NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 814/2013
ze dne 2. srpna 2013,
kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign ohřívačů vody a zásobníků teplé vody
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES ze dne 21. října 2009 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedené směrnice,
po poradě s konzultačním fórem o ekodesignu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle směrnice 2009/125/ES by měla Komise stanovit požadavky na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie, které mají významný objem prodeje, významný dopad na životní prostředí a významný potenciál ke zlepšení dopadu na životní prostředí prostřednictvím lepšího konstrukčního návrhu bez nepřiměřeně vysokých nákladů.
(2)
Ustanovení čl. 16 odst. 2 písm. a) směrnice 2009/125/ES stanoví, že v souladu s postupem podle čl. 19 odst. 3, s kritérii stanovenými v čl. 15 odst. 2 a po poradě s konzultačním fórem o ekodesignu zavede Komise ve vhodných případech prováděcí opatření pro výrobky s vysokým potenciálem pro nákladově efektivní snížení emisí skleníkových plynů, což zahrnuje zařízení pro ohřev vody.
(3)
Komise vypracovala přípravnou studii analyzující technické, environmentální a hospodářské aspekty ohřívačů vody a zásobníků teplé vody, které se obvykle používají v domácnostech a obchodním sektoru. Studie byla zpracována ve spolupráci se zúčastněnými a dotčenými stranami z Unie i ze třetích zemí a její výsledky byly zveřejněny.
(4)
Environmentálními aspekty ohřívačů vody, které jsou považovány za významné pro účely tohoto nařízení, jsou spotřeba energie ve fázi jejich používání a (u ohřívačů vody s tepelným čerpadlem) hladina akustického výkonu. U ohřívačů vody využívajících fosilní paliva byly navíc mezi významné environmentální aspekty zařazeny také emise oxidů dusíku, oxidu uhelnatého a uhlovodíků. Významným environmentálním aspektem zásobníků teplé vody je spotřeba energie související se statickými ztrátami.
(5)
Není účelné určovat požadavky na ekodesign pro emise oxidu uhelnatého a uhlovodíků, protože dosud nejsou k dispozici žádné vhodné evropské metody měření. S cílem vyvinout takové metody měření Komise pověřila evropské normalizační organizace, aby během přezkumu tohoto nařízení zvážily požadavky na ekodesign pro tento typ emisí. Dokud nevstoupí v platnost odpovídající požadavky Unie na ekodesign, mohou zůstat zachovány vnitrostátní právní předpisy s požadavky na ekodesign pro emise oxidu uhelnatého a uhlovodíků z ohřívačů vody. Ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/142/ES ze dne 30. listopadu 2009 o spotřebičích plynných paliv (2), jež omezují množství spalin produkovaných spotřebiči plynných paliv s ohledem na zdraví a bezpečnost, nejsou dotčena.
(6)
Přípravná studie ukazuje, že požadavky týkající se jiných parametrů ekodesignu uvedených v části 1 přílohy I směrnice 2009/125/ES nejsou v případě ohřívačů vody a zásobníků teplé vody potřebné. Zejména emise skleníkových plynů v souvislosti s chladivy využívanými v ohřívačích vody s tepelnými čerpadly pro vytápění dnešního evropského fondu budov se nejeví jako významné. Při přezkumu tohoto nařízení bude znovu posouzena vhodnost určení požadavků na ekodesign pro tyto skleníkové plyny.
(7)
Oblast působnosti tohoto nařízení by se neměla omezit na ohřívače vody sloužící pro dodávku teplé pitné a užitkové vody.
(8)
Ohřívače vody, které jsou navrženy pro využití plynných nebo kapalných paliv vyrobených převážně (tj. více než 50 %) z biomasy, mají zvláštní technické vlastnosti, jež vyžadují další technické, hospodářské a environmentální analýzy. V závislosti na výsledku těchto analýz by později měly být případně stanoveny požadavky na ekodesign ohřívačů vody tohoto typu.
(9)
Roční spotřeba energie spojená s ohřívači vody a zásobníky teplé vody v Unii byla za rok 2005 odhadnuta na 2 156 PJ (51 Mtoe), což odpovídá emisím ve výši 124 Mt CO2. Pokud nebudou přijata konkrétní opatření, předpokládá se, že v roce 2020 dosáhne roční spotřeba energie 2 243 PJ. Roční emise oxidů dusíku v souvislosti s ohřívači vody a zásobníky teplé vody v Unii v roce 2005 podle odhadů činily 559 kt ekvivalentu SOx. Pokud nebudou přijata konkrétní opatření, předpokládá se, že v roce 2020 dosáhnou roční emise 603 kt ekvivalentu SOx. Přípravná studie ukazuje, že spotřebu energie ve fázi používání a emise oxidů dusíku ohřívačů vody lze podstatně snížit.
(10)
Spotřeba energie ohřívačů vody a zásobníků teplé vody může být snížena uplatněním existujících nákladově efektivních nechráněných technologií, což povede ke snížení úhrnných nákladů spojených se zakoupením a používáním těchto výrobků.
