NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1394/2014
ze dne 20. října 2014,
kterým se stanoví plán výmětů pro určité druhy pelagického rybolovu v jihozápadních vodách
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 6 a čl. 18 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (EU) č. 1380/2013 je zavést povinnosti vykládky úlovků druhů podléhajících omezením odlovu, a postupně tím odstranit výměty při veškerém rybolovu Unie.
(2)
Ustanovení čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013 zmocňuje Komisi přijmout plány výmětů prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci na maximálně tři roky na základě společných doporučení vypracovaných členskými státy po konzultaci s příslušnými poradními sbory.
(3)
Na řízení rybolovu v jihozápadních vodách mají přímý zájem Belgie, Španělsko, Francie, Nizozemsko a Portugalsko. Uvedené členské státy předložily Komisi společné doporučení, které obsahuje zvláštní opatření poté, co konzultovaly poradní sbor pro pelagický rybolov, poradní sbor pro dálkový rybolov a poradní sbor pro jihozápadní vody. Vědecké mínění rovněž poskytly příslušné vědecké subjekty. Opatření obsažená ve společném doporučení splňují ustanovení čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013, a proto by v souladu s čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013 měla být zařazena do tohoto nařízení.
(4)
Pokud jde o jihozápadní vody, podle čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013 se má povinnost vykládky vztahovat na veškerá plavidla, která se zabývají drobným pelagickým rybolovem a pelagickým rybolovem velkých druhů, pokud jde o výlov ryb u druhů rybolovu, pro které platí omezení odlovu nejpozději od 1. ledna 2015.
(5)
V souladu se společným doporučením má plán výmětů zahrnovat některé druhy drobného pelagického rybolovu a pelagického rybolovu velkých druhů, konkrétně rybolov kranase obecného, makrely obecné, šprota obecného, sardele obecné, tuňáka křídlatého, tresky modravé a kranase souměrného v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0 s platností ode dne 1. ledna 2015.
(6)
Společné doporučení obsahuje výjimku z povinnosti vykládky v případě sardele obecné, kranase obecného, kranase souměrného a makrely obecné odlovených košelkovými nevody v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2, která je založena na vědeckých důkazech vysoké míry přežití v souladu s čl. 15 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1380/2013. Vědecké důkazy potvrzující vysokou míru přežití byly poskytnuty v rámci společného doporučení, které odkázalo na konkrétní vědeckou studii o přežití vypuštěných ryb při lovu košelkovými nevody v evropských jižních vodách. V rámci studie bylo zjištěno, že míra přežití závisí na délce tlačení ryb a jejich hustotě v síti, přičemž u tohoto druhu rybolovu je obojí obvykle omezeno. Tyto informace přezkoumal VTHVR (na svém druhém plenárním zasedání v roce 2014). VTHVR došel k závěru, že za předpokladu, že jsou výsledky studie o přežití, pokud jde o míru přežití u komerčních rybolovných operací, reprezentativní, podíl přeživších vypuštěných ryb je pravděpodobně vyšší než 50 %. Zákaz vypouštět makrelu obecnou a sledě obecného dříve, než je síť zcela vytažena na palubu rybářského plavidla, což by mohlo vést ke ztrátám v podobě mrtvých nebo umírajících ryb, je stanoven v čl. 19b odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 850/98 (2). Touto výjimkou ohledně míry přežití není dotčen platný zákaz, jelikož ryby budou vypouštěny ve fázi rybolovné činnosti, ve které bude míra přežití ryb po vypuštění vysoká. Proto by taková výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(7)
Společné doporučení rovněž zahrnuje čtyři výjimky de minimis z povinnosti vykládky, které platí u některých druhů rybolovu a do určité velikosti. Důkazní informace poskytnuté členskými státy přezkoumal VTHVR, který došel k závěru, že společná doporučení obsahují odůvodněné argumenty týkající se nárůstu nákladů při manipulaci s nežádoucími úlovky, které v několika případech podpořilo kvalitativní posouzení nákladů. Vzhledem k výše uvedenému a protože neexistují odlišné vědecké informace, je vhodné stanovit výjimky de minimis podle procentního podílu navrženého ve společném doporučení, a to na úrovních, jež nepřekračují úrovně podle čl. 15 odst. 5 nařízení (EU) č. 1380/2013.
(8)
Výjimka de minimis pro lov tresky modravé (Micromesistius poutassou) ve výši maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci průmyslového pelagického rybolovu tohoto druhu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII, při kterém se tento druh zpracovává na palubě za účelem získání základu surimi, se zakládá na skutečnosti, že zvýšení selektivity není možné a náklady na manipulaci s nežádoucími úlovky jsou nepřiměřené. VTHVR se domnívá, že tato výjimka je dostatečně odůvodněná. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(9)
Výjimka de minimis pro lov tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) ve výši maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků tuňáka křídlatého v rámci cíleného rybolovu pomocí pelagických vlečných párových sítí v oblasti ICES VIII vychází z nepřiměřených nákladů na manipulaci s nežádoucími úlovky. Jedná se o náklady na skladování a manipulaci na moři i pevnině. VTHVR ve svém hodnocení poukázal na riziko odlovu nejkvalitnější části populace ryb. Touto výjimkou však není dotčen článek 19a nařízení (ES) č. 850/98. Proto by dotyčná výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(10)
Výjimka de minimis pro lov sardele obecné (Engraulis encrasicolus), makrely obecné (Scomber scombrus) a kranase obecného (Trachurus spp.) ve výši maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků těchto druhů v rámci pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII vychází ze skutečnosti, že je u tohoto druhu rybolovu obtížné zlepšit selektivitu. Výbor VTHVR vyslovil názor, že uvedená výjimka je dostatečně odůvodněná v případě makrely obecné a kranase obecného, přičemž u sardele obecné výbor konstatuje částečné riziko odlovu nejkvalitnější části populace ryb. Touto výjimkou však není dotčen článek 19a nařízení (ES) č. 850/98. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(11)
Výjimka de minimis pro rybolov pomocí košelkových nevodů v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0, který se zaměřuje na odlov následujících druhů: maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků kranase obecného (Trachurus spp.) a makrely obecné (Scomber scombrus); a maximálně 2 % v letech 2015 a 2016 a 1 % v roce 2017 celkových ročních úlovků sardele obecné (Engraulis encrasicolus). VTHVR se domnívá, že tuto výjimku podporují odůvodněné argumenty, které prokazují obtíže při zlepšování selektivity u tohoto druhu rybolovu. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(12)
Společné doporučení dále obsahuje minimální referenční velikost pro zachování zdrojů činící 9 cm pro dva druhy rybolovu sardele obecné, která má zajistit ochranu nedospělých jedinců tohoto druhu. VTHVR posoudil toto opatření a dospěl k závěru, že nebude mít negativní dopad na nedospělé jedince sardele obecné, že se díky němu zvýší objem úlovků, které bude možné prodávat pro lidskou spotřebu, aniž by došlo ke zvýšení úmrtnosti ryb způsobené rybolovem, a že toto opatření může mít pozitivní vliv na kontrolu a vymáhání práva. Proto by u dotčených druhů rybolovu sardele obecné měla být minimální referenční velikost pro zachování zdrojů stanovena na 9 cm.
(13)
Vzhledem k tomu, že opatření stanovená v tomto nařízení mají přímý dopad na související hospodářské činnosti a plánování období rybolovu rybářských plavidel Unie, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost okamžitě po svém vyhlášení. Mělo by se začít používat od 1. ledna 2015, aby byl dodržen časový rámec stanovený v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. V souladu s čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení by se toto nařízení nemělo používat déle než tři roky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobnosti provádění povinnosti vykládky stanovené v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013, jež platí ode dne 1. ledna 2015 pro jihozápadní vody, jak jsou definovány v čl. 4 odst. 2 písm. d) uvedeného nařízení, a vztahuje se na druhy rybolovu, které jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Výjimka na základě míry přežití
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se povinnost vykládky nevztahuje na úlovky sardele obecné, kranase obecného, kranase souměrného a makrely obecné v rámci tradičního rybolovu košelkovými nevody. Veškeré takové úlovky lze vypustit za předpokladu, že síť ještě nebyla zcela vytažena na palubu.
