NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 886/2013
ze dne 15. května 2013,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU, pokud jde o údaje a postupy pro poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům, pokud možno bezplatně
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU ze dne 7. července 2010 o rámci pro zavedení inteligentních dopravních systémů v oblasti silniční dopravy a pro rozhraní s jinými druhy dopravy (1), a zejména na čl. 3 písm. c) a čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 3 písm. c) směrnice 2010/40/EU určuje jako prioritní akci údaje a postupy pro, je-li to možné, poskytování bezplatných minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům.
(2)
Ustanovení čl. 6 odst. 1 směrnice 2010/40/EU požaduje, aby Komise přijala specifikace nezbytné k zajištění kompatibility, interoperability a návaznosti, pokud jde o zavádění a provozní využití inteligentních dopravních systémů (ITS) v případě prioritních akcí.
(3)
Sdělení „Směrem k evropskému prostoru bezpečnosti silničního provozu: směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011-2020“ (2) uznává, že ITS „mají potenciál hrát významnou roli ve zvýšení bezpečnosti provozu, například pomocí zavedení systémů detekce dopravních nehod a dohledu nad silničním provozem, které jsou schopny poskytovat účastníkům silničního provozu informace v reálném čase“.
(4)
V souvislosti s poskytováním informačních služeb směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru (3) stanoví minimální pravidla pro opakované použití informací veřejného sektoru v Unii a vybízí členské státy, aby šly za hranice těchto minimálních pravidel a přijaly politiky umožňující široké využívání informací nebo údajů v držení subjektů veřejného sektoru.
(5)
Zavádění a používání aplikací a služeb ITS zahrnuje zpracování osobních údajů, jež by mělo probíhat v souladu s právem Unie, jak je stanoveno zejména ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (4) a ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (Směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (5). Proto by na aplikace a služby ITS měly být použity zásady omezení účelu a minimalizace údajů.
(6)
Pro dosažení kompatibility, interoperability a návaznosti je nutné definovat minimální požadavky na služby univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu. Tyto požadavky by se měly vztahovat na určení a používání standardizovaného seznamu událostí nebo podmínek týkajících se bezpečnosti silničního provozu, které mají být sdělovány koncovým uživatelům, jakož i na obsah informací poskytovaných koncovým uživatelům. Pokud koncoví uživatelé získávají informace z různých komunikačních kanálů pod kontrolou veřejných a/nebo soukromých provozovatelů komunikací, poskytovatelů služeb a provozovatelů vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu, tyto informace by si neměly odporovat, a měly by proto sestávat ze stejných prvků a měly by být založeny na totožném popisu dotyčné události nebo podmínek.
(7)
Údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu jsou nezbytné k poskytování minimálních univerzálních dopravních informací souvisejících s bezpečností silničního provozu. Jsou shromažďovány a ukládány veřejnými a/nebo soukromými subjekty a poskytovateli služeb. Aby tyto údaje byly snadno k dispozici pro výměnu a opětovné použití pro účely poskytování informačních služeb, měli by je veřejní a/nebo soukromí provozovatelé komunikací a poskytovatelé služeb zpřístupnit prostřednictvím individuálních přístupových míst nebo zajistit, aby byly přístupné prostřednictvím vnitrostátních přístupových míst zřízených a spravovaných členskými státy. Tyto vnitrostátní přístupové body mohou mít podobu depozitáře, registru, internetového portálu, nebo podobnou.
(8)
Tyto údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu by měly být přístupné v souladu s požadavky na ochranu údajů (např. anonymizace osobních údajů). Pokud má informační služba využívat shromažďování údajů, včetně zjišťování polohy, od samotných koncových uživatelů nebo v budoucnosti prostřednictvím kooperativních systémů, měli by být koncoví uživatelé jasně informováni o shromažďování těchto údajů, mechanismech sběru údajů a potenciálním sledování a o období, po které jsou tyto údaje uchovávány. Veřejní a/nebo soukromí provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a automobilový průmysl by měli zavést vhodná technická opatření k zajištění anonymity údajů získaných od koncových uživatelů nebo z jejich vozidel.
(9)
Členským státům, které na svém území již poskytují určitou formu informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, by mělo být umožněno v tom pokračovat s využitím jejich stávajících metod, pokud jsou v souladu s požadavky tohoto nařízení. Aby se maximalizoval příznivý dopad poskytování informačních služeb o bezpečnosti silničního provozu a dopravních podmínkách v podobě snižování počtu dopravních nehod a úmrtí v Unii, mělo by být poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu mezi členskými státy kompatibilní, interoperabilní a návazné, se zachováním minimální úrovně kvality a je-li to možné, bezplatné pro všechny koncové uživatele.
(10)
Aby všechny členské státy vypracovaly v celé Unii harmonizovaný a bezproblémový přístup k poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, je důležité definovat pro celou Unii požadavky, jež by se vztahovaly na poskytování veškerých služeb minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu. Členské státy mohou pro zajištění interoperability a návaznosti poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu v Unii využívat existující technická řešení a otevřené standardy stanovené evropskými a mezinárodními normalizačními organizacemi.