(11)
Předpokládá se, že kombinovaný účinek požadavků na ekodesign stanovených v tomto nařízení a v nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 812/2013 ze dne 18. února 2013, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích ohřívačů vody, zásobníků teplé vody a na soupravách sestávajících z ohřívače vody a solárního zařízení (3), povede do roku 2020 ve srovnání se situací bez přijetí zvláštních opatření k odhadovaným ročním úsporám energie přibližně ve výši 450 PJ (11 Mtoe), což odpovídá emisím přibližně 26 Mt CO2, a ke snížení ročních emisí oxidů dusíku o přibližně 130 kt ekvivalentu SOx.
(12)
Požadavky na ekodesign by měly harmonizovat požadavky na spotřebu energie, hladinu akustického výkonu a emise oxidů dusíku ohřívačů vody a požadavky na statické ztráty zásobníků teplé vody v celé Unii, což přispěje k lepšímu fungování vnitřního trhu a ke zlepšení vlivu těchto výrobků na životní prostředí.
(13)
Požadavky na ekodesign by neměly ovlivnit funkčnost nebo cenovou dostupnost ohřívačů vody nebo zásobníků teplé vody z hlediska koncového uživatele ani nepříznivě ovlivňovat zdraví, bezpečnost a životní prostředí.
(14)
Požadavky na ekodesign by měly být zaváděny postupně, aby výrobci měli dostatek času na potřebné změny konstrukce výrobků podléhajících tomuto nařízení. Časový průběh by měl být takový, aby byly zohledněny dopady na náklady pro výrobce, zejména pak na malé a střední podniky, a aby bylo zároveň zajištěno včasné dosažení cílů tohoto nařízení.
(15)
Měření a výpočty parametrů výrobků je nutno provádět za použití spolehlivých, přesných a opakovatelných metod, které zohledňují uznávané nejmodernější metody měření a výpočtů, včetně harmonizovaných norem (pokud jsou k dispozici) přijatých evropskými organizacemi pro normalizaci na žádost Komise v souladu s postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 ze dne 25. října 2012 o evropské normalizaci (4).
(16)
V souladu s čl. 8 odst. 2 směrnice 2009/125/ES určuje toto nařízení, jaké postupy se použijí pro posuzování shody.
(17)
Pro usnadnění kontrol shody by výrobci měli v technické dokumentaci uvádět informace podle příloh IV a V směrnice 2009/125/ES, pokud se tyto informace týkají požadavků stanovených tímto nařízením.
(18)
V zájmu dalšího omezení dopadu ohřívačů vody a zásobníků teplé vody na životní prostředí by výrobci měli poskytovat informace o demontáži, recyklaci a/nebo likvidaci výrobku.
(19)
Kromě právně závazných požadavků stanovených tímto nařízením by měly být určeny orientační referenční hodnoty nejlepších dostupných technologií, aby bylo zajištěno, že informace o vlivu ohřívačů vody a zásobníků teplé vody na životní prostředí během jejich celého životního cyklu budou široce dostupné a snadno přístupné.
(20)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 19 odst. 1 směrnice 2009/125/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanovuje požadavky na ekodesign pro uvádění na trh a/nebo do provozu ohřívačů vody o jmenovitém tepelném výkonu ≤ 400 kW a zásobníků teplé vody s užitným objemem ≤ 2 000 litrů včetně těch, které jsou začleněny do souprav sestávajících z ohřívače vody a solárního zařízení ve smyslu definice v článku 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 812/2013.
2. Toto nařízení se nevztahuje na:
a)
ohřívače vody konkrétně navržené pro využití plynných nebo kapalných paliv vyrobených převážně z biomasy;
b)
ohřívače vody využívající pevná paliva;
c)
ohřívače vody v oblasti působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU (5);
d)
kombinované ohřívače vody, jak je definuje článek 2 nařízení Komise (EU) č. 813/2013 (6);
e)
ohřívače vody, které nedosahují alespoň zátěžového profilu s nejmenší referenční energií uvedeného v tabulce 1 přílohy III;
f)
ohřívače vody navržené pouze pro výrobu teplých nápojů a/nebo potravin;
g)
zdroje tepla navržené pro ohřívače vody a pláště ohřívačů vody, jež mají být takovými zdroji tepla vybaveny, které budou uvedeny na trh před 1. lednem 2018 náhradou za identické zdroje tepla a identické pláště ohřívačů vody. Na náhradním výrobku nebo jeho obalu musí být jasně uvedeno, pro jaký ohřívač vody je určen.