Článek 3
Výjimky de minimis
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 lze jako výměty vyřadit následující množství:
a)
v případě tresky modravé (Micromesistius poutassou) maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci průmyslového pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí, který se zaměřuje na tento druh v oblasti ICES VIII a při kterém se tento druh zpracovává na palubě za účelem získání základu surimi;
b)
v případě tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci cíleného rybolovu tuňáka křídlatého pomocí pelagických vlečných párových sítí v oblasti ICES VIII;
c)
v případě sardele obecné (Engraulis encrasicolus), makrely obecné (Scomber scombrus) a kranase obecného (Trachurus spp.) maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků těchto druhů v rámci pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII;
d)
v rámci rybolovu pomocí košelkových nevodů v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0, který se zaměřuje na odlov následujících druhů: maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků kranase obecného (Trachurus spp.) a makrely obecné (Scomber scombrus) a maximálně 2 % v letech 2015 a 2016 a 1 % v roce 2017 celkových ročních úlovků sardele obecné (Engraulis encrasicolus).
Článek 4
Minimální referenční velikost pro zachování zdrojů
Minimální referenční velikost pro zachování zdrojů se pro sardel obecnou (Engraulis encrasicolus) ulovenou v podoblasti ICES IX a oblasti CECAF 34.1.2 je 9 cm.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015 a jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. října 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1394/2014
оd 20. listopada 2014.
o uspostavi plana za odbačeni ulov za ribolov određenih pelagijskih vrsta u jugozapadnim vodama
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke Vijeća 2004/585/EZ (1), a posebno njezin članak 15. stavak 6. te članak 18. stavke 1. i 3.,
budući da:
(1)
Uredbom (EU) br. 1380/2013 nastoji se postupno napustiti praksa odbacivanja ulova u svim ribarstvima Unije uvođenjem obveze iskrcavanja ulova vrsta koje podliježu ograničenjima ulova.
(2)
Člankom 15. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1380/2013 Komisiji se dodjeljuju ovlasti da donese planove za odbačeni ulov s pomoću delegiranog akta za razdoblje od najviše tri godine na temelju zajedničkih preporuka koje su izradile države članice nakon savjetovanja s relevantnim savjetodavnim vijećima.
(3)
Belgija, Španjolska, Francuska, Nizozemska i Portugal imaju izravan upravljački interes u ribarstvu u jugozapadnim vodama. Navedene države članice dostavile su zajedničku preporuku Komisiji u kojoj su sadržane posebne mjere nakon savjetovanja sa Savjetodavnim vijećem za ribolov pelagijskih vrsta, Savjetodavnim vijećem za udaljeno ribarstvo i Savjetodavnim vijećem za jugozapadne vode. Znanstveni doprinos dala su relevantna znanstvena tijela. Mjere iz zajedničke preporuke u skladu su s člankom 15. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1380/2013 i stoga bi u skladu s člankom 18. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1380/2013 trebale biti uključene u ovu Uredbu.
(4)
U pogledu jugozapadnih voda u skladu s člankom 15. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1380/2013 obveza iskrcavanja trebala bi se primjenjivati najkasnije od 1. siječnja 2015. na sva plovila uključena u ribolov malih i velikih pelagijskih vrsta u odnosu na vrste ulovljene u tom ribolovu koje podliježu ograničenjima ulova.
(5)
U skladu sa zajedničkom preporukom planom za odbačeni ulov trebalo bi obuhvatiti ribolov određenih malih i velikih pelagijskih vrsta, odnosno ribolov šaruna, skuše, papalina, inćuna, bijele tune, ugotice pučinke i čileanskog šnjura u područjima ICES-a VIII., IX. i X. te područjima CECAF-a 34.1.1., 34.1.2. i 34.2.0. od 1. siječnja 2015.
