi ispunjavanja statističkih izvještajnih zahtjeva propisanih ovom Uredbom, onda kada namjera provedbe takvog postupka postane javna te pravodobno prije njegove provedbe.
Članak 12.
Upotreba dostavljenih statističkih podataka za potrebe obveznih pričuva
1. Svaka kreditna institucija upotrebljava statističke podatke koje dostavljaju kreditne institucije u skladu s ovom Uredbom za izračun svoje osnovice za obračun pričuva u skladu s Uredbom (EZ) br. 1745/2003 (ESB/2003/9). Posebno, svaka kreditna institucija upotrebljava navedene podatke za provjeru ispunjavanja svoje obveze držanja obveznih pričuva tijekom razdoblja održavanja.
2. Podaci o osnovici za obračun pričuva institucija „na repu” za tri razdoblja održavanja pričuva temelje se na podacima za kraj tromjesečja koje nacionalne središnje banke prikupe u roku od 28 radnih dana od kraja tromjesečja na koje se podaci odnose.
3. U slučaju kolizije, posebna pravila o primjeni sustava obveznih pričuva ESB-a kako su određena u Prilogu III. prevladavaju nad odredbama Uredbe (EZ) br. 1745/2003 (ESB/2003/9).
4. Kako bi se ESB-u i kreditnim institucijama olakšalo upravljanje likvidnošću, obvezne pričuve potrebno je potvrditi najkasnije prvog dana razdoblja održavanja. Međutim, može se iznimno pojaviti potreba da kreditne institucije dostavljaju revizije osnovice za obračun pričuva ili obveznih pričuva koji su već potvrđeni. Postupci za potvrdu obveznih pričuva ne utječu na obvezu izvještajnih jedinica da uvijek dostavljaju točne statističke podatke te da u što skorijem roku izvrše revizije svih netočnih statističkih podataka koje su već dostavile.
Članak 13.
Provjera i obvezno prikupljanje
Nacionalne središnje banke ostvaruju pravo na provjeru i prikupljanje podataka koje izvještajne jedinice moraju dostavljati u skladu s ovom Uredbom, ne dovodeći u pitanje pravo ESB-a da sam ostvari to pravo. Posebno, nacionalne središnje banke ostvaruju to pravo kad institucija uključena u stvarnu izvještajnu populaciju ne ispunjava minimalne standarde za prijenos, točnost, konceptualnu usklađenost i revizije određene u Prilogu IV.
Članak 14.
Prvo izvještavanje
1. Prvo izvještavanje sukladno ovoj Uredbi započinje s podacima za prosinac 2014.
2. Prvo izvještavanje u skladu s ovom Uredbom u vezi s poljima koja se odnose na države članice izvan europodručja u tablici 3. dijela 3. Priloga I. počinje dostavom prvih tromjesečnih podataka nakon datuma njihovog prihvaćanja eura.
3. Prvo izvještavanje u skladu s ovom Uredbom u vezi s poljima koja se odnose na države članice izvan europodručja u tablici 3. i 4. dijela 3. Priloga I. počinje dostavom prvih tromjesečnih podataka nakon datuma njihovog pristupanja Uniji. Ako odgovarajući NSB odluči da neće zahtijevati prvo dostavljanje podatka koji nisu značajni koje započinje s prvim tromjesečnim podacima nakon datuma pristupanja odgovarajuće države članice ili država članica Uniji, dostavljanje podataka počinje 12 mjeseci nakon što nacionalna središnja banka obavijesti izvještajne jedinice da zahtijeva podatke.
Članak 15.
Ukidanje
1. Uredba (EZ) br. 25/2009 (ESB/2008/32) stavlja se izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2015.
2. Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu VI.
Članak 16.
Završna odredba
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana nakon njezine objave u Službenom listu Europske unije. Primjenjuje se od 1. siječnja 2015.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 24. rujna 2013.