Článek 2
Definice
Kromě definic stanovených v článku 2 směrnice 2009/125/ES se pro účely tohoto nařízení použijí tyto definice:
1)
„ohřívačem vody“ se rozumí zařízení, které:
a)
je připojeno na vnější přívod pitné nebo užitkové vody;
b)
vyrábí a předává teplo pro dodávku teplé pitné nebo užitkové vody o dané teplotě a v daném množství a průtoku v daném časovém období a
c)
může být vybaveno jedním nebo více zdroji tepla;
2)
„zdrojem tepla“ se rozumí ta část ohřívače vody, která vyrábí teplo za využití jednoho nebo více z následujících procesů:
a)
spalování fosilních paliv a/nebo paliv z biomasy;
b)
využití Jouleova jevu v prvcích elektrického odporového ohřevu;
c)
zachycování tepla okolního prostředí ze vzdušného, vodního nebo zemního zdroje a/nebo tepla odpadního;
z toho plyne, že zdroj tepla navržený pro ohřívač vody a plášť ohřívače vody, který má být takovým zdrojem tepla vybaven, musí být také považován za ohřívač vody;
3)
„pláštěm ohřívače vody“ se rozumí ta část ohřívače vody, která je určena na zabudování zdroje tepla;
4)
„jmenovitým tepelným výkonem“ se rozumí deklarovaný tepelný výkon ohřívače vody během procesu ohřívání vody za standardních jmenovitých podmínek vyjádřený v kW;
5)
„užitným objemem“ (V) se rozumí jmenovitý objem zásobníku teplé vody vyjádřený v litrech;
6)
„standardními jmenovitými podmínkami“ se rozumí provozní podmínky ohřívačů vody využívané při stanovení jmenovitého tepelného výkonu, energetické účinnosti ohřevu vody, hladiny akustického výkonu a emisí oxidu dusíku a u zásobníků teplé vody při stanovení statických ztrát;
7)
„biomasou“ se rozumí biologicky rozložitelná část výrobků, odpadů a zbytků biologického původu ze zemědělství (včetně rostlinných a živočišných látek), lesnictví a souvisejících odvětví, včetně rybolovu a akvakultury, jakož i biologicky rozložitelná část průmyslového a obecního odpadu;
8)
„palivem z biomasy“ se rozumí plynné nebo kapalné palivo vyrobené z biomasy;
9)
„fosilním palivem“ se rozumí plynné nebo kapalné palivo fosilního původu;
10)
„konvenčním ohřívačem vody“ se rozumí ohřívač vody, který vyrábí teplo za využití spalování fosilních paliv a/nebo paliv z biomasy a/nebo Jouleova jevu v prvcích elektrického odporového ohřevu;
11)
„ohřívačem vody s tepelným čerpadlem“ se rozumí ohřívač vody, který k výrobě tepla využívá teplo okolního prostředí ze vzdušného, vodního nebo zemního zdroje a/nebo odpadní teplo;
12)
„solárním ohřívačem vody“ se rozumí ohřívač vody vybavený jedním nebo více solárními kolektory, solárními zásobníky teplé vody, zdroji tepla, popřípadě čerpadly v kolektorovém okruhu a jinými částmi; solární ohřívač vody je uváděn na trh jako jedna jednotka;
13)
„zásobníkem teplé vody“ se rozumí nádoba pro uchovávání teplé vody za účelem ohřevu vody a/nebo vytápění vnitřních prostor, včetně jakýchkoli přídatných látek, která není vybavena žádným zdrojem tepla, s možnou výjimkou jednoho nebo více záložních ponorných ohřívačů;
14)
„záložním ponorným ohřívačem“ se rozumí elektrický odporový ohřívač pracující na bázi Jouleova jevu, který je součástí zásobníku teplé vody a vyrábí teplo, pouze když je vnější zdroj tepla přerušen (a to i v době údržby) nebo je mimo provoz nebo je součástí solárního zásobníku teplé vody, a poskytuje teplo, když solární zdroj tepla není dostačující pro dosažení požadované úrovně tepelné pohody;
15)
„energetickou účinností ohřevu vody“ (ηwh ) se rozumí poměr mezi užitečnou energií poskytovanou ohřívačem vody a energií potřebnou pro její výrobu, vyjádřený v %;
16)
„hladinou akustického výkonu“ (LWA ) se rozumí hladina akustického výkonu vážená váhovou funkcí A ve vnitřním anebo venkovním prostředí, vyjádřená v dB;
17)
„statickou ztrátou“(S) se rozumí topný výkon, který unikne ze zásobníku teplé vody za daných teplot vody a okolního prostředí vyjádřený ve W;
18)
„převodním koeficientem“ (CC) se rozumí koeficient vyjadřující odhadovanou 40 % průměrnou účinnost při výrobě energie v EU uvedenou ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU (7); hodnota převodního koeficientu je CC = 2,5.
Další definice pro účely příloh II až VI jsou uvedeny v příloze I.
Článek 3
Požadavky na ekodesign a harmonogram
1. Požadavky na ekodesign ohřívačů vody a zásobníků teplé vody jsou stanoveny v příloze II.
2. Požadavky na ekodesign se použijí podle tohoto harmonogramu:
a)
od 26. září 2015:
i)
ohřívače vody musí splňovat požadavky stanovené v bodě 1.1 písm. a) a dále v bodech 1.2, 1.3, 1.4 a 1.6 přílohy II,
ii)
zásobníky teplé vody musí splňovat požadavky stanovené v bodě 2.2 přílohy II;
b)
od 26. září 2017:
i)
ohřívače vody musí splňovat požadavky stanovené v bodě 1.1 písm. b) přílohy II,
ii)
zásobníky teplé vody musí splňovat požadavky stanovené v bodě 2.1 přílohy II;
c)
od 26. září 2018:
i)
ohřívače vody musí splňovat požadavky stanovené v bodě 1.1 písm. c) přílohy II,
ii)
ohřívače vody musí splňovat požadavky stanovené v bodě 1.5 písm. a) přílohy II.
3. Splnění požadavků na ekodesign bude měřeno a vypočteno podle požadavků stanovených v příloze III a příloze IV.
Článek 4
Posuzování shody
1. Postupem posuzování shody uvedeným v čl. 8 odst. 2 směrnice 2009/125/ES se rozumí systém interní kontroly designu stanovený v příloze IV uvedené směrnice nebo systém řízení stanovený v příloze V uvedené směrnice.
2. Pro účely posuzování shody musí technická dokumentace obsahovat informace o výrobcích stanovené v bodě 1.6 přílohy II tohoto nařízení.
Článek 5
Postup ověřování pro účely dohledu nad trhem
Při provádění kontrol v rámci dohledu nad trhem podle čl. 3 odst. 2 směrnice 2009/125/ES za účelem splnění požadavků stanovených v příloze II tohoto nařízení použijí orgány členských států postup ověřování popsaný v příloze V tohoto nařízení.
Článek 6
Orientační referenční hodnoty
Orientační referenční hodnoty ohřívačů vody a zásobníků teplé vody s nejlepšími výkonnostními parametry, které jsou dostupné na trhu v době, kdy toto nařízení vstupuje v platnost, jsou uvedeny v příloze VI.
Článek 7
Přezkum
1. Komise přezkoumá toto nařízení s ohledem na technický pokrok v oblasti ohřívačů vody a zásobníků teplé vody a výsledek tohoto přezkumu předloží konzultačnímu fóru o ekodesignu nejpozději do pěti let od vstupu tohoto nařízení v platnost. Tento přezkum bude zahrnovat zejména posouzení následujících aspektů:
a)
vhodnost stanovení požadavků na ekodesign pro emise skleníkových plynů vzniklé v souvislosti s chladivy;
b)
jakou úroveň požadavků na ekodesign pro emise oxidu uhelnatého a uhlovodíků lze zavést na základě vyvíjených metod měření;
c)
vhodnost stanovení přísnějších požadavků na ekodesign pro emise oxidů dusíku;
d)
vhodnost stanovení požadavků na ekodesign ohřívačů vody konkrétně navržených pro využití plynných nebo kapalných paliv vyrobených převážně z biomasy;
e)
platnost hodnoty převodního koeficientu;
f)
vhodnost certifikace třetí stranou.
2. Komise rovněž přezkoumá toto nařízení na základě technického pokroku u ohřívačů vody a výsledek uvedeného přezkumu předloží nejpozději tři roky ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost konzultačnímu fóru o ekodesignu. Přezkum obsahuje pouze posouzení toho, zda je vhodné stanovit samostatné požadavky na ekodesign různých typů ohřívačů vody.
Článek 8
Přechodná ustanovení
1. Až do 26. září 2015 mohou členské státy povolit uvádění na trh a/nebo do provozu ohřívačů vody, které splňují vnitrostátní předpisy, týkající se energetické účinnosti při ohřevu vody a hladiny akustického výkonu, platné v době přijetí tohoto nařízení.
2. Až do 26. září 2018 mohou členské státy povolit uvádění na trh a/nebo do provozu ohřívačů vody, které splňují vnitrostátní předpisy týkající se emisí oxidů dusíku platné v době přijetí tohoto nařízení.
3. Až do 26. září 2017 mohou členské státy povolit uvádění na trh a/nebo do provozu zásobníků teplé vody, které splňují vnitrostátní předpisy týkající se statických ztrát platné v době přijetí tohoto nařízení.
Článek 9
Vstup v platnost
Tato nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém svém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. srpna 2013.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 814/2013
оd 2. kolovoza 2013.
o provedbi Direktive 2009/125/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o zahtjevima za ekološki dizajn grijača vode i spremnika tople vode
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2009/125/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o uspostavi okvira za utvrđivanje zahtjeva za ekološki dizajn proizvoda koji koriste energiju (1), a posebno njezin članak 15. stavak 1.,
nakon savjetovanja sa Savjetodavnim forumom za ekološki dizajn,
budući da:
(1)
U skladu s Direktivom 2009/125/EZ Komisija treba utvrditi zahtjeve za ekološki dizajn proizvoda koji koriste energiju i čine znatni dio prodaje i trgovine, imaju znatan učinak na okoliš i znatan potencijal za smanjenje učinka na okoliš poboljšanjem dizajna bez izazivanja prekomjernih troškova.
(2)
Člankom 16. stavkom 2. točkom (a) Direktive 2009/125/EZ predviđa se da u skladu s postupkom iz članka 19. stavka 3. i kriterijima određenima u članku 15. stavku 2. te nakon savjetovanja sa Savjetodavnim forumom za ekološki dizajn, Komisija prema potrebi uvodi provedbene mjere za proizvode koji imaju veliki potencijal za ekonomično smanjenje emisija stakleničkih plinova, kao što su uređaji za zagrijavanje vode.
(3)
Komisija je provela pripremnu studiju o tehničkim, ekološkim i gospodarskim aspektima grijača vode i spremnika tople vode koji se obično koriste u kućanstvima i sektoru trgovine. Studija je osmišljena u suradnji s dionicima i zainteresiranim stranama iz Unije i iz trećih zemalja, a njezini su rezultati dostupni javnosti.
(4)
Ekološki aspekti grijača vode koji su za potrebe ove Uredbe određeni kao važni su potrošnja energije u fazi uporabe i razine zvučne snage (za toplinske crpke za grijanje vode). Za grijače vode na fosilna goriva su kao značajni ekološki aspekti određene i emisije dušikovih oksida, ugljičnog monoksida i ugljikovodika. Značajni ekološki aspekt spremnika tople vode je potrošnja energije zbog stalnih gubitaka.
(5)
Nije primjereno odrediti zahtjeve za ekološki dizajn za emisije ugljičnog monoksida i ugljikovodika jer još nisu dostupne nikakve odgovarajuće europske metode mjerenja. U cilju razvoja takvih metoda mjerenja, Komisija je ovlastila europska normizacijska tijela da razmotre zahtjeve za ekološki dizajn za te emisije tijekom preispitivanja ove Uredbe. Nacionalni propisi o zahtjevima za ekološki dizajn koji se odnose na emisije ugljičnog monoksida i ugljikovodika grijača vode mogu se nastaviti primjenjivati dok ne stupe na snagu odgovarajući zahtjevi za ekološki dizajn Unije. To ne utječe na odredbe Direktive 2009/142/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o aparatima na plinovita goriva (2) kojima se ograničava proizvode izgaranja aparata na plinovita goriva koji utječu na zdravlje i sigurnost.
(6)
Iz pripremne je studije vidljivo da zahtjevi koji se odnose na druge parametre ekološkog dizajna iz Priloga I. dijela 1. Direktivi 2009/125/EZ nisu potrebni u slučaju grijača vode i spremnika tople vode. Posebno, emisije stakleničkih plinova povezane s rashladnim sredstvima koja se koriste u toplinskim crpkama za grijanje vode koje se koriste za grijanje današnjih europskih zgrada nisu određene kao značajne. Primjerenost određivanja zahtjeva za ekološki dizajn za te emisije stakleničkih plinova ponovno će se ocijeniti prilikom preispitivanja ove Uredbe.
(7)
Područje primjene ove Uredbe treba ograničiti na grijače vode koji služe opskrbljivanju toplom pitkom i sanitarnom vodom.
(8)
Grijači vode koji su napravljeni za rad na plinovita ili tekuća goriva pretežno proizvedena iz biomase (više od 50 %) imaju specifične tehničke karakteristike čije je tehničke, gospodarske i ekološke aspekte potrebno dodatno analizirati. Ovisno o rezultatu analiza, zahtjevi za ekološki dizajn za navedene grijače vode trebali bi se, prema potrebi, odrediti u kasnijoj fazi.
(9)
Procjenjuje se da je u Uniji 2005. godišnja potrošnja energije grijača vode i spremnika tople vode iznosila 2 156 PJ (51 Mtoe) što odgovara emisiji od 124 milijuna tona CO2. Ako se ne poduzmu određene mjere, procjenjuje se da će godišnja potrošnja električne energije u 2020. iznositi 2 243 PJ. Procjenjuje se da je u Uniji 2005. godišnja emisija dušikovog oksida povezana s grijačima vode i spremnicima tople vode iznosila 559 tisuća tona ekvivalenta SOx. Ako se ne poduzmu određene mjere, očekuje se da će 2020. godišnja emisija iznositi 603 tisuće tona ekvivalenta SOx. Iz pripremne je studije vidljivo da je moguće znatno smanjiti potrošnju energije u fazi uporabe i emisiju dušikovog oksida.
(10)
Potrošnja energije grijača vode i spremnika tople vode može se smanjiti primjenom postojećih nezaštićenih ekonomičnih tehnologija čime se mogu smanjiti ukupni troškovi nabave i rada tih proizvoda.
(11)
Očekuje se da će kombinirani učinak zahtjeva za ekološki dizajn utvrđenih u ovoj Uredbi i Delegiranoj uredbi Komisije (EU) br. 812/2013 od 18. veljače 2013. o dopuni Direktive 2010/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s označivanjem energetske učinkovitosti grijača vode, spremnika tople vode i kompleta koji sadržavaju grijač vode i solarni uređaj (3) do 2020. dovesti do godišnje uštede energije od oko 450 PJ (11 Mtoe), što odgovara emisiji od oko 26 milijuna tona CO2 i do smanjenja godišnje emisije dušikovog oksida od oko 130 tisuća tona ekvivalenta SOx, u usporedbi s očekivanim rezultatima ako se ne poduzmu nikakve mjere.
(12)
Zahtjevima za ekološki dizajn trebala bi se uskladiti potrošnja energije, razina zvučne snage, zahtjevi za emisiju dušikovog oksida za grijače vode i zahtjevi za stalne gubitke spremnika tople vode u cijeloj Uniji, čime će se poboljšati funkcioniranje unutarnjeg tržišta i ekološka učinkovitost tih proizvoda.
(13)
Zahtjevi za ekološki dizajn ne bi smjeli utjecati na funkcionalnost ili cjenovnu pristupačnost grijača vode ili spremnika tople vode za krajnjeg korisnika ni negativno utjecati na zdravlje, sigurnost ili okoliš.
(14)
Zahtjevi za ekološki dizajn trebali bi se uvoditi postupno kako bi se proizvođačima osigurao dovoljan vremenski rok za redizajniranje proizvoda na koje se primjenjuje ova Uredba. Vremenski raspored njihova uvođenja trebao bi se odrediti tako da se uzmu u obzir troškovni učinci na proizvođače, posebno na mala i srednja poduzeća, i da se istodobno osigura pravodobno postizanje ciljeva ove Uredbe.
(15)
Parametri za proizvode trebaju se mjeriti i izračunavati pouzdanim, preciznim i ponovljivim metodama kod kojih se uzimaju u obzir priznate suvremene metode mjerenja i izračunavanja, uključujući dostupne usklađene norme koje su donijele europske organizacije za normizaciju na zahtjev Komisije u skladu s postupcima utvrđenima u Uredbi (EU) br. 1025/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o europskoj normizaciji (4).
(16)
U skladu s člankom 8. stavkom 2. Direktive 2009/125/EZ, ovom se Uredbom određuje koji će se postupci ocjene sukladnosti primjenjivati.
(17)
Radi olakšavanja provjera usklađenosti proizvođači trebaju u tehničkoj dokumentaciji dostavljati informacije iz priloga IV. i V. Direktivi 2009/125/EZ ako se te informacije odnose na zahtjeve utvrđene u ovoj Uredbi.
(18)
Radi daljnjeg smanjenja utjecaja grijača vode i spremnika tople vode na okoliš proizvođači trebaju pružiti informacije o rastavljanju, recikliranju i/ili odlaganju proizvoda.
(19)
Uz pravno obvezujuće zahtjeve utvrđene u ovoj Uredbi potrebno je utvrditi referentne vrijednosti za najbolje raspoložive tehnologije kako bi se osigurala opća i laka dostupnost informacija o ekološkoj učinkovitosti grijača vode i spremnika tople vode tijekom životnog ciklusa tih proizvoda.
(20)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem odbora koji je osnovan člankom 19. stavkom 1. Direktive 2009/125/EZ,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ovom se Uredbom utvrđuju zahtjevi za ekološki dizajn za stavljanje na tržište i/ili u uporabu grijača vode nazivne toplinske snage ≤ 400 kW i spremnika tople vode korisne zapremine ≤ 2 000 litara, uključujući grijače vode i spremnike tople vode koji čine dio kompleta koji sadržavaju grijač vode i solarni uređaj iz članka 2. Delegirane uredbe (EU) br. 812/2013.
2. Ova se Uredba ne primjenjuje na:
(a)
grijače vode koji su posebno napravljeni za rad na plinovita ili tekuća goriva pretežno proizvedena iz biomase;
(b)
grijače vode na kruta goriva;
(c)
grijače vode u okviru područja primjene Direktive 2010/75/EU Europskog parlamenta i Vijeća (5);
(d)
kombinirane grijače iz članka 2. Uredbe Komisije (EU) br. 813/2013 (6);
(e)
grijače vode koji nisu u skladu ni s profilom opterećenja s najmanjom referentnom energetskom vrijednosti iz Priloga III., tablice 1.;
(f)
grijače vode isključivo namijenjene za pripremanje toplih napitaka i/ili hrane;
(g)
generatore topline koji su namijenjeni za grijače vode i kućišta grijača vode u koja se ugrađuju takvi generatori topline, koje će se staviti na tržište do 1. siječnja 2018. kako bi se njima nadomjestilo istovjetne generatore topline i istovjetna kućišta grijača vode. Na nadomjesnom proizvodu odnosno njegovoj ambalaži mora biti jasno naznačeno kojem je grijaču vode namijenjen.