(11)
Aby se zajistilo, že poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu je spolehlivé a užitečné, mělo by být dosaženo minimální úrovně kvality. Členské státy by měly dále spolupracovat a sdílet své zkušenosti ohledně definice relevantních kritérií kvality, metod měření a sledování kvality a kvalitativních cílů pro každý druh události nebo podmínek týkajících se bezpečnosti silničního provozu, silniční sítě a/nebo provozního prostředí. Členské státy by měly sdílet své znalosti a osvědčené postupy tím, že budou Komisi sdělovat výsledky svých analýz a zkušeností týkajících se tohoto tématu.
(12)
Přestože by minimální univerzální informace o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu měly být, je-li to možné, jako univerzální služba poskytovány koncovým uživatelům bezplatně, mohou tito uživatelé nést ostatní náklady spojené s telekomunikačními nebo rozhlasovými poplatky nebo s nákupem vybavení umožňujícího příjem uvedených informací.
(13)
Minimální univerzální informace o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu by se měly dostat k co největšímu počtu koncových uživatelů, jak je technicky proveditelné s ohledem na různé technické schopnosti vozidel, komunikačních kanálů a přijímacích zařízení dostupných na trhu.
(14)
Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací a poskytovatelé služeb by měli usilovat o harmonizaci obsahu informací poskytovaných koncovým uživatelům nezávisle na jejich jazyce. Pokud ji členské státy podepsaly, měly by vycházet z Vídeňské úmluvy o silničních značkách a signálech z roku 1968, na níž se Hospodářská a sociální rada Organizace spojených národů dohodla dne 8. listopadu 1968, zejména z Konsolidované rezoluce o dopravních značkách a signálech, kterou vypracovala pracovní skupina pro bezpečnost silniční dopravy (6).
(15)
Na základě vnitrostátního hodnocení by měly být členské státy schopny vymezit rozsah minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu v rámci transevropské silniční sítě na svém území a zaměřit se na silniční úseky a oblasti, kde dopravní a bezpečnostní podmínky vyžadují poskytování informačních služeb a odůvodňují související investice. Uznává se nicméně, že by se vzhledem k různým situacím a zúčastněným stranám požadavky tohoto nařízení neměly vztahovat na městské uzly. Členské státy by měly Komisi oznámit vnitrostátní vymezení informační služby.
(16)
Ustanovení čl. 17 odst. 4 směrnice 2010/40/EU požaduje, aby Komise každé tři roky předkládala Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku dosaženém při provádění uvedené směrnice. Ke zprávě by měla být připojena analýza fungování a provádění článků 5 až 11 a článku 16, a mělo by se vyhodnotit, zda je třeba směrnici upravit. Tento přezkum by měl rovněž posoudit nutnost změnit a/nebo doplnit specifikace přijaté pro prioritní opatření, je-li to na místě, s ohledem na jejich vnitrostátní zavádění, technologický vývoj a pokrok ve standardizaci,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a rozsah působnosti
Toto nařízení stanoví specifikace nezbytné k zajištění kompatibility, interoperability a návaznosti pro zavádění a provozní využití údajů a postupů pro poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům na úrovni Unie, pokud možno bezplatně, v souladu se směrnicí 2010/40/EU.
Použije se na poskytování služeb minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu na transevropské silniční síti.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„transevropskou silniční sítí“ se rozumí silniční síť podle definice v části 2 přílohy I rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 661/2010/EU (7), s výjimkou městských uzlů;
b)
„dočasně kluzkou vozovkou“ se rozumí jakékoli nepředvídané podmínky povrchu vozovky, v důsledku čehož je vozovka po určitou dobu kluzká a vozidla na ní mají nízkou přilnavost;
c)
„zvířaty, osobami, překážkami, předměty na vozovce“ se rozumí jakákoli situace, kdy se zvířata, předměty, překážky nebo osoby neočekávaně nacházejí na vozovce, takže může být nutný nouzový manévr k vyhnutí;
d)
„nezajištěným místem nehody“ se rozumí oblast, v níž došlo k nehodě a která dosud nebyla zajištěna příslušným orgánem;
e)
„krátkodobými pracemi na silnici“ se rozumí dočasné práce na silnici prováděné na vozovce nebo na okraji silnice, jež jsou vzhledem ke své krátkodobé povaze jen minimálně označeny;
f)
„sníženou viditelností“ se rozumí viditelnost ovlivněná podmínkami, které omezují dohled řidičů a které by mohly ovlivnit bezpečnou jízdu;
g)
„vozidlem v protisměru“ se rozumí vozidlo jedoucí na nesprávné straně vozovky s oddělenými jízdními pruhy v každém směru proti správně jedoucím vozidlům;
h)
„nezajištěnou zablokovanou silnicí“ se rozumí částečné nebo úplné zablokování silnice, které není odpovídajícím způsobem zabezpečeno a označeno;
i)
