ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 6. listopadu 2013
o opatřeních přijatých Německem ve prospěch společnosti HoKaWe Eberswalde GmbH SA.34721 (2012/C) (ex 2012/NN)
(oznámeno pod číslem C(2013) 7058)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2014/206/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
po výzvě adresované zúčastněným stranám, aby se k věci vyjádřily v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na jejich stanoviska,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
(1)
Dne 30. dubna 2012 byla Komisi doručena stížnost dřevozpracujícího podniku s provozovnou ve spolkové zemi Braniborsko, podle níž představuje rámcová dohoda mezi zemí Braniborsko a společností HoKaWe Eberswalde GmbH (dále jen ”HoKaWe”) s dobou trvání 15 let státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).
(2)
Dne 11. května 2012 předala Komise Německu stížnost v nedůvěrném znění a požádala o další informace. Dopisem ze dne 6. června 2012 zaujalo Německo ke stížnosti stanovisko a předalo požadované informace.
(3)
Dne 27. srpna 2012 postoupila Komise stěžovateli tuto odpověď v nedůvěrném znění a požádala o sdělení, zda si stěžovatel v této záležitosti přeje další postup. Stěžovatel sdělil dne 4. září 2012, že žádost zpět nevezme.
(4)
Komise dopisem ze dne 19. prosince 2013 Německo vyrozuměla o svém rozhodnutí zahájit ve vztahu k podpoře formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala všechny zúčastněné strany, aby k opatření zaujaly stanovisko.
(6)
Německo dopisem ze dne 28. února 2013 zaujalo k rozhodnutí stanovisko. Komisi byla dále dne 30. dubna 2013 doručena stanoviska dvou zúčastněných stran a dne 3. května 2013 stanovisko stěžovatele.
(7)
Dne 17. května 2013 byla Německu předána tato stanoviska v nedůvěrném znění. Německo k tomu dne 11. června 2013 zaujalo stanovisko a toto stanovisko doplnilo dopisem ze dne 13. června 2013.
(8)
Dopisy ze dne 2. srpna 2013, 17. září 2013 a 23. září 2013 předala Komise Německu další žádosti o informace, jež Německo zodpovědělo dopisy ze dne 15. srpna 2013, 20. září 2013 a 1. října 2013.
2. POPIS OPATŘENÍ
2.1 Příjemce podpory
(9)
Společnost HoKaWe je společnost s ručením omezeným (GmbH), která provozuje elektrárnu na dřevní biomasu v Eberswalde (Braniborsko). Elektrárna byla postavena v roce 2005 a činnost zahájila v roce 2006. V červnu 2011 zahájil Amtsgericht (okresní soud) ve Frankfurtu nad Odrou vůči společnosti HoKaWe úpadkové řízení. Podnik však doposud svou ekonomickou činnost neukončil.
(10)
Okres Barnim měl zájem získat aktiva HoKaWe s cílem pokračovat v provozu; v květnu 2012 byla přijata smlouva o prodeji aktiv HoKaWe na shromáždění věřitelů a o prodeji byl pořízen notářský zápis. Protože Spolková země Braniborsko nesouhlasila s převodem rámcové dohody o dodávkách dřeva z braniborských zemských lesů (rámcová dohoda je předmětem tohoto rozhodnutí) na nového vlastníka, okres od kupní smlouvy odstoupil.
2.2 Popis opatření
(11)
V červnu 2005 uzavřely spolková země Braniborsko a HoKaWe rámcovou dohodu o dodávkách dřeva z braniborských zemských lesů. V této dohodě byly stanoveny dodací podmínky a dodávaná množství pro dodávky dřeva (3) společnosti HoKaWe na období 15 let (1. června 2006 až 1. června 2021). Přislíbeno bylo 150 000 kubických metrů dřeva ročně ze spádové oblasti (přepravní rádius maximálně 70 km) elektrárny v Eberswalde.
(12)
V dohodě byla na rok 2004 stanovena výchozí základní cena 15,50 EUR/m3. Ve znění dohody byla dále stanovena roční cenová přizpůsobení, jež měla být dohodnuta mezi stranami na základě vývoje cenového indexu pro průmyslové dřevo Spolkového statistického úřadu (4); změny ceny dřeva oproti základní ceně by měli nést z 50 % kupující a z 50 % prodávající (dále jen „doložka o cenovém přizpůsobení“).
(13)
Pro výpočet odpovídajícího cenového přizpůsobení obsahovala nicméně dohoda následující vzorec (dále jen „vzorec cenového přizpůsobení“ nebo „vzorec“):
(14)
Musí se tudíž rozlišovat mezi doložkou o cenovém přizpůsobení podle znění dohody a vzorcem cenového přizpůsobení.
(15)
Podle Německa vyjadřuje úmysl stran doložka o cenovém přizpůsobení. To je podpořeno interním záznamem braniborského ministerstva pro zemědělství, ochranu životního prostředí a územní plánování ze dne 1. října 2003 ke schůzce mezi zástupci spolkové země Braniborsko a zástupci HoKaWe, z něhož jasně vyplývá, že cenové přizpůsobení, o které strany usilovaly v průběhu jednání, odpovídá doložce o cenovém přizpůsobení. Dále je to podpořeno záznamem braniborského ministerstva pro hospodářství a evropské záležitosti ze dne 5. ledna 2011, v němž se doporučuje přizpůsobit resp. vykládat rámcovou dohodu tak, aby se dodržovalo její znění, což by reflektovalo opravdové úmysly stran.
(16)
Pokud jde o vzorec, ten byl chybný, jak potvrzuje Německo a jak je potvrzeno ve dvou odborných posudcích vypracovaných pro spolkovou zemi Braniborsko (5) v roce 2010, a nevedl k výsledku, který by odpovídal úmyslu stran vyjádřenému v doložce o cenovém přizpůsobení.
(17)
Po vstupu dohody v platnost byla cena přizpůsobována na základě vzorce. V rozporu s úmysly vyjádřenými ve znění dohody neodpovídala cenová přizpůsobení vypočítaná podle vzorce skutečnému vývoji cenového indexu průmyslového dřeva, ale ležela výrazně pod úrovní průměrné ceny za dřevo z braniborských zemských lesů. Kromě toho vzorec nevedl k rovnoměrnému rozložení rizika cenových výkyvů mezi spolkovou zemi a společnost HoKaWe, o které usilovaly obě strany.
(18)
Důvodem je, jak je vysvětleno v 16. bodě odůvodnění chybná povaha vzorce, který úmysly stran vyjádřené v doložce o cenovém přizpůsobení neodrážel matematicky přesně (6).
(19)
Z dopisu Německa ze dne 28. února 2013 nadto vyplývá, že ohledně parametrů pro výpočet cenového přizpůsobení podle vzorce strany během doby trvání dohody vícekrát uplatnily své volné uvážení (7). Německo informovalo Komisi, že důvody k tomu už ze spisů nelze vyčíst.
(20)
Oba posudky vypracované pro spolkovou zemi Braniborsko v roce 2010 (srov. 16. bod odůvodnění) poukazují u dohody na možnou relevantnost uplatnění předpisů o státní podpoře a doporučují, aby se dohoda přizpůsobila změnou vzorce. Po jednáních mezi společností HoKaWe a spolkovou zemí Braniborsko podepsaly tudíž strany dne 26. srpna 2011 pozměněné znění dohody, které vstoupilo v platnost dne 1. července 2011. Pozměněné znění odstranilo obtíže popsané ve 12. až 19. bodě odůvodnění, přičemž se stanovilo, že od 1. července 2011 se ceny mají přizpůsobovat v souladu s doložkou o cenovém přizpůsobení, tudíž podle původních úmyslů stran. Od uvedeného dne už proto vzorec nebyl součástí dohody, a tudíž se již nemohl používat.
(21)
Spolková země Braniborsko se dále rozhodla, že s budoucími investory, kteří přebírají aktiva HoKaWe, již v dohodě nebude pokračovat.
2.3 Důvody zahájení řízení
(22)
Dne 19. prosince 2012 rozhodla Komise, že zahájí formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“).
(23)
Ve svém rozhodnutí Komise zastávala předběžný názor, že provádění rámcové dohody mezi Spolkovou zemí Braniborsko a HoKaWe obsahuje prvek státní podpory.
(24)
Komise vznesla otázku, zda by soukromý prodejce předem akceptoval na trhu takovou odměnu, jež vyplývá z použití popsaného vzorce cenového přizpůsobení.
(25)
Komise dále vážně zpochybnila dokonce i pro případ, že by si smluvní strany nebyly vědomy chybné povahy vzorce, že během výkonu dohody jednalo Německo v souladu s tržními podmínkami. Důvodem byl vývoj ceny dřeva prodaného v rámci dohody, neboť cena vypočítaná podle vzorce byla mnohem nižší než průměrná cena dřeva ve spolkové zemi Braniborsko. Obezřetný soukromý prodávající by v podobné situaci neprodleně využil všechny možnosti, aby metodu přizpůsobení ceny změnil. Německo však až do roku 2011 dále vycházelo z daného vzorce.
(26)
Tyto úvahy vedly Komisi k předběžnému závěru, že za období od vstupu dohody v platnost (1. června 2006) do její změny (30. června 2011) nelze vyloučit zvýhodnění společnosti HoKaWe a tudíž existenci státní podpory. Vzhledem k tomu, že právní základ slučitelnosti podpory není zřejmý a ani nebyl Německem uplatněn, Komise nadto pochybovala o tom, že dané opatření lze považovat za slučitelné s vnitřním trhem.
3. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(27)
V průběhu formálního vyšetřovacího řízení obdržela Komise připomínky od stěžovatele a dvě připomínky od jiných zúčastněných stran.
(28)
Stěžovatel předložil interní záznamy braniborského ministerstva pro zemědělství, ochranu životního prostředí a územní plánování z prosince 2003 a března 2004. Podle stěžovatele tyto záznamy ukazují, že již před uzavřením dohody existovaly obavy ohledně řady aspektů dohody: Tak bylo v záznamu z prosince 2003 ve vztahu k tehdejším dopadům dohody konstatováno, že dohoda by již za rok 2004 vedla k ceně, která by byla podstatně nižší než tehdejší úroveň ceny průmyslového dřeva. Podobně bylo v interním záznamu z března 2004 poukázáno na to, že metoda přizpůsobení ceny by vedla k nepřiměřeným cenovým ústupkům spolkové země Braniborsko; z toho důvodu bylo výslovně doporučeno, aby se dohoda přehodnotila resp. v některých bodech sjednala znovu.
(29)
Stěžovatel tvrdil, že žádný soukromý prodejce by za takové situace takovou dohodu neuzavřel a že soukromý prodejce by neprodleně přijal opatření, jakmile bylo zřejmé, že ceny byly nižší než tržní ceny, a nevyčkával by pět let. Stěžovatel dále v souvislosti s cenovým přizpůsobením uvedl, že dohodnuté ceny neodrážely skutečný vývoj na trhu se dřevem, ale vytvářely společnosti HoKaWe nepatřičnou výhodu. Výši podpory poskytované od roku 2006 do roku 2011 odhaduje stěžovatel na 7,3 milionu EUR (tento odhad je založen na průměrné ceně dřeva dohodnuté mezi stěžovatelem a ostatními dodavateli).
(30)
Komise mimoto obdržela připomínky od dvou dřevozpracujících závodů ve spolkové zemi Braniborsko. Podle těchto podniků se podstatná část dřeva z braniborských zemských lesů v důsledku dlouhodobé dohody vůbec nejprve nedostala na regionální trh se dřevem, což mělo vést k nepatřičnému narušení hospodářské soutěže a k existenčnímu ohrožení malých dřevozpracujících závodů ve spolkové zemi Braniborsko.
4. VYJÁDŘENÍ NĚMECKA
(31)
Německo trvalo na svém názoru, že rámcová dohoda byla v souladu s tržními podmínkami, a proto neobsahovala podporu.
(32)
Podle informací poskytnutých Německem neexistoval k datu podpisu dohody trh se dřevem určeným k výrobě energie (dále jen „palivové (energetické) dřevo“); proto se měly strany dohodnout, že cena, kterou měla uhradit společnost HoKaWe, by se měla orientovat podle ceny průmyslového dřeva, a cenová přizpůsobení by se měla orientovat podle cenového indexu pro průmyslové dřevo. Německo dále uvedlo, že znění dohody odráželo zamýšlenou metodu cenového přizpůsobení, avšak zároveň přiznalo, že výsledky dosažené vzorcem nebyly v souladu se zamýšleným rozdělením rizika cenových výkyvů mezi obě strany.
(33)
Německo tudíž argumentovalo, že výchozí základní cena a doložka o cenovém přizpůsobení, které byly stanoveny ve znění dohody, tj. cenová přizpůsobení na základě cenového indexu pro průmyslové dřevo v Německu a rovnoměrné rozložení rizika cenových výkyvů mezi stranami, je třeba v okamžiku podpisu dohody považovat za odpovídající tržním podmínkám.
(34)
Podle Německa zjistila správa braniborských zemských lesů až při reorganizaci v lednu 2009, že použití vzorce vedlo k tomu, že společnost HoKaWe platila nižší ceny než ostatní podniky. V důsledku toho zadaly příslušné braniborské orgány v roce 2010 u kanceláře RAUE LLP odborný posudek dohody a rovněž provedly interní právní analýzu dohody. Z obou odborných posudků vyplynula možná relevance uplatnění předpisů o státní podpoře na ustanovení dohody. Dále prý ministerstvo pro hospodářství a evropské záležitosti dospělo v záznamu ze dne 5. ledna 2011 k závěru, že doložka o cenovém přizpůsobení sice odpovídá tržním podmínkám, avšak cenové přizpůsobení podle vzorce představuje státní podporu; dohodu je prý tudíž třeba změnit tak, aby vzorec po změně odrážel skutečnou vůli stran. Spolková země Braniborsko tomuto doporučení v srpnu 2011 vyhověla.
(35)
Německo argumentuje tím, Spolková země Braniborsko jednala v souladu s tržními podmínkami tím, že dohoda byla v roce 2011 přizpůsobena; dřívější zásah prý nebyl možný, neboť bylo třeba dodržovat stávající smlouvy a dohodu bylo možno změnit pouze na základě vzájemné shody stran.
(36)
Německo se dále dovolává toho, že dohoda nepředstavuje státní podporu ani nenarušuje hospodářskou soutěž nebo obchod mezi členskými státy.
5. POSOUZENÍ OPATŘENÍ Z HLEDISKA USTANOVENÍ O PODPOŘE
5.1 Existence podpory
(37)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(38)
Aby bylo možno zjistit, zda obchodní transakce mezi veřejným orgánem a ekonomickou jednotkou představuje podporu, je podle zavedené praxe Komise, jak je potvrzeno Soudním dvorem, třeba uplatnit zásadu investora v tržním hospodářství. Podle této zásady musí stát, když působí na trhu jako obchodní podnikatel, jednat jako soukromý hospodářský subjekt, jinak by mohlo docházet ke státní podpoře. Rozhodující pro existenci podpory je tedy, zda by se soukromý hospodářský subjekt v podobné situaci choval stejně, tj. zda by aktiva, zboží nebo služby prodal za stejnou cenu (zásada prodejce v rámci tržního hospodářství). Podle toho nejsou nehospodářské ohledy přípustné jako důvod pro schválení nižší ceny. Tuto zásadu opakovaně použila Komise a pokaždé ji potvrdil Soudní dvůr (8).
(39)
Proto v dané věci musí Komise vyjasnit, zda by soukromý prodejce byl ochoten uzavřít dohodu na srovnatelnou dobu trvání, se srovnatelnou výchozí základní cenou a srovnatelným mechanismem cenového přizpůsobení.
(40)
Jak je uvedeno v 11. a 12. bodě odůvodnění, rámcová dohoda stanovila na dobu 15 let, že ceny se mají každoročně přizpůsobovat v souladu s vývojem cenového indexu pro průmyslové dřevo a odpovídající změny oproti stanovené výchozí základní ceně 15,50 EUR/m3 ponesou rovným dílem stát a společnost HoKaWe. Dohoda nadto obsahovala vzorec pro výpočet tohoto cenového přizpůsobení.
Dlouhá doba trvání dohody
(41)
Stěžovatel uvádí, doba trvání dohody v délce 15 let neodpovídá běžné tržní praxi.
(42)
Komise však nemá žádné důkazy, které by opravňovaly k závěru, že tato doba trvání není v souladu s trhem. Patnáctiletá doba trvání se sice jeví poměrně dlouhou, avšak prodejce se přesto může zcela vázat na jednoho odběratele, pokud si takto jak je tomu v předmětné dohodě může být jist odbytem stejných objemů dřeva, které nadto minimálně zčásti nesplňovalo kvalitativní požadavky na průmyslové dřevo.
(43)
Z tohoto důvodu a s ohledem plánované rozložení rizika cenových výkyvů nelze vyloučit, že by soukromý prodejce uzavřel dohodu se srovnatelnou dobou trvání.
Sjednaná výchozí základní cena
(44)
Podobně ani k výchozí základní ceně 15,50 EUR/m3 nemá Komise žádné náznaky, že by tato cena nebyla v souladu s trhem.
(45)
Jak uvedlo Německo, v okamžiku podpisu dohody neexistovala zavedená tržní cena pro palivové (energetické) dřevo. Z tohoto důvodu použily strany dohody jako základ pro rámcovou dohodu dřevo průmyslové. Podle přehledu tržních cen průmyslového dřeva, který předložil stěžovatel, lze pro rok 2004 považovat za odpovídající tržním podmínkám ceny mezi 15,50 EUR/m3 a 17,50 EUR/m3 a pro rok 2005 ceny mezi 15,00 EUR/m3 a 17,00 EUR/m3. Rovněž vzhledem ke skutečnosti, že se jedná se o dlouhodobou dohodu, zůstala dohodnutá výchozí základní cena ve výši 15,50 EUR/m3 v rámci cen odpovídajících trhu s průmyslovým dřevem.
(46)
Záznam braniborského ministerstva pro zemědělství, ochranu životního prostředí a územní plánování ze dne 1. října 2003 dále ukazuje, že zástupci spolkové země Braniborsko během jednání navrhovali výchozí základní cenu ve výši 15,50 EUR/m3, naproti tomu společnost HoKaWe usilovala o cenu 15,00 EUR/m3. Strany se nakonec dohodly na vyšší ceně, tj. na 15,50 EUR/m3.
(47)
Výchozí základní cenu 15,50 EUR/m3 tudíž lze považovat za odpovídající tržním podmínkám. Jelikož neexistovala žádná tržní cena, které by se mohla použít pro účely srovnání, a kvalitativní požadavky na palivové (energetické) dřevo přinejmenším nejsou vyšší než na průmyslové dřevo, bylo ze strany spolkové země Braniborsko obhajitelné uzavřít dohodu, podle níž bude cena založena na ceně průmyslového dřeva (základní cena). Dohodnutá cena byla výsledkem jednání stran a ležela v rozmezí tržní ceny pro průmyslové dřevo ve spolkové zemi Braniborsko. Byla dohodnuta při znalosti kvality dřeva, které bylo k dispozici z braniborských zemských lesů (9), a odpovídá tedy ceně, kterou by soukromý prodávající považoval za přijatelnou u dodávek dřeva dané kvality.
Cenové přizpůsobení
(48)
Pokud jde o cenové přizpůsobení, je třeba, jak je vysvětleno ve 14. bodě odůvodnění, rozlišovat mezi doložkou o cenovém přizpůsobení a skutečně provedenými cenovými přizpůsobeními provedenými na základě vzorce.
(49)
Komise nemá žádné důkazy o tom, že by doložka o cenovém přizpůsobení nebyla v souladu s trhem. Podle výkladů k výchozí základní ceně ve 45. bodě odůvodnění neexistoval žádný index pro vývoj cen palivového (energetického) dřeva. Bylo tedy obhajitelné, že se nejenom použila cena průmyslového dřeva jakožto základ pro výchozí základní cenu, nýbrž dohodla se také cenová přizpůsobení sledující cenový index pro průmyslové dřevo.
(50)
Ve znění dohody bylo navíc stanoveno rozložení rizika cenových výkyvů rovným dílem na obě strany. Protože v době podpisu této dohody nebyl cenový vývoj jednoznačně předvídatelný, došlo v důsledku tohoto mechanismu k tomu, že obě strany sdílely jak riziko, tak i (potenciální) zisky, což mohlo mít rovněž příznivý dopad na spolkovou zemi Braniborsko. S ohledem na tuto nejistotu by s takovou doložkou mohl souhlasit i soukromý prodávající. Tuto doložku je tudíž třeba považovat za doložku, která je v souladu s trhem.
(51)
Z toho plyne, že doložka o cenovém přizpůsobení, která stanovila vývoj ceny souběžně s cenovým indexem pro průmyslové dřevo a rozložení rizika cenových výkyvů rovným dílem na obě strany, byla v souladu s trhem a obezřetný soukromý prodávající by býval takovou dohodu uzavřel.
(52)
Jak již bylo uvedeno, prováděla se skutečná cenová přizpůsobení na základě vzorce. Z následující souhrnné tabulky vyplývá, že ceny vyplývající z uplatňování vzorce byly zřetelně nižší než ceny, které by bývaly vyplynuly z použití doložky o cenovém přizpůsobení:
(v EUR/m3)
Cena skutečně zaplacená (na základě použití vzorce)
Cena vyplývající z doložky o cenové m přizpůsobení (10)
Průměrná cena u dřeva všeho druhu ve spolkové zemi Braniborsko
2006
13,00
15,42
17,72
2007
13,21
15,95
21,02
2008
16,55
20,96
22,76
2009
16,42
20,76
19,20
2010
16,14
20,03
24,50
2011
15,79
19,33
neuvedeno
(53)
Tabulka také ukazuje, že ceny vypočtené podle vzorce nejen byly podstatně nižší než ceny, které by byly vyplývaly z použití doložky o cenovém přizpůsobení, ale také podstatně nižší než průměrné ceny ve spolkové zemi Braniborsko.
(54)
Tyto dopady vzorce byly nadto předvídatelné již před podpisem dohody. Tato skutečnost je obzvláště významná, neboť k vyjasnění toho, zda by soukromý prodávající na trhu býval jednal stejně nebo podobně jako spolková země Braniborsko, je třeba vyhodnocení dohody provedené předem (11).
(55)
Jak je uvedeno v 16. a 18. bodě odůvodnění, byl vzorec chybné povahy a neodrážel úmysly stran vyjádřené v doložce o cenovém přizpůsobení. Tyto úmysly se, jak také potvrdil odborný posudek kanceláře RAUE LLP, bývaly daly matematicky vyjádřit následujícím vzorcem:
(56)
Namísto indexun však strany odečetly pevnou částku. Odečtení pevné částky může být sice za určitých okolností opodstatněné, ale mělo by alespoň ve výsledku vést k dohodnuté výchozí základní ceně za rok, ve kterém se dohoda uzavírá. V daném případě si ale strany zvolily odečet tak, že z něj již za rok podpisu dohody vyplynula cena, která byla zřetelně nižší než dohodnutá, tržním podmínkám odpovídající výchozí základní cena 15,50 EUR/m3.
(57)
V důsledku toho se v době podpisu dohody dalo objektivně předpokládat, že vzorec je chybné povahy a nevede k cenám dohodnutým v doložce o cenovém přizpůsobení.
(58)
V takové situaci by býval soukromý prodávající použil jiný vzorec nebo by se alespoň zasazoval za změnu vzorce, zvlášť když strany ve znění dohody stanovily, že k cenovým přizpůsobením musí docházet podle indexu průmyslového dřeva a že riziko cenových výkyvů ponesou rovným dílem stát a společnost HoKaWe (jak je vyjádřeno v doložce o cenovém přizpůsobení).
(59)
Je třeba poznamenat, že vývoj cen v rámci dohody nevyplynul zcela automaticky z matematického výpočtu stanoveného předem podle vzorce. Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, vyplývá z informací poskytnutých během formálního vyšetřovacího řízení Německem, že během doby trvání dohody byl vzorec několikrát přizpůsoben (12).
(60)
Jak jasně vyplývá z přehledu v 52. bodě odůvodnění, tyto předvídatelné negativní dopady vzorce skutečně nastaly, neboť cena zaplacená společností HoKaWe byla zřetelně nižší než cena, která by byla vyplývala z doložky o cenovém přizpůsobení. Cena byla nadto zřetelně nižší než průměrná cena za dřevo z braniborských zemských lesů, tj. než cena, za kterou spolková země Braniborsko prodávala dřevo jiným podnikům (13).
(61)
Z toho vyplývá, že státu bylo známo, že použití vzorce nevedlo k zamýšlenému vývoji cen na základě indexu průmyslového dřeva s odpovídajícím rozložením rizika cenových výkyvů na obě strany, a že tato skutečnost byla akceptována.
Závěr
(62)
Je tudíž přípustný závěr, že doložka o cenovém přizpůsobení by sice pro spolkovou zemi Braniborsko vedla k cenám nižším, než byla cena průměrná, ale tyto ceny by byly přesto v souladu s trhem. Byly založeny na obhajitelných úvahách a jednáních mezi zúčastněnými stranami, takže nelze vyloučit, že i soukromý hospodářský subjekt by uzavřel dohodu za stejných či srovnatelných podmínek.
(63)
Cenová přizpůsobení, která strany skutečně prováděly na základě vzorce, naproti tomu neodrážela takové podmínky odpovídající trhu a vedla k cenám, které byly zřetelně nižší než ceny, které by vyplývaly z použití doložky o cenovém přizpůsobení (a ve zvýšené míře byly zřetelně nižší než průměrná cena pro dřevo ve spolkové zemi Braniborsko).
(64)
Zatímco vývoj ceny na základě doložky o cenovém přizpůsobení odpovídá rozumnému podnikatelskému rozhodnutí a odráží spravedlivé rozložení rizika cenových výkyvů mezi stranami, byly ceny vyplývající z uplatňování vzorce zřetelně nižší a neodrážely nadto takovéto rozložení rizika. Na rozdíl od věci SA. 19045 (údajná státní podpora Bavorska (Bayerische Staatsforstverwaltung) ve formě dlouhodobých smluv o dodávkách dřeva s podnikem Klausner) (14), kde Komise považovala za prosté podpory ceny pod tržním průměrem, neboť na trhu byly nadbytečné kapacity a svobodný stát Bavorsko usiloval o získání dlouhodobého pravidelného velkoodběratele, nejsou v dané věci ceny nižší než ceny, jež by bývaly vyplývaly z doložky o cenovém přizpůsobení, opodstatněné skutkovým stavem. Doložka o cenovém přizpůsobení dohodnutá stranami zohledňovala dlouhodobou povahu dohody a kvalitu dřeva, které se prodávalo, a vedla již k cenám nižší, než byla průměrná cena ve spolkové zemi Braniborsko. Nic nenasvědčuje tomu, že soukromý hospodářský subjekt by býval souhlasil s cenami ještě nižšími.
(65)
To je potvrzeno rovněž podáním Německa, z něhož vyplývá, že doložka o cenovém přizpůsobení odrážela skutečné úmysly stran. Poté, co dva právní posudky z roku 2010 uvedené v 16. bodu odůvodnění poukázaly na relevantnost uplatnění předpisů o státní podpoře na dohodu v důsledku používání vzorce, sjednala spolková země Braniborsko roku 2011 změnu dohody, kterou byl chybný vzorec zrušen. Spolková země Braniborsko sjednala tudíž změnu této dohody bez vzorce, aby se prosadily skutečné úmysly stran a aby se ukončily obavy z relevantnosti uplatnění předpisů o státní podpoře.
(66)
Z toho vyplývá, že provádění dohody, zejména cenová přizpůsobení pomocí vzorce, by soukromý prodávající býval neakceptoval a není v souladu s trhem.
(67)
Německo argumentovalo tím, že braniborská vláda se až v průběhu reorganizace lesní správy v roce 2009 poprvé dozvěděla, že ceny, které společnost HoKaWe skutečně platila, neodpovídaly zamýšlenému vývoji cen podle doložky o cenovém přizpůsobení, nýbrž byly zřetelně nižší než ceny, za které dostávaly dodávky dřeva jiné podniky; spolková země Braniborsko tudíž jednala v souladu s tržními podmínkami, když zadala oba znalecké posudky uvedené v 16. bodě odůvodnění a potom sjednala dohodu znovu, což vedlo v roce 2011 ke změně dohody.
(68)
Tyto argumenty však při prošetření neobstály. Za prvé, jak je vysvětleno v 54. až 57. bodě odůvodnění, byly dopady vzorce předvídatelné již v okamžiku podpisu dohody. Za druhé by soukromý prodávající na trhu, který usiluje o provádění dohodnutého řešení ve formě doložky o cenovém přizpůsobení a v souladu s tím pečlivě sleduje cenová přizpůsobení, požadoval nové sjednání ceny neprodleně. Jak je vysvětleno v 65. bodě odůvodnění, potvrzuje úspěšné nové sjednání dohody ze strany spolkové země Braniborsko spíše to, že vzorec skutečné úmysly stran (jak jsou zachyceny v doložce o cenovém přizpůsobení) neodrážel. Ukazuje nadto, že se společnost HoKaWe nemohla vzepřít zrušení vzorce.
(69)
Z toho vyplývá, že pro společnost HoKaWe byla od okamžiku uzavření dohody (1. června 2006) a do její změny (30. června 2011) vytvářena hospodářská výhoda.
(70)
Rovněž veškerá ostatní kritéria existence podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU jsou splněna. Výhoda byla selektivní, neboť dohoda výslovně zvýhodňovala určitý podnik. Výhoda byla poskytnuta orgány členského státu, totiž spolkovou zemí Braniborsko. Průměrné množství dřeva, které bylo podle dohody prodáno společnosti HoKaWe, bylo značné; dodávání dřeva za příznivých podmínek vylepšovalo tržní postavení příjemce ve srovnání s jeho konkurenty a narušovalo tak hospodářskou soutěž. Na trhu s dřevem jsou podniky v hospodářské soutěži s podniky z jiných členských států. Dohoda o dodávkách se sice vztahovala pouze na dřevo z lesů v okruhu 70 km od Eberswalde, avšak Eberswalde se nachází velmi blízko hranice s Polskem (30 km). V důsledku toho je podporou dotčen i obchod mezi členskými státy. Proto lze dojít k závěru, že provádění dohody, jež vedlo k tomu, že zaplacené ceny vycházely ze vzorce, představovalo státní podporu.
(71)
Uvedenou změnu dohody, která vstoupila v platnost dne 1. července 2011, je třeba považovat za ukončení opatření podpory. Podle změny muselo od 1. července 2011 docházet k cenovým přizpůsobením podle doložky o cenovém přizpůsobení, čímž se potvrdily a správně provedly původní záměry stran. Dohoda je ve změněné podobě v souladu s trhem, takže Komise dospěla k závěru, že společnosti HoKaWe po 30. červnu 2011 už platbami v rámci dohody nebyla poskytována hospodářská výhoda.
5.2 Slučitelnost s vnitřním trhem
(72)
Právní základ pro slučitelnost podpory není zřejmý, ani se jej Německo nedovolávalo. Výhoda pro společnost HoKaWe, která vyplývá z provádění dohody v období od června 2006 do června 2011, tedy představuje státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem.
5.3 Výpočet prvku podpory
(73)
Jak je uvedeno ve 43. až 51. bodě odůvodnění, lze doložku o cenovém přizpůsobení považovat za odpovídající tržním podmínkám. Proto podle názoru Komise sestává prvek podpory z rozdílu mezi cenou, která by bývala musela být zaplacena podle doložky o cenovém přizpůsobení, a cenou, která byla na základě vzorce skutečně zaplacena (15).
a)
Skutečně zaplacená cena
(v EUR/m3) (16)
b)
Cena podle doložky o cenovém přizpůsobení
(v EUR/m3)
c)
Rozdíl mezi a) a b) (16)
d)
Skutečně dodaný objem dřeva
(v m3)
e)
Prvek podpory: c) × d)
(v EUR) (16)
2006
13,00
15,42
2,42
13 115,73
31 794
2007
13,21
15,95
2,74
142 792,67
391 452
2008
16,55
20,96
4,41
137 683,00
607 291
2009
16,42
20,76
4,34
141 273,68
613 128
2010
16,14
20,03
3,89
139 045,38
540 699
2011
15,79
19,33
3,54
62 680,29
222 051
Celkem
2 406 415
(74)
Výše podpory, která byla poskytnuta společnosti HoKaWe, tudíž činí 2 406 415 EUR.
6. NAVRÁCENÍ PODPORY
(75)
Podle SFEU a ustálené judikatury Soudního dvora má Komise, pokud zjistila, že je určitá podpora neslučitelná s vnitřním trhem, pravomoc rozhodnout, že dotčený členský stát musí tuto podporu zrušit nebo změnit (17). Soudní dvůr rovněž opakovaně rozhodl, že povinnost státu zrušit podporu, kterou Komise prohlásila za neslučitelnou s vnitřním trhem, slouží k obnovení dřívějšího stavu (18). V tomto směru Soudní dvůr rozhodl, že cíle bude dosaženo, jakmile příjemce podpory vrátí poskytnutou částku považovanou za protiprávní podporu a zřekne se tak výhody, které se těšil oproti svým konkurentům, a jakmile se obnoví situace panující před vyplacením podpory (19).
(76)
Podle judikatury je v čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (20) obsaženo toto: „Je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil […].“
(77)
Jelikož dotčené opatření v rozporu s článkem 108 SFEU nebylo oznámeno Komisi, a představuje tudíž protiprávní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem, musí být k obnovení situace na trhu před poskytnutím této podpory tato podpora navrácena. Navrácení podpory by se tudíž mělo vztahovat na období, ve kterém příjemci výhody dosahoval, tj. na období mezi okamžikem, kdy byla příjemci podpora poskytnuta, a jejího skutečného navrácení; částky, které mají být navráceny, zahrnují úroky až do data skutečného navrácení.
7. ZÁVĚR
(78)
Provádění rámcové dohody mezi spolkovou zemí Braniborsko a společností HoKaWe od jejího podpisu (1. června 2006) do její změny (30. června 2011) zahrnovalo státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem. Tuto podporu včetně úroků z ní je třeba od společnosti HoKaWe získat zpět.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora ve výši 2 406 415 EUR, kterou protiprávně poskytlo Německo porušením čl. 108 odst. 3 SFEU společnosti HoKaWe Eberswalde GmbH, není slučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Německo zajistí, aby příjemce vrátil podporu uvedenou v článku 1.
2. Částka, která má být vrácena, je úročena od data, kdy byla podpora dána příjemci k dispozici, až do dne jejího skutečného vrácení.
3. Úroky se vypočítají jako složený úrok v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (21) a nařízením Komise (ES) č. 271/2008 (22), kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004.
Článek 3
1. Navrácení podpory uvedené v článku 1 se zajistí okamžitě a účinně.
2. Německo zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Německo Komisi následující informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úroky), kterou má příjemce vrátit;
b)
podrobný popis již přijatých nebo plánovaných opatření pro splnění tohoto rozhodnutí;
c)
dokumenty prokazující, že příjemci byli vyzváni k navrácení podpory.
2. Německo informuje Komisi o průběhu vnitrostátních opatření přijatých k provádění tohoto rozhodnutí, dokud není podpora uvedená v článku 1 zcela navrácena. Na žádost Komise Německo neprodleně poskytne informace o opatřeních již přijatých, resp. plánovaných k provedení tohoto rozhodnutí. Německo dále předloží podrobné údaje o částkách podpory a o úrocích, které příjemce dosud uhradil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 6. listopadu 2013.
ODLUKA KOMISIJE
od 6. studenoga 2013.
o mjerama koje je provela Njemačka u korist društva HoKaWe Eberswalde GmbH SA.34721 (2012/C) (ex 2012/NN)
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2013) 7058)
(Vjerodostojan je samo tekst na njemačkom jeziku)
(Tekst značajan za EGP)
(2014/206/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno članak 108. stavak 2. prvi podstavak,
uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, a posebno njegov članak 62. stavak 1. točku (a),
nakon što je od zainteresiranih strana zatražila da podnesu primjedbe u skladu s prethodno navedenim odredbama (1), i uzimajući u obzir njihove primjedbe,
budući da:
1. POSTUPAK
(1)
Komisija je 30. travnja 2012. primila pritužbu poduzeća koje se bavi obradom drva s poslovnim nastanom u Pokrajini (Land) Brandenburg koje je tvrdilo da 15-godišnji okvirni sporazum sklopljen između njemačke Pokrajine Brandenburg i društva HoKaWe Eberswalde GmbH (HoKaWe) čini državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.
(2)
Komisija je 11. svibnja 2012. Njemačkoj podnijela verziju pritužbe koja nije povjerljive prirode i zatražila dodatne podatke. U dopisu od 6. lipnja 2012. Njemačka je iznijela primjedbe u vezi s pritužbom i podnijela zatražene dodatne podatke.
(3)
Komisija je 27. kolovoza 2012. poslala podnositelju pritužbe verziju odgovora koja nije povjerljive prirode, raspitujući se o tome želi li podnositelj pritužbe nastaviti s rješavanjem navedenog pitanja. Podnositelj pritužbe odgovorio je 4. rujna 2012. da će nastaviti s pritužbom.
(4)
Komisija je u dopisu od 19. prosinca 2013. obavijestila Njemačku da je u odnosu na potporu odlučila pokrenuti postupak utvrđen u članku 108. stavku 2. UFEU-a.
(5)
Odluka Komisije o pokretanju postupka objavljena je u Službenom listu Europske unije (2). Komisija je pozvala zainteresirane strane da iznesu svoje primjedbe u vezi s mjerom.
(6)
Njemačka je u dopisu od 28. veljače 2013. iznijela primjedbe u vezi s odlukom. Komisija je 30. travnja 2013. primila opažanja dvije zainteresirane treće strane, a 3. svibnja 2013. opažanja podnositelja pritužbe.
(7)
Verzije tih opažanja koje nisu povjerljive prirode poslane su Njemačkoj 17. svibnja 2013. Njemačka je iznijela primjedbe u vezi s navedenim opažanjima 11. lipnja 2013. i upotpunila ih u dopisu od 13. lipnja 2013.
(8)
Komisija je Njemačkoj poslala dodatne zahtjeve za informacijama u dopisima od 2. kolovoza 2013., 17. rujna 2013. i 23. rujna 2013. na koje je Njemačka odgovorila dopisima od 15. kolovoza 2013., 20. rujna 2013. i 1. listopada 2013.
2. OPIS POTPORE
2.1. Korisnik
(9)
HoKaWe je društvo s ograničenom odgovornošću koje upravlja elektranom na drvnu biomasu u Eberswaldeu u Pokrajini Brandenburg. Elektrana je izgrađena 2005., a u rad je puštena 2006. U lipnju 2011. Okružni sud u Frankfurtu na Odri pokrenuo je stečajni postupak protiv društva HoKaWe. Međutim, društvo je i dalje ekonomski aktivno.
(10)
Okrug (Landkreis) Barnim bio je zainteresiran za kupnju imovine društva HoKaWe da bi se rad elektrane mogao nastaviti; u svibnju 2012. transakcija imovine odobrena je na sastanku vjerovnika društva HoKaWe i prodaja je ovjerena. Međutim, s obzirom na to da Pokrajina Brandenburg nije pristala prenijeti okvirni sporazum o dostavama drva iz državne šume Pokrajine Brandenburg (koji je predmet sadašnje odluke) na novog vlasnika, okrug Barnim povukao se iz transakcije.
2.2. Opis mjere
(11)
Pokrajina Brandenburg i društvo HoKaWe sklopili su u lipnju 2005. okvirni sporazum o dostavi drva iz državne šume Pokrajine Brandenburg. Navedenim se sporazumom određuju količina i uvjeti dostava drva (3) društvu HoKaWe za razdoblje od 15 godina, od 1. lipnja 2006. do 1. lipnja 2021. Sporazumom je obuhvaćena godišnja zapremnina od 150 000 kubičnih metara drva podrijetlom iz šuma koje se nalaze na udaljenosti od najviše 70 km od Eberswaldea.
(12)
U sporazumu je određena početna referentna cijena za 2004. u iznosu od 15,50 EUR/kubični metar. Osim toga, tekstom sporazuma predviđeno je da će stranke dogovoriti godišnje prilagodbe cijena na temelju razvoja indeksa cijena industrijskog drva njemačkog Saveznog statističkog ureda (4); 50 % promjene cijena drva u usporedbi s početnom referentnom cijenom snosi prodavatelj, a 50 % snosi kupac (dalje u tekstu: „klauzula o prilagodbi cijena”).
(13)
Za potrebe izračuna odgovarajuće prilagodbe cijena, u sporazumu je navedena sljedeća formula (dalje u tekstu: „formula prilagodbe cijena” ili „formula”).
(14)
Stoga je potrebno razlikovati klauzulu o prilagodi cijena kako je utvrđena u tekstu sporazuma i formulu prilagodbe cijena.
(15)
Prema podnescima Njemačke, s jedne strane, klauzulu o prilagodbi cijena treba smatrati prikazom namjera stranaka sporazuma. Navedena je tvrdnja potkrijepljena unutarnjom bilješkom Ministarstva poljoprivrede, okoliša i regionalnog planiranja Pokrajine Brandenburg od 1. listopada 2003. o sastanku zastupnika Pokrajine Brandenburg i društva HoKaWe u kojoj je jasno izneseno da prilagodba cijena koju su stranke predvidjele tijekom pregovora odgovara klauzuli o prilagodbi cijena. Potkrijepljena je i bilješkom Ministarstva gospodarstva i europskih poslova Pokrajine Brandenburg od 5. siječnja 2011. u kojoj se preporučuje prilagodba ili tumačenje okvirnog sporazuma na način kojim bi se poštovao tekst sporazuma kako bi odražavao prave namjere stranaka.
(16)
S druge strane, formula je sadržavala pogreške, što su potvrdili Njemačka i dva stručna mišljenja pripremljena 2010. za Pokrajinu Brandenburg (5), i njezini rezultati nisu odgovarali namjerama stranaka kako je izraženo u klauzuli o prilagodbi cijena.
(17)
Nakon što je sporazum stupio na snagu cijena je prilagođena na temelju formule. Suprotno namjerama izraženima u tekstu sporazuma, prilagodbe cijena izračunane u skladu s formulom nisu pratile stvaran razvoj indeksa cijena industrijskog drva i rezultat su bile cijene znatno niže od prosječne cijene za drvo iz državnih šuma Pokrajine Brandenburg. Štoviše, formulom nije dobiven predviđeni rezultat ravnopravne podjele rizika fluktuacija cijena između države i društva HoKaWe.
(18)
Razlog su, kako je prethodno navedeno u uvodnoj izjavi (16)., bile pogreške u formuli i nedostatak matematičkog odražavanja namjera stranaka kako je izneseno u klauzuli o prilagodbi cijena (6).
(19)
Osim toga, u podnesku Njemačke od 28. veljače 2013. izneseno je da su stranke, tijekom sporazuma, više puta koristile svoje diskrecijsko pravo u vezi s parametrima koji su stvarno korišteni za izračun prilagodbe cijena u skladu s formulom (7). Njemačka tijela obavijestila su Komisiju da razloge nije moguće rekonstruirati na temelju datoteka.
(20)
Dva stručna mišljenja provedena za Pokrajinu Brandenburg 2010. (vidjeti stavak (16).) ukazivala su na moguće probleme u vezi s državnom potporom i preporučena je izmjena sporazuma promjenom formule. Nakon pregovora između društva HoKaWe i Pokrajine Brandenburg stranke su 26. kolovoza 2011. potpisale izmijenjenu verziju sporazuma koja je stupila na snagu 1. srpnja 2011. Ovom su izmijenjenom verzijom riješeni problemi izneseni u uvodnim izjavama od (12). do (19). time što je navedeno da od 1. srpnja 2011. i kasnije cijene treba prilagoditi u skladu s klauzulom o prilagodbi cijena i, stoga, u skladu s prvotnim namjerama stranaka. Stoga od toga dana i kasnije formula nije bila dio sporazuma i više je se nije moglo primjenjivati.
(21)
Nadalje, Pokrajina Brandenburg odlučila je da neće nastaviti ugovor s budućim ulagačima koji preuzimaju imovinu društva HoKaWe.
2.3. Razlozi pokretanja postupka
(22)
Komisija je 19. prosinca 2012. odlučila pokrenuti službeni ispitni postupak u skladu s člankom 108. stavkom 2. UFEU-a („odluka o pokretanju postupka”).
(23)
U odluci o pokretanju postupka Komisija je preliminarno smatrala da je provedba okvirnog sporazuma koji su sklopila Pokrajina Brandenburg i društvo HoKaWe uključivala državnu potporu.
(24)
Komisija je ispitivala bi li, iz perspektive ex ante, privatni prodavatelj na tržištu prihvatio naknadu poput one koja je rezultat primjene opisane formule prilagodbe cijena.
(25)
Štoviše, čak i da ugovorne stranke nisu bile svjesne pogrešaka u formuli, Komisija je izrazila ozbiljne sumnje u vezi s time je li Njemačka postupala u skladu s tržištem za vrijeme provedbe sporazuma. To je uslijedilo iz razvoja cijena za drvo prodano na temelju sporazuma, što je ukazivalo na to da je cijena izračunana na temelju formule rezultirala znatno nižim cijenama od prosječne cijene drva u Pokrajini Brandenburg. Razboriti privatni prodavatelj u sličnom položaju odmah bi iskoristio sve mogućnosti izmjene metode prilagodbe. Suprotno tome, Njemačka se nastavila koristiti formulom do 2011.
(26)
Na temelju tih razmatranja Komisija je došla do preliminarnog zaključka da se pogodnost u korist društva HoKaWe i time postojanje državne potpore ne mogu isključiti tijekom razdoblja od datuma stupanja sporazuma na snagu (1. srpnja 2006.) do izmjene sporazuma (30. lipnja 2011.). S obzirom na to da pravna osnova za spojivost potpore nije bila očita i da je Njemačka nije tražila, Komisija je imala dodatne sumnje u vezi s time bi li se mjeru moglo smatrati spojivom s unutarnjim tržištem.
3. PRIMJEDBE ZAINTERESIRANIH STRANA
(27)
Tijekom službenog ispitnog postupka Komisija je primila opažanja dviju zainteresiranih trećih strana te podnositelja pritužbe.
(28)
Podnositelj pritužbe dostavio je unutarnje bilješke Ministarstva poljoprivrede, okoliša i regionalnog planiranja Pokrajine Brandenburg iz prosinca 2003. i ožujka 2004. Prema podnositelju pritužbe, u tim je bilješkama, i prije sklapanja sporazuma, izražena zabrinutost u vezi s nekoliko aspekata sporazuma: procjenjujući posljedice sporazuma u to vrijeme, u bilješci iz prosinca 2003. navedeno je da će, već za 2004., rezultat biti cijena znatno niža od cijene za industrijsko drvo u tom vrijeme. Isto tako, u unutarnjoj bilješci iz ožujka 2004. navedeno je da bi metoda prilagodbe cijena dovela do neprimjerenih ustupaka u odnosu na cijene od strane Pokrajine Brandenburg i izričito je preporučeno ponovno razmatranje ili ponovno pregovaranje u vezi sa sporazumom.
(29)
Podnositelj pritužbe tvrdio je da u takvoj situaciji ni jedan privatni prodavatelj ne bi sklopio takav sporazum i, štoviše, da bi privatni prodavatelj odmah reagirao kad bi postalo jasno da su cijene ispod tržišnih cijena i ne bi čekao pet godina. Što se tiče prilagodbe cijena, podnositelj pritužbe tvrdi da dogovorene cijene nisu odražavale stvaran razvoj na tržištu drva i da su rezultirale nepripadajućom pogodnošću u korist društva HoKaWe. Podnositelj pritužbe procjenjuje iznos potpore između 2006. i 2011. na 7,3 milijuna EUR (uzimajući u obzir prosječnu cijenu drva kako je dogovoreno između podnositelja pritužbe i ostalih dobavljača).
(30)
Osim toga, Komisija je primila opažanja dvaju poduzeća koja se bave obradom drva u Pokrajini Brandenburg. Ta su poduzeća tvrdila da je zbog dugoročnog sporazuma znatan dio drva proizvedenog u državnoj šumi Pokrajine Brandenburg povučen s regionalnog tržišta drva što je rezultiralo neprikladnim narušavanjem tržišnog natjecanja i ugrozilo postojanje malih poduzeća koja se bave obradom drva u Pokrajini Brandenburg.
4. PRIMJEDBE NJEMAČKE
(31)
Njemačka je zadržala stajalište da je okvirni sporazum bio u skladu s tržištem i da stoga nije uključivao državnu potporu.
(32)
Tvrdila je da, u vrijeme potpisivanja sporazuma, nije postojalo ni jedno tržište na kojem bi se drvo upotrebljavalo za proizvodnju energije (energetsko drvo, Energieholz) i te su se stranke, kao posljedica toga, dogovorile temeljiti cijenu koju plaća društvo HoKaWe na cijeni za industrijsko drvo, a prilagodbe cijena na razvoju indeksa za industrijsko drvo. Njemačka je tvrdila i da je tekst sporazuma odražavao namjeravani modus operandi za prilagodbe cijena, no priznala je da primjena formule imala rezultate koji nisu odgovarali namjeravanoj podjeli rizika fluktuacija cijena između strana.
(33)
Njemačka je, stoga, tvrdila da početnu referentnu cijenu, kao i klauzulu o prilagodbi cijena iz teksta sporazuma, zajedno s prilagodbama cijena temeljenima na indeksu za industrijsko drvo u Njemačkoj i jednakom podjelom rizika fluktuacija cijena između stranaka, treba smatrati sukladnom s tržištem u vrijeme potpisivanja sporazuma.
(34)
Prema tvrdnjama Njemačke, tek je tijekom reorganizacije uprave za šumarstvo u Pokrajini Brandenburg u siječnju 2009. otkriveno da je primjena formule rezultirala nižim cijenama koje je društvo HoKaWe plaćalo u odnosu na ostala društva. Stoga su 2010. odgovorna tijela Pokrajine Brandenburg zatražila procjenu sporazuma od vanjskoga pravnog stručnjaka, društva RAUE LLP te su izvršila unutarnju pravnu procjenu sporazuma. Oba su stručna mišljenja ukazivala na moguće probleme povezane s državnom potporom. Osim toga, Ministarstvo gospodarstva i europskih poslova zaključilo je u pismenoj izjavi od 5. siječnja 2011. da je klauzula o prilagodbi cijena bila u skladu s tržištem, no da je prilagodba cijena na temelju formule činila državnu potporu i stoga je preporučilo izmjenu sporazuma na način koji bi odražavao prave namjere, na primjer, s pomoću izmjene formule. Pokrajina Brandenburg postupila je u skladu s tom preporukom u kolovozu 2011.
(35)
U tom je pogledu Njemačka tvrdila da je Pokrajina Brandenburg prilagodbom sporazuma 2011. djelovala na način koji je u skladu s tržištem i da nije mogla brže reagirati jer ugovori trebaju biti ispunjeni i jer je izmjena sporazuma bila moguća jedino dogovorom između stranaka.
(36)
Štoviše, prema tvrdnjama Njemačke, sporazum ne narušava tržišno natjecanje i ne utječe na trgovinu među državama članicama.
5. PROCJENA
5.1. Postojanje potpore
(37)
Člankom 107. stavkom 1. UFEU-a predviđa se da je svaka potpora koju dodijeli država članica ili koja se dodjeljuje državnim sredstvima u bilo kojem obliku kojim se narušava ili prijeti da će se narušiti tržišno natjecanje stavljanjem određenih poduzeća ili proizvodnje određene robe u povlašteni položaj nespojiva s unutarnjim tržištem u mjeri u kojoj utječe na trgovinu među državama članicama.
(38)
Prema utvrđenoj praksi Komisije i sudskoj praksi, kriterij procjene predstavlja li komercijalna transakcija između javnog tijela i gospodarskog subjekta državnu potporu načelo je ulagača u tržišnom gospodarstvu. Iz ovog načela proizlazi da, kada država djeluje na tržištu kao komercijalni subjekt, mora to činiti na način usporediv s privatnim subjektom. Ako država to ne učini, moguća je uključenost državne potpore. Drugim riječima, mjerilo je određivanja uključuje li transakcija državnu potporu bi li se privatni subjekt u sličnom položaju ponašao na jednak način, odnosno bi li u ovom konkretnom slučaju prodao imovinu, robu ili usluge za istu cijenu (test privatnog prodavatelja). Pri primjeni ovog načela negospodarska razmatranja ne mogu se uzeti u obzir kao razlog prihvaćanja niže cijene. Komisija je više puta primijenila ovo načelo te ga je isto stalno potvrđivao Sud (8).
(39)
Komisija, stoga, u sadašnjem predmetu mora procijeniti bi li privatni prodavatelj sklopio sporazum usporedivog trajanja, na temelju usporedive početne referentne cijene i uz sličan mehanizam prilagodbe cijena.
(40)
Kako je navedeno u uvodnim izjavama od (11). do (12)., u okvirnom sporazumu trajanja od 15 godina navedeno je da bi cijene trebalo prilagoditi na godišnjoj razini u skladu s razvojem indeksa cijena industrijskog drva i da bi država trebala snositi 50 %, a društvo HoKaWe 50 % odgovarajućih promjena početne referentne cijene od 15,50 EUR/kubični metar. Osim toga, u sporazumu je navedena formula kojom se treba koristiti za izračun ove prilagodbe cijena.
Dugo trajanje sporazuma
(41)
Podnositelj pritužbe tvrdio je da trajanje sporazuma od 15 godina nije bilo uobičajeno na tržištu.
(42)
Međutim, Komisija ne raspolaže nikakvim pokazateljima koji bi opravdali zaključak da navedeno trajanje nije bilo u skladu s tržištem. Iako se trajanje od 15 godina čini prilično dugo, nije nerazumno za prodavatelja da se obveže kupcu ako bi to prodavatelju jamčilo, što je bio slučaj prema predmetnom sporazumu, prodaju stalnih količina drva koje, osim toga, barem djelomično nije ispunjavalo zahtjeve kvalitete za industrijsko drvo.
(43)
U pogledu navedene činjenice i predviđene podjele rizika fluktuacija cijena ne može se isključiti da bi privatni prodavatelj sklopio sporazum usporedivog trajanja.
Dogovorena početna referentna cijena
(44)
Slično tome, u vezi s početnom referentnom cijenom od 15,50 EUR/kubični metar, Komisija ne raspolaže nikakvim pokazateljima da ova cijena nije bila u skladu s tržištem.
(45)
Prema tvrdnjama Njemačke, u vrijeme potpisivanja sporazuma nije postojala utvrđena tržišna cijena za energetsko drvo. Ugovorne stranke su, stoga, temeljile okvirni sporazum na cijeni za industrijsko drvo. Prema pregledu tržišnih cijena za industrijsko drvo koje je podnio podnositelj pritužbe, cijene između 15,50 EUR/kubični metar i 17,50 EUR/kubični metar za 2004. i između 15,00 EUR/kubični metar i 17,00 EUR/kubični metar za 2005. mogu se smatrati cijenama u skladu s tržištem. Uzimajući u obzir i činjenicu da je sporazum bio dugoročni ugovor, uz dogovorenu cijenu od 15,50 EUR/kubični metar, početna referentna cijena okvirnog sporazuma ostala je unutar raspona cijena za industrijsko drvo koje su bile u skladu s tržištem.
(46)
Osim toga, unutarnja bilješka Ministarstva poljoprivrede, okoliša i regionalnog planiranja Pokrajine Brandenburg od 1. listopada 2003. pokazuje da su tijekom pregovora zastupnici Pokrajine Brandenburg predložili početnu referentnu cijenu od 15,50 EUR/kubični metar, pri čemu je društvo HoKaWe zagovaralo cijenu od 15,00 EUR/kubični metar. Stranke su naposljetku dogovorile višu cijenu, odnosno 15,50 EUR/kubični metar.
(47)
Iz toga slijedi da se početnu referentnu cijenu od 15,50 EUR/kubični metar može smatrati cijenom u skladu s tržištem. S obzirom na nedostatak utvrđene tržišne cijene za usporedbu, i činjenice da zahtjevi kvalitete energetskog drva barem nisu veći od onih industrijskog drva, smatralo se opravdanim da Pokrajina Brandenburg sklopi sporazum prema kojem bi se cijena temeljila na cijeni za industrijsko drvo (referentna cijena). Dogovorena cijena bila je rezultat pregovora između stranaka te je bila unutar raspona tržišnih cijena za industrijsko drvo u Pokrajini Brandenburg. Dogovorena je uz informiranost o kvaliteti drva dostupnog državnih šumama Pokrajine Brandenburg (9) i, stoga, predstavlja ono što bi privatni prodavatelj smatrao prihvatljivim u odnosu na kvalitetu drva koje treba dostaviti.
Prilagodba cijena
(48)
Što se tiče prilagodbe cijena, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (14)., potrebno je razlikovati klauzulu o prilagodbi cijena i prilagodbu cijena stvarno primijenjenih na temelju formule.
(49)
Komisija u vezi s klauzulom o prilagodbi cijena ne raspolaže nikakvim pokazateljima da ista nije bila u skladu s tržištem. Slično navedenome u uvodnoj izjavi (45). o početnoj referentnoj cijeni, nije postojao indeks za prilagodbe cijena energetskog drva. Stoga nije bilo samo opravdano temeljiti početnu referentnu cijenu na cijeni za industrijsko drvo nego je bilo opravdano i dogovoriti prilagodbu cijena u skladu s indeksom za industrijsko drvo.
(50)
Nadalje, u tekstu sporazuma predviđeno je da bi stranke trebale podijeliti fluktuacije cijena u iznosima od po 50 %. S obzirom na to da razvoj cijena u vrijeme potpisivanja nije bio u potpunosti predvidljiv, ovaj je mehanizam rezultirao podjelom rizika i (mogućih) koristi obiju stranaka, što je moglo rezultirati i pogodnošću za Pokrajinu Brandenburg. U pogledu ove neizvjesnosti, i privatni bi prodavatelj mogao pristati na takvu klauzulu. Stoga navedenu klauzulu treba smatrati sukladnu s tržištem.
(51)
Može se zaključiti da je klauzula o prilagodbi cijena, kojom se predviđa razvoj cijene usporedno s indeksom za industrijsko drvo i podjednaka podjela rizika fluktuacija cijena između stranaka, bila spojiva s tržištem i da bi razuman privatni prodavatelj sklopio takav sporazum.
(52)
Međutim, kako je prethodno navedeno, stvarne prilagodbe cijena izvršene su primjenom formule. Kao što je vidljivo iz pregleda u tablici u nastavku, cijene koje su bile rezultat primjene ove formule bile su znatno niže od cijena koje bi bile rezultat primjene klauzule o prilagodbi cijena:
(u eurima po kubičnom metru)
Stvarno plaćena cijena (na temelju primjene formule)
Cijena izračunana (10) na temelju klauzule o prilagodbi cijena
Prosječna cijena za ukupno drvo u Pokrajini Brandenburg
2006.
13,00
15,42
17,72
2007.
13,21
15,95
21,02
2008.
16,55
20,96
22,76
2009.
16,42
20,76
19,20
2010.
16,14
20,03
24,50
2011.
15,79
19,33
nije primjenjivo
(53)
U tablici je jasno prikazano da cijene izračunane na temelju formule nisu bile samo znatno niže od cijena koje bi bile rezultat primjene klauzule o prilagodbi cijena, nego i znatno niže od prosječnih cijena u Pokrajini Brandenburg.
(54)
Osim toga, ovi su učinci formule već bili predvidljivi prije potpisivanja sporazuma. To je posebno važno jer, da bi se procijenilo bi li privatni prodavatelj djelovao na način jednak ili usporediv s djelovanjem Pokrajine Brandenburg, potrebno je izvršiti ex ante procjenu sporazuma (11).
(55)
Kako je navedeno u uvodnim izjavama (16). i (18)., formula je sadržavala pogreške i nije odražavala namjere izražene u klauzuli o prilagodbi cijena. Te su namjere mogle biti matematički izražene, što potvrđuje i stručno mišljenje društva RAUE LLP, u formuli u nastavku:
(56)
Međutim, stranke sporazuma odbile su fiksni iznos umjesto Indeksan. Iako bi, ovisno o okolnostima, moglo biti opravdano koristiti fiksni odbitak, takav bi odbitak barem trebao rezultirati dogovorenom početnom referentnom cijenom za godinu u kojoj je sporazum sklopljen. No u ovom su slučaju stranke odabrale odbitak koji je, već za godinu potpisivanja, doveo do cijene znatno ispod dogovorene početne referentne cijene u skladu s tržištem od 15,50 EUR/kubični metar.
(57)
Stoga se činjenica da je formula sadržavala pogreške i nije rezultirala cijenama dogovorenima u klauzuli o prilagodbi cijena objektivno mogla predvidjeti u vrijeme potpisivanja.
(58)
U toj bi se situaciji privatni prodavatelj koristio drukčijom formulom ili bi barem zatražio promjenu formule, posebno s obzirom na to da su stranke u tekstu sporazuma dogovorile da bi prilagodba cijena bila uspostavljena u skladu s indeksom za industrijsko drvo i rizikom fluktuacija cijena koje jednako dijele država i društvo HoKaWe (kako je navedeno u klauzuli o prilagodbi cijena).
(59)
U tom pogledu treba naglasiti i da razvoji cijena u okviru sporazuma nisu bili samo automatski rezultat prethodno utvrđenoga matematičkog izračuna iz formule. Kako je prethodno navedeno u uvodnoj izjavi (19)., iz podataka koje je Njemačka osigurala tijekom službenog istražnog postupka vidljivo je da je formula prilagođena nekoliko puta (12) tijekom sporazuma.
(60)
Kao što je jasno vidljivo iz tablice u uvodnoj izjavi (52)., ovi predvidljivi negativni učinci primjene formule isto su tako ostvareni, s obzirom na to da je cijena koju je stvarno platilo društvo HoKaWe bila znatno niža od cijene koju je trebalo naplatiti u skladu s klauzulom o prilagodbi cijena. Bila je i znatno niža od prosječnih cijena plaćenih za drvo iz državne šume Brandenburga, odnosno cijena po kojima je Pokrajina Bradenburg prodavala drvo ostalim trgovačkim društvima (13).
(61)
Iz toga slijedi da je država bila upoznata i prihvatila činjenicu da posljedica primjene formule nije bio namjeravani rezultat razvoja cijena na temelju indeksa za industrijsko drvo, uz rizik fluktuacija cijena koji su dijelile stranke.
Zaključak
(62)
Što se tiče klauzule o prilagodbi cijena, može se zaključiti da, iako bi rezultirala cijenama nižima od prosječne cijene za Pokrajinu Brandenburg, te bi cijene bile u skladu s tržištem. Temeljile su se na opravdanim razmatranjima i pregovorima između uključenih stranaka i stoga se ne može isključiti da bi i privatni sudionik na tržištu sklopio sporazum pod jednakim ili usporedivim uvjetima.
(63)
Međutim, stvarna prilagodba cijena koju su provodile stranke na temelju formule nije odražavala takve uvjete u skladu s tržištem i rezultirala je znatno nižim cijenama od onih koje bi bile rezultat primjene klauzule o prilagodbi cijena (i, štoviše, prosječne cijene za drvo u Pokrajini Brandenburg).
(64)
Iako razvoj cijena na temelju klauzule o prilagodbi cijena odražava opravdanu poslovnu odluku i pravednu ravnotežu rizika u vezi s fluktuacijama cijena između ugovornih stranaka, cijene koje su rezultat primjene formule bile su znatno niže i, osim toga, isto tako nisu odražavale tu ravnotežu rizika. Suprotno situaciji na kojoj se temelji odluka Komisije u predmetu S.A. 19045 (Navodna potpora Pokrajine Bavarske (poduzeće Bavarske državne šume) u obliku dugoročnih ugovora o nabavi drva za društvo Klausner), (14) u kojoj se smatralo da cijene niže od prosjeka tržišta ne uključuju državnu potporu jer je na tržištu bilo previše kapaciteta, a Pokrajina Bavarska pokušavala je privući velikog kupca koji bi dugoročno jamčio velike i stalne količine nabave, ništa u činjenicama sadašnjeg predmeta ne bi opravdalo cijene niže od onih koje bi bile posljedica primjene klauzule o prilagodbi cijena. Klauzulom o prilagodbi cijena u vezi koje su se usuglasile stranke u obzir je uzeta priroda dugoročnog ugovora i kvaliteta drva za prodaju te bi odmah rezultirala cijenama nižima od prosječne cijene u Pokrajini Brandenburg. Ništa ne ukazuje na to da bi privatni sudionik na tržištu pristao na cijene niže od navedenih.
(65)
To dodatno potvrđuju podnesci Njemačke u kojima je izričito navedeno da je klauzula o prilagodbi cijena predstavljala stvarne namjere stranaka. Štoviše, 2011. Pokrajina Brandenburg pregovarala je o izmjeni sporazuma kojom se odbacila formula koja je sadržavala pogreške, kao reakciji na dva pravna mišljenja iz 2010. iz uvodne izjave (16). koja su izazvala zabrinutost u vezi s državnom potporom zbog primjene formule. Stoga je Pokrajina Brandenburg pregovarala o izmjeni sporazuma bez formule posebno radi provedbe stvarnih namjera stranaka i rješavanja zabrinutosti u vezi s državnom potporom.
(66)
Iz toga proizlazi da način na koji je sporazum proveden, točnije prilagodbe cijena na temelju formule, nije zadovoljio test privatnog prodavatelja i nije u skladu s tržištem.
(67)
Njemačka je tvrdila da je regionalna vlada Pokrajine Brandenburg tek tijekom reorganizacije uprave za šumarstvo 2009. doznala za činjenicu da cijene koje je stvarno platilo društvo HoKaWe nisu pratile razvoj cijena kako je namijenjeno klauzulom o prilagodbi cijena i da su rezultirale znatno nižim cijenama od cijena po kojima je drvo dostavljano ostalim društvima i da je Pokrajina Brandenburg naknadno djelovala na način koji je u skladu s tržištem time što je zatražila dva stručna mišljenja iz uvodne izjave (16). i zatim ponovno pregovarala o sporazumu, što je rezultiralo izmjenom tog sporazuma 2011.
(68)
Međutim, te tvrdnje ne djeluju uvjerljivo. Ponajprije, kako je navedeno u uvodnim izjavama od (55). do (55)., učinci formule bili su predvidljivi u vrijeme potpisivanja sporazuma. Zatim, privatni prodavatelj na tržištu koji je tražio osiguranje provedbe dogovorenog rješenja u obliku klauzule o prilagodbi cijena i time pomnog praćenja prilagodbi cijena odmah bi reagirao zatraživši ponovno pregovaranje u vezi s cijenom. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 65., uspješno ponovno pregovaranje Pokrajine Brandenburg u vezi sa sporazumom potvrđuje da formula nije odražavala stvarne namjere stranaka (kako je dogovoreno u klauzuli o prilagodbi cijena). To isto tako pokazuje da društvo HoKaWe ne bi moglo odbiti odbacivanje formule.
(69)
Prema tome, društvo HoKaWe imalo je koristi od ekonomske pogodnosti u razdoblju od stupanja sporazuma na snagu (1. lipnja 2006.) do izmjene sporazuma (30. lipnja 2011.).
(70)
Osim toga, ispunjeni su svi kriteriji iz članka 107. stavka 1. UFEU-a. Pogodnost je bila selektivna jer je sporazum posebno donosio korist određenom trgovačkom društvu. Tijela države članice, tj. Pokrajina Brandenburg, dodjeljivale su pogodnost. Prosječna količina drva prodanog društvu HoKaWe pod uvjetima sporazuma bila je znatna; opskrba drvom po povoljnim uvjetima unaprijedila je položaj primatelja u odnosu na njegove konkurente i stoga narušila tržišno natjecanje. Tržište drva otvoreno je za konkurenciju iz ostalih država članica. Čak uzimajući u obzir činjenicu da ugovor o nabavi obuhvaća samo drvo podrijetla iz šuma najveće udaljenosti od Eberswaldea od 70 km, Komisija napominje da je Eberswalde smješten jako blizu poljske granice (samo 30 km). Stoga potpora isto tako utječe na trgovinu među državama članicama. Stoga se može zaključiti da je provedba sporazuma koja je rezultirala cijenama plaćenima na temelju formule činila državnu potporu.
(71)
Izmjena sporazuma, koji je stupio na snagu 1. srpnja 2011., mora se smatrati završetkom mjere državne potpore. Tom se izmjenom od 1. srpnja 2011. osigurava da se prilagodbe cijena vrše u skladu s klauzulom o prilagodbi cijena i time se ponovno potvrđuju i ispravno provode početne namjere stranaka. S obzirom na to da je sporazum u ovom obliku u skladu s tržištem, Komisija smatra da nakon 30. lipnja 2011. društvo HoKaWe više nije primalo ekonomsku pogodnost iz plaćanja u okviru sporazuma.
5.2. Spojivost s unutarnjim tržištem
(72)
Pravna osnova za spojivost potpore niti je očita niti ju je tražila država članica. To dovodi do zaključka da pogodnost društva HoKaWe koja proizlazi iz provedbe sporazuma između lipnja 2006. i lipnja 2011. čini nespojivu državnu potporu.
5.3. Izračun elementa potpore
(73)
Kako je već objašnjeno u uvodnim izjavama od (49). do (51)., klauzula o prilagodbi cijena može se smatrati sukladnom s tržištem. Stoga Komisija smatra da se element potpore sastoji od razlike između cijene stvarno plaćene (15) na temelju formule i cijene koju treba platiti u skladu s klauzulom o prilagodbi cijena.
(a)
Stvarno plaćena cijena
(u EUR po kubičnom metru) (16)
(b)
Cijena izračunana na temelju klauzule o prilagodbi cijena
(u EUR po kubičnom metru)
(c)
Razlika između (a) i (b) (16)
(d)
Količina stvarno dostavljenog drva
(u kubičnim metrima)
(e)
Element potpore: (c) × (d)
(u EUR) (16)
2006.
13,00
15,42
2,42
13 115,73
31 794
2007.
13,21
15,95
2,74
142 792,67
391 452
2008.
16,55
20,96
4,41
137 683,00
607 291
2009.
16,42
20,76
4,34
141 273,68
613 128
2010.
16,14
20,03
3,89
139 045,38
540 699
2011.
15,79
19,33
3,54
62 680,29
222 051
Ukupno
2 406 415
(74)
Potpora odobrena društvu HoKaWe stoga iznosi 2 496 415 EUR.
6. POVRAT
(75)
Prema UFEU-u i uspostavljenoj sudskoj praksi Suda, Komisija može odlučiti da predmetna država članica mora ukinuti ili izmijeniti potporu (17) ako utvrdi da ista nije spojiva s unutarnjim tržištem. Sud isto tako dosljedno tvrdi da je obveza države članice da ukine potporu koju Komisija smatra nespojivom s unutarnjim tržištem oblikovana u cilju ponovne uspostave prethodno postojeće situacije (18). U tom je kontekstu Sud uspostavio da se ovaj cilj postiže nakon što primatelj vrati iznose koji su mu dodijeljeni u obliku nezakonite potpore, time gubeći pogodnost koju je uživao u odnosu na svoje konkurente na tržištu, i situacija koja je prethodila isplati potpore ponovno bude uspostavljena (19).
(76)
U skladu sa sudskom praksom, člankom 14. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 (20) predviđeno je da „u slučaju kada se u slučajevima nezakonite potpore donesu negativne odluke, Komisija donosi odluku kojom se od predmetne države članice zahtijeva da poduzme sve potrebne mjere kako bi od korisnika povukla sredstva potpore […].”
(77)
Stoga, s obzirom na to da Komisija nije bila obaviještena o predmetnoj mjeri u smislu kršenja članka 108. UFEU-a i time je treba smatrati nezakonitom i nespojivom potporom, potporu treba povući kako bi se ponovno uspostavila situacija koja je postojala na tržištu prije dodjele potpore. Povrat bi trebao obuhvatiti razdoblje od trenutka kad je korisnik stekao pogodnost, odnosno od trenutka kad je potpora stavljena na raspolaganje korisniku, do stvarnog povrata, a na iznose koje treba vratiti treba, do stvarnog povrata, zaračunavati kamate.
7. ZAKLJUČAK
(78)
Provedba okvirnog sporazuma između Pokrajine Brandenburg i društva HoKaWe od njegova potpisivanja (1. lipnja 2006.) do izmjene (30. lipnja 2011.) uključivala je državnu potporu koja nije spojiva s unutarnjim tržištem. Stoga društvo HoKaWe mora izvršiti povrat državne potpore i kamate na povrat.
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Državna potpora u iznosu od 2 406 415 EUR, koju je Njemačka nezakonito dodijelila društvu HoKaWe Eberswalde GmbH kršenjem članka 108. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, nije spojiva s unutarnjim tržištem.
Članak 2.
1. Njemačka vraća potporu iz članka 1. od korisnika.
2. Iznos za povrat uključuje kamate od datuma njihova stavljanja na raspolaganje korisniku do dana njihovog stvarnog povrata.
3. Kamatna stopa izračunava se na temelju složenog kamatnog računa u skladu s poglavljem V. Uredbe Komisije (EZ) br. 794/2004 (21) i Uredbom Komisije (EZ) br. 271/2008 (22) o izmjeni Uredbe (EZ) br. 794/2004.
Članak 3.
1. Povrat sredstava potpore iz članka 1. neposredan je i učinkovit.
2. Njemačka osigurava da se Odluka provede u roku od četiri mjeseca od dana obavijesti o ovoj Odluci.
Članak 4.
1. U roku od dva mjeseca od obavijesti o ovoj Odluci, Njemačka dostavlja Komisiji sljedeće informacije:
(a)
ukupni iznos potpore (glavnica i kamate) koji treba vratiti od korisnika;
(b)
detaljni opis već poduzetih i planiranih mjera u svrhu usklađivanja s ovom Odlukom;
(c)
dokumente iz kojih je razvidno da je korisniku naložen povrat sredstava potpore.
2. Njemačka redovito obavješćuje Komisiju o napretku nacionalnih mjera poduzetih za provedbu ove Odluke dok se ne završi povlačenje sredstava potpore iz članka 1. Ona na zahtjev Komisije odmah dostavlja informacije o već poduzetim i planiranim mjerama u svrhu usklađivanja s ovom Odlukom. Isto tako pruža detaljne informacije koje se odnose na iznose potpore i kamate koji su već vraćeni od korisnika.
Članak 5.
Ova je Odluka upućena Saveznoj Republici Njemačkoj.
Sastavljeno u Bruxellesu 6. studenoga 2013.