NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 249/2014
ze dne 26. února 2014,
kterým se ruší nařízení Rady (ES) č. 827/2004, kterým se zakazuje dovoz atlantického tuňáka velkookého (Thunnus obesus) pocházejícího z Bolívie Kambodže Rovníkové Guineje, Gruzie a Sierry Leone a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1036/2001
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie se dne 14. listopadu 1997, po přijetí rozhodnutí Rady 86/238/EHS (2), stala smluvní stranou Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen „úmluva ICCAT“).
(2)
Úmluva ICCAT stanoví rámec pro regionální spolupráci při zachování a řízení zdrojů tuňáků a příbuzných druhů žijících v Atlantském oceánu a jeho přilehlých mořích. Úmluva ICCAT zřídila Mezinárodní komisi pro ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen „komise ICCAT“), která přijímá opatření na zachování a řízení zdrojů. Tato opatření jsou pro smluvní strany závazná.
(3)
V roce 1998 přijala komise ICCAT usnesení 98-18 o nehlášených a neřízených odlovech tuňáků na volném moři v oblasti úmluvy plavidly lovícími pomocí dlouhých lovných šňůr. Toto usnesení stanovilo postupy pro označování zemí, jejichž plavidla lovila tuňáka a příbuzné druhy metodou snižující účinnost opatření komise ICCAT na zachování a řízení zdrojů. Podrobně také určilo opatření, která je třeba přijmout, v případě nutnosti včetně nediskriminačních opatření na omezení obchodu, s cílem zabránit plavidlům těchto zemí, aby pokračovala v takových rybolovných postupech.
(4)
Po přijetí usnesení 98-18 označila komise ICCAT Bolívii, Kambodžu, Rovníkovou Guineu, Gruzii a Sierru Leone za země, jejichž plavidla loví atlantického tuňáka velkookého (Thunnus obesus) metodou, která snižuje účinnost jejích opatření na zachování a řízení zdrojů. Komise ICCAT své závěry odůvodnila údaji o odlovech, obchodování a činnosti plavidel.
(5)
V důsledku toho komise ICCAT doporučila smluvním stranám, aby přijaly vhodná opatření v souladu s jejím usnesením 98-18, s cílem zakázat dovoz atlantického tuňáka velkookého a produktů z něj v jakékoliv podobě z uvedených zemí.
(6)
V roce 2004 byly dovozy atlantického tuňáka velkookého pocházejícího z Bolívie, Kambodži, Rovníkové Guineje, Gruzie a Sierry Leone do Unie zakázány nařízením Rady (ES) č. 827/2004 (3).
(7)
Na svém 14. zvláštním zasedání v roce 2004 ocenila komise ICCAT úsilí Kambodže, Rovníkové Guiney a Sierry Leone reagovat na její připomínky a přijala doporučení, kterými zrušila opatření na omezení obchodu s atlantickým tuňákem velkookým a produkty z něj namířená proti těmto třem zemím.
(8)
V důsledku toho bylo nařízení (ES) č. 827/2004 změněno nařízením Rady (ES) č. 919/2005 (4) tak, aby byl zrušen zákaz dovozu atlantického tuňáka velkookého a produktů z něj z Kambodži, Rovníkové Guineje a Sierry Leone do Unie. Po této změně jsou tedy nařízením (ES) č. 827/2004 zakázány takové dovozy pouze z Bolívie a Gruzie.
(9)
Na svém 22. pravidelném zasedání v roce 2011 komise ICCAT ocenila opatření přijatá Bolívií a Gruzií a přijala doporučení 11-19, kterým zrušila zákaz dovozu atlantického tuňáka velkookého a produktů z něj, který pro tyto dvě země nadále platil.
(10)
Nařízení (ES) č. 827/2004 by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 827/2004 se zrušuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
UREDBA (EU) br. 249/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 26. veljače 2014.
o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 827/2004 o zabrani uvoza atlantskog velikookog tunja (Thunnus obesus) podrijetlom iz Bolivije, Kambodže, Ekvatorske Gvineje, Gruzije i Sijera Leonea i o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1036/2001
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Unija je od 14. studenoga 1997., slijedom donošenja Odluke Vijeća 86/238/EEZ (2), ugovorna stranka Međunarodne konvencije o očuvanju atlantskog tunja (Konvencija ICCAT).
(2)
Konvencija ICCAT pruža okvir za regionalnu suradnju u očuvanju i gospodarenju tunjem i vrstama sličnima tunju u Atlantskom oceanu i okolnim morima. Konvencijom ICCAT uspostavljena je Međunarodna komisija za očuvanje atlantskog tunja (ICCAT) koja donosi mjere za očuvanje i gospodarenje. Te mjere postaju obvezujuće za ugovorne stranke.
(3)
ICCAT je 1998. donio Rezoluciju 98-18 o neprijavljenim i nereguliranim ulovima tunja velikim ribolovnim plovilima s parangalima na području Konvencije. Tom su Rezolucijom uspostavljeni postupci za otkrivanje zemalja čija plovila love tunj i vrste slične tunju na način koji je smanjio djelotvornost ICCAT-ovih mjera za očuvanje i gospodarenje. Rezolucijom su također određene mjere koje treba poduzeti, uključujući po potrebi i nediskriminirajuće mjere ograničavanja trgovine, kako bi se spriječilo nastavljanje takve ribolovne prakse od strane plovila tih zemalja.
(4)
Slijedom donošenja Rezolucije 98-18, ICCAT je ustanovio da su Bolivija, Kambodža, Ekvatorska Gvineja, Gruzija i Sijera Leone države čija plovila love atlantskog velikookog tunja (Thunnus obesus) na način koji smanjuje djelotvornost mjera za očuvanje i gospodarenje. ICCAT je potkrijepio svoje nalaze podacima vezanim za ulov, trgovinu i aktivnosti plovila.
(5)
Kao posljedica toga, ICCAT je preporučio da ugovorne stranke poduzmu odgovarajuće mjere u skladu s odredbama svoje Rezolucije 98-18, za zabranu uvoza atlantskoga velikookog tunja i proizvoda od atlantskog velikookog tunja u bilo kojem obliku iz tih zemalja.
(6)
U 2004. uvoz atlantskog velikookog tunja podrijetlom iz Bolivije, Kambodže, Ekvatorske Gvineje, Gruzije i Sijera Leonea u Uniju zabranjen je Uredbom (EZ) br. 827/2004 (3).
(7)
ICCAT je na svojemu 14. posebnom sastanku 2004. priznao napore koje su Kambodža, Ekvatorska Gvineja i Sijera Leone poduzeli kako bi otklonili njegovu zabrinutost i donio preporuke kojima se ukidaju mjere koje ograničavaju trgovinu protiv tih triju zemalja u pogledu atlantskog velikookog tunja i proizvoda od atlantskog velikookog tunja.
(8)
Sukladno tome, Uredba Vijeća (EZ) br. 827/2004 izmijenjena je Uredbom (EZ) br. 919/2005 (4) radi ukidanja zabrane uvoza atlantskog velikookog tunja i proizvoda od atlantskog velikookog tunja iz Kambodže, Ekvatorske Gvineje i Sijera Leonea u Uniju. Slijedom te izmjene, Uredbom (EZ) br. 827/2004 zabranjuje se takav uvoz jedino iz Bolivije i Gruzije.
(9)
ICCAT je na svojemu 22. redovitom godišnjem sastanku održanome 2011. priznao mjere koje su poduzele Bolivija i Gruzija i donio preporuku 11-19 za ukidanje zabrane uvoza atlantskog velikookog tunja i proizvoda od atlantskog velikookog tunja koja se nastavila primjenjivati na te dvije zemlje.
(10)
Uredbu (EZ) br. 827/2004 stoga bi trebalo staviti izvan snage,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EZ) br. 827/2004 stavlja se izvan snage.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 26. veljače 2014.