PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. září 2013,
kterým se zamítá poskytnutí odchylky od rozhodnutí Rady 2001/822/ES, pokud jde o pravidla původu pro cukr z Curaçaa
(oznámeno pod číslem C(2013) 5826)
(2013/460/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému společenství („rozhodnutí o přidružení zámoří“) (1), a zejména na článek 37 přílohy III uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Příloha III rozhodnutí 2001/822/ES se týká definice pojmu „původní produkty“ a způsobů správní spolupráce. Článek 37 uvedeného rozhodnutí stanoví, že odchylky od těchto pravidel původu mohou být přijaty, jsou-li odůvodněny rozvojem stávajících odvětví nebo vznikem nových v dané zemi nebo na daném území.
(2)
Podle ustanovení čl. 5 odst. 1 písm. g), j), k) a o) přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES se částečné nebo úplné mletí cukru, prosévání a plnění do pytlů považují za operace, které jsou nedostatečné k tomu, aby produktu udělily status původu.
(3)
Podle ustanovení čl. 6 odst. 4 přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES se kumulace AKT/ES-ZZÚ pro všechny produkty z cukru zařazené do kapitoly 17 HS postupně zruší a množství, pro která se taková kumulace připouští, se postupně snižují. V rámci procesu postupného rušení bylo jako uvedené množství stanoveno nula tun, což nakonec vedlo k zákazu takové kumulace ke dni 1. ledna 2011.
(4)
V roce 2002 požádalo Nizozemsko o odchylku od pravidla původu pro produkty v odvětví cukru kódů KN 1701 11 90, 1701 99 10 a 1701 91 00 zpracovávané na Nizozemských Antilách v ročním množství 3 000 tun. Této žádosti bylo vyhověno a odchylka skončila dne 31. prosince 2007.
(5)
V roce 2009 předložilo Nizozemsko žádost o prodloužení odchylky poskytnuté v roce 2002 a tato žádost byla rozhodnutím Komise 2009/699/ES (2) zamítnuta. Uvedené rozhodnutí však vyhovělo nové žádosti o odchylku zahrnuté v žádosti o prodloužení, a to v mezích množství, pro která byly Nizozemským Antilám v letech 2009 a 2010 přiděleny dovozní licence na cukr.
(6)
V roce 2010 Nizozemsko požádalo o novou odchylku, pokud jde o produkty v odvětví cukru zpracovávané na Nizozemských Antilách v letech 2011 až 2013. Rozhodnutím Komise 2011/47/EU (3) byla odchylka povolena v souladu s čl. 37 odst. 1, 3 a 7 přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES a za určitých podmínek stanovených za účelem vyvážení oprávněných zájmů subjektů ze zámořských zemí a území (ZZÚ) a cílů společné organizace trhu Unie pro cukr. U produktů, pro které byla povolena odchylka, bylo prováděno reálné zpracování na Nizozemských Antilách a hodnota přidaná k surovému cukru na Nizozemských Antilách byla považována za nejméně 45 % hodnoty konečného produktu.
(7)
Rozhodnutí 2011/47/EU vysvětlilo, že postupné rušení kumulace původu AKT/ES-ZZÚ, pokud jde o cukr, jak je stanoveno v čl. 6 odst. 4 přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES, ukazuje, že Unie má v úmyslu zaměřit obchodní preference na hospodářskou činnost, která udržitelným způsobem přispívá k rozvoji ZZÚ a zároveň náležitě zohledňuje odvětví cukru v Unii. Tato zásada byla uplatněna pro účely stanovení množství, pro která byla rozhodnutím 2011/47/EU povolena odchylka. Žádost předložená v roce 2010 rovněž uváděla, že společnost v Curaçau, která využívala předchozí odchylky, má v úmyslu diverzifikovat svou činnost směrem od výroby cukru, což si vyžaduje další odchylku. Množství určená pro odchylku byla proto postupně rušena (5 000 tun na rok 2011, 3 000 tun na rok 2012 a 1 500 tun na rok 2013).
(8)
V žádosti předložené v roce 2010 Nizozemsko zdůraznilo, že uvedená společnost v Curaçau, která využívala předchozí odchylky, má v úmyslu diverzifikovat výrobu a produkovat směsi a „biocukr“, jež jsou určeny pro zřetelně odlišné trhy, než produkty v odvětví cukru, na něž se vztahuje žádost podaná v roce 2010. Odchylka vyžádaná v roce 2010 byla třeba k získání nezbytného kapitálu pro investice nutné pro tuto diverzifikaci. Při povolení odchylky rozhodnutím 2011/47/EU se proto očekávalo, že tato odchylka vygeneruje nezbytné výnosy k financování zmíněných investic do diverzifikace produktů a činností, takže společnost využívající odchylku již o další nebude muset žádat.
(9)
Dne 11. února 2013 požádalo Nizozemsko jménem vlády Curaçaa o novou odchylku od pravidel původu stanovených v příloze III rozhodnutí 2001/822/ES na období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013, kdy končí platnost rozhodnutí 2001/822/ES. Žádost se vztahuje na celkové roční množství 5 500 tun produktů v odvětví cukru kódu KN 1701 14 90, označených jako „biocukr“, pocházejících ze třetích zemí a zpracovávaných v Curaçau na vývoz do Unie.
(10)
Nizozemsko tuto žádost dne 17. dubna 2013 oficiálně stáhlo, protože zpracování popsané v žádosti již není prováděno na Nizozemských Antilách. Společnost v Curaçau přesunula část své činnosti zpracování cukru, zejména výrobu kostkového cukru ze surového třtinového cukru v balení pro maloobchodní prodej, do Belgie, odkud v současnosti zásobuje supermarkety v Nizozemsku. Svou zbývající výrobní linku přeorientovala na prosévání, čištění, mletí a jednoduché mísení cukru z ekologické produkce a jeho balení do pytlů o 1 000 kg pro dopravu.
(11)
Dne 17. dubna 2013 předložilo Nizozemsko druhou žádost o odchylku pro 5 000 tun produktů v odvětví cukru, označených jako surový třtinový cukr z ekologické produkce, kódu KN 1701 14 90, na období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013. Nizozemsko objasnilo, že z diskuse s orgány Curaçaa vyšlo najevo, že množství, pro která byla rozhodnutím 2011/47/EU povolena odchylka na rok 2013, nebudou dostatečná k tomu, aby společnost zpracovávající cukr v Curaçau pokračovala v činnosti.
(12)
Druhá žádost byla odůvodněna zejména novou situací dotčené společnosti, která změnila svou obchodní činnost na zpracování třtinového cukru z ekologické produkce, změnou na světovém trhu s cukrem, jelikož se EU stala čistým dovozcem cukru, skutečností, že hodnota přidaná k surovinám ze třetí země je vyšší než 45 % ceny ze závodu konečného produktu, a vytvořením přímých a nepřímých pracovních míst v Curaçau. Ve dnech 14. a 28. června 2013 Nizozemsko poskytlo dodatečné informace na podporu své žádosti ze dne 17. dubna 2013.
(13)
Dopisem ze dne 16. července 2013 Komise požádala, aby nizozemské orgány vzaly na vědomí posouzení žádosti ze strany Komise a její záměr doporučit zamítnutí žádosti. Komise rovněž požádala, aby nizozemské orgány toto hodnocení předaly společnosti, jíž se odchylka může týkat, aby Nizozemsko i dotčená společnost mohly upozornit na faktické nebo právní otázky potenciálně související se žádostí předtím, než Komise přijme své konečné rozhodnutí. Lhůta pro odpověď byla stanovena na 25. červenec 2013. Odpověď nizozemských orgánů byla obdržena dne 24. července 2013.
(14)
Podle čl. 37 odst. 7 přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES se poskytne odchylka, pokud přidaná hodnota nepůvodních produktů použitých v dotyčné ZZÚ činí nejméně 45 % hodnoty konečného produktu, za předpokladu, že tato odchylka nezpůsobí vážnou újmu hospodářskému odvětví Unie nebo jednoho z členských států.
(15)
Informace obdržené od společnosti v Curaçau, které předalo Nizozemsko, týkající se výpočtu hodnoty vytvořené v roce 2013 v Curaçau v případě výroby „třtinového cukru z ekologické produkce“, uvádějí hodnotu přidanou zpracováním 5 000 tun „biocukru“. Společnost rovněž uvedla kupní cenu za jednu tunu surového „biocukru“ pocházejícího ze třetích zemí a cenu ze závodu, za niž se jedna tuna „biocukru“ prodává. Podle společnosti tato čísla dokládají přidanou hodnotu 52 % v porovnání s cenou ze závodu. Podle stejných informací by výroba 1 500 tun „biocukru“ vytvořila přidanou hodnotu 88 % v porovnání s cenou ze závodu.
(16)
Informace obdržené od společnosti, které předalo Nizozemsko, týkající se výpočtu hodnoty vytvořené k 1. lednu 2013 v Curaçau v případě výroby „hnědého krystalového cukru“, uvádějí hodnotu přidanou opracováním a zpracováním 5 500 tun „hnědého krystalového cukru“. Tam, kde je nejvyšší dostupná přidaná hodnota na tunu „hnědého krystalového cukru“ považována za realistickou, činí přidaná hodnota v porovnání s cenou ze závodu přibližně 52,4 %. Operace zpracování prováděné u „biocukru“ však zahrnují menší objem zpracování než u „krystalového cukru“ v balení pro maloobchodní prodej. Přidaná hodnota spojená s těmito operacemi a skutečné náklady na zpracování tedy mohou být nižší pouze u „biocukru“ baleného v pytlích o 1 000 kg pro dopravu, nikoli u „hnědého krystalového cukru“ v balení pro maloobchodní prodej.
(17)
Podle zprávy „Global Sugar Outlook - 2013 Report“ (4) činí výrobní náklady na třtinový cukr v Brazílii, která je nejkonkurenceschopnějším regionem pro produkci cukru na světě, 224,7 USD za tunu na výrobu třtiny a 95 USD za tunu na zpracování třtiny na surový cukr. Celkové náklady, včetně administrativních nákladů, činí 367,8 USD za tunu, což při směnném kurzu 1 EUR = 1,3 USD představuje 283 EUR za tunu surového třtinového cukru. S ohledem na zemědělské a zpracovatelské operace zahrnuté ve výrobě surového cukru z třtiny se zdá nepravděpodobné, že by náklady na pouhé čištění, mletí a balení třtinového cukru z ekologické produkce, jež jsou jen zlomkem výrobního procesu, byly vyšší. Při použití hodnoty 283 EUR za tunu jako reálných výrobních nákladů pro výpočet přidané hodnoty vytvořené čištěním, mletím a balením surového třtinového cukru z ekologické produkce v dotyčné společnosti v Curaçau činí cena ze závodu 1 020,19 EUR za tunu a přidaná hodnota v porovnání s cenou ze závodu představuje pouze 32,2 %.
(18)
V simulaci srovnatelných nákladů v 17. bodě odůvodnění by přidaná hodnota nedosáhla 45 %. Je proto nereálné, že by takovou přidanou hodnotu mohla dotyčná společnost v Curaçau vytvořit jednoduchým zpracováním. Namísto toho je třeba dospět k závěru, že údaje předložené Komisi obsahují jiné režijní náklady a zisky, které nepředstavují částky, z nichž mají prospěch obyvatelé Curaçaa.
(19)
Podle čl. 37 odst. 3 písm. c) přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES by posuzování žádostí o odchylky mělo zohlednit případy, kdy lze jasně prokázat, že pravidla původu by mohla odrazovat od významných investic v některém z odvětví a kde by odchylka ve prospěch uskutečnění investičního programu umožnila plnit tato pravidla po etapách.
(20)
Postupné zrušení kumulace původu AKT/ZZÚ-ES pro cukr ke dni 1. ledna 2011 bylo společnosti v Curaçau předem známo a měla dostatek času na přípravu a diverzifikaci směrem k výrobě produktů, které odchylku nevyžadují.
(21)
V době od roku 2009 do roku 2013 měla společnost v Curaçau prospěch z odchylek, které jí pomáhaly generovat nezbytné výnosy pro investice do diverzifikace směrem k výrobě produktů, které nevyžadují odchylku od pravidel původu. Podle informací získaných od této společnosti byly investice v roce 2009 velmi nízké a v letech 2010 až 2012 nebyly realizovány žádné investice. Odchylky tak pouze napomohly zachování stávající činnosti společnosti v Curaçau, aniž by udržitelným způsobem přispěly k rozvoji stávajícího odvětví nebo k vytvoření nového. Dá se proto pochybovat o tom, že by nová odchylka společnost povzbudila k novým investicím.
(22)
Aby bylo možné cukerné směsi čísla HS 2106, obsahující pektin nebo kasein, považovat za pocházející z Curaçaa, což by jim umožnilo preferenční přístup do Unie, nesmí hodnota nepůvodního cukru používaného při výrobě konečného produktu překročit 30 % ceny produktu ze závodu. I pro diverzifikaci směrem k produkci takových směsí, kterou navrhuje v současné žádosti, by společnost musela požádat o odchylku, aby mohla dodržet pravidla původu.
(23)
Podle čl. 37 odst. 3 písm. b) přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES by posuzování žádostí o odchylky mělo zohlednit případy, kdy by používání stávajících pravidel původu značně postihlo schopnost stávajícího odvětví ZZÚ pokračovat ve vývozu do Unie, se zvláštním ohledem na případy, které by mohly vyústit v ukončení jeho činnosti.
(24)
Komise vypracovává bilanci za účelem analýzy trhu s cukrem a zjištění, zda jsou zásoby cukru dostatečné, zda je třeba dodatečný objem cukru nebo zda je třeba cukr z trhu odebrat v zájmu zachování cenové hladiny blízké referenční ceně. Tato bilance kontinuálně vykazuje množství 50 000 až 60 000 tun cukru dováženého s plným clem.
(25)
Na produkty z cukru kódu KN 1701 14 90 je v Unii je uplatňováno clo ve výši 419 EUR za tunu. Vzhledem k tomu, že světová tržní cena zahrnující náklady na rafinaci dosahuje u bílého cukru obchodovaného na londýnské termínové burze přibližně 380 EUR na tunu a k tomu, že se uplatňuje clo ve výši 419 EUR za tunu, cena tohoto cukru by po dodání do Unie s úhradou cla dosahovala nejméně 800 EUR za tunu. Podle informací členských států poskytnutých v souladu s článkem 9 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (5) dosahuje průměrná cena takových produktů v odvětví cukru vyrobených v Unii přibližně 725 EUR za tunu. Za těchto podmínek je nepravděpodobné, že by tyto produkty v odvětví cukru bylo možné se ziskem dovážet do Unie, pokud by nešlo o prémiový cukr typu cukru z ekologické produkce nebo cukru fair trade, jenž se prodává za mnohem vyšší ceny než ostatní produkty z odvětví cukru.
(26)
Je proto pravděpodobné, že podstatnou část dovozu do Unie s plnými celními sazbami představuje cukr z ekologické produkce nebo cukr fair trade, jelikož takový cukr lze v maloobchodním sektoru prodat až za 3 000 EUR za tunu. Objem dovozu třtinového cukru z ekologické produkce do Unie s plným clem ukazuje, že vývozci cukru z celého světa jsou na současném trhu schopni přežít.
(27)
Přičteme-li k nákupní ceně surového cukru sdělené společností 283 EUR za tunu jako realistické výrobní náklady pro výpočet přidané hodnoty z mletí a balení surového třtinového cukru z ekologické produkce ve společnosti z Curaçaa, ziskové rozpětí a náklady na dopravu sdělené společností a dovozní cla, která mají být uhrazena v Unii, měla by být společnost z Curaçaa stále schopna vyvážet „biocukr“ do Unie nákladově efektivním způsobem, aniž by musela využívat odchylky, která dovozce do Unie osvobodí od placení platných dovozních cel. Výši prodejní ceny za tunu „biocukru“ pro kupujícího v Nizozemsku, uvedenou v žádosti Nizozemska, lze navíc považovat za dostatečnou ke kompenzaci dopadů uplatněného plného cla.
(28)
Jako subjekt ze ZZÚ společnost z Curaçaa zpracovávající produkty z odvětví cukru vstupuje na světový trh a má možnost vyvážet své produkty do kterékoli části světa, včetně Unie. Společnost proto lze srovnávat s ostatními hospodářskými subjekty na celém světě provádějícími stejnou činnost. Konkrétně náklady na přepravu ze ZZÚ do Unie, které podle informací získaných od společnosti činí 42,59 EUR za tunu, nestavějí společnost z Curaçaa do nevýhodné pozice v soutěži s ostatními subjekty na trhu, protože společnost může své produkty prodávat na trzích, které jsou jejímu místu podnikání blíže než Unie.
(29)
Vývoz cukru, melasy a medu představuje pouze 6 % celkového vývozu zboží z Curaçaa, s výjimkou ropných produktů. Činnosti odbavení kontejnerů v souvislosti s dovozem a vývozem produktů v odvětví cukru představují pouze 2 % všech činností odbavení kontejnerů spojených s dovozem a vývozem. Přínos tohoto vývozu k rozvoji dotyčného území je tedy malý.
(30)
Co se týče zaměstnanosti, očekává se, že odchylka by vytvořila 10 nových pracovních míst, což je nepřiměřeně málo ve srovnání s požadovaným navýšením objemu výroby. Kromě toho očekávaných 10 vytvořených nových pracovních míst je méně než 20 pracovních míst, jež byla zrušena v době mezi žádostí z roku 2010, kdy Nizozemsko uvedlo, že ve společnosti z Curaçaa pracuje 35 osob, a druhou žádostí z roku 2013, v níž se uvádí, že ve společnosti pracuje 15 osob.
(31)
Dopad zamítnutí nové odchylky požadované dne 17. dubna 2013 by byl minimální. Zamítnutí by společnosti ani nebránilo pokračovat ve vývozu produktů z odvětví cukru do Unie, ani by neodrazovalo od investic do cukerného odvětví v Curaçau, protože ziskové rozpětí by bylo stále dostatečné k umožnění investic, a to i v případě, že je v Unii hrazena plná celní sazba.
(32)
Vzhledem k tomu není požadovaná odchylka odůvodněna s ohledem na čl. 37 odst. 1, odst. 3 písm. b) a c) a odst. 7 přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES.
(33)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Žádost o odchylku od rozhodnutí 2001/822/ES týkající se pravidel původu pro cukr z Curaçaa, předložená Nizozemskem dne 17. dubna 2013 a doplněná ve dnech 14. a 28. června 2013, se zamítá.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 17. září 2013.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
оd 17. rujna 2013.
o odbijanju odobrenja odstupanja od Odluke Vijeća 2001/822/EZ u pogledu pravila o podrijetlu za šećer iz Curaçaa
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2013) 5826)
(2013/460/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2001/822/EZ od 27. studenoga 2001. o pridruživanju prekomorskih zemalja i područja Europskoj zajednici („Odluka o prekomorskom pridruživanju”) (1), a posebno članak 37. njezina Priloga III.,
budući da:
(1)
Prilog III. Odluci 2001/822/EZ odnosi se na definiciju pojma „proizvoda s podrijetlom” i načine administrativne suradnje. Njegovim člankom 37. predviđeno je da se odstupanja od pravila o podrijetlu mogu donijeti kada je to opravdano razvojem postojećih ili stvaranjem novih industrija u nekoj zemlji ili na nekom području.
(2)
U članku 5. stavku 1. točkama (g), (j), (k) i (o) Priloga III. Odluci 2001/822/EZ utvrđeno je da se djelomično ili potpuno mljevenje šećera te njegovo filtriranje i pakiranje u vreće smatra postupcima koji nisu dostatni za stjecanje statusa proizvoda s podrijetlom.
(3)
Člankom 6. stavkom 4. Priloga III. Odluci 2001/822/EZ predviđeno je da se kumulacija AKP/EZ-PZP za sve šećerne proizvode uvrštene u poglavlje 17. HS-a s vremenom ukine te da se dopuštene količine takve kumulacije progresivno smanjuju. Postavljanjem količine na nula tona postupno ukidanje konačno je dovelo do zabrane takve kumulacije od 1. siječnja 2011.
(4)
Nizozemska je 2002. zatražila odstupanje od pravila o podrijetlu u pogledu šećernih proizvoda obuhvaćenih oznakama KN 1701 11 90, 1701 99 10 i 1701 91 00 koji se obrađuju u Nizozemskim Antilima za godišnju količinu od 3 000 tona. Taj je zahtjev odobren, a odstupanje je završilo 31. prosinca 2007.
(5)
Nizozemska je 2009. uputila zahtjev za produljenje odstupanja odobrenog 2002., koji je odbijen Odlukom Komisije 2009/699/EZ (2). Međutim, ta je Odluka odobrila novi zahtjev za odstupanje u okviru zahtjeva za produljenje unutar ograničenja količina za koje su Nizozemskim Antilima dodijeljene uvozne dozvole za šećer 2009. i 2010.
(6)
Nizozemska je 2010. zatražila novo odstupanje u pogledu šećernih proizvoda koji se obrađuju u Nizozemskim Antilima za razdoblje od 2011. do 2013. Odlukom Komisije 2011/47/EU (3) odstupanje je odobreno u skladu s člankom 37. stavcima 1., 3. i 7. Priloga III. Odluci 2001/822/EZ te pod određenim uvjetima kojima se nastojalo uravnotežiti legitimne interese gospodarskih subjekata iz Prekomorskih zemalja i područja (PZP-ova) s ciljevima organizacije zajedničkog tržišta Unije za šećer. Proizvodi za koje je odstupanje odobreno bili su predmet stvarnih aktivnosti obrade u Nizozemskim Antilima te se smatralo da je vrijednost koja se ondje dodavala sirovom šećeru najmanje 45 % vrijednosti gotovog proizvoda.
(7)
U odluci 2011/47/EU objašnjava se da je ukidanje kumulacije podrijetla AKP/EZ-PZP u pogledu šećera, kako je predviđeno člankom 6. stavkom 4. Priloga III. Odluci 2001/822/EZ, pokazalo kako Unija namjerava usredotočiti trgovinske preferencije na gospodarske aktivnosti koje na održiv način pridonose razvoju PZP-a imajući u vidu vlastiti sektor šećera. To je načelo primijenjeno u svrhe utvrđivanja količina za koje je Odlukom 2011/47/EU odobreno odstupanje. U zahtjevu podnesenom 2010. navedeno je i da tvrtka u Curaçau koja je imala koristi od prethodnih odstupanja namjerava diverzificirati aktivnosti kako bi se udaljila od proizvodnje šećera za koju su potrebna daljnja odstupanja. Stoga su količine za odstupanje s vremenom smanjivane (5 000 tona za 2011., 3 000 tona za 2012. i 1 500 tona za 2013.).
(8)
U zahtjevu podnesenom 2010. Nizozemska je istaknula da tvrtka iz Curaçaa koja je imala koristi od prethodnih odstupanja namjerava diverzificirati aktivnosti proizvodnjom mješavina i „bio-šećera”, a oba ta proizvoda namijenjena su tržištima koja se jasno razlikuju od šećernih proizvoda obuhvaćenih zahtjevom podnesenim 2010. Odstupanje zatraženo 2010. bilo je potrebno u svrhe zarade nužnog kapitala za ulaganja potrebna za takvu diverzifikaciju. Stoga se prilikom odobravanja odstupanja Odlukom 2011/47/EU očekivalo da će ono generirati potreban promet za financiranje spomenutih ulaganja u diverzifikaciju proizvoda i aktivnosti kako tvrtka koja je imala koristi od odstupanja više ne bi morala tražiti odstupanja.
(9)
Nizozemska je 11. veljače 2013. u ime vlade Curaçaa zatražila novo odstupanje od pravila o podrijetlu utvrđenih u Prilogu III. Odluci 2001/822/EZ za razdoblje od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2013., datuma prestanka primjene Odluke 2001/822/EZ. Zahtjev se odnosio na ukupnu godišnju količinu od 5 500 tona šećernih proizvoda obuhvaćenih oznakom KN 1701 14 90, opisanih kao „bio-šećer”, koji su podrijetlom iz trećih zemalja, a obrađeni su u Curaçau radi izvoza u Uniju.
