NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1077/2012
ze dne 16. listopadu 2012
o společné bezpečnostní metodě pro dozor vykonávaný vnitrostátními bezpečnostními orgány po vydání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (1), a zejména na článek 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Jedním z cílů směrnice 2004/49/ES je zlepšení přístupu služeb železniční dopravy na trh definováním společných zásad pro zajišťování a regulaci bezpečnosti železnic a pro dozor nad bezpečností železnic. Směrnice 2004/49/ES rovněž stanoví rovné zacházení se všemi železničními podniky uplatňováním stejných požadavků na vydávání osvědčení o bezpečnosti v celé Evropské unii.
(2)
Dne 5. října 2009 vydala Komise pověření pro Evropskou železniční agenturu (dále jen „agentura“) v souladu se směrnicí 2004/49/ES, aby vypracovala návrh společné bezpečnostní metody pro dohled vykonávaný vnitrostátními bezpečnostními orgány po vydání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti železničním podnikům a provozovatelům infrastruktury. Agentura Komisi v souladu s jejím pověřením předložila své doporučení týkající se společné bezpečnostní metody, jež je podloženo zprávou o posouzení dopadů. Toto nařízení vychází z uvedeného doporučení.
(3)
Nařízení Komise (EU) 1158/2010 ze dne 9. prosince 2010 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání osvědčení o bezpečnosti železnic (2) stanoví metodu posuzování shody s požadavky na získání osvědčení o bezpečnosti, která se mají vydávat v souladu s čl. 10 odst. 2 písm. a) a čl. 10 odst. 2 písm. b) směrnice 2004/49/ES. Uvedené nařízení definuje kritéria, podle kterých musí vnitrostátní bezpečnostní orgány toto posouzení provést, popisuje postupy a stanoví zásady, které musí vnitrostátní bezpečnostní orgány po vydání osvědčení o bezpečnosti během dozoru dodržovat, jak je vymezeno v uvedeném nařízení.
(4)
Nařízení Komise (EU) č. 1169/2010 ze dne 10. prosince 2010 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání schválení z hlediska bezpečnosti železnic (3) zahrnuje všechny harmonizované požadavky a metody posuzování, prostřednictvím kterých mohou vnitrostátní bezpečnostní orgány vydat provozovateli infrastruktury schválení z hlediska bezpečnosti podle článku 11 směrnice 2004/49/ES vztahující se na přiměřenost systému zajišťování bezpečnosti obecně a na jakékoli schválení, které se týká sítě. Uvedené nařízení rovněž definuje kritéria, podle kterých musí vnitrostátní bezpečnostní orgány posouzení provést, popisuje postupy a stanoví zásady, které musí vnitrostátní bezpečnostní orgány po vydání schválení z hlediska bezpečnosti během dozoru používat, jak je vymezeno v uvedeném nařízení.
(5)
Podle čl. 16 odst. 2 písm. e) a čl. 17 odst. 2 směrnice 2004/49/ES musí vnitrostátní bezpečnostní orgán po vydání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti přijmout opatření na kontrolu dosahování výsledků uvedených v žádosti o osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti během provozu a průběžného plnění všech potřebných požadavků.
(6)
Aby vnitrostátní bezpečnostní orgán mohl plnit své úkoly podle čl. 16 odst. 2 písm. f) směrnice 2004/49/ES, musí na základě svých činností v rámci dozoru posuzovat i účinnost bezpečnostního regulačního rámce. „Dozorem“ se rozumí opatření zavedená vnitrostátním bezpečnostním orgánem za účelem kontroly výkonu v oblasti bezpečnosti poté, co udělil osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti.
(7)
Při dozoru musí vnitrostátní bezpečnostní orgány uplatňovat základní zásady dozoru prováděného vnitrostátním bezpečnostním orgánem, tj. zásadu proporcionality, jednotného přístupu, zaměření, transparentnosti, odpovědnosti a spolupráce uvedené v nařízení (EU) č. 1158/2010 a nařízení (EU) č. 1169/2010. Tyto zásady však rovněž vyžadují rámec a postup pro jejich praktické uplatňování v každodenní činnosti vnitrostátních bezpečnostních orgánů. Toto nařízení by vnitrostátním bezpečnostním orgánům poskytlo potřebný rámec a postup a zároveň posílilo vzájemnou důvěru v přístupech k činnostem v rámci dozoru a zlepšilo rozhodování v jejich průběhu.