Članak 2.
Definicije
Uz definicije utvrđene u članku 2. Direktive 2009/125/EZ, za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(1)
„grijač vode” znači uređaj
(a)
koji je priključen na vanjski sustav opskrbe pitkom ili sanitarnom vodom;
(b)
koji proizvodi i prenosi toplinu radi isporuke pitke ili sanitarne tople vode na određenim temperaturama, u određenim količinama i pri određenoj brzini protoka u određenim intervalima; i
(c)
koji je opremljen najmanje jednim generatorom topline;
(2)
„generator topline” znači dio grijača vode koji proizvodi toplinu primjenom najmanje jednog od sljedećih postupaka:
(a)
izgaranjem fosilnih goriva i/ili goriva iz biomase;
(b)
primjenom Jouleovog efekta u otporskim grijačima;
(c)
zadržavanjem okolne topline iz zračnog, vodnog ili zemljanog izvora i/ili otpadne topline;
pri čemu se generator topline namijenjen za grijač vode i kućište grijača vode u koje se ugrađuje takav generator topline također smatraju grijačima vode;
(3)
„kućište grijača vode” znači dio grijača vode u koji se ugrađuje generator topline;
(4)
„nazivna toplinska snaga” znači deklarirana toplinska snaga grijača vode koji obavlja funkciju zagrijavanja vode pri standardnim nazivnim uvjetima, izražena u kW;
(5)
„korisna zapremnina” (V) znači nazivna zapremnina spremnika tople vode ili grijača vode, izražena u litrama;
(6)
„standardni nazivni uvjeti” znači uvjeti rada grijača vode za utvrđivanje nazivne toplinske snage, energetske učinkovitosti zagrijavanja vode, razine zvučne snage te emisije dušikovog oksida i spremnika tople vode za utvrđivanje stalnog gubitka;
(7)
„biomasa” znači biorazgradiva frakcija proizvoda, otpada i ostataka biološkog podrijetla iz poljoprivrede (uključujući tvari životinjskog i biljnog podrijetla), šumarstva i povezanih industrija, uključujući ribarstvo i akvakulturu, kao i biorazgradiva frakcija industrijskog i komunalnog otpada;
(8)
„gorivo iz biomase” znači plinovito ili tekuće gorivo proizvedeno iz biomase;
(9)
„fosilno gorivo” znači plinovito ili tekuće gorivo fosilnog podrijetla;
(10)
„konvencionalni grijač vode” znači grijač vode koji proizvodi toplinu izgaranjem fosilnih goriva i/ili goriva iz biomase te/ili primjenom Jouleovog efekta u otporskim grijačima;
(11)
„toplinska crpka za grijanje vode” znači grijač vode koji za proizvodnju topline koristi okolnu toplinu iz zraka, vode ili zemlje i/ili otpadnu toplinu;
(12)
„solarni grijač vode” znači grijač vode koji je opremljen najmanje jednim solarnim kolektorom, solarnim spremnikom tople vode, generatorom topline i eventualnim crpkama u kolektorskoj petlji i drugim dijelovima; solarni grijač vode stavlja se na tržište kao jedna jedinica;
(13)
„spremnik tople vode” znači spremnik za pohranjivanje tople vode za potrebe zagrijavanja vode i/ili prostora, uključujući dodatke, koji nije opremljen nikakvim generatorom topline osim jednim ili više rezervnih uranjajućih grijača;
(14)
„rezervni uranjajući grijač” znači otporski grijač koji djeluje primjenom Jouleovog efekta i dio je spremnika tople vode, a toplinu proizvodi samo ako je vanjski izvor topline nedostupan (uključujući za vrijeme održavanja) ili neispravan, ili grijač koji je dio solarnog spremnika tople vode i proizvodi toplinu kad solarni izvor topline nije dovoljan za postizanje potrebne topline;
(15)
„energetska učinkovitost zagrijavanja vode” (ηwh ) znači omjer, izražen u postocima, između korisne energije koju stvara grijač vode i energije potrebne za njezinu proizvodnju;
(16)
„razina zvučne snage” (LWA ) znači A-vrednovana razina zvučne snage u unutrašnjem i/ili vanjskom prostoru, izražena u dB;
(17)
„stalni gubitak” (S) znači toplina izražena u W koja se gubi iz spremnika tople vode pri određenoj temperaturi vode i prostora;
(18)
„koeficijent konverzije” (CC) znači koeficijent koji odražava prosječnu učinkovitost proizvodnje energije u EU-u iz Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (7), procijenjenu na 40 %, pri čemu je vrijednost koeficijenta konverzije CC = 2,5.
Za potrebe priloga od II. do VI. dodatne definicije određene su u Prilogu I.
Članak 3.