(10)
Taj je zahtjev Nizozemska službeno povukla 17. travnja 2013. jer se aktivnosti obrade opisane u zahtjevu više nisu izvodile u Nizozemskim Antilima. Tvrtka u Curaçau preselila je dio svojih aktivnosti obrade šećera, posebno proizvodnju šećernih grumena iz sirovog šećera od šećerne trske, pakiranih za maloprodaju, u Belgiju, odakle trenutačno opskrbljuje supermarkete u Nizozemskoj. Preostalu proizvodnu liniju preorijentirala je na filtriranje, pročišćavanje, mljevenje i jednostavno miješanje organskog šećera te njegovo pakiranje u vreće od 1 000 kg radi prijevoza.
(11)
Nizozemska je 17. travnja 2013. podnijela drugi zahtjev za odstupanje za 5 000 tona šećernih proizvoda, opisanih kao organski sirovi šećer od šećerne trske obuhvaćen oznakom KN 1701 14 90, tijekom razdoblja od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2013. Nizozemska je objasnila da se temeljem razgovora s vlastima Curaçaa može zaključiti kako će količine za koje je odstupanje za 2013. odobreno Odlukom 2011/47/EU biti nedovoljne za nastavak aktivnosti tvrtke koja se u Curaçau bavi obradom šećera.
(12)
Drugi zahtjev uglavnom je motiviran promjenom okolnosti u dotičnoj tvrtki jer je ona promijenila poslovne aktivnosti u smjeru obrade organskog šećera od šećerne trske, promjenom na svjetskom tržištu šećera jer je EU postala neto uvoznik šećera, činjenicom da je vrijednost dodana sirovim materijalima iz trećih zemalja veća od 45 % cijene franko tvornice gotovog proizvoda te izravnim i neizravnim otvaranjem radnih mjesta u Curaçau. Nizozemska je 14. lipnja 2013. i 28. lipnja 2013. dostavila dodatne informacije kako bi potkrijepila svoj zahtjev od 17. travnja 2013.
(13)
Dopisom od 16. srpnja 2013. Komisija je zatražila da nizozemske vlasti prime na znanje ocjenu Komisije u pogledu zahtjeva te njezinu namjeru da preporuči odbijanje zahtjeva. Komisija je zatražila i da nizozemske vlasti prenesu tu ocjenu tvrtki na koju se potencijalno odnosi odstupanje kako bi se i Nizozemskoj i dotičnoj tvrtki omogućilo postavljanje svih činjeničnih ili pravnih pitanja u odnosu na zahtjev prije nego što Komisija donese konačnu odluku. Kao rok za odgovor određen je 25. srpnja 2013. Odgovor nizozemskih tijela vlasti primljen je 24. srpnja 2013.
(14)
U članku 37. stavku 7. Priloga III. Odluci 2001/822/EZ predviđeno je da se odstupanja odobravaju kada je vrijednost dodana proizvodima bez podrijetla upotrijebljenim u dotičnom PZP-u najmanje 45 % vrijednosti gotovog proizvoda, pod uvjetom da odstupanje nije takvo da bi uzrokovalo ozbiljnu štetu nekom gospodarskom sektoru Unije ili nekih država članica.
(15)
U informacijama primljenim od tvrtke u Curaçau, kako ih je prenijela Nizozemska, u pogledu izračuna vrijednosti koja se u Curaçau generira za proizvodnju „bio-šećera od šećerne trske” 2013. navedena je vrijednost dodana obradom 5 000 tona „bio-šećera”. Tvrtka je navela i nabavnu cijenu jedne tone sirovog „bio-šećera” s podrijetlom iz trećih zemalja te cijenu franko tvornice po kojoj se jedna tona „bio-šećera” prodaje. Prema tvrtki, te brojke generiraju dodanu vrijednost u odnosu na cijenu franko tvornice od 52 %. Prema istim informacijama, proizvodnjom 1 500 tona „bio-šećera” generirala bi se dodana vrijednost od 88 % u odnosu na cijenu franko tvornice.
(16)
U informacijama primljenim od tvrtke, kako ih je prenijela Nizozemska, u odnosu na izračun vrijednosti generirane u Curaçau za „smeđi kristalni šećer”1. siječnja 2013. navedena je vrijednost dodana radom i obradom 5 500 tona „smeđeg kristalnog šećera”. Ako se najviša dostupna vrijednost dodana po toni za „smeđi kristalni šećer” smatra realističnom, vrijednost dodana u odnosu na cijenu franko tvornice iznosi približno 52,4 %. No, postupci obrade koji se izvode na „bio-šećeru” zahtijevaju manje obrade od onih za „kristalni šećer” koji se pakira za maloprodaju. Dodana vrijednost inherentna tim postupcima i stvarni troškovi obrade stoga mogu biti samo niži za „bio-šećer” pakiran u vreće od 1 000 kg radi prijevoza nego za „smeđi kristalni šećer” pakiran za maloprodaju.
(17)
Prema „Globalnim prognozama za šećer - izvješću za 2013.” (eng. Global Sugar Outlook - 2013 Report) (4) trošak proizvodnje šećera od šećerne trske u Brazilu, koji je najkonkurentnija regija za proizvodnju šećera u svijetu, iznosi 224,7 USD po toni za proizvodnju šećerne trske i 95 USD po toni za preradu šećerne trske u sirovi šećer. Ukupni troškovi, uključujući administrativne troškove, iznose 367,8 USD po toni ili, prema tečaju od 1,3 USD za 1 EUR, 283 EUR po toni sirovog šećera od šećerne trske. Uzimajući u obzir postupke uzgoja i prerade uključene u proizvodnju sirovog šećera od šećerne trske, čini se nevjerojatnim da bi troškovi pukog pročišćavanja, mljevenja i pakiranja organskog šećera od šećerne trske, koji čine samo mali dio postupka proizvodnje, bili viši. Uzimajući u obzir 283 EUR po toni kao realističan trošak proizvodnje za izračun vrijednosti dodane za pročišćavanje, mljevenje i pakiranje organskog sirovog šećera od šećerne trske u tvrtki u Curaçau, cijena franko tvornice iznosi 1 020,19 EUR po toni, a vrijednost dodana u odnosu na cijenu franko tvornice iznosi samo 32,2 %.
(18)
U simulaciji usporedivih troškova u 17. uvodnoj izjavi dodana vrijednost ne bi dosegla 45 %. Stoga nije realistično da bi takvu dodanu vrijednost mogla ostvariti tvrtka u Curaçau koja izvodi jednostavnu obradu. Umjesto toga, mora se zaključiti da su u brojke prenesene Komisiji uključeni i drugi dodatni troškovi i dobici koji ne čine iznose koji pridonose koristi za stanovništvo Curaçaa.
(19)
U skladu s člankom 37. stavkom 3. točkom (c) Priloga III. Odluci 2001/822/EZ, pri razmatranju zahtjeva za odstupanje potrebno je uzeti u obzir slučajeve u kojima se može jasno pokazati da bi pravila o podrijetlu mogla obeshrabriti znatna ulaganja u industriju i u kojima bi odstupanje koje pogoduje ostvarenju programa ulaganja omogućilo da se ta pravila zadovolje u fazama.
(20)
Tvrtka u Curaçau unaprijed je bila upoznata s ukidanjem kumulacije podrijetla AKP/PZP-EZ za šećer 1. siječnja 2011. te je imala dovoljno vremena za pripremu i diverzifikaciju prema proizvodnji proizvoda za koje odstupanje nije potrebno.
(21)
Tijekom razdoblja od 2009. do 2013. tvrtka u Curaçau imala je koristi od odstupanja koja su joj pomogla generirati promet potreban za ulaganja u diverzifikaciju prema proizvodnji proizvoda za koje nije potrebno odstupanje od pravila o podrijetlu. Prema informacijama primljenima od tvrtke, ulaganja su 2009. bila vrlo mala, a u razdoblju od 2010. do 2012. nije bilo nikakvih ulaganja. Odstupanja su stoga pomogla samo održavanju tekućih aktivnosti tvrtke u Curaçau ne pridonijevši na održiv način razvoju postojeće ni stvaranju nove industrije. Stoga je upitno bi li novo odstupanje potaknulo tvrtku na nova ulaganja.
(22)
Da bi se mješavina šećera s tarifnim brojem HS 2106, koja sadrži pektin ili kazein, smatrala proizvodom s podrijetlom u Curaçau i time ostvarile koristi od povlaštenog pristupa Uniji, vrijednost šećera bez podrijetla koji se koristi u proizvodnji gotovog proizvoda ne smije premašivati 30 % cijene franko tvornice proizvoda. Diverzifikacijom prema proizvodnji takvih mješavina, kao što se predlaže u trenutnom zahtjevu, tvrtka bi i dalje morala tražiti odstupanje kako bi se mogla uskladiti s pravilima o podrijetlu.
(23)
U skladu s člankom 37. stavkom 3. točkom (b) Priloga III. Odluci 2001/822/EZ, pri razmatranju zahtjeva za odstupanja potrebno je uzeti u obzir slučajeve u kojima bi primjena postojećih pravila o podrijetlu znatno negativno utjecala na sposobnost postojeće industrije u PZP-u da nastavi s izvozom u Uniju, a osobito na slučajeve u kojima bi to moglo dovesti do prestanka njezinih aktivnosti.
(24)
Komisija vodi bilancu kako bi analizirala tržište šećera i vidjela jesu li zalihe šećera dovoljne, jesu li potrebne dodatne količine šećera i mora li se šećer povlačiti s tržišta kako bi se razina cijena zadržala blizu referentnoj cijeni. U toj bilanci stalno se pojavljuje količina od 50 000 do 60 000 tona šećera koja se uvozi s punim carinama.