„mimořádnými povětrnostními podmínkami“ se rozumí neobvyklé, drsné nebo pro dané období netypické povětrnostní podmínky, které by mohly ovlivnit bezpečnou jízdu;
j)
„uživatelem minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu“ se rozumí jakákoli právnická nebo fyzická osoba, která se účastní poskytování služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, například veřejní a soukromí provozovatelé komunikací, pracovníci řízení dopravního provozu, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu;
k)
„koncovým uživatelem“ se rozumí kterýkoli řidič, jenž využívá službu minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu;
l)
„službou minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu“ se rozumí služba informací o dopravním provozu, která v reálném čase poskytuje dohodnutý minimální obsah související s bezpečností silničního provozu a která je s minimálním úsilím dostupná pro maximální možný počet koncových uživatelů;
m)
„údaji o dopravním provozu souvisejícími s bezpečností silničního provozu“ se rozumí údaje nezbytné pro poskytování služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, jež jsou shromažďovány prostřednictvím jakéhokoli soukromého či veřejného zdroje;
n)
„minimálními univerzálními informacemi o dopravním provozu souvisejícími s bezpečností silničního provozu“ se rozumí jakékoli extrahované, souhrnné a zpracované údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu nabízené veřejnými a/nebo soukromými provozovateli komunikací a/nebo poskytovateli služeb koncovým uživatelům prostřednictvím jakýchkoli komunikačních kanálů;
o)
„přístupovým místem“ se rozumí digitální přístupové místo, v němž se údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu, jež jsou nezbytné pro vytvoření minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, shromažďují, formátují a zpřístupňují pro výměnu a opětovné použití;
p)
pojmem „bezplatně“ se rozumí poskytování služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu v místě použití bez jakýchkoli dodatečných nákladů pro koncové uživatele.
Článek 3
Seznam událostí a podmínek týkajících se bezpečnosti silničního provozu
Události nebo podmínky zahrnuté ve službě minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu sestávají alespoň z jedné z těchto kategorií:
a)
dočasně kluzká vozovka;
b)
zvířata, osoby, překážky, předměty na vozovce;
c)
nezajištěné místo nehody;
d)
krátkodobé práce na silnici;
e)
snížená viditelnost;
f)
vozidlo v protisměru;
g)
nezajištěná zablokovaná silnice;
h)
mimořádné povětrnostní podmínky.
Článek 4
Obsah informací
1. Informace poskytované o událostech nebo podmínkách týkajících se bezpečnosti silničního provozu musí obsahovat tyto údaje:
a)
umístění události nebo podmínek;
b)
kategorie události nebo podmínek podle článku 3 a případně jejich stručný popis;
c)
je-li to na místě, doporučení pro řidiče.
2. Pokud událost nebo podmínky skončí, musí být informace staženy; dojde-li ke změně událostí nebo podmínek, musí být informace změněny.
Článek 5
Poskytování informační služby
1. Členské státy určí úseky transevropské silniční sítě, na nichž provozní a bezpečnostní podmínky vyžadují zavedení služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu.
O uvedených úsecích silnic informují Komisi.
2. Poskytování informační služby musí splňovat požadavky stanovené v článcích 6 až 8.
Článek 6
Zjišťování událostí nebo podmínek a shromažďování údajů
Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací a/nebo poskytovatelé služeb vytvoří či užívají prostředky pro zjišťování událostí nebo podmínek a shromažďují relevantní údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu, a to výlučně pro účely poskytování informační služby.
Zavedení těchto prostředků musí být v souladu s podmínkami a požadavky vnitrostátních právních předpisů.
Článek 7
Dostupnost, výměna a opakované použití údajů
1. Veřejní a/nebo soukromí provozovatelé komunikací a/nebo poskytovatelé služeb musí sdílet a vyměňovat si údaje, které shromažďují podle článku 6. Za tímto účelem tyto údaje zpřístupní prostřednictvím přístupového místa ve formátu DATEX II (CEN/TS 16157) nebo v jakémkoli strojově čitelném formátu, jenž je plně kompatibilní a interoperabilní s normou DATEX II.
2. Členské státy spravují vnitrostátní přístupové místo pro údaje uvedené v odstavci 1, v němž jsou seskupena přístupová místa zřízená veřejnými a/nebo soukromými provozovateli komunikací a/nebo poskytovateli služeb působícími na jejich území.
3. Tyto údaje jsou přístupné pro výměnu a opakované použití jakýmkoli uživatelem minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu:
a)
na nediskriminačním základě;
b)
v rámci Unie bez ohledu na členský stát usazení;
c)
v souladu s přístupovými právy a postupy definovanými ve směrnici 2003/98/ES;
d)
v časovém rámci, který zajišťuje včasné poskytování informační služby;
e)
prostřednictvím vnitrostátního přístupového místa.
4. Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací a poskytovatelé služeb zajistí včasnou obnovu a kvalitu údajů zpřístupněných prostřednictvím jejich přístupového místa.
Článek 8
Šíření informací
1. Veřejní provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu poskytují koncovým uživatelům minimální univerzální informace o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu před poskytnutím jakýchkoli jiných informací o dopravním provozu nesouvisejících s bezpečností silničního provozu.
2. Informační služba musí splňovat tyto podmínky:
a)
poskytuje se takovým způsobem, aby se zajistilo co největší zasažení koncových uživatelů, jichž se týká daná událost nebo podmínky uvedené v článku 3;
b)
je koncovým uživatelům poskytována veřejnými a/nebo soukromými provozovateli komunikací a/nebo poskytovateli služeb a/nebo provozovateli vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu, pokud možno bezplatně.
3. Veřejní a soukromí provozovatelé komunikaci a poskytovatelé služeb spolupracují na harmonizaci obsahu informací poskytovaných koncovým uživatelům.
Informují koncové uživatele o existenci informační služby a jejím pokrytí.
Článek 9
Posouzení souladu s požadavky
1. Členské státy určí nestranný a nezávislý vnitrostátní subjekt příslušný k posuzování toho, zda veřejní a soukromí provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu splňují požadavky stanovené v článcích 3 až 8. Dva nebo více členských států mohou určit společný subjekt příslušný k posuzování souladu s těmito požadavky na jejich územích.
Členské státy oznámí uvedené vnitrostátní subjekty Komisi.
2. Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu předají určeným vnitrostátním subjektům své identifikační údaje a popis informační služby, kterou poskytují, a předloží prohlášení o shodě s požadavky stanovenými v článcích 3 až 8.
Prohlášení obsahuje tyto prvky, je-li to na místě:
a)
kategorie týkající se bezpečnosti silničního provozu a pokrytí silniční sítě informační službou;
b)
informace o jejich přístupovém místě k údajům o dopravním provozu souvisejícím s bezpečností silničního provozu a podmínky jeho použití;
c)
formát údajů o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, které jsou přístupné prostřednictvím jejich přístupového místa;
d)
způsob šíření informační služby koncovým uživatelům.
Po provedení jakékoli změny v poskytování jejich služby veřejní a soukromí provozovatelé komunikaci, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu neprodleně aktualizují svá prohlášení o shodě.
3. Určené vnitrostátní subjekty u určitého počtu veřejných a soukromých provozovatelů komunikací, poskytovatelů služeb a provozovatelů vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu namátkově kontrolují správnost prohlášení a vyžádají si důkaz o splnění požadavků stanovených v článcích 3 až 8.
Určené vnitrostátní subjekty každoročně podávají zprávu o předložených prohlášeních a o výsledcích svých namátkových kontrol vnitrostátním orgánům.
Článek 10
Návazná opatření
1. Členské státy sdělí Komisi do dvanácti měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost tyto informace:
a)
vnitrostátní subjekt určený k posuzování souladu s požadavky stanovenými v článcích 3 až 8;
b)
popis existujícího nebo plánovaného vnitrostátního přístupového místa.
2. Do dvanácti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost a poté každý následující kalendářní rok sdělí členské státy Komisi tyto informace:
a)
pokrok, kterého dosáhly při zavádění informační služby, včetně kritérií užitých pro definování úrovně její kvality a prostředků používaných ke sledování její kvality;
b)
výsledky posuzování souladu s požadavky stanovenými v článcích 3 až 8;
c)
je-li to na místě, popis změn vnitrostátního přístupového místa.
Článek 11
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. října 2013. Pokud však jde o informační službu, která je ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost již zavedena, použije se ode dne 1. října 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2013.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 886/2013
оd 15. svibnja 2013.
o dopuni Direktive 2010/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća s obzirom na podatke i postupke za pružanje korisnicima, gdje je to moguće, besplatnih osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2010/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 7. srpnja 2010. o okviru za uvođenje inteligentnih prometnih sustava u cestovnom prometu i za veze s ostalim vrstama prijevoza (1), a posebno njezin članak 3. točku (c) i članak 6. stavak 1.,
nakon savjetovanja s europskim nadzornikom za zaštitu podataka,
budući da:
(1)
člankom 3. točkom (c) Direktive 2010/40/EU utvrđeni su, kao prioritetna mjera, podaci i postupci za pružanje korisnicima, gdje je to moguće, besplatnih osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti.
(2)
Prema članku 6. stavku 1. Direktive 2010/40/EU, Komisija mora donijeti specifikacije potrebne za osiguravanje usklađenosti, interoperabilnosti i kontinuiteta pri uvođenju i operativnoj uporabi inteligentnih prometnih sustava (ITS) za prioritetne mjere.