Zahtjevi za ekološki dizajn i vremenski raspored
1. Zahtjevi za ekološki dizajn za grijače vode i spremnike tople vode navedeni su u Prilogu II.
2. Zahtjevi za ekološki dizajn primjenjuju se u skladu sa sljedećim vremenskim rasporedom:
(a)
od 26. rujna 2015.:
i.
grijači vode ispunjavaju uvjete navedene u točkama 1.1.(a), 1.2., 1.3., 1.4. i 1.6. Priloga II.;
ii.
spremnici tople vode ispunjavaju uvjete navedene u točki 2.2. Priloga II.;
(b)
od 26. rujna 2017.:
i.
grijači vode ispunjavaju uvjete navedene u točki 1.1.(b) Priloga II.;
ii.
spremnici tople vode ispunjavaju uvjete navedene u točki 2.1. Priloga II.;
(c)
od 26. rujna 2018.:
i.
grijači vode ispunjavaju uvjete navedene u točki 1.1.(c) Priloga II.;
ii.
grijači vode ispunjavaju uvjete navedene u točki 1.5.(a) Priloga II.
3. Usklađenost sa zahtjevima za ekološki dizajn mjeri se i izračunava u skladu sa zahtjevima navedenima u Prilogu III. i Prilogu IV.
Članak 4.
Ocjena sukladnosti
1. Postupak ocjene sukladnosti iz članka 8. stavka 2. Direktive 2009/125/EZ sustav je unutarnje kontrole dizajna utvrđen u Prilogu IV. toj Direktivi ili sustav upravljanja utvrđen u Prilogu V. toj Direktivi.
2. Za potrebe ocjene sukladnosti tehnička dokumentacija sadržava informacije o proizvodu utvrđene u točki 1.6. Priloga II. ovoj Uredbi.
Članak 5.
Postupak provjere za potrebe nadzora nad tržištem
Pri izvođenju provjera za potrebe nadzora nad tržištem iz članka 3. stavka 2. Direktive 2009/125/EZ u cilju osiguravanja usklađenosti sa zahtjevima navedenima u Prilogu II. ovoj Uredbi nadležna tijela država članica primjenjuju sljedeći postupak provjere utvrđen u Prilogu V. ovoj Uredbi.
Članak 6.
Referentne vrijednosti
Referentne vrijednosti za najučinkovitije grijače vode i spremnike tople vode raspoložive na tržištu u trenutku stupanja na snagu ove Uredbe utvrđene su u Prilogu VI.
Članak 7.
Preispitivanje
1. Komisija preispituje ovu Uredbu uzimajući u obzir tehnološki napredak koji se odnosi na grijače vode i spremnike tople vode te predstavlja rezultate tog preispitivanja Savjetodavnom forumu za ekološki dizajn najkasnije pet godina od dana stupanja na snagu ove Uredbe. Preispitivanje posebno obuhvaća ocjenu sljedećih aspekata:
(a)
primjerenosti određivanja zahtjeva za ekološki dizajn za emisije stakleničkih plinova povezane s rashladnim sredstvima;
(b)
na temelju metoda mjerenja koje su u postupku izrade, razine zahtjeva za ekološki dizajn za emisiju ugljičnog monoksida i ugljikovodika koju se može uvesti;
(c)
primjerenosti određivanja strožih zahtjeva za ekološki dizajn za emisiju dušikovog oksida;
(d)
primjerenosti određivanja zahtjeva za ekološki dizajn za grijače vode koji su napravljeni za rad na plinovita ili tekuća goriva pretežno proizvedena iz biomase;
(e)
valjanosti vrijednosti koeficijenta konverzije;
(f)
primjerenosti certifikacije od strane trećih osoba.
2. Komisija preispituje ovu Uredbu uzimajući u obzir i tehnološki napredak koji se odnosi na grijače vode te predstavlja rezultate tog preispitivanja Savjetodavnom forumu za ekološki dizajn najkasnije tri godine od dana stupanja na snagu ove Uredbe. Preispitivanje obuhvaća samo ocjenu primjerenosti određivanja posebnih zahtjeva za ekološki dizajn za svaku vrstu grijača vode.
Članak 8.
Prijelazne odredbe
1. Do 26. rujna 2015. države članice mogu dopustiti da se na tržište i/ili u uporabu stavljaju grijači vode koji su u skladu s nacionalnim propisima o energetskoj učinkovitosti zagrijavanja vode i razini zvučne snage koji su na snazi u trenutku donošenja ove Uredbe.
2. Do 26. rujna 2018. države članice mogu dopustiti da se na tržište i/ili u uporabu stavljaju grijači vode koji su u skladu s nacionalnim propisima o emisiji dušikovih oksida koji su na snazi u trenutku donošenja ove Uredbe.
3. Do 26. rujna 2017. države članice mogu dopustiti da se na tržište i/ili u uporabu stavljaju spremnici tople vode koji su u skladu s nacionalnim propisima o stalnom gubitku koji su na snazi u trenutku donošenja ove Uredbe.
Članak 9.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 2. kolovoza 2013.