(8)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 27 odst. 1 směrnice 2004/49/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se stanoví společná bezpečnostní metoda dozoru nad výkonem v oblasti bezpečnosti po vydání osvědčení o bezpečnosti železničním podnikům, jak je uvedeno v příloze IV nařízení (EU) č. 1158/2010, nebo schválení z hlediska bezpečnosti provozovatelům infrastruktury, jak je uvedeno v příloze III nařízení (EU) č. 1169/2010.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgány uplatňují společnou bezpečnostní metodu pro dohled nad plněním právní povinnosti železničního podniku nebo provozovatele infrastruktury používat systém zajišťování bezpečnosti ke kontrole všech rizik souvisejících s jejich činnostmi včetně údržby a dodávek materiálu a využívání dodavatelů a podle potřeby ke kontrole provádění nařízení Komise (EU) č. 1078/2012 ze dne 16. listopadu 2012 o společné bezpečnostní metodě sledování, kterou mají používat železniční podniky, provozovatelé infrastruktury po získání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti a subjekty odpovědné za údržbu (4).
3. Vnitrostátní bezpečnostní orgány uplatňují toto nařízení za účelem provádění dozorových činností podle čl. 16 odst. 2 písm. f) směrnice 2004/49/ES a vydávání doporučení členským státům o účinnosti bezpečnostního regulačního rámce.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení je termín „dozor“ vymezen článkem 2 nařízení (EU) č. 1158/2010 a článkem 2 nařízení (EU) č. 1169/2010.
Článek 3
Strategie a plán(y) dozoru
1. Vnitrostátní bezpečnostní orgán vypracuje a provede strategii a plán(y) dozoru a uvede, jak zaměří své činnosti a stanoví své priority v oblasti dozoru, jak je uvedeno v příloze.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgán shromažďuje a analyzuje informace z různých zdrojů. Shromážděné informace a výsledky dozoru použije pro účely uvedené v článku 1.
3. Vnitrostátní bezpečnostní orgán pravidelně přezkoumává strategii a plán nebo plány na základě získaných zkušeností a využívá při tom shromážděné informace a výsledky dozoru.
Článek 4
Techniky pro výkon dozoru
1. Vnitrostátní bezpečnostní orgán přijme techniky pro dozorové činnosti. Mezi tyto techniky obvykle patří rozhovory s lidmi na různých organizačních stupních, kontrola dokumentů a záznamů týkajících se systému zajišťování bezpečnosti a přezkum výsledků systému řízení týkajících se bezpečnosti, které byly zjištěny při inspekcích nebo souvisejících činnostech.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgán zajistí, aby jeho dozorové činnosti zahrnovaly kontrolu
a)
účinnosti systému zajišťování bezpečnosti;
b)
účinnosti jednotlivých nebo dílčích prvků systému zajišťování bezpečnosti včetně provozních činností.
Článek 5
Spojitost mezi posuzováním a dozorem
1. Vnitrostátní bezpečnostní orgán používá informace shromážděné v průběhu posuzování systému zajišťování bezpečnosti železničního podniku nebo provozovatele infrastruktury pro účely dozoru nad uplatňováním jejich systému zajišťování bezpečnosti i po vydání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgán rovněž využívá informace shromážděné během své dozorové činnosti pro opětovné posouzení systému zajišťování bezpečnosti železničního podniku nebo provozovatele infrastruktury před obnovením osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti.
Článek 6
Způsobilost osob vykonávajících dozorové činnosti
Vnitrostátní bezpečnostní orgán zavede systém zajišťující, aby dozorové činnosti vykonávaly způsobilé osoby.
Článek 7
Kritéria pro rozhodování
1. Vnitrostátní bezpečnostní orgán vypracuje a zveřejní kritéria pro rozhodování o tom, jak sleduje, podporuje a případně vynucuje soulad s bezpečnostním regulačním rámcem. Tato kritéria zahrnují rovněž otázky týkající se nedodržování právních předpisů související s uplatňováním systému zajišťování bezpečnosti železničním podnikem nebo provozovatelem infrastruktury a s bezpečnostním regulačním rámcem.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgán přijímá a zveřejňuje postup, na jehož základě mohou železniční podniky a provozovatelé infrastruktury podat stížnost na rozhodnutí přijatá v průběhu dozorových činností, aniž je dotčen požadavek na soudní přezkum takových rozhodnutí.
Článek 8
Koordinace a spolupráce
1. Vnitrostátní bezpečnostní orgány provádějící dozor nad železničním podnikem, který svou činnost vykonává ve více než jednom členském státě, koordinují svůj přístup k dozoru, aby zajistily efektivnost systému zajišťování bezpečnosti železničního podniku a aby se tento systém vztahoval na všechny příslušné činnosti. Koordinační činnosti zahrnují dohodu o tom, které informace si musí vnitrostátní bezpečnostní orgány vyměňovat, aby se zajistil společný přístup k dozoru příslušného železničního podniku. Zahrnují rovněž výměnu informací o strategii a plánu nebo plánech příslušných vnitrostátních bezpečnostních orgánů v oblasti dozoru včetně všech relevantních výsledků, aby se umožnil společný přístup k řešení otázky nedodržování právních předpisů.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgány uzavřou s vnitrostátními vyšetřovacími orgány, orgány vydávajícími osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu a jinými příslušnými orgány dohody o spolupráci s cílem vyměňovat si informace a koordinovat své reakce v případě jakéhokoliv nedodržování bezpečnostního regulačního rámce.
Článek 9
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 7. června 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. listopadu 2012.
32012R1077
L 320/3
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1077/2012
od 16. studenoga 2012.
o zajedničkoj sigurnosnoj metodi nadzora koji provode nacionalna tijela nadležna za sigurnost nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o sigurnosti željeznica Zajednice i izmjeni Direktive Vijeća 95/18/EZ o izdavanju dozvola željezničkim prijevoznicima i Direktive 2001/14/EZ o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture i dodjeli rješenja o sigurnosti (1), a posebno njezin članak 6.,
budući da:
(1)
Jedan od ciljeva Direktive 2004/49/EZ je poboljšati pristup tržištu usluga željezničkog prijevoza utvrđivanjem zajedničkih načela upravljanja, reguliranja i nadzora sigurnosti željeznica. Direktiva 2004/49/EZ također propisuje jednako postupanje za sve željezničke prijevoznike primjenom istih zahtjeva za dodjelu rješenja o sigurnosti u cijeloj Europskoj uniji.
(2)
Komisija je 5. listopada 2009. ovlastila Europsku agenciju za željeznice („Agencija”), u skladu s Direktivom 2004/49/EZ, da izradi nacrt zajedničke sigurnosne metode (CSM) za nadzor koji provode nacionalna tijela nadležna za sigurnost nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti željezničkim prijevoznicima i upraviteljima infrastrukture. Agencija je Komisiji uputila preporuku o CSM, koju je potkrijepila izvješćem o analizi učinaka, u skladu s mandatom Komisije. Ova se Uredba temelji na preporuci Agencije.
(3)
Uredba Komisije (EU) br. 1158/2010 od 5. prosinca 2010. o zajedničkoj sigurnosnoj metodi za ocjenu sukladnosti sa zahtjevima za dobivanje rješenje o sigurnosti željeznica (2), propisuje metodu za ocjenjivanje sukladnosti sa zahtjevima za dobivanje rješenja o sigurnosti izdanima u skladu s člankom 10. stavkom 2. točkom (a) i člankom 10. stavkom 2. točkom (b) Direktive 2004/49/EZ. Tom se Uredbom utvrđuju mjerila prema kojima nacionalna tijela nadležna za sigurnost moraju obaviti ocjenjivanje, opisuju postupci koji se moraju provoditi i određuju načela kojih se moraju pridržavati nacionalna tijela nadležna za sigurnost tijekom nadzora, kao što je određeno u toj Uredbi, nakon izdavanja potvrde o sigurnosti.
(4)
Uredba Komisije (EU) br. 1169/2010 od 10. prosinca 2010. o zajedničkoj sigurnosnoj metodi za ocjenu sukladnosti sa zahtjevima za dobivanje rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom (3), uključuje sve usklađene zahtjeve i metode ocjenjivanja pomoću kojih nacionalna tijela nadležna za sigurnost mogu izdati upravitelju infrastrukture rješenje o sigurnosti, u skladu s člankom 11. Direktive 2004/49/EZ, koje se odnosi na prikladnost sustava upravljanja sigurnošću općenito i na sva posebna rješenja o sigurnosti za pojedine mreže. Tom se Uredbom također utvrđuju mjerila prema kojima nacionalna tijela nadležna za sigurnost moraju obaviti ocjenjivanje, opisuju postupci koji se moraju provoditi i određuju načela kojih se moraju pridržavati nacionalna tijela nadležna za sigurnost tijekom nadzora, kao što je određeno u toj Uredbi, nakon izdavanja rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom.
(5)
Nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom, nacionalno tijelo nadležno za sigurnost mora osigurati mjere kojima se provjerava jesu li tijekom rada postignuti rezultati, navedeni u zahtjevu za potvrdu o sigurnosti ili rješenje o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom, te nastavljaju li se ispunjavati svi zahtjevi, kako je propisano člankom 16. stavkom 2. točkom (e) i člankom 17. stavkom 2. Direktive 2004/49/EZ.
(6)
Da bi nacionalna tijela nadležna za sigurnost mogla obavljati svoje zadatke u skladu s člankom 16. stavkom 2. točkom (f) Direktive 2004/49/EZ, također moraju, na temelju svojih nadzornih aktivnosti, prosuditi učinkovitost sigurnosnog regulatornog okvira. „Nadzor” znači mjere koje je osiguralo nacionalno tijelo nadležno za sigurnost radi nadziranja sigurnosne učinkovitosti nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom.
(7)
Tijekom obavljanja nadzora, nacionalno tijelo nadležno za sigurnost mora primjenjivati temeljna načela nadzorne aktivnosti nacionalnog tijela nadležnog za sigurnost - proporcionalnost, dosljednost, ciljanost, transparentnost, odgovornost i suradnju - u skladu s Uredbom (EU) br. 1158/2010 i Uredbom (EU) br. 1169/2010. Međutim, za ta načela također je potreban okvir i postupak, kako bi se mogla primijeniti u praksi i u svakodnevnim aktivnostima nacionalnih tijela nadležnih za sigurnost. Ova bi Uredba nacionalnim tijelima nadležnima za sigurnost osigurala potreban okvir i postupak, pri čemu bi se poboljšalo međusobno povjerenje u njihov pristup nadzornim aktivnostima i odlučivanje tijekom tih aktivnosti.
(8)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog u skladu s člankom 27. stavkom 1. Direktive 2004/49/EZ,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ovom se Uredbom utvrđuje zajednička sigurnosna metoda (CSM) za nadzor sigurnosne učinkovitosti nakon izdavanja potvrde o sigurnosti za željezničke prijevoznike ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom iz Priloga IV. Uredbi (EU) br. 1158/2010 odnosno Priloga III. Uredbi (EU) br. 1169/2010.
2. Nacionalna tijela nadležna za sigurnost primjenjuju zajedničku sigurnosnu metodu za nadziranje ispunjavanja zakonske obveze primjene sustava upravljanja sigurnošću od strane željezničkog prijevoznika ili upravitelja infrastrukture, kako bi se osigurala kontrola svih rizika povezanih s njihovim aktivnostima, uključujući održavanje, opskrbu materijalom i korištenje ugovornih prijevoznika, te da bi se prema potrebi provjerila primjena Uredbe Komisije (EU) br. 1078/2012 od 16. studenoga o zajedničkoj sigurnosnoj metodi nadziranja, koju moraju primjenjivati željeznički prijevoznici i upravitelji infrastrukture nakon dobivanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom, te subjekti zaduženi za održavanje (4).
3. Nacionalna tijela nadležna za sigurnost primjenjuju ovu Uredbu za obavljanje nadzornih aktivnosti u skladu s člankom 16. stavkom 2. točkom (f) Direktive 2004/49/EZ i za savjetovanje država članica o učinkovitosti sigurnosnog regulatornog okvira.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, „nadzor” ima značenje propisano člankom 2. Uredbe (EU) br. 1158/2010 i člankom 2. Uredbe (EU) br. 1169/2010.