(25)
Za šećerne proizvode obuhvaćene oznakom KN 1701 14 90 u Uniji se primjenjuje carinska tarifa od 419 EUR po toni. Uzimajući u obzir da se cijena bijelog šećera na svjetskom tržištu, koja uključuje troškove za rafiniranje, na Londonskoj terminskoj burzi kreće oko 380 EUR po toni i da se primjenjuje carinska pristojba od 419 EUR po toni, cijena tog šećera nakon isporuke u Uniju i plaćanja carina iznosila bi najmanje 800 EUR. Prosječna cijena takvih šećernih proizvoda proizvedenih u Uniji, prema izvješćima država članica u skladu s člankom 9. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 (5), kreće se oko 725 EUR po toni. U takvim uvjetima nije vjerojatno da bi se ti šećerni proizvodi profitabilno uvozili u Uniju ako se ne radi o nekom šećeru izvrsne kakvoće, npr. organskom ili pravedno proizvedenom šećeru, koji se prodaje po mnogo višim cijenama od drugih šećernih proizvoda.
(26)
Stoga je vjerojatno da glavninu uvoza u Uniju uz pune carine čini organski ili fair trade šećer jer se takav šećer u maloprodajnom sektoru može prodavati i za 3 000 EUR po toni. Količina uvoza organskog šećera od trske uz punu carinu u Uniju pokazuje da izvoznici šećera širom svijeta preživljavaju na trenutačnom tržištu.
(27)
Dodaju li se nabavnoj cijeni sirovog šećera o kojoj izvješćuje tvrtka još 283 EUR po toni kao realističan trošak proizvodnje pri izračunu vrijednosti dodane za mljevenje i pakiranje organskog sirovog šećera od šećerne trske u tvrtki u Curaçau, marža dobiti i troškovi prijevoza o kojima izvješćuje tvrtka te uvozne carine koje valja platiti Uniji, tvrtka u Curaçau i dalje bi trebala biti u poziciji da izvozi „bio-šećer” u Uniju na isplativ način, a da se pritom ne mora oslanjati na odstupanje kojim bi se uvoznika u Uniju izuzelo od plaćanja primjenjivih uvoznih carina. Štoviše, razina prodajne cijene po toni „bio-šećera” kupcu u Nizozemskoj, kako je navedena u zahtjevu Nizozemske, može se smatrati dovoljnom da nadoknadi učinak punih carina koje se primjenjuju.
(28)
Kao gospodarski subjekt iz PZP-a, tvrtka iz Curaçaa koja izvodi aktivnosti obrade šećernih proizvoda sudjeluje na svjetskom tržištu i slobodna je izvoziti svoje proizvode u bilo koji dio svijeta, uključujući Uniju. Ta se tvrtka stoga može usporediti sa svim drugim gospodarskim subjektima iz cijeloga svijeta koji se bave istom aktivnošću. Posebno, razina troškova prijevoza iz PZP-a u Uniju, koja prema informacijama primljenim od tvrtke iznosi 42,59 EUR po toni, ne stavlja tvrtku iz Curaçaa u nepovoljan položaj u natjecanju s drugim sudionicima na tržištu jer je tvrtka slobodna prodavati svoje proizvode na tržišta koja su bliža njezinu mjestu djelovanja od Unije.
(29)
Izvoz šećera, melase i meda predstavlja samo 6 % ukupnog izvoza robe iz Curaçaa, izuzmu li se naftni proizvodi. Aktivnosti rukovanja kontejnerima vezanim uz uvoz i izvoz šećernih proizvoda predstavljaju samo 2 % ukupnih aktivnosti rukovanja kontejnerima koje se odnose na uvoz i izvoz. Doprinos tog izvoza razvoju područja može u najboljem slučaju biti samo malen.
(30)
U pogledu zapošljavanja, očekuje se da bi se odstupanjem otvorilo dodatnih 10 radnih mjesta, što je nerazmjerno malo u usporedbi sa zatraženim povećanjem količine proizvodnje. Nadalje, tih 10 dodatnih radnih mjesta za koja se očekuje da će se otvoriti manje je od 20 radnih mjesta zatvorenih u razdoblju između zahtjeva iz 2010., kada je Nizozemska navela da u tvrtki u Curaçau radi 35 osoba, i drugog zahtjeva iz 2013., u kojem se navodi da u tvrtki radi 15 osoba.
(31)
Učinak odbijanja novog odstupanja zatraženog 17. travnja 2013. bio bi minimalan. Odbijanjem se tvrtki ne bi onemogućio nastavak izvoza šećernih proizvoda u Uniju niti bi se obeshrabrilo ulaganje u šećernu industriju u Curaçau jer bi marža dobiti i dalje bila dovoljna da omogući ulaganja, čak i kad bi se u Uniji plaćala puna carinska stopa.
(32)
Zbog toga zatraženo odstupanje nije opravdano u pogledu članka 37. stavka 1., stavka 3. točaka (b) i (c) i stavka 7. Priloga III. Odluci 2001/822/EZ.
(33)
Mjere predviđene u ovoj Odluci u skladu su s mišljenjem Odbora za Carinski zakonik,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Ovime se odbija zahtjev za odstupanje od Odluke 2001/822/EZ u pogledu pravila o podrijetlu za šećer iz Curaçaa, koji je Nizozemska podnijela 17. travnja 2013., a upotpunila 14. i 28. lipnja 2013.
Članak 2.
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. rujna 2013.