(6)
U zajedničku je preporuku uključeno izuzeće od obveze iskrcavanja za inćune, šarun, čileanski šnjur i skušu ulovljene u ribolovu okružujućim mrežama plivaricama u područjima ICES-a VIII., IX. i X. te područjima CECAF-a 34.1.1., 34.1.2. i 34.2. na temelju znanstvenih dokaza visoke stope preživljavanja, u skladu s člankom 15. stavkom 4. točkom (b) Uredbe (EU) br. 1380/2013. Znanstveni dokazi kojima se potvrđuje visoka stopa preživljavanja dostavljeni su u zajedničkoj preporuci i njima se poziva na određenu znanstvenu studiju o preživljavanju riba nakon ispadanja u ribolovu okružujućim mrežama plivaricama u južnim europskim vodama. Studija je pokazala da stopa preživljavanja ovisi o vremenu sakupljanja i gustoći ribe u mreži, što je u tom ribolovu obično ograničeno. Te je informacije STECF preispitao na drugoj plenarnoj sjednici u 2014. STECF je zaključio da bi, pod pretpostavkom da rezultati studije o preživljavanju predstavljaju stope preživljavanja u komercijalnom ribolovu, udio ispale ribe koja preživi vjerojatno bio veći od 50 %. Zabrana puštanja skuše i haringe prije nego što je mreža u cijelosti na ribarskom plovilu kojim se uzrokuje gubitak uginule ribe ili ribe koja ugiba, utvrđena je u članku 19.b stavku 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 850/98 (2). Izuzećem na temelju stope preživljavanja ne utječe se na zabranu na snazi jer će do puštanja ribe doći u fazi ribolovne aktivnosti u kojoj ribe imaju visoku stopu preživljavanja nakon puštanja. Stoga bi takvo izuzeće trebalo uključiti u ovu Uredbu.
(7)
Zajedničkom preporukom obuhvaćena su i četiri izuzeća de minimis od obveze iskrcavanja za određene vrste ribolova i do određene razine. Dokaze koje su dostavile države članice preispitao je STECF, koji je zaključio da su u zajedničkim preporukama sadržani obrazloženi argumenti povezani s povećanjem troškova postupanja s neželjenim ulovom, a u nekim slučajevima to je potvrđeno kvalitativnom procjenom troškova. U svjetlu prethodno navedenoga i u nedostatku drugačijih znanstvenih informacija primjereno je uspostaviti izuzeća de minimis u skladu s postotkom predloženim u zajedničkoj preporuci i na razinama koje ne premašuju dopuštene u skladu s člankom 15. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 1380/2013.
(8)
Izuzeće de minimis za ugoticu pučinku (Micromesistius poutassou) do najviše 7 % u 2015. i 2016. te 6 % u 2017. ukupnog godišnjeg ulova u industrijskom ribolovu pelagijskim koćaricama kojima se lovi ta vrsta u području ICES-a VIII. i na kojima se ona obrađuje radi dobivanja osnove surimija, temelji se na činjenici da se povećana selektivnost ne može postići te da su troškovi postupanja s neželjenim ulovom nerazmjerni. STECF je zaključio da je izuzeće u dovoljnoj mjeri opravdano. Stoga bi predmetno izuzeće trebalo uključiti u ovu Uredbu.
(9)
Izuzeće de minimis do najviše 7 % u 2015. i 2016. te 6 % u 2017. za bijelu tunu (Thunnus alalunga) ukupnog godišnjeg ulova u ribolovu usmjerenom na bijelu tunu s pomoću pelagijskih koća kojima upravljaju dva plovila u području ICES-a VIII. temelji se na nerazmjernim troškovima postupanja s neželjenim ulovom. To su troškovi skladištenja i postupanja na moru i na kopnu. STECF je u svojoj ocjeni naveo da postoji rizik od povećanja vrijednosti ulova. Međutim, to izuzeće ne dovodi u pitanje članak 19.a Uredbe (EZ) br. 850/98. Stoga bi predmetno izuzeće trebalo uključiti u ovu Uredbu.
(10)
Izuzeće de minimis do najviše 5 % u 2015. i 2016. te 4 % u 2017. ukupnog godišnjeg ulova u ribolovu inćuna (Engraulis encrasicolus), skuše (Scomber scombrus) i šaruna (Trachurus spp.) pelagijskim koćaricama u području ICES-a VIII. temelji se na otežanom povećanju selektivnosti u toj vrsti ribolova. STECF je zaključio da je izuzeće za skušu i šarun opravdano te je primijetio postojanje djelomičnog rizika od povećanja vrijednosti ulova inćuna. Međutim, to izuzeće ne dovodi u pitanje članak 19.a Uredbe (EZ) br. 850/98. Stoga bi predmetno izuzeće trebalo uključiti u ovu Uredbu.
(11)
Konačno izuzeće de minimis jest za ribolov okružujućim mrežama plivaricama u područjima ICES-a VIII., IX. i X. i područjima CECAF-a 34.1.1., 34.1.2. i 34.2.0. usmjerenom na sljedeće vrste: do najviše 5 % u 2015. i 2016. te 4 % u 2017. ukupnog godišnjeg ulova šaruna (Trachurus spp.) i skuše (Scomber scombrus); i do najviše 2 % u 2015. i 2016. te 1 % u 2017. ukupnog godišnjeg ulova inćuna (Engraulis encrasicolus). STECF je zaključio da je to izuzeće potkrijepljeno obrazloženim argumentima kojima se dokazuje otežano povećanje selektivnosti u toj vrsti ribolova. Stoga bi predmetno izuzeće trebalo uključiti u ovu Uredbu.
(12)
Naposljetku, zajednička preporuka uključuje 9 cm kao minimalnu referentnu veličinu za očuvanje dviju vrsta ribolova inćuna s ciljem osiguranja zaštite nedoraslih morskih organizama te vrste. STECF je tu mjeru ocijenio i zaključio da se njome neće negativno utjecati na nedorasle morske organizme inćuna, da će se povećati razina ulova koji se može prodati za ljudsku prehranu bez povećane ribolovne smrtnosti te da će možda koristiti nadzoru i provedbi. Stoga treba utvrditi 9 cm kao minimalnu referentnu veličinu za očuvanje inćuna u predmetnim vrstama ribolova.
(13)
Budući da mjere predviđene ovom Uredbom izravno utječu na gospodarske aktivnosti povezane sa sezonom ribolova plovila Unije i na njezino planiranje, ova bi Uredba trebala stupiti na snagu neposredno nakon objave. Trebala bi se primjenjivati od 1. siječnja 2015. kako bi bila u skladu s vremenskim okvirom utvrđenim u članku 15. Uredbe (EU) br. 1380/2013. U skladu s člankom 15. stavkom 6. te Uredbe, ova bi se Uredba trebala primjenjivati najviše 3 godine,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom utvrđuju pojedinosti za provedbu obveze iskrcavanja, kako je predviđeno člankom 15. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, od 1. siječnja 2015. u jugozapadnim vodama, kako je definirano u članku 4. stavku 2. točki (d) te Uredbe, u ribolovu utvrđenom u Prilogu ovoj Uredbi.
Članak 2.
Izuzeće na temelju stope preživljavanja
Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, obveza iskrcavanja ne primjenjuje se na ulove inćuna, šaruna, čileanskog šnjura i skuše u malom ribolovu okružujućim mrežama plivaricama. Sav se takav ulov može pustiti pod uvjetom da mreža nije u cijelosti izvučena na plovilo.
Članak 3.
Izuzeća de minimis
Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, sljedeće količine mogu biti odbačene:
(a)
za ugoticu pučinku (Micromesistius poutassou) do najviše 7 % u 2015. i 2016. te 6 % u 2017. ukupnog godišnjeg ulova u industrijskom ribolovu pelagijskim koćaricama kojima se lovi ta vrsta u području ICES-a VIII. i na kojima se ta vrsta obrađuje radi dobivanja osnove surimija;
(b)
do najviše 7 % u 2015. i 2016. te 6 % u 2017. za bijelu tunu (Thunnus alalunga) ukupnog godišnjeg ulova u ribolovu usmjerenom na bijelu tunu s pomoću pelagijskih koća kojima upravljaju dva plovila u području ICES-a VIII.;
(c)
do najviše 5 % u 2015. i 2016. te 4 % u 2017. ukupnog godišnjeg ulova u ribolovu inćuna (Engraulis encrasicolus), skuše (Scomber scombrus) i šaruna (Trachurus spp.) pelagijskim koćaricama u području ICES-a VIII.;
(d)
u ribolovu okružujućim mrežama plivaricama u područjima ICES-a VIII., IX. i X. i područjima CECAF-a 34.1.1., 34.1.2. i 34.2.0. usmjerenom na sljedeće vrste: do najviše 5 % u 2015. i 2016. te 4 % u 2017. ukupnog godišnjeg ulova šaruna (Trachurus spp.) i skuše (Scomber scombrus); i do najviše 2 % u 2015. i 2016. te 1 % u 2017. ukupnog godišnjeg ulova inćuna (Engraulis encrasicolus).
Članak 4.
Minimalna referentna veličina za očuvanje
Minimalna referentna veličina za očuvanje inćuna (Engraulis encrasicolus) ulovljenog u potpodručju ICES-a IX. i području CECAF-a 34.1.2. iznosi 9 cm.
Članak 5.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2015. do 31. prosinca 2017.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 20. listopada 2014.