Članak 3.
Nadzorna strategija i plan(ovi)
1. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost razvija i provodi nadzornu strategiju i plan ili planove, u kojima su opisani ciljevi njegovih aktivnosti i određeni prioriteti za nadzor, u skladu s Prilogom.
2. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost prikuplja i analizira informacije iz različitih izvora. Prikupljene informacije i rezultate nadzora upotrebljava za potrebe navedene u članku 1.
3. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost redovito pregledava strategiju i plan ili planove u svjetlu iskustva, pri čemu koristi prikupljene informacije i rezultate nadzora.
Članak 4.
Tehnike provođenja nadzora
1. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost donosi tehnike nadzornih aktivnosti. Te tehnike obično uključuju razgovore s osobama na različitim razinama u organizaciji, pregledavanje dokumenata i evidencija u vezi sa sustavom upravljanja sigurnošću i ispitivanje sigurnosnih rezultata sustava upravljanja, dobivenih inspekcijskim pregledima ili povezanim aktivnostima.
2. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost osigurava da njegove nadzorne aktivnosti uključuju provjeru
(a)
učinkovitosti sustava upravljanja sigurnošću;
(b)
učinkovitosti pojedinačnih ili djelomičnih elemenata u sustavu upravljanja sigurnošću, uključujući operativne aktivnosti.
Članak 5.
Veze između ocjene i nadzora
1. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost koristi informacije prikupljene tijekom ocjenjivanja sustava upravljanja sigurnošću željezničkog prijevoznika ili upravitelja infrastrukture, radi nadzora daljnje primjene sustava upravljanja sigurnošću nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom.
2. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost također koristi informacije, prikupljene tijekom nadzornih aktivnosti, za ponovno ocjenjivanje sustava upravljanja sigurnošću željezničkog prijevoznika ili upravitelja infrastrukture prije obnavljanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom.
Članak 6.
Stručna sposobnost osoba uključenih u nadzorne aktivnosti
Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost ima uspostavljen sustav kojim se osigurava da nadzorne aktivnosti obavljaju stručno osposobljene osobe.
Članak 7.
Mjerila za odlučivanje
1. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost određuje i objavljuje mjerila za odlučivanje o tome kako nadzire, promiče i prema potrebi provodi usklađivanje sa sigurnosnim regulatornim okvirom. Ta mjerila uključuju i pitanja neusklađenosti u vezi s daljnjom primjenom sustava upravljanja sigurnošću i sigurnosnog regulatornog okvira.
2. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost donosi i objavljuje postupak kojim se željezničkim prijevoznicima i upraviteljima infrastrukture omogućuje da podnesu prigovor na odluke donesene tijekom nadzornih aktivnosti, ne dovodeći u pitanje zahtjev za sudsko preispitivanje tih odluka.
Članak 8.
Usklađivanje i suradnja
1. Nacionalna tijela nadležna za sigurnost, uključena u nadzor željezničkog prijevoznika koji djeluje u više od jedne države članice, usklađuju svoj pristup nadzoru, kako bi osigurala da je sustav upravljanja sigurnošću željezničkog prijevoznika učinkovit i da obuhvaća sve odgovarajuće aktivnosti. Aktivnosti usklađivanja uključuju dogovor o tome koje će informacije nacionalna tijela nadležna za sigurnost razmjenjivati da bi osigurala zajednički pristup nadzoru određenog željezničkog prijevoznika. Također uključuje razmjenu informacija o nadzornoj strategiji i planu ili planovima dotičnih nacionalnih tijela nadležnih za sigurnost, uključujući sve relevantne rezultate, kako bi se omogućio zajednički pristup rješavanju neusklađenosti.
2. Nacionalna tijela nadležna za sigurnost, zajedno s nacionalnim istražnim tijelima, tijelima za certificiranje subjekata zaduženih za održavanje i drugim nadležnim tijelima, razvijaju dogovore o suradnji radi razmjene informacija i usklađivanja odgovora na svako nepoštivanje regulatornog okvira u području sigurnosti.
Članak 9.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 7. lipnja 2013.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 16. studenoga 2012.