(3)
U Komunikaciji „Ususret europskom području sigurnosti na cestama: smjer politike cestovne sigurnosti za razdoblje 2011.-2020.” (2) priznaje se da „ITS-ovi imaju potencijal da zauzmu značajnu ulogu u poboljšanju sigurnosti prometa, kao primjerice prihvaćanjem sustava za otkrivanje događaja i nadzor prometa koji mogu pružati informacije sudionicima u cestovnom prometu u realnom vremenu.”
(4)
Za pružanje usluga informiranja, u Direktivi 2003/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. studenoga 2003. o ponovnom korištenju informacija javnog sektora (3) utvrđena su minimalna pravila za ponovno korištenje informacija javnog sektora diljem Unije te se države članice potiču da učine više od onoga što je propisano minimalnim pravilima i donesu politike kojima se omogućuje široka uporaba informacija ili podataka u vlasništvu tijela javnog sektora.
(5)
Uvođenje i korištenje aplikacija ITS-ova uključuje obradu osobnih podataka koja se provodi u skladu s pravom Unije kako je posebno utvrđeno u Direktivi 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka (4) i Direktivi 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (5). Stoga se na aplikacije i usluge ITS-ova trebaju primijeniti načela ograničenja svrhe i smanjenja količine podataka na najmanju moguću mjeru.
(6)
Radi postizanja usklađenosti, interoperabilnosti i kontinuiteta potrebno je odrediti minimalne zahtjeve za usluge općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti. Ti se zahtjevi trebaju odnositi na identifikaciju i uporabu standardiziranog popisa prometnih događaja ili uvjeta povezanih sa sigurnosti koje treba dojaviti krajnjim korisnicima, kao i na sadržaj informacija koje će se proslijediti krajnjim korisnicima. Ako krajnji korisnici prime informacije preko raznih distribucijskih kanala koji su pod nadzorom javnih i/ili privatnih operatora cestovnog prometa, pružatelja usluga i radijskih i televizijskih nakladnika posvećenih prometnim informacijama, te informacije ne smiju biti proturječne te stoga trebaju biti sastavljene od istih elemenata i trebaju se temeljiti na istom opisu predmetnog događaja ili uvjeta.
(7)
Prometni podaci u vezi s cestovnom sigurnosti ključni su za pružanje osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti. Prikupljaju ih i čuvaju javni i/ili privatni operatori i pružatelji usluga. Da bi ti podaci postali lako dostupni za razmjenu i ponovno korištenje za pružanje usluga informiranja, javni i/ili privatni operatori cestovnog prometa i pružatelji usluga trebaju ih učiniti dostupnima preko pojedinačnih pristupnih točaka ili se uvjeriti da su dostupne preko nacionalnih pristupnih točaka te da njima upravljaju države članice. Te nacionalne pristupne točke mogu biti u obliku repozitorija, registra, internetskog portala ili slično.
(8)
Prometni podaci u vezi s cestovnom sigurnosti trebaju se učiniti dostupnima u skladu sa zahtjevima zaštite podataka (npr. anonimizacija osobnih podataka). Ako se usluga informiranja u budućnosti bude temeljila na prikupljanju podataka, uključujući zemljopisnu lokaciju, od samih krajnjih korisnika ili putem kooperativnih sustava, tada krajnje korisnike treba jasno informirati o prikupljanju takvih podataka, dogovorima povezanim s prikupljanjem podataka i potencijalnom praćenju, kao i koliko se dugo podaci čuvaju. Javni i/ili privatni operatori cestovnog prometa, pružatelji usluga i automobilska industrija trebaju provesti adekvatne tehničke mjere kojima će se osigurati anonimnost podataka dobivenih od krajnjih korisnika ili njihovog vozila.
(9)
Države članice koje već pružaju neku vrstu prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti na svome području trebale bi moći i dalje koristiti postojeće metode, ukoliko su one u skladu sa zahtjevima ove Uredbe. Da bi utjecaj pružanja usluga informiranja o sigurnosti na cestama i prometnim uvjetima imao najveći učinak na smanjenje broja nesreća i smrtnih slučajeva na cestama unutar Unije, pružanje osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti treba biti usklađeno, interoperabilno i kontinuirano među različitim državama članicama, treba održavati osnovnu razinu kvalitete i, gdje je to moguće, biti besplatno za sve krajnje korisnike.
(10)
Da bi sve države članice razvile usklađen i neprekinut pristup pružanju osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti diljem Unije, važno je odrediti uvjete za cijelu Uniju koji bi se primjenjivali na pružanje svih usluga osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti. Države članice mogu se osloniti na postojeća tehnička rješenja i otvorene norme europskih i međunarodnih organizacija za normizaciju da bi se osigurala interoperabilnost i kontinuitet pružanja osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti unutar Unije.
(11)
Da bi se osigurala pouzdanost i korisnost pružanja osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti, mora se postići osnovna razina kvalitete. Države članice trebaju i dalje raditi na utvrđivanju relevantnih kriterija kvalitete, metodama mjerenja i praćenja kvalitete i ciljevima kvalitete za sve vrste događaja ili uvjeta u vezi s cestovnom sigurnosti, cestovnih mreža i/ili operativnih okruženja. Države članice trebaju razmjenjivati znanje i primjere dobre prakse tako što će Komisiji prosljeđivati rezultate svojih analiza i iskustava povezanih s tom temom.
(12)
Iako se osnovne opće prometne informacije u vezi s cestovnom sigurnosti trebaju pružati besplatno, gdje je to moguće, kao osnovni program za krajnje korisnike, time mogu nastati troškovi povezani s telekomunikacijskim pristojbama, radijskim dozvolama ili nabavom opreme koja omogućava prijem informacija.
(13)
Osnovne opće prometne informacije u vezi s cestovnom sigurnosti trebale bi biti dostupne što većem broju krajnjih korisnika, u skladu s tehničkom izvedivosti, te voditi računa o različitim tehničkim mogućnostima vozila, distribucijskih kanala i prijemnih uređaja dostupnih na tržištu.
(14)
Javni i privatni operatori u cestovnom prometu trebaju imati za cilj uskladiti prikaz sadržaja informacija koje se pružaju krajnjim korisnicima, bez obzira na njihov jezik. Države članice trebaju se osloniti na Bečku konvenciju o prometnim znakovima i signalizaciji koju je 8. studenog 1968. donijelo Gospodarsko i socijalno vijeće Ujedinjenih naroda, a pogotovo Konsolidiranu rezoluciju o prometnim znakovima i signalizaciji koju je sastavila Radna skupina za sigurnost prometa na cestama (6).
(15)
Na temelju nacionalne procjene, državama članicama treba biti omogućeno da prikažu pokrivenost usluge osnovnim općim prometnim informacijama u vezi s cestovnom sigurnosti na transeuropskoj cestovnoj mreži na njihovom području da bi se usredotočile na dijelove i područja na cestama gdje je zbog prometnih i sigurnosnih uvjeta potrebno pružanje usluga informiranja te opravdale s njima povezana ulaganja. Prihvaća se, međutim, da se zbog različitih okolnosti i dionika zahtjevi ove Uredbe ne trebaju primjenjivati na gradska čvorišta. Države članice trebaju obavijestiti Komisiju o nacionalnom razgraničenju usluge informiranja.
(16)
Komisija se člankom 17. stavkom 4. Direktive 2010/40/EU obvezuje da svake tri godine podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o napretku provedbe ove Direktive. Izvješću se prilaže i analiza funkcioniranja i provedbe članaka 5. do 11. i članka 16. te se u njemu, ako je potrebno, ocjenjuje potreba za izmjenom ove Direktive. U tom bi se izvješću trebala ocijeniti i potreba za izmjenama i/ili dopunama specifikacija donesenih za prioritetne mjere, gdje je to potrebno, s obzirom na njihovo uvođenje na državnoj razini, tehnološki razvoj i napredak normizacije,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
Ovom se Uredbom utvrđuju specifikacije potrebne da bi se osigurala usklađenost, interoperabilnost i kontinuitet za uvođenje i operativnu uporabu podataka i postupaka za pružanje korisnicima, gdje je to moguće, besplatnih osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti na razini Unije u skladu s Direktivom 2010/40/EU.
Primjenjuje se na pružanje usluga osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti na transeuropskoj cestovnoj mreži.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„transeuropska cestovna mreža” znači cestovna mreža kako je definirana u odjeljku 2. Priloga I. Odluci br. 661/2010/EU Europskog parlamenta i Vijeća (7), a ne uključuje gradska čvorišta;
(b)
„privremeno skliska cesta” znači svi nepredviđeni uvjeti na površini ceste zbog kojih je skliska tijekom određenog vremenskog razdoblja, pa vozilo teško prianja za cestu;
(c)
„životinje, ljudi, prepreke, krhotine na cesti” znači sve okolnosti u kojima se životinje, krhotine ili ljudi nalaze na neočekivanim mjestima na cesti te će možda biti potrebno izbjeći sudar;
(d)
„nezaštićeno mjesto nesreće” znači područje gdje je došlo do nesreće i koje nadležno tijelo još nije osiguralo;
(e)
„kratkotrajni radovi na cesti” znači svi privremeni radovi na cesti ili uz cestu koji su zbog svoga kratkog trajanja samo minimalno označeni;
(f)
„smanjena vidljivost” znači vidljivost pod utjecajem bilo kakvih uvjeta koji smanjuju vidno polje vozača te bi mogli utjecati na sigurnu vožnju;
(g)
„vozač koji vozi u krivom smjeru” znači vozilo koje vozi krivom stranom ceste s odvojenim kolničkim tracima, suprotno od nadolazećeg prometa;
(h)
„neoznačena blokada ceste” znači sve blokade ceste, djelomične ili potpune, koje nisu primjereno osigurane niti označene;
(i)
„iznimni vremenski uvjeti” znači neuobičajeni ili teški vremenski uvjeti ili uvjeti koji nisu u skladu s godišnjim dobom, koji bi mogli utjecati na sigurnu vožnju;
(j)
„korisnik osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti” znači sve pravne ili fizičke osobe koje sudjeluju u pružanju usluga osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti, poput javnih i privatnih operatora cestovnog prometa, upravitelja prometa, pružatelja usluga i radijskih i televizijskih nakladnika posvećenih prometnim informacijama;
(k)
„krajnji korisnik” znači svi vozači koji koriste osnovne opće prometne informacije u vezi s cestovnom sigurnosti;
(l)
„usluga osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti” znači usluga prometnih informacija u realnom vremenu kojom se pruža dogovoreni osnovni sadržaj povezan s cestovnom sigurnosti i kojoj uz što manji napor može pristupiti što veći broj krajnjih korisnika;
(m)
„prometni podaci povezani s cestovnom sigurnosti” znači podaci potrebni za pružanje usluge osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti, dobivene iz bilo kojeg privatnog ili javnog izvora;
(n)
„osnovne opće prometne informacije u vezi s cestovnom sigurnosti” znači svi dobiveni, prikupljeni i obrađeni prometni podaci u vezi s cestovnom sigurnosti koje korisnicima pružaju javni i/ili privatni operatori cestovnog prometa i/ili pružatelji usluga preko bilo kojeg distribucijskog kanala;
(o)
„pristupna točka” znači digitalna pristupna točka na kojoj se prometni podaci u vezi s cestovnom sigurnosti, potrebni za nastanak osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti prikupljaju, formatiraju i stavljaju na raspolaganje za razmjenu i ponovno korištenje;
(p)
„besplatno” znači pružanje usluge osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti bez dodatnog troška za krajnje korisnike u trenutku korištenja.
Članak 3.
Popis događaja ili uvjeta povezanih s cestovnom sigurnosti
Događaji ili uvjeti pokriveni uslugom osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti odnose se na barem jednu od sljedećih kategorija:
(a)
privremeno sklisku cestu;
(b)
životinje, ljude, prepreke, krhotine na cesti;
(c)
nezaštićeno mjesto nesreće;
(d)
kratkotrajne radove na cesti;
(e)
smanjenu vidljivost;
(f)
vozača koji vozi u krivom smjeru;
(g)
neoznačenu blokadu ceste;
(h)
iznimne vremenske uvjete.
Članak 4.
Sadržaj informacija
1. Ponuđene informacije o događajima ili uvjetima povezanim s cestovnom sigurnosti moraju sadržavati sljedeće:
(a)
mjesto događaja ili uvjeta;
(b)
kategoriju i, prema potrebi, kratak opis događaja ili uvjeta, kao što je navedeno u članku 3.;
(c)
savjete o načinu vožnje, ako je potrebno.
2. Informacije će se povući ako se taj događaj ili uvjet prekine, ili će se izmijeniti ako dođe do promjene tog događaja ili uvjeta.
Članak 5.
Pružanje usluge informiranja
1. Države članice trebaju odrediti dionice transeuropske cestovne mreže na kojima je zbog prometnih i sigurnosnih uvjeta potrebno uvesti uslugu osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti.
O takvim dionicama moraju obavijestiti Komisiju.
2. Pružanjem usluge informiranja ispunjavaju se uvjeti utvrđeni člancima 6. i 8.
Članak 6.
Otkrivanje događaja i uvjeta i prikupljanje podataka
Isključivo u svrhu pružanja usluge informiranja, javni i privatni operatori cestovnog prometa i/ili pružatelji usluga moraju uspostaviti ili koristiti sredstva za otkrivanje događaja ili uvjeta te prikupljati relevantne prometne podatke povezane s cestovnom sigurnosti.
Uvođenje tih sredstava mora biti usklađeno s uvjetima i zahtjevima utvrđenim u nacionalnom pravu.
Članak 7.
Dostupnost, razmjena i ponovno korištenje podataka
1. Javni i/ili privatni operatori cestovnog prometa i/ili pružatelji usluga međusobno razmjenjuju podatke koje su prikupili u skladu s člankom 6. U tu će svrhu te podatke učiniti dostupnima u formatu DATEX II (CEN/TS 16157) ili bilo kojem drugom formatu u potpunosti sukladnom i interoperabilnom sa strojno čitljivim formatom DATEX II preko pristupne točke.
2. Države članice upravljaju nacionalnom pristupnom točkom za podatke iz stavka 1., kojom se pregrupiraju pristupne točke koje su uspostavili javni i/ili privatni operatori cestovnog prometa i/ili pružatelji usluga koji djeluju na njihovom području.
3. Ti podaci moraju biti dostupni svim korisnicima osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti za razmjenu i ponovno korištenje:
(a)
na nediskriminirajućoj osnovi;
(b)
unutar Unije, bez obzira na državu članicu u kojoj su uvedene;
(c)
u skladu s pravima pristupa i postupcima utvrđenim u Direktivi 2003/98/EZ;
(d)
unutar roka kojim se osigurava pravovremeno pružanje usluga informiranja;
(e)
preko nacionalne pristupne točke.
4. Javni i privatni operatori cestovnog prometa i pružatelji usluga moraju osigurati pravovremenu obnovu i kvalitetu podataka dostupnih preko njihove pristupne točke.
Članak 8.
Distribucija informacija
1. Javni operatori cestovnog prometa, pružatelji usluga i radijski i televizijski nakladnici posvećeni prometnim informacijama pružaju krajnjim korisnicima osnovne opće prometne informacije u vezi s cestovnom sigurnosti prije bilo kakvih drugih prometnih informacija koje nisu povezane sa sigurnosti.
2. Usluga pružanja informacija mora ispunjavati sljedeće uvjete:
(a)
mora se pružati na način da se osigura dostupnost što većem broju krajnjih korisnika na koje se odnosi određeni događaj ili uvjet iz članka 3.;
(b)
moraju ih pružati, ako je moguće besplatno, javni i/ili privatni operatori cestovnog prometa i/ili pružatelji usluga i/ili radijski i televizijski nakladnici specijalizirani za prometne informacije krajnjim korisnicima.
3. Javni i privatni operatori u cestovnom prometu trebaju međusobno surađivati da bi uskladili prikazivanje sadržaja informacija koje se pružaju krajnjim korisnicima.
Moraju obavijestiti krajnje korisnike o postojanju usluge informiranja i njezinoj pokrivenosti.
Članak 9.
Ocjena sukladnosti zahtjevima
1. Države članice moraju imenovati nepristrano i neovisno nacionalno tijelo nadležno za ocjenu ispunjavaju li javni i privatni operatori cestovnog prometa i pružatelji usluga te radijski i televizijski nakladnici specijalizirani za prometne informacije zahtjeve iz članaka 3. do 8. Dvije ili više država članica mogu imenovati zajedničko tijelo nadležno za ocjenu sukladnosti tim zahtjevima na njihovom području.
Države članice obavješćuju Komisiju o tim nacionalnim tijelima.
2. Javni i privatni operatori cestovnog prometa i pružatelji usluga i radijski i televizijski nakladnici posvećeni prometnim informacijama imenovanim nacionalnim tijelima moraju dati svoje identifikacijske podatke i opis usluge informiranja koju pružaju te predati izjavu o sukladnosti zahtjevima iz članaka 3. do 8.
Izjava treba sadržavati sljedeće elemente, ako je primjenljivo:
(a)
pokrivene kategorije povezane s cestovnom sigurnosti te pokrivenost cestovne mreže uslugom informiranja;
(b)
informacije o njihovoj pristupnoj točki za prometne podatke povezane s cestovnom sigurnosti i uvjetima njezina korištenja;
(c)
oblik prometnih podataka povezanih s cestovnom sigurnosti dostupnih preko njihove pristupne točke;
(d)
način širenja usluge informiranja među krajnjim korisnicima.
Nakon svake izmjene u vezi s pružanjem usluge, javni i privatni operatori cestovnog prometa i pružatelji usluga te radijski i televizijski nakladnici specijalizirani za prometne informacije moraju odmah ažurirati svoje izjave o sukladnosti.
3. Imenovana nacionalna tijela moraju nasumično provjeravati ispravnost deklaracija javnih i privatnih operatora cestovnog prometa i pružatelja usluga te radijskih i televizijskih nakladnika posvećenih prometnim informacijama, kao i zahtijevati dokaze o sukladnosti zahtjevima iz članaka 3. do 8.
Imenovana nacionalna tijela moraju svake godine podnositi izvješća nacionalnim vlastima o predanim izjavama i o rezultatima njihovih nasumičnih provjera.
Članak 10.
Daljnje postupanje
1. Najkasnije 12 mjeseci od stupanja na snagu ove Uredbe, Države članice moraju Komisiju izvijestiti o sljedećem:
(a)
o nacionalnom tijelu imenovanom za ocjenu sukladnosti sa zahtjevima iz članaka 3. do 8.;
(b)
o opisu postojeće ili predviđene nacionalne pristupne točke.
2. Najkasnije 12 mjeseci od stupanja na snagu ove Uredbe te svake naredne kalendarske godine, države članice moraju Komisiju izvijestiti o sljedećem:
(a)
o napretku postignutom u vezi s provedbom usluge informiranja, uključujući kriterije korištene za utvrđivanje njezine razine kvalitete te sredstva za praćenje kvalitete;
(b)
o rezultatima ocjene sukladnosti zahtjevima iz članaka 3. do 8.;
(c)
prema potrebi, o opisu promjena izvršenih na nacionalnoj pristupnoj točki.
Članak 11.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. listopada 2013. Međutim, u odnosu na uslugu informiranja uvedenu prije stupanja na snagu ove Uredbe, primjenjuje se od 1. listopada 2015.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 15. svibnja 2013.