SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/90/EU
ze dne 23. července 2014
o lodní výstroji a o zrušení směrnice Rady 96/98/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Globální rozměr námořní dopravy vyžaduje, aby Unie uplatňovala a podporovala mezinárodní regulační rámec pro námořní bezpečnost. Mezinárodní úmluvy o námořní bezpečnosti požadují, aby státy vlajky zajistily, že výstroj používaná na palubách lodí splňuje určité bezpečnostní požadavky, pokud jde o návrh, zhotovení a funkčnost, a aby vydávaly příslušná osvědčení. Za tímto účelem byly Mezinárodní námořní organizací (IMO) a mezinárodními a evropskými normalizačními orgány vyvinuty podrobné funkční a zkušební normy pro určité typy lodní výstroje.
(2)
Mezinárodní nástroje ponechávají správním orgánům státu vlajky značný prostor pro uvážení. Bez harmonizace vede tato situace k různým úrovním bezpečnosti výrobků, které příslušné vnitrostátní orgány osvědčily jako vyhovující požadavkům uvedených úmluv a norem; to ovlivňuje řádné fungování vnitřního trhu, protože pro členské státy je obtížné přijmout bez dalšího ověřování výstroj opatřenou osvědčením v jiném členském státě, která má být umístěna na palubě lodí plujících pod jejich vlajkou.
(3)
Tyto problémy odstraňuje harmonizace na úrovni Unie. Směrnice Rady 96/98/ES (3) proto stanovila společná pravidla s cílem odstranit rozdíly při provádění mezinárodních norem prostřednictvím jasně určeného souboru požadavků a jednotných postupů pro vydávání osvědčení.
(4)
Různé další právní nástroje Unie stanoví požadavky a podmínky, jejichž úkolem je mimo jiné zajistit volný pohyb zboží v rámci vnitřního trhu nebo chránit životní prostředí, pro některé výrobky, které se svou povahou podobají výstroji používané na palubách lodí, avšak nesplňují mezinárodní normy, jež se mohou podstatně lišit od vnitřních právních předpisů Unie a neustále se vyvíjejí. Uvedené výrobky tedy nemohou být členskými státy osvědčeny v souladu s příslušnými mezinárodními úmluvami o námořní bezpečnosti. Výstroj, která má být umístěna na palubě lodí EU v souladu s mezinárodními bezpečnostními normami, by proto měla podléhat výlučně ustanovením této směrnice, která by v každém případě měla být považována za lex specialis; kromě toho je třeba zavést zvláštní označení, aby bylo patrné, že výstroj opatřená danou značkou splňuje požadavky stanovené v příslušných mezinárodních úmluvách a nástrojích, které vstoupily v platnost.
(5)
Kromě stanovení podrobných funkčních a zkušebních norem pro lodní výstroj umožňují někdy mezinárodní nástroje opatření, která se odchylují od normativních požadavků, ale která jsou za určitých podmínek vhodná pro splnění záměru těchto požadavků. Mezinárodní úmluva o bezpečnosti lidského života na moři (SOLAS) z roku 1974 umožňuje alternativní konstrukci a uspořádání, které by mohly být použity jednotlivými členskými státy jednajícími na vlastní odpovědnost.
(6)
Zkušenosti s prováděním směrnice 96/98/ES ukazují, že je nutné přijmout další opatření s cílem zlepšit mechanismy provádění a prosazování uvedené směrnice, zjednodušit právní prostředí a zaručit přitom harmonizované uplatňování a plnění požadavků IMO v celé Unii.
(7)
Je proto třeba pro lodní výstroj stanovit požadavky, jež by byly v souladu s bezpečnostními normami stanovenými v příslušných mezinárodních nástrojích, včetně příslušných zkušebních norem, aby bylo zajištěno, že výstroj, která splňuje uvedené požadavky, se může bez potíží pohybovat na vnitřním trhu a může být umístěna na palubě lodí plujících pod vlajkou kteréhokoli členského státu.
(8)
Aby byla umožněna spravedlivá hospodářská soutěž v oblasti rozvoje lodní výstroje, mělo by být vynaloženo veškeré úsilí na podporu používání veřejně dostupných norem, aby byly dostupné bezplatně nebo za nominální poplatek a aby všem bylo dovoleno vytváření kopií, distribuce a využívání bezplatně nebo za nominální poplatek.
(9)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES (4) stanoví společné zásady a referenční ustanovení, jež se mají použít napříč odvětvovými právními předpisy, s cílem poskytnout ucelený základ pro revizi nebo přepracování uvedených právních předpisů. Uvedené rozhodnutí vytváří obecný horizontální rámec pro budoucí právní předpisy harmonizující podmínky uvádění výrobků na trh a je referenčním dokumentem pro stávající právní předpisy. Uvedený obecný rámec poskytuje vhodná řešení problémů zjištěných při provádění směrnice 96/98/ES. Je proto nezbytné začlenit definice a referenční ustanovení rozhodnutí č. 768/2008/ES do této směrnice s úpravami, které si žádají specifické rysy odvětví lodní výstroje.
(10)
Aby byly orgánům dozoru nad trhem poskytnuty další, konkrétní prostředky, které jim usnadní plnění jejich úkolů, mohla by být značka shody ve vhodném časovém horizontu doplněna či nahrazena elektronickým identifikátorem.
(11)
Povinnosti hospodářských subjektů by měly být stanoveny způsobem přiměřeným a nediskriminačním pro ty hospodářské subjekty, které jsou usazeny v Unii, s ohledem na skutečnost, že významná část lodní výstroje spadající do oblasti působnosti této směrnice nemusí být nikdy dovezena a distribuována na území členských států.
(12)
Vzhledem k tomu, že lodní výstroj se na palubu lodí umísťuje v průběhu jejich stavby nebo opravy po celém světě, je dozor nad trhem obzvláště obtížný a nemůže být účinně podporován hraničními kontrolami. Proto by měly být jasně stanoveny příslušné povinnosti členských států a hospodářských subjektů v rámci Unie. Členské státy by měly zajistit, aby na palubě lodí plujících pod jejich vlajkou byla instalována pouze vyhovující výstroj a aby tato povinnost byla plněna vydáním, potvrzením nebo obnovením osvědčení těchto lodí správními orgány státu vlajky podle mezinárodních úmluv, jakož i prostřednictvím vnitrostátních opatření pro dozor nad trhem zavedených v souladu s rámcem Unie pro dozor nad trhem, který je stanoven v kapitole III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 (5). Komise by měla členským státům při plnění těchto povinností poskytovat podporu prostřednictvím informačních systémů pro posuzování, oznamování a kontrolu subjektů oprávněných k provádění úkolů posuzování shody, pro sdílení informací v souvislosti se schválenou lodní výstrojí, žádostmi, které byly staženy či zamítnuty, a nesouladem lodní výstroje s předpisy.
(13)
Zárukou v souladu s povinnostmi podle této směrnice, že výstroj je vyhovující a může být uvedena na trh za účelem jejího umístění na palubu lodi EU, by mělo být v první řadě umístění značky shody na lodní výstroj výrobcem nebo případně dovozcem. Poté jsou zapotřebí určitá ustanovení, která by zajistila bezpečné pokračování a použitelnost značky shody po jejím umístění na výstroj a účinné plnění úlohy vnitrostátních orgánů dozoru nad trhem. Výrobce, nebo případně dovozce či distributor, by měl být povinen poskytnout příslušným orgánům úplné a pravdivé informace týkající se výstroje, kterou opatřil značkou shody, a to s cílem zajistit, aby lodní výstroj byla i nadále bezpečná. Výrobce by měl být povinen spolupracovat s orgány dozoru nad trhem, a to i pokud jde o normy, podle nichž vyrobil a osvědčil výstroj, a měl by rovněž vynakládat náležitou péči v souvislosti s lodní výstrojí, kterou uvádí na trh. V tomto ohledu by výrobce mající sídlo mimo Unii měl za účelem zajištění spolupráce s příslušnými vnitrostátními orgány jmenovat zplnomocněného zástupce.
(14)
Soulad s mezinárodními zkušebními normami lze nejlépe prokázat postupy posuzování shody, např. těmi, které jsou stanoveny v rozhodnutí č. 768/2008/ES. Nicméně výrobci by měli mít k dispozici pouze ty postupy posuzování shody, které splňují požadavky mezinárodních nástrojů.
(15)
Pro zajištění spravedlivého a účinného postupu při vyšetřování podezření na nedodržení předpisů je třeba, aby členské státy byly vybídnuty, aby přijaly veškerá opatření vedoucí k důslednému a objektivnímu hodnocení rizik; jestliže Komise usoudí, že tato podmínka byla splněna, neměla by při přezkumu omezujících opatření přijatých dotyčnými členskými státy, pokud jde o nevyhovující výstroj, mít povinnost provádět uvedené hodnocení znovu.
(16)
Komise by při plnění svých vyšetřovacích povinností s ohledem na oznámené subjekty měla členské státy pokud možno informovat a spolupracovat s nimi, přičemž je třeba náležitě zohlednit nezávislou úlohu Komise.
(17)
Pokud se orgány dozoru určitého členského státu domnívají, že lodní výstroj, na niž se vztahuje tato směrnice, může představovat riziko pro námořní bezpečnost, zdraví nebo životní prostředí, měly by provést hodnocení nebo zkoušky dotčené výstroje. Je-li takové riziko zjištěno, členský stát by měl vyzvat dotčený hospodářský subjekt, aby přijal vhodná nápravná opatření nebo aby danou výstroj dokonce stáhl z trhu či z oběhu.
(18)
Za výjimečných okolností by mělo být povoleno používání lodní výstroje, která nenese značku shody, zejména tehdy, pokud loď nemůže získat výstroj se značkou shody v přístavu nebo zařízení mimo EU, nebo jestliže výstroj označená značkou shody není na trhu k dispozici.
(19)
Je nezbytné zajistit, aby plnění cílů této směrnice nebylo ohroženo neexistencí mezinárodních norem nebo závažnými nedostatky či anomáliemi ve stávajících normách, včetně zkušebních norem, v případě konkrétní lodní výstroje spadající do oblasti působnosti této směrnice. Je rovněž nezbytné určit konkrétní lodní výstroj, v jejímž případě by mohlo být výhodné použití elektronického identifikátoru. Je navíc nezbytné, aby byly průběžně aktualizovány jiné než podstatné prvky této směrnice, totiž odkazy na normy uvedené v příloze III, jakmile budou k dispozici nové normy. Na Komisi by proto měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přijímání harmonizovaných technických specifikací a zkušebních norem, za určitých okolností a na prozatímním základě, a změnu uvedených odkazů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(20)
Aby bylo možné splnit cíle této směrnice, je třeba mezinárodní nástroje uplatňovat na vnitřním trhu jednotně. Je proto nezbytné u každé lodní výstroje, pro kterou je podle mezinárodních úmluv požadováno schválení státem vlajky, jasně a včas identifikovat požadavky na návrh, zhotovení a funkčnost, jakož i příslušné zkušební normy stanovené pro uvedenou výstroj v mezinárodních nástrojích, a přijmout společná kritéria a postupy, včetně časového rámce, pro uplatňování těchto požadavků a norem oznámenými subjekty, orgány členských států a hospodářskými subjekty, včetně jakéhokoli subjektu odpovědného za umístění výstroje na palubu lodi EU. Je rovněž nezbytné zajistit, aby plnění cílů této směrnice nebylo ohroženo nedostatky v příslušných technických specifikacích a zkušebních normách nebo v případě, že IMO nevypracuje příslušné normy pro lodní výstroj spadající do oblasti působnosti této směrnice.
(21)
Mezinárodní nástroje, s výjimkou zkušebních norem, by měly být automaticky uplatňovány v jejich platném znění. S cílem zmírnit riziko, že zavedení nových zkušebních norem do právních předpisů Unie způsobí nepřiměřené obtíže loďstvu Unie a hospodářským subjektům z hlediska jasnosti a právní jistoty, by vstup těchto nových zkušebních norem v platnost neměl být automatický, ale měl by být výslovně určen Komisí.
(22)
Za účelem zajištění jednotných podmínek pro provádění této směrnice by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6).
(23)
V zájmu usnadnění harmonizovaného, urychleného a jednoduchého provádění této směrnice by prováděcí akty přijaté podle této směrnice měly mít formu nařízení Komise.
(24)
V souladu se zavedenými postupy může výbor uvedený v této směrnici užitečným způsobem přispívat k posuzování záležitostí týkajících se uplatňování této směrnice, na něž v souladu s jeho jednacím řádem upozorní předseda výboru nebo zástupce členského státu.
(25)
Jsou-li např. v rámci odborné skupiny Komise posuzovány záležitosti týkající se této směrnice, které nesouvisejí s jejím prováděním nebo porušováním, měly by být Evropskému parlamentu v souladu se stávajícími postupy poskytnuty úplné informace a podklady a ve vhodných případech by měl být přizván k účasti na příslušných zasedáních.
(26)
Komisi je v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 (7) při účinném provádění příslušných závazných právních aktů Unie a při plnění úkolů, jimiž je v nich Komise pověřena, nápomocna Evropská agentura pro námořní bezpečnost.
(27)
Příslušné orgány a všechny hospodářské subjekty by měly vynaložit veškeré úsilí, aby v souladu s mezinárodní praxí usnadnily písemnou komunikaci s cílem nalézt společné komunikační prostředky.
(28)
Jelikož cílů této směrnice, to jest jednotným uplatňováním příslušných mezinárodních nástrojů týkajících se výstroje, která má být umístěna na palubě lodí, zvýšit bezpečnost na moři, zabránit znečišťování moří a zajistit volný pohyb této výstroje v Unii, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich může být z důvodu rozsahu činnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(29)
Navrhovaná opatření představují podstatnou změnu ustanovení směrnice 96/98/ES, a proto by uvedená směrnice měla být v zájmu jasnosti zrušena a nahrazena touto směrnicí,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Cíl
Cílem této směrnice je jednotným uplatňováním příslušných mezinárodních nástrojů týkajících se lodní výstroje, která má být umístěna na palubě lodí EU, posílit bezpečnost na moři, zabránit znečišťování moří a zajistit volný pohyb této výstroje v Unii.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„lodní výstrojí“ výstroj spadající do oblasti působnosti této směrnice podle článku 3;
2)
„lodí EU“ loď plující pod vlajkou některého členského státu a spadající do oblasti působnosti mezinárodních úmluv;
3)
„mezinárodními úmluvami“ níže uvedené úmluvy i s jejich závaznými protokoly a předpisy přijaté pod záštitou Mezinárodní námořní organizace (IMO), které vstoupily v platnost a které stanoví zvláštní požadavky na schválení výstroje, jež má být umístěna na palubě lodi, státem vlajky:
-
Úmluva o mezinárodních pravidlech pro zabránění srážkám na moři z roku 1972 (COLREG),
-
Mezinárodní úmluva o zabránění znečišťování z lodí z roku 1973 (MARPOL),
-
Mezinárodní úmluva o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974 (SOLAS);
4)
„zkušebními normami“ zkušební normy pro lodní výstroj stanovené:
-
Mezinárodní námořní organizací (IMO),
-
Mezinárodní organizací pro normalizaci (ISO),
-
Mezinárodní elektrotechnickou komisí (IEC),
-
Evropským výborem pro normalizaci (CEN),
-
Evropským výborem pro normalizaci v elektrotechnice (Cenelec),
-
Mezinárodní telekomunikační unií (ITU),
-
Evropským ústavem pro telekomunikační normy (ETSI),
-
Komisí v souladu s článkem 8 a čl. 27 odst. 6 této směrnice,
-
regulačními orgány uznanými v dohodách o vzájemném uznávání, jichž je Unie stranou;
5)
„mezinárodními nástroji“ mezinárodní úmluvy spolu s rezolucemi a oběžníky IMO, jimiž se tyto úmluvy v jejich platném znění provádějí, a zkušební normy;
6)
„značkou shody“ symbol uvedený v článku 9 a stanovený v příloze I nebo případně elektronický identifikátor uvedený v článku 11;
7)
„oznámeným subjektem“ organizace určená příslušným správním orgánem členského státu podle článku 17;
8)
„dodáním na trh“ dodání lodní výstroje na trh Unie v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu, nebo bezplatně;
9)
„uvedením na trh“ první dodání lodní výstroje na trh Unie;
10)
„výrobcem“ fyzická nebo právnická osoba, která vyrábí lodní výstroj nebo si nechává lodní výstroj navrhnout nebo vyrobit a tuto výstroj uvádí na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou;
11)
„zplnomocněným zástupcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která byla písemně pověřena výrobcem, aby jednala jeho jménem při plnění konkrétních úkolů;
12)
„dovozcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která uvádí na trh Unie lodní výstroj ze třetí země;
13)
„distributorem“ fyzická nebo právnická osoba v dodavatelském řetězci, jiná než výrobce nebo dovozce, která dodává lodní výstroj na trh;
14)
„hospodářskými subjekty“ výrobce, zplnomocněný zástupce, dovozce a distributor;
15)
„akreditací“ akreditace ve smyslu čl. 2 bodu 10 nařízení (ES) č. 765/2008;
16)
„vnitrostátním akreditačním orgánem“ vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu čl. 2 bodu 11 nařízení (ES) č. 765/2008;
17)
„posuzováním shody“ postup prováděný oznámenými subjekty v souladu s článkem 15, kterým se prokazuje, zda je lodní výstroj v souladu s požadavky stanovenými v této směrnici;
18)
„subjektem posuzování shody“ subjekt, který vykonává činnosti posuzování shody, včetně kalibrace, zkoušení, vydávání osvědčení a inspekce;
19)
„stažením z oběhu“ opatření, jehož cílem je dosáhnout navrácení lodní výstroje, která již byla umístěna na palubu lodí EU nebo zakoupena se záměrem umístit ji na palubu lodí EU;
20)
„stažením z trhu“ opatření, jehož cílem je zabránit, aby byla lodní výstroj, která se nachází v dodavatelském řetězci, dodávána trh;
21)
„EU prohlášením o shodě“ prohlášení vydané výrobcem podle článku 16;
22)
„výrobkem“ jednotlivé zařízení lodní výstroje.
Článek 3
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na výstroj, která je nebo má být umístěna na palubě lodi EU a která musí být podle mezinárodních nástrojů schválena správními orgány státu vlajky, a to bez ohledu na to, zda se loď v době instalace výstroje nachází v Unii.
2. Bez ohledu na skutečnost, že výstroj uvedená v odstavci 1 může rovněž spadat do působnosti jiných právních nástrojů Unie nežli této směrnice, pro účely stanovené v článku 1 se na uvedenou výstroj vztahuje pouze tato směrnice.
Článek 4
Požadavky na lodní výstroj
1. Lodní výstroj, která je umístěna na palubě lodi EU ke dni uvedenému v čl. 39 odst. 1 druhém pododstavci nebo po tomto dni, musí splňovat požadavky na návrh, zhotovení a funkčnost stanovené v mezinárodních nástrojích platných v době umístění uvedené výstroje na palubu.
2. Soulad lodní výstroje s požadavky uvedenými v odstavci 1 se prokazuje výlučně podle příslušných zkušebních norem a s použitím postupů posuzování shody uvedených v článku 15.
3. Mezinárodní nástroje se použijí, aniž je tím dotčen postup kontroly shody stanovený v článku 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (8).
4. Požadavky a normy uvedené v odstavcích 1 a 2 musí být uplatňovány jednotným způsobem podle čl. 35 odst. 2
Článek 5
Použití
1. Členské státy při vydávání, potvrzování nebo obnovování osvědčení lodí plujících pod jejich vlajkou podle požadavků mezinárodních úmluv zajistí, aby lodní výstroj na palubě těchto lodí splňovala požadavky této směrnice.
2. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby bylo zajištěno, že lodní výstroj na palubě lodí plujících pod jejich vlajkou splňuje požadavky stanovené v mezinárodních nástrojích vztahující se na výstroj, která se již nachází na palubě. V souladu s čl. 35 odst. 3 jsou Komisi svěřeny prováděcí pravomoci za účelem zajištění jednotného uplatňování uvedených opatření.
Článek 6
Fungování vnitřního trhu
Členské státy nesmějí zakázat uvést na trh ani zakázat umístit na palubě lodi EU lodní výstroj ani odmítnout vydat osvědčení pro uvedenou výstroj lodím plujícím pod jejich vlajkou nebo prodloužit platnost uvedených osvědčení, pokud tato výstroj splňuje požadavky této směrnice.
Článek 7
Převedení lodě pod vlajku členského státu
1. V případě lodě ze země mimo EU, která má být převedena pod vlajku členského státu, podléhá uvedená loď při převodu inspekci ze strany přijímajícího členského státu za účelem ověření, zda skutečný stav její lodní výstroje odpovídá jejím bezpečnostním osvědčením a zda je tato výstroj v souladu s touto směrnicí a nese značku shody nebo je podle názoru správních orgánů tohoto členského státu rovnocenná lodní výstroji, pro niž je vydáváno osvědčení podle této směrnice ke dni 18. září 2016.
2. V případě, že datum instalace lodní výstroje na palubě nelze určit, mohou členské státy s přihlédnutím k příslušným mezinárodním nástrojům stanovit uspokojivé požadavky ohledně rovnocennosti.
3. Pokud výstroj není opatřena značkou shody ani není správním orgánem považována za rovnocennou, musí být vyměněna.
4. Pro lodní výstroj, která je považována za rovnocennou podle tohoto článku, musí členský stát vydat osvědčení, jež musí být vždy na palubě spolu s výstrojí. Uvedeným osvědčením uděluje stát vlajky povolení, že výstroj může být ponechána na palubě lodi, a ukládá veškerá omezení nebo stanoví veškerá opatření vztahující se na používání výstroje.
Článek 8
Normy pro lodní výstroj
1. Aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (9) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 (10), Unie sleduje vývoj odpovídajících mezinárodních norem, jímž je pověřena IMO a normalizační orgány, včetně podrobných technických specifikací a zkušebních norem, pro lodní výstroj, jejíž použití nebo instalace na palubě lodí se považují za nezbytné pro zvýšení námořní bezpečnosti a zabránění znečišťování moře. Komise tento vývoj pravidelně sleduje.
2. Pokud pro konkrétní lodní výstroj mezinárodní norma neexistuje, je ve výjimečných případech řádně odůvodněných náležitou analýzou a s cílem zabránit závažnému a nepřijatelnému ohrožení námořní bezpečnosti, zdraví nebo životního prostředí a rovněž s přihlédnutím k činnosti probíhající na úrovni IMO Komise zmocněna k tomu, aby prostřednictvím aktů v přenesené pravomocí v souladu s článkem 37 přijala pro danou konkrétní lodní výstroj harmonizované technické specifikace a zkušební normy
Je obzvláště důležité, aby Komise při vypracovávání těchto aktů v přenesené pravomoci vedla konzultace s odborníky, a to včetně odborníků z členských států.
Tyto technické specifikace a zkušební normy se použijí prozatímně do doby, než IMO přijme pro uvedenou konkrétní lodní výstroj příslušnou normu.
3. Ve výjimečných případech řádně odůvodněných náležitou analýzou, a je-li to nezbytné s cílem zabránit zjištěnému nepřijatelnému ohrožení námořní bezpečnosti, zdraví nebo životního prostředí způsobenému závažným nedostatkem nebo anomálií v rámci stávající normy pro konkrétní lodní výstroj určené Komisí podle čl. 35 odst. 2 nebo 3 a s přihlédnutím k práci probíhající na úrovni IMO, je Komise zmocněna k tomu, aby pouze v rozsahu nezbytném k odstranění daného závažného nedostatku nebo anomálie přijala prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37 pro uvedenou konkrétní lodní výstroj harmonizované technické specifikace a zkušební normy.
Je obzvláště důležité, aby Komise při vypracovávání těchto aktů v přenesené pravomoci vedla konzultace s odborníky, a to včetně odborníků z členských států.
Uvedené technické specifikace a zkušební normy se použijí prozatímně do doby, než IMO přezkoumá normu použitelnou pro uvedenou konkrétní lodní výstroj.
4. Technické specifikace a normy přijaté v souladu s odstavci 2 a 3 Komise bezplatně zpřístupní.
KAPITOLA 2
ZNAČKA SHODY
Článek 9
Značka shody
1. Lodní výstroj, jejíž soulad s požadavky stanovenými v této směrnici byl prokázán v souladu s příslušnými postupy posuzování shody, musí být opatřena značkou shody.
2. Značkou shody nesmí být označen žádný jiný výrobek.
3. Značka shody, která má být použita, je zobrazena v příloze I.
4. Použití značky shody se řídí obecnými zásadami stanovenými v čl. 30 odst. 1 a odst. 3 až 6 nařízení (ES) č. 765/2008, podle nichž se všechny odkazy na označení CE považují za odkazy na značku shody.
Článek 10
Pravidla a podmínky pro umístění značky shody
1. Značka shody se viditelně, čitelně a nesmazatelně umístí na výrobek nebo jeho výrobní štítek a případně začlenění do jeho programového vybavení. Pokud to vzhledem k povaze výrobku není možné nebo odůvodněné, umístí se na obal a průvodní doklady.
2. Značka shody se na výstroj umístí na konci výrobní fáze.
3. Za značkou shody následuje identifikační číslo oznámeného subjektu, je-li tento subjekt zapojen do kontrolní fáze výroby, a rok, ve kterém byla výstroj značkou opatřena.
4. Identifikační číslo oznámeného subjektu umístí sám subjekt, nebo je umístí podle jeho pokynů výrobce nebo zplnomocněný zástupce výrobce.
Článek 11
Elektronický identifikátor
1. S cílem usnadnit dozor nad trhem a zabránit padělání konkrétní lodní výstroje podle odstavce 3 mohou výrobci namísto značky shody nebo spolu s ní použít vhodnou a spolehlivou formu elektronického identifikátoru. V takovém případě se náležitým způsobem obdobně použijí články 9 a 10.
2. Komise provede analýzu nákladů a přínosů ohledně používání elektronického identifikátoru jakožto doplňku či náhrady značky shody.
3. Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37 za účelem určení konkrétní lodní výstroje, pro niž může být používání elektronického identifikátoru výhodné. Je obzvláště důležité, aby Komise při vypracovávání těchto aktů v přenesené pravomoci vedla konzultace s odborníky, a to včetně odborníků z členských států.
4. Komisi se svěřují prováděcí pravomoci, aby formou nařízení Komise a v souladu s přezkumným postupem podle čl. 38 odst. 2 stanovila vhodná technická kritéria, pokud jde o návrh, provedení, umístění a používání elektronických identifikátorů.
5. V případě výstroje určené v souladu s odstavcem 3 může být značka shody do tří let ode dne přijetí vhodných technických kritérií podle odstavce 4 doplněna vhodnou a spolehlivou formou elektronického identifikátoru.
6. V případě výstroje určené v souladu s odstavcem 3 může být značka shody za pět let ode dne přijetí vhodných technických kritérií podle odstavce 4 nahrazena vhodnou a spolehlivou formou elektronického identifikátoru.
KAPITOLA 3
POVINNOSTI HOSPODÁŘSKÝCH SUBJEKTŮ
Článek 12
Povinnosti výrobců
1. Umístěním značky shody výrobci přebírají odpovědnost za splnění požadavku, že lodní výstroj, která byla opatřena značkou shody, byla navržena a vyrobena v souladu s technickými specifikacemi a normami zavedenými podle čl. 35 odst. 2, a povinnosti stanovené v odstavcích 2 až 9 tohoto článku.
2. Výrobci vypracují požadovanou technickou dokumentaci a nechají provést příslušné postupy posuzování shody.
3. Byl-li postupem posuzování shody prokázán soulad lodní výstroje s příslušnými požadavky, vypracují výrobci EU prohlášení o shodě podle článku 16 a umístí značku shody v souladu s články 9 a 10.
4. Výrobci uchovávají technickou dokumentaci a EU prohlášení o shodě podle článku 16 po dobu nejméně deseti let poté, co byla umístěna značka shody, a v žádném případě ne dobu kratší, než je očekávaná životnost dotčené lodní výstroje.
5. Výrobci zajistí, aby byly zavedeny postupy, díky nimž sériová výroba zůstane ve shodě. Je třeba přihlédnout ke změnám v návrhu lodní výstroje nebo změnám jejích parametrů a změnám požadavků obsažených v mezinárodních nástrojích uvedených v článku 4, na jejichž základě se prohlašuje shoda lodní výstroje. V případě, že je to nezbytné v souladu s přílohou II, musí výrobci nechat provést nové posouzení shody.
6. Výrobci zajistí, aby bylo na jejich výrobcích uvedeno číslo typu či výrobní dávky nebo sériové číslo nebo jiný prvek umožňující jejich identifikaci, nebo v případech, kdy to velikost nebo povaha výrobku neumožňuje, aby byla požadovaná informace uvedena na obalu nebo v dokladu přiloženém k výrobku nebo případně na obalu i v dokladu.
7. Výrobci uvedou na výrobku, nebo není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k výrobku nebo případně na obalu i v dokladu své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a adresu, na níž je lze kontaktovat. Adresa musí uvádět jediné místo, na kterém lze výrobce kontaktovat.
8. Výrobci zajistí, aby byl k výrobku přiložen návod a veškeré informace nezbytné pro bezpečnou instalaci na palubě a bezpečné používání výrobku, včetně případného omezení užití, které jsou snadno srozumitelné pro uživatele, spolu s případnými jinými doklady vyžadovanými mezinárodními nástroji nebo zkušebními normami.
9. Výrobci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že výrobek, který opatřili značkou shody, není ve shodě s příslušnými požadavky na návrh, zhotovení a funkčnost a zkušebními normami zavedenými podle čl. 35 odst. 2 a 3, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení daného výrobku do shody, nebo v případě potřeby k jeho stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud výrobek představuje riziko, informují o tom výrobci neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o veškerých přijatých nápravných opatřeních.
10. Výrobci poskytnou příslušnému orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti neprodleně všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výrobku, a to v jazyce, který je pro tento orgán snadno srozumitelný nebo přijatelný, umožní tomuto orgánu přístup do svých prostor pro účely dozoru nad trhem v souladu s článkem 19 nařízení (ES) č. 765/2008 a poskytnou mu vzorky nebo přístup ke vzorkům v souladu s čl. 25 odst. 4 této směrnice. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je odstranit rizika vyvolaná výrobky, které uvedli na trh.
Článek 13
Zplnomocnění zástupci
1. Výrobce, který se nenachází na území alespoň jednoho členského státu, jmenuje písemným pověřením zplnomocněného zástupce pro Unii a v pověření uvede jméno zplnomocněného zástupce a adresu, na níž jej lze kontaktovat.
2. Součástí pověření zplnomocněného zástupce nesmí být plnění povinností stanovených v čl. 12 odst. 1 a vypracování technické dokumentace.
3. Zplnomocněný zástupce plní úkoly stanovené v pověření, které obdržel od výrobce. Pověření musí zplnomocněnému zástupci umožňovat alespoň:
a)
uchovávat EU prohlášení o shodě a technickou dokumentaci pro potřeby vnitrostátních orgánů dozoru po dobu nejméně deseti let poté, co byla umístěna značka shody, a v žádném případě ne dobu kratší, než je očekávaná životnost dotčené lodní výstroje;
b)
poskytnout příslušnému orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výrobku;
c)
spolupracovat s příslušnými orgány na jejich žádost při činnostech, jejichž cílem je odstranit rizika vyvolaná výrobky, na které se vztahuje jeho pověření.
Článek 14
Jiné hospodářské subjekty
1. Dovozci uvedou na výrobku, nebo není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k výrobku nebo případně na obalu i v dokladu své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a adresu, na níž je lze kontaktovat.
2. Dovozci a distributoři poskytnou příslušnému orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výrobku, a to v jazyce, který je pro tento orgán snadno srozumitelný nebo přijatelný. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je odstranit rizika vyvolaná výrobky, které uvedli na trh.
3. Dovozce nebo distributor je pro účely této směrnice považován za výrobce a vztahují se na něj povinnosti výrobce podle článku 12, pokud uvede lodní výstroj na trh nebo ji umístí na palubu lodi EU pod svým jménem nebo ochrannou známkou nebo pokud upraví lodní výstroj, jež byla na trh již uvedena, takovým způsobem, který může ovlivnit její soulad s příslušnými požadavky.
4. Po dobu nejméně deseti let poté, co byla umístěna značka shody, a v žádném případě ne dobu kratší, než je očekávaná životnost dotčené lodní výstroje, hospodářské subjekty na žádost orgánů dozoru nad trhem identifikují:
a)
každý hospodářský subjekt, který jim dodal výrobek;
b)
každý hospodářský subjekt, kterému dodaly výrobek.
KAPITOLA 4
POSUZOVÁNÍ SHODY A OZNAMOVÁNÍ SUBJEKTŮ POSUZOVÁNÍ SHODY
Článek 15
Postupy posuzování shody
1. Postupy posuzování shody jsou stanoveny v příloze II.
2. Členské státy zajistí, aby výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce nechal prostřednictvím oznámeného subjektu provést posuzování shody u konkrétní lodní výstroje pomocí jedné z možností stanovených v prováděcích aktech přijatých Komisí přezkumným postupem podle čl. 38 odst. 2, a to jedním z těchto postupů:
a)
jestliže má být použito ES přezkoušení typu (modul B), musí být pro každou lodní výstroj před uvedením na trh provedeno:
-
zabezpečování kvality výroby (modul D) nebo
-
zabezpečování kvality výrobků (modul E) nebo
-
ověřování výrobků (modul F);
b)
jsou-li soupravy lodní výstroje vyráběny jednotlivě nebo v malých počtech, a nikoliv v sériích nebo hromadně, postupem posuzování shody může být ES ověřování každého jednotlivého výrobku (modul G).
3. Komise prostřednictvím informačního systému zpřístupněného za tímto účelem vede aktualizovaný seznam schválené lodní výstroje a žádostí, které byly staženy nebo zamítnuty, a dává tento seznam k dispozici zainteresovaným stranám.
Článek 16
EU prohlášení o shodě
1. EU prohlášení o shodě potvrzuje, že bylo prokázáno splnění požadavků stanovených podle článku 4.
2. EU prohlášení o shodě musí být vypracováno podle vzoru uvedeného v příloze III rozhodnutí č. 768/2008/ES. Musí obsahovat prvky stanovené v příslušných modulech uvedených v příloze II této směrnice a musí být průběžně aktualizováno.
3. Vypracováním EU prohlášení o shodě výrobce přebírá odpovědnost a povinnosti uvedené v čl. 12 odst. 1.
4. Jakmile je lodní výstroj umístěna na palubu lodě EU, musí být kopie EU prohlášení o shodě vztahujícího se na dotyčnou výstroj předána lodi a uchovávána na palubě, dokud uvedená výstroj není z lodi odstraněna. Výrobce musí prohlášení přeložit do jazyka nebo jazyků požadovaných členským státem vlajky, včetně nejméně jednoho jazyka běžně užívaného v odvětví námořní dopravy.
5. Kopie EU prohlášení o shodě se poskytne oznámenému subjektu nebo subjektům, které provedly příslušné postupy posuzování shody.
Článek 17
Oznamování subjektů posuzování shody
1. Členské státy prostřednictvím informačního systému zpřístupněného za tímto účelem Komisí oznámí Komisi a ostatním členským státům subjekty oprávněné vykonávat úkoly posuzování shody podle této směrnice.
2. Oznámené subjekty musí splňovat požadavky stanovené v příloze III.
Článek 18
Oznamující orgány
1. Členské státy určí oznamující orgán odpovědný za vytvoření a provádění nezbytných postupů pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a kontrolu oznámených subjektů, včetně souladu s článkem 20.
2. Oznámené subjekty musí být kontrolovány nejméně jednou za dva roky. Komise se může kontroly účastnit jako pozorovatel.
3. Členské státy mohou rozhodnout, že posuzování a kontrolu podle odstavce 1 má provádět vnitrostátní akreditační orgán.
4. Pokud oznamující orgán přenese posuzování, oznamování nebo kontrolu podle odstavce 1 na subjekt, který není orgánem veřejné správy, nebo takový subjekt těmito úkoly jinak pověří, musí být tento subjekt právnickou osobou a musí obdobně splňovat požadavky stanovené v příloze V. Dále musí tento subjekt přijmout opatření, aby byla pokryta odpovědnost vyplývající z jeho činností.
5. Oznamující orgán nese za úkoly vykonávané subjektem uvedeným v odstavci 4 plnou odpovědnost.
6. Oznamující orgán musí splňovat požadavky stanovené v příloze V.
Článek 19
Informační povinnost oznamujících orgánů
1. Členské státy informují Komisi o svých postupech pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a kontrolu těchto subjektů a o veškerých změnách týkajících se těchto postupů.
2. Komise tyto informace zveřejní prostřednictvím informačního systému, který za tímto účelem zpřístupní.
Článek 20
Dceřiné společnosti oznámených subjektů a zadávání subdodávek
1. Pokud oznámený subjekt zadá konkrétní úkoly týkající se posuzování shody subdodavateli nebo dceřiné společnosti, zajistí, aby subdodavatel nebo dceřiná společnost splňovali požadavky stanovené v příloze III, a informuje o tom oznamující orgán.
2. Oznámené subjekty nesou plnou odpovědnost za úkoly provedené subdodavateli nebo dceřinými společnostmi bez ohledu na to, kde jsou tito subdodavatelé nebo dceřiné společnosti usazeni.
3. Činnosti lze zadat subdodavateli nebo dceřiné společnosti pouze se souhlasem zákazníka.
4. Oznámené subjekty uchovávají pro potřebu oznamujícího orgánu příslušné doklady týkající se posouzení kvalifikace subdodavatele nebo dceřiné společnosti a práce provedené subdodavatelem nebo dceřinou společností podle této směrnice.
Článek 21
Změny v oznámeních
1. Pokud oznamující orgán zjistí nebo je upozorněn na to, že oznámený subjekt již nesplňuje požadavky stanovené v příloze III nebo neplní své povinnosti podle této směrnice, omezí, pozastaví nebo případně zruší oznámení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Neprodleně o tom prostřednictvím informačního systému zpřístupněného za tímto účelem Komisí uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
2. V případě omezení, pozastavení nebo zrušení oznámení nebo v případě, že oznámený subjekt ukončil svou činnost, zajistí oznamující členský stát, aby byly spisy tohoto subjektu buď zpracovány jiným oznámeným subjektem, nebo byly na vyžádání k dispozici příslušným oznamujícím orgánům a orgánům dozoru nad trhem.
Článek 22
Zpochybnění způsobilosti oznámených subjektů
1. Komise vyšetří všechny případy, v nichž má na základě informací, které má k dispozici nebo na něž byla upozorněna, pochybnosti o způsobilosti oznámeného subjektu nebo o tom, zda oznámený subjekt nadále plní požadavky a povinnosti, které jsou mu uloženy.
2. Oznamující členský stát předloží Komisi na vyžádání všechny informace týkající se podkladů pro oznámení nebo zachování způsobilosti dotčeného subjektu.
3. Komise zajistí, aby se se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.
4. Pokud Komise zjistí, že oznámený subjekt nesplňuje nebo přestal splňovat požadavky pro své oznámení, neprodleně o tom informuje oznamující členský stát a vyzve ho, aby bezodkladně přijal nezbytná nápravná opatření, včetně případného zrušení oznámení.
Článek 23
Povinnosti týkající se činnosti oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty provádějí nebo zajistí provedení posuzování shody v souladu s postupy stanovenými v článku 15.
2. Pokud oznámený subjekt zjistí, že výrobce nesplnil povinnosti stanovené v článku 12, vyzve výrobce, aby bezodkladně přijal vhodná nápravná opatření, a nevydá osvědčení o shodě.
3. Pokud v průběhu kontroly shody po vydání osvědčení o shodě oznámený subjekt zjistí, že výrobek již nesplňuje požadavky, vyzve výrobce, aby bezodkladně přijal vhodná nápravná opatření, a v případě nutnosti osvědčení pozastaví nebo odejme. Pokud nejsou nápravná opatření přijata nebo pokud nemají požadovaný účinek, oznámený subjekt podle potřeby osvědčení omezí, pozastaví nebo odejme.
Článek 24
Informační povinnost oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty informují oznamující orgán:
a)
o každém zamítnutí, omezení, pozastavení nebo odnětí osvědčení o shodě;
b)
o všech okolnostech majících vliv na působnost a podmínky oznámení;
c)
o každé žádosti o informace týkající se činností posuzování shody, kterou obdržely od orgánů dozoru nad trhem;
d)
na vyžádání o činnostech posuzování shody vykonaných v rámci působnosti jejich oznámení a o jakékoli jiné vykonané činnosti, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.
2. Oznámené subjekty poskytnou Komisi a členským státům na jejich žádost příslušné informace o otázkách týkajících se negativních i pozitivních výsledků posuzování shody. Oznámené subjekty poskytnou ostatním oznámeným subjektům, které vykonávají činnosti posuzování shody týkající se stejných výrobků, informace týkající se negativních a na vyžádání i pozitivních výsledků posuzování shody.
KAPITOLA 5
DOZOR NAD TRHEM UNIE, KONTROLA VÝROBKŮ, OCHRANNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
Rámec EU pro dozor nad trhem
1. Pokud jde o lodní výstroj, členské státy provádějí dozor nad trhem v souladu s rámcem EU pro dozor nad trhem stanoveným v kapitole III nařízení (ES) č. 765/2008, s výhradou odstavců 2 a 3 tohoto článku.
2. Infrastruktury a programy vnitrostátního dozoru nad trhem musí brát v úvahu specifické rysy odvětví lodní výstroje, včetně jednotlivých postupů prováděných jako součást posuzování shody, a zejména povinnosti, které správním orgánům státu vlajky ukládají mezinárodní úmluvy.
3. Dozor nad trhem může zahrnovat kontroly dokladů i kontroly lodní výstroje, která je opatřena značkou shody, bez ohledu na to, zda byla či nebyla umístěna na palubu lodi. Kontrola lodní výstroje, která již byla umístěna na palubu, se omezuje na činnosti, které lze provádět tak, aby dotyčná výstroj na palubě zůstala v plném rozsahu provozuschopná.
4. Zamýšlejí-li orgány dozoru nad trhem členského státu definované v nařízení (ES) č. 765/2008 provádět kontroly vzorků, mohou, je-li to vhodné a proveditelné, požádat výrobce, aby poskytl nezbytné vzorky, nebo aby na vlastní náklady umožnil ke vzorkům přístup na místě.
Článek 26
Postup nakládání s lodní výstrojí představující riziko na vnitrostátní úrovni
1. Pokud orgány dozoru nad trhem v členském státě mají dostatečné důvody domnívat se, že určitá lodní výstroj, na niž se vztahuje tato směrnice, představuje riziko pro námořní bezpečnost, zdraví nebo životní prostředí, provedou hodnocení, zda dotčená lodní výstroj splňuje všechny požadavky stanovené touto směrnicí. Příslušné hospodářské subjekty s orgány dozoru nad trhem podle potřeby spolupracují.
Pokud v průběhu tohoto hodnocení orgány dozoru nad trhem zjistí, že lodní výstroj nesplňuje požadavky stanovené touto směrnicí, neprodleně vyzvou příslušný hospodářský subjekt, aby přijal veškerá vhodná nápravná opatření k uvedení lodní výstroje do souladu s těmito požadavky, nebo k jejímu stažení z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou mohou stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
Orgány dozoru nad trhem informují příslušný oznámený subjekt.
Na opatření uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Domnívají-li se orgány dozoru nad trhem, že se nesoulad netýká pouze území daného členského státu nebo lodí plujících pod jejich vlajkou, informují prostřednictvím informačního systému zpřístupněného Komisí pro účely dozoru nad trhem Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení provedeného podle odstavce 1 a o opatřeních, která má hospodářský subjekt na jejich žádost přijmout.
3. Hospodářský subjekt přijme veškerá vhodná nápravná opatření ohledně všech dotčených výrobků, které dodal na trh v celé Unii, nebo případně umístil nebo dodal k umístění na palubu lodí EU.
4. Pokud příslušný hospodářský subjekt ve lhůtě stanovené orgány dozoru nad trhem v souladu s odst. 1 druhým pododstavcem nepřijme přiměřená nápravná opatření nebo jinak neplní své povinnosti podle této směrnice, přijmou orgány dozoru nad trhem veškerá vhodná předběžná opatření s cílem zakázat nebo omezit dodávání lodní výstroje na trh daného členského státu nebo její umisťování na palubu lodí plujících pod jejich vlajkou, nebo výrobek stáhnout z trhu nebo z oběhu.
Orgány dozoru nad trhem o takových opatřeních informují neprodleně Komisi a ostatní členské státy.
5. Součástí informací o opatřeních přijatých orgány dozoru nad trhem podle odstavce 4 jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci nevyhovující lodní výstroje, údaje o původu výrobku, povaze údajného nesouladu a souvisejícího rizika, povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni a údaje o stanovisku dotčeného hospodářského subjektu. Orgány dozoru nad trhem zejména uvedou, zda je důvodem nesouladu některý z těchto nedostatků:
a)
lodní výstroj nesplňuje příslušné požadavky na návrh, zhotovení a funkčnost stanovené podle článku 4;
b)
nesoulad se zkušebními normami uvedenými článku 4 během postupu posuzování shody;
c)
nedostatky v uvedených zkušebních normách.
6. Členské státy jiné než členský stát, který zahájil tento postup, neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy o veškerých opatřeních, která přijaly, a o všech doplňujících údajích týkajících se nesouladu dotčené lodní výstroje, které mají k dispozici, a v případě nesouhlasu s oznámeným vnitrostátním opatřením o svých námitkách.
7. Jestliže do čtyř měsíců od obdržení informací o opatřeních přijatých orgány dozoru nad trhem podle odstavce 4 nevznese žádný členský stát ani Komise námitku proti předběžnému opatření přijatému členským státem, považuje se uvedené opatření za důvodné.
8. Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčenou lodní výstrojí bezodkladně přijata náležitá restriktivní opatření, např. stažení daného výrobku z jejich trhů.
Článek 27
Ochranný postup EU
1. Pokud jsou po dokončení postupu stanoveného v čl. 26 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti opatření přijatému členským státem nebo pokud se Komise domnívá, že vnitrostátní opatření může být v rozporu s právními předpisy Unie, zahájí Komise neprodleně konzultace s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení daného vnitrostátního opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne, zda je dané vnitrostátní opatření důvodné, či nikoli.
2. Pro účely odstavce 1, pokud je Komise přesvědčena, že postup při přijímání vnitrostátního opatření je vhodný pro úplné a objektivní zhodnocení rizika a že vnitrostátní opatření je v souladu s článkem 21 nařízení (ES) č. 765/2008, může se omezit na přezkoumání vhodnosti a přiměřenosti dotyčného vnitrostátního opatření ve vztahu k uvedenému riziku.
3. Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise ho neprodleně sdělí členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
4. Pokud je dotyčné vnitrostátní opatření považováno za důvodné, všechny členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby byla nevyhovující lodní výstroj stažena z jejich trhu a případně z oběhu. O přijetí uvedených opatření informují Komisi.
5. Je-li dotyčné vnitrostátní opatření považováno za nedůvodné, dotčený členský stát ho zruší.
6. Je-li nesoulad lodní výstroje přisuzován nedostatkům ve zkušebních normách uvedených v článku 4, může Komise za účelem splnění cíle této směrnice potvrdit, změnit nebo odvolat vnitrostátní ochranné opatření prostřednictvím prováděcích aktů v souladu s přezkumným postupem podle čl. 38 odst. 2.
Komise je kromě toho zmocněna přijmout prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s postupem podle článku 37 prozatímní harmonizované požadavky a zkušební normy pro tuto konkrétní lodní výstroj. Odpovídajícím způsobem se použijí kritéria stanovená v čl. 8 odst. 3. Komise tyto požadavky a zkušební normy bezplatně zpřístupní.
7. Pokud je dotčená zkušební norma evropskou normou, Komise informuje příslušný evropský normalizační orgán nebo orgány a věc předloží výboru zřízenému článkem 5 směrnice 98/34/ES. Uvedený výbor vede konzultace s příslušným evropským normalizačním orgánem nebo orgány a neprodleně zaujme stanovisko.
Článek 28
Výrobky, jež jsou v souladu s předpisy, ale přesto představují riziko pro námořní bezpečnost, zdraví nebo životní prostředí
1. Pokud členský stát po provedení hodnocení podle čl. 26 odst. 1 zjistí, že ačkoli je lodní výstroj v souladu s touto směrnicí, představuje riziko pro námořní bezpečnost, zdraví nebo životní prostředí, vyzve dotčený hospodářský subjekt, aby přijal veškerá vhodná opatření k zajištění toho, aby dotčená lodní výstroj, pokud byla uvedena na trh, dále nepředstavovala toto riziko, nebo aby ji stáhl z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou může členský stát stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
2. Hospodářský subjekt přijme nápravná opatření ohledně všech dotčených výrobků, které dodal na trh v celé Unii nebo umístil na palubu lodí EU.
3. Členský stát o tom neprodleně informuje Komisi a ostatní členské státy. Informace musí obsahovat všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci dotčené lodní výstroje, údaje o jejím původu a dodavatelském řetězci, údaje o povaze souvisejícího rizika a údaje o povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni.
4. Komise neprodleně zahájí konzultace s členskými státy a s příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení přijatých vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne, zda jsou opatření důvodná, či nikoli, a v případě nutnosti navrhne vhodná opatření. Za tímto účelem se použijí obdobně ustanovení čl. 27 odst. 2.
5. Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise ho neprodleně sdělí členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
Článek 29
Formální nesoulad
1. Aniž je dotčen článek 26, členský stát vyzve příslušný hospodářský subjekt, aby odstranil nesoulad, pokud zjistí jeden z těchto nedostatků:
a)
značka shody byla umístěna v rozporu s článkem 9 nebo článkem 10;
b)
značka shody nebyla umístěna;
c)
nebylo vypracováno EU prohlášení o shodě;
d)
EU prohlášení o shodě nebylo vypracováno správně;
e)
chybí technická dokumentace nebo je neúplná;
f)
EU prohlášení o shodě nebylo zasláno lodi.
2. Pokud nesoulad uvedený v odstavci 1 nadále trvá, přijme dotčený členský stát veškerá vhodná opatření s cílem omezit nebo zakázat dodávání lodní výstroje na trh, nebo zajistit, aby byla stažena z oběhu nebo z trhu.
Článek 30
Výjimky na základě technických inovací
1. Za výjimečných okolností na základě technických inovací mohou správní orgány státu vlajky povolit, aby lodní výstroj, která nevyhovuje postupům posuzování shody, byla umístěna na palubě lodi EU, je-li na základě zkoušky nebo jinak se souhlasem správních orgánů státu vlajky stanoveno, že tato výstroj splňuje cíle této směrnice.
2. Zkušební postupy nesmí žádným způsobem zvýhodňovat lodní výstroj vyrobenou v členském státě vlajky vůči lodní výstroji vyrobené v jiných státech.
3. Lodní výstroj, na kterou se vztahuje tento článek, obdrží od členského státu vlajky osvědčení, které musí být vždy na palubě spolu s výstrojí a kterým členský stát vlajky uděluje povolení, že výstroj může být umístěna na palubě lodi, a ukládá případná omezení nebo stanoví případná opatření vztahující se na používání výstroje.
4. Pokud členský stát povolí umístit lodní výstroj, na kterou se vztahuje tento článek, na palubě lodi EU, neprodleně o tom podrobně informuje Komisi a ostatní členské státy a současně jim předloží zprávy o všech příslušných zkouškách, posudcích a postupech posuzování shody.
5. Do dvanácti měsíců od obdržení informací uvedených v odstavci 4 Komise, pokud má za to, že podmínky stanovené v odstavci 1 nebyly splněny, může od dotyčného členského státu požadovat odejmutí povolení uděleného ve stanovené lhůtě. Za tímto účelem Komise jedná prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 38 odst. 2.
6. Pokud je loď s lodní výstrojí na palubě, na kterou se vztahuje odstavec 1, převedena do jiného členského státu, může přijímající členský stát vlajky učinit nezbytná opatření, včetně zkoušek a praktických ukázek, s cílem zajistit přinejmenším stejnou účinnost výstroje, jako je účinnost výstroje, která vyhovuje postupům posuzování shody.
Článek 31
Výjimky pro zkoušky nebo hodnocení
Správní orgány státu vlajky mohou povolit, aby lodní výstroj, která není v souladu s postupy posuzování shody nebo na kterou se nevztahuje článek 30, byla umístěna na palubě lodi EU z důvodů zkoušení nebo hodnocení, avšak pouze při dodržení všech těchto podmínek:
a)
lodní výstroj musí obdržet osvědčení členského státu vlajky, které musí být vždy na palubě spolu s výstrojí a které uvádí, že členský státu vlajky povoluje, že výstroj může být umístěna na palubě lodi EU, ukládá veškerá nezbytná omezení a stanoví jakákoli další opatření vztahující se na používání dotčené výstroje;
b)
povolení musí být omezeno na dobu, kterou stát vlajky považuje za nezbytnou k dokončení zkoušek a jež by měla být co nejkratší;
c)
na tuto lodní výstroj se nelze spoléhat namísto výstroje, která vyhovuje požadavkům této směrnice, a výstroj nesmí nahrazovat takovou výstroj, která musí zůstat na palubě lodi EU v provozuschopném stavu a připravená k okamžitému použití.
Článek 32
Výjimky pro výjimečné okolnosti
1. Za výjimečných okolností, které musí být správním orgánům státu vlajky náležitě odůvodněny, jestliže je třeba nahradit výstroj v přístavu mimo Unii, kde s ohledem na přiměřenou dobu, zdržení a náklady není proveditelné umístit na palubě výstroj, která je opatřena značkou shody, může být na palubu umístěna jiná lodní výstroj v souladu s odstavci 2 až 4
2. Lodní výstroj umístěná na palubě musí být doprovázena doklady osvědčujícími soulad s příslušnými požadavky IMO a vydanými členským státem IMO, který je smluvní stranou příslušných úmluv.
3. Správní orgány státu vlajky jsou okamžitě informovány o povaze a vlastnostech této jiné lodní výstroje.
4. Správní orgány státu vlajky musí při nejbližší příležitosti zajistit, aby lodní výstroj uvedená v odstavci 1 spolu s doklady o provedených zkouškách vyhovovala příslušným požadavkům mezinárodních nástrojů a této směrnice.
5. Pokud bylo prokázáno, že konkrétní lodní výstroj se značkou shody není na trhu k dispozici, členský stát vlajky může povolit, aby na palubě byla umístěna jiná lodní výstroj, s výhradou ustanovení odstavců 6 až 8 tohoto článku.
6. Povolená lodní výstroj musí pokud možno splňovat požadavky a zkušební normy uvedené v článku 4.
7. K lodní výstroji umístěné na palubě je přiloženo prozatímní osvědčení o schválení vydané členským státem vlajky nebo jiným členským státem, v němž se uvádí:
a)
výstroj označená značkou shody, která má být certifikovanou výstrojí nahrazena;
b)
přesně popsané okolnosti, za nichž bylo osvědčení o schválení vydáno, a zejména nedostupnost výstroje označené značkou shody na trhu;
c)
přesně stanovené požadavky na návrh, zhotovení a funkčnost, podle nichž byla tato výstroj schválena členským státem, který osvědčení vydal;
d)
případně zkušební normy použité v příslušných schvalovacích postupech.
8. Členský stát, který vydává prozatímní osvědčení o schválení, o tom neprodleně uvědomí Komisi. Pokud je Komise toho názoru, že podmínky stanovené v odstavcích 6 a 7 nebyly splněny, může požadovat, aby členský stát uvedené osvědčení zrušil, nebo může přijmout jiná vhodná opatření prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 38 odst. 2.
KAPITOLA 6
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 33
Výměna zkušeností
Komise organizuje výměnu zkušeností mezi příslušnými mezi vnitrostátními orgány členských států, které jsou odpovědné za provádění politiky oznamování, zejména pokud jde o dozor nad trhem.
Článek 34
Koordinace oznámených subjektů
1. Komise zajistí zavedení a řádné provádění vhodné koordinace a spolupráce mezi oznámenými subjekty ve formě odvětvové skupiny oznámených subjektů.
2. Členské státy zajistí účast jimi oznámených subjektů na práci odvětvové skupiny, a to přímo nebo prostřednictvím určených zástupců.
Článek 35
Prováděcí opatření
1. Členské státy prostřednictvím informačního systému zpřístupněného za tímto účelem Komisí oznámí Komisi názvy a kontaktní údaje orgánů odpovědných za provádění této směrnice. Komise vypracuje, pravidelně aktualizuje a zveřejňuje seznam uvedených orgánů.
2. U každé lodní výstroje, pro niž je podle mezinárodních úmluv požadováno schválení správními orgány státu vlajky, Komise určí prostřednictvím prováděcích aktů příslušné požadavky na návrh, zhotovení a funkčnost a zkušební normy stanovené v mezinárodních nástrojích. Komise při přijímání těchto aktů rovněž výslovně určí lhůty, v nichž musí být tyto požadavky a zkušební normy zavedeny, včetně dat pro uvádění na trh a umístění na palubu, a to v souladu s mezinárodními nástroji a při zohlednění časového rámce pro stavbu lodí. Komise může rovněž upřesnit společná kritéria a podrobné postupy pro jejich použití.
3. Komise prostřednictvím prováděcích aktů určí příslušné požadavky na návrh, zhotovení a funkčnost nově stanovené v mezinárodních nástrojích, které se vztahují na výstroj již umístěnou na palubě, aby se zajistilo, že výstroj umístěná na palubě lodí EU je v souladu s mezinárodními nástroji.
4. Komise zřídí a vede databázi obsahující alespoň tyto informace:
a)
seznam a základní údaje o osvědčeních o shodě vydaných na základě této směrnice a poskytnutých oznámenými subjekty;
b)
seznam a základní údaje o prohlášeních o shodě vydaných na základě této směrnice a poskytnutých výrobci;
c)
aktuální seznam platných mezinárodních nástrojů a požadavků a zkušebních norem použitelných podle čl. 4 odst. 4;
d)
seznam a úplné znění kritérií a postupů uvedených v odstavci 2;
e)
případně požadavky a podmínky pro používání elektronického identifikátoru podle článku 11;
f)
veškeré další užitečné informace usnadňující řádné provádění této směrnice členskými státy, oznámenými subjekty a hospodářskými subjekty.
Uvedená databáze se zpřístupní členským státům. Zpřístupní se rovněž veřejnosti pouze pro informační účely.
5. Prováděcí akty uvedené v tomto článku se přijímají ve formě nařízení Komise přezkumným postupem podle čl. 38 odst. 2.
Článek 36
Změny
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37 s cílem aktualizovat odkazy na normy uvedené v příloze III, jakmile jsou k dispozici nové normy.
Článek 37
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 8, 11, 27 a 36 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 17. září 2014. Komise vyhotoví zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článcích 8, 11, 27 a 36 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 8, 11, 27 a 36 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament ani Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 38
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS), zřízený nařízením (ES) č. 2099/2002. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 39
Provedení
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 18. září 2016. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
Tyto předpisy použijí od 18. září 2016.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 40
Zrušení
1. Směrnice 96/98/ES se zrušuje s účinkem ode dne 18. září 2016.
2. Požadavky a zkušební normy pro námořní zařízení použitelné dne 18. září 2016 podle ustanovení vnitrostátního práva přijatých členskými státy za účelem dosažení souladu se směrnicí 96/98/ES jsou i nadále použitelné až do data, kdy vstoupí v platnost prováděcí akty uvedené v čl. 35 odst. 2.
3. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici.
Článek 41
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 42
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 23. července 2014.
DIREKTIVA 2014/90/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 23. srpnja 2014.
o pomorskoj opremi i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 96/98/EZ
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 100. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Globalna dimenzija pomorskog prometa zahtijeva da Unija primijeni i podupre međunarodni regulatorni okvir za pomorsku sigurnost. Konvencije međunarodne pomorske sigurnosti zahtijevaju od država zastave da osiguraju da oprema koja se nalazi na brodovima ispunjava određene sigurnosne zahtjeve koji se odnose na projektiranje, izvedbu i učinkovitost te da izdaju odgovarajuće potvrde. U tu svrhu Međunarodna pomorska organizacija (IMO) te međunarodna i europska tijela za normizaciju razvili su detaljne izvedbene norme i ispitne norme za određene tipove pomorske opreme.
(2)
Međunarodni instrumenti ostavljaju znatno diskrecijsko pravo upravama zastave. U nedostatku usklađenosti, to dovodi do različitih razina sigurnosti za proizvode za koje su nadležna nacionalna tijela potvrdila usklađenost s tim konvencijama i normama; to utječe na nesmetano funkcioniranje unutarnjeg tržišta jer države članice teško prihvaćaju ugradnju opreme potvrđene u drugoj državi članici na brodove koji plove pod njihovim zastavama bez dodatne provjere.
(3)
Usklađivanje koje provodi Unija rješenje je tih problema. Direktivom Vijeća 96/98/EZ (3) utvrđena su zajednička pravila kako bi se uklonile razlike u provedbi međunarodnih normi s pomoću jasno određenog niza zahtjeva i jedinstvenih postupaka izdavanja potvrda.
(4)
Postoje različiti drugi instrumenti prava Unije kojima se utvrđuju zahtjevi i uvjeti kako bi se, među ostalim, osiguralo slobodno kretanje robe na unutarnjem tržištu ili su namijenjeni očuvanju okoliša, za određene proizvode koji su po prirodi slični opremi koja se ugrađuje na brodove, ali ne ispunjavaju međunarodne norme koje se mogu znatno razlikovati od unutarnjeg zakonodavstva Unije i stalno se razvijaju. Zato države članice ne mogu certificirati te proizvode u skladu s relevantnim međunarodnim konvencijama o pomorskoj sigurnosti. Stoga bi oprema koja se ugrađuje na brodove EU-a u skladu s međunarodnim sigurnosnim normama trebala biti uređena samo ovom Direktivom, koja bi se u svakom slučaju trebala smatrati kao lex specialis; nadalje, trebalo bi utvrditi posebne oznake kojima se označuje da je oprema s tom oznakom u skladu sa zahtjevima utvrđenim u relevantnim međunarodnim konvencijama i instrumentima koji su stupili na snagu.
(5)
Međunarodni instrumenti, osim što se njima utvrđuju detaljne izvedbene norme i ispitne norme za pomorsku opremu, katkad omogućuju mjere koje odstupaju od propisanih zahtjeva, ali koje u određenim uvjetima ispunjavaju svrhu tih zahtjeva. Međunarodna konvencija o zaštiti ljudskih života na moru (SOLAS) iz 1974. omogućuje alternativno projektiranje i izvedbu koje bi svaka pojedina država članica mogla primijeniti na vlastitu odgovornost.
(6)
Iskustvo u provedbi Direktive 96/98/EZ pokazalo je da je potrebno poduzeti dodatne mjere kako bi se poboljšali mehanizmi primjene i provedbe te Direktive i pojednostavilo regulatorno okruženje te istodobno jamčila usklađena primjena i provedba zahtjeva IMO-a diljem Unije.
(7)
Stoga bi trebalo utvrditi zahtjeve za pomorsku opremu kako bi se zadovoljile sigurnosne norme utvrđene primjenjivim međunarodnim instrumentima, uključujući odgovarajuće ispitne norme, kako bi se osiguralo neometano kruženje opreme koja ispunjava te zahtjeve na unutarnjem tržištu i njezina ugradnja na brodove koji plove pod zastavom bilo koje države članice.
(8)
Kako bi se omogućilo pravedno tržišno natjecanje u razvoju pomorske opreme, trebalo bi uložiti maksimalni napor u promicanje uporabe otvorenih normi kako bi one bile dostupne besplatno ili uz nominalnu naknadu te na raspolaganju svima za kopiranje, distribuciju i besplatnu uporabu ili uporabu uz nominalnu naknadu.
(9)
Odlukom br. 768/2008/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) utvrđuju se zajednička načela i referentne odredbe namijenjene primjeni u sektorskom zakonodavstvu kako bi se zajamčio dosljedan temelj za preispitivanje ili preinaku navedenoga zakonodavstva. Ta Odluka tvori opći okvir horizontalne prirode za buduće zakonodavstvo kojim bi se uskladili uvjeti stavljanja proizvoda na tržište i referentni tekst za postojeće zakonodavstvo. Taj opći okvir donosi odgovarajuća rješenja problema utvrđenih provedbom Direktive 96/98/EZ. Stoga je potrebno uključiti definicije i odredbe o upućivanju iz Odluke br. 768/2008/EZ u ovu Direktivu uz prilagodbe koje zahtijevaju posebna obilježja sektora pomorske opreme.
(10)
Kako bi se tijelima za nadzor tržišta pružila dodatna, posebna sredstva za olakšavanje njihovih zadaća, elektronička oznaka mogla bi u dogledno vrijeme dopuniti ili zamijeniti znak kormilarskog kola.
(11)
Trebalo bi utvrditi odgovornosti gospodarskih subjekata na način koji je razmjeran i nediskriminirajući prema gospodarskim subjektima s poslovnim nastanom u Uniji, uzimajući u obzir činjenicu da se znatan udjel pomorske opreme koja je obuhvaćena područjem primjene ove Direktive možda nikada neće uvesti ili distribuirati na području država članica.
(12)
S obzirom da se pomorska oprema u cijelom svijetu ugrađuje na brodove tijekom njihove izgradnje ili popravka, nadzor tržišta postaje posebno težak i granične ga kontrole ne mogu učinkovito podupirati. Stoga bi trebalo jasno odrediti odgovarajuće obveze država članica i gospodarskih subjekata u Uniji. Države članice trebale bi osigurati da se na brodove koji plove pod njihovom zastavom ugrađuje samo sukladna oprema te da tu obvezu ispunjava uprava države zastave izdavanjem, odobravanjem ili obnavljanjem potvrda za takve brodove na temelju međunarodnih konvencija kao i nacionalnim mjerama nadzora tržišta uspostavljenim u skladu s okvirom za nadzor tržišta Unije utvrđenim u poglavlju III. Uredbe (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (5). Države članice bi u izvršavanju tih obveza trebale imati potporu informacijskih sustava koje je Komisija uvela za ocjenjivanje, prijavljivanje i nadzor tijela ovlaštenih za obavljanje zadaća ocjene sukladnosti, razmjenu informacija koje se odnose na odobrenu pomorsku opremu, povučene ili odbijene zahtjeve te nesukladnost opreme.
(13)
U prvom slučaju stavljanje znaka kormilarskog kola na pomorsku opremu koju obavlja proizvođač ili, ako je potrebno, uvoznik, trebalo bi predstavljati jamstvo u skladu s njihovim obvezama na temelju ove Direktive koje potvrđuje da je oprema sukladna i da se može staviti na tržište radi ugrađivanja na brod EU-a. Zatim, za siguran nastavak i primjenjivost znaka kormilarskog kola nakon što je stavljen te za učinkovito razrješenje dužnosti nacionalnih tijela za nadzor tržišta potrebne su određene odredbe. Proizvođač ili, prema potrebi, uvoznik ili distributer trebali bi biti dužni nadležnim tijelima dostaviti potpune i istinite informacije koje se odnose na opremu na koju je stavljen znak kormilarskog kola kako bi osigurali da je pomorska oprema i dalje sigurna. Proizvođač bi trebao biti dužan surađivati s tijelima za nadzor tržišta u vezi s normama na temelju kojih je proizveo ili potvrdio opremu te bi također trebao provesti dubinsku analizu u odnosu na pomorsku opremu koju stavlja na tržište. U tom smislu, proizvođač koji se nalazi izvan Unije trebao bi imenovati ovlaštenog predstavnika kako bi osigurao suradnju s nadležnim nacionalnim tijelima.
(14)
Sukladnost s međunarodnim ispitnim normama može se najbolje dokazati pomoću postupaka ocjenjivanja sukladnosti poput onih utvrđenih u Odluci br. 768/2008/EZ. Međutim proizvođačima bi trebalo staviti na raspolaganje samo one postupke ocjenjivanja sukladnosti koji ispunjavaju zahtjeve međunarodnih instrumenata.
(15)
Kako bi se osigurao pravedan i učinkovit postupak pri ispitivanju sumnje o nesukladnosti, države članice trebalo bi potaknuti na poduzimanje svih mjera koje doprinose iscrpnoj i objektivnoj procjeni rizika; ako je Komisija zadovoljna što je taj zahtjev ispunjen, ne bi trebala biti dužna ponoviti tu procjenu prilikom pregleda mjera ograničavanja koje su donijele države članice u odnosu na nesukladnu opremu.
(16)
Pri obavljanju svojih istražnih dužnosti u odnosu na prijavljena tijela Komisija bi trebala obavješćivati države članice i surađivati s njima što je više moguće uzimajući u obzir neovisnu ulogu.
(17)
Kada nadzorna tijela države članice smatraju da bi pomorska oprema obuhvaćena ovom Direktivom mogla predstavljati rizik za pomorsku sigurnost, okoliš ili zdravlje, trebala bi provesti procjene ili testiranja dotične opreme. U slučajevima kad je rizik otkriven, država članica trebala bi pozvati predmetni gospodarski subjekt da poduzme odgovarajuće korektivne radnje, ili da dotičnu opremu povuče ili opozove.
(18)
Uporaba pomorske opreme koja ne nosi znak kormilarskog kola trebala bi biti dopuštena u izvanrednim okolnostima, posebno kada nije moguća ugradnja opreme sa znakom kormilarskog kola na brod u luci ili u pogonu izvan Unije, odnosno kada oprema sa znakom kormilarskog kola nije dostupna na tržištu.
(19)
Potrebno je osigurati da postizanje ciljeva ove Direktive nije ugroženo nedostatkom međunarodnih normi ili većim nedostacima ili nepravilnostima u postojećim normama, uključujući ispitne norme, za određenu stavku pomorske opreme obuhvaćene područjem primjene ove Direktive. Također je potrebno odrediti određene stavke pomorske opreme koje bi mogle imati koristi od elektroničkog označivanja. Štoviše, potrebno je ažurirati element ove Direktive koji nije ključan, odnosno upućivanja na norme kako je navedeno u Prilogu III., kada nove norme postanu dostupne. Stoga bi ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije trebalo dodijeliti Komisiji u odnosu na donošenje, pod određenim uvjetima i na privremeno razdoblje, usklađenih tehničkih specifikacija i ispitnih normi te kako bi se izmijenila navedena upućivanja. Od osobite je važnosti da Komisija u okviru svojeg pripremnog rada održava odgovarajuća savjetovanja, uključujući savjetovanja uz sudjelovanje stručnjaka. Pri pripremi i sastavljanju delegiranih akata, Komisija bi trebala istodobno osigurati pravodobnu i primjerenu dostavu relevantnih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(20)
Kako bi se ispunili ciljevi ove Direktive, međunarodne bi instrumente trebalo na jedinstveni način provesti na unutarnjem tržištu. Stoga je za svaku stavku pomorske opreme, za koju se u skladu s međunarodnim konvencijama zahtijeva odobrenje države zastave, potrebno na jasan i pravodoban način utvrditi zahtjeve koji se odnose na projektiranje, izvedbu i učinkovitost kao i povezane ispitne norme koje su utvrđene međunarodnim instrumentima za tu opremu te donijeti zajedničke kriterije i postupke, uključujući vremenske okvire, za provedbu tih zahtjeva i normi koju obavljaju prijavljena tijela, tijela države članice te gospodarski subjekti, uključujući sve subjekte odgovorne za ugradnju opreme na brod EU-a. Također je potrebno osigurati da ciljevi ove Direktive nisu ugroženi zbog nedostataka u važećim tehničkim specifikacijama i ispitnim normama ili u slučajevima neuspjeha Međunarodne pomorske organizacije da utvrdi odgovarajuće norme za pomorsku opremu obuhvaćenu ovom Direktivom.
(21)
Ažurirane verzije međunarodnih instrumenata, uz iznimku ispitnih normi, trebale bi se automatski primjenjivati. Kako bi se ublažio rizik povezan s činjenicom da uvođenje novih ispitnih normi u zakonodavstvo Unije uzrokuje nerazmjerne poteškoće floti i gospodarskim subjektima Unije, sa stajališta jasnoće i pravne sigurnosti, stupanje na snagu takvih novih ispitnih normi ne bi trebalo biti automatsko, već bi ga izričito trebala utvrditi Komisija.
(22)
Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu ove Direktive, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (6).
(23)
Kako bi se omogućila usklađena, brza i jednostavna provedba ove Direktive, provedbeni akti doneseni na temelju ove Direktive trebali bi biti u obliku uredbi Komisije.
(24)
U skladu s utvrđenom praksom, odbor naveden u ovoj Direktivi može imati korisnu ulogu u ispitivanju pitanja povezanih s primjenom ove Direktive, a koja su postavili njegov predsjednik ili predstavnik države članice u skladu s njegovim poslovnikom.
(25)
Kada se ispituju pitanja povezana s ovom Direktivom, koja se ne odnose na njezinu provedbu ili povrede, npr. u skupini stručnjaka Komisije, Europski parlament bi u skladu s postojećom praksom trebao dobiti potpune informacije i dokumentaciju te, prema potrebi, poziv da prisustvuje sastancima.
(26)
Komisiji u djelotvornoj provedbi relevantnih obvezujućih pravnih akata Unije i u obavljanju zadaća koje su joj povjerene pomaže Europska agencija za pomorsku sigurnost u skladu s Uredbom (EZ) br. 1406/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (7).
(27)
Nadležna tijela i svi gospodarski subjekti trebali bi poduzeti sve moguće napore kako bi se olakšala pisana komunikacija u skladu s međunarodnom praksom, s ciljem financiranja zajedničkih sredstava komunikacije.
(28)
Budući da države članice ne mogu dostatno ostvariti ciljeve ove Direktive, to jest poboljšati sigurnost na moru i spriječiti onečišćenje mora jedinstvenom primjenom odgovarajućih međunarodnih instrumenata koji se odnose na opremu koja se ugrađuje na brodove te osigurati slobodno kretanje te opreme unutar Unije, nego ih se zbog opsega djelovanja može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti, kako je utvrđeno u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(29)
Mjere koje treba donijeti predstavljaju znatnu izmjenu odredaba Direktive 96/98/EZ i stoga bi, radi jasnoće, tu Direktivu trebalo staviti izvan snage i zamijeniti ovom Direktivom,
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
POGLAVLJE 1.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Cilj
Cilj je ove Direktive poboljšati sigurnost na moru i spriječiti onečišćenje mora jedinstvenom primjenom odgovarajućih međunarodnih instrumenata koji se odnose na opremu koja se ugrađuje na brodove EU-a te osigurati slobodno kretanje te opreme unutar Unije.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„pomorska oprema” znači oprema koja je obuhvaćena područjem primjene ove Direktive u skladu s člankom 3.;
2.
„brod EU-a” znači brod koji plovi pod zastavom države članice i koji je obuhvaćen područjem primjene međunarodnih konvencija;
3.
„međunarodne konvencije” znači sljedeće konvencije, uključujući njihove protokole i kodekse obvezne primjene, usvojene u okviru Međunarodne pomorske organizacije (IMO), koje su stupile na snagu i kojima se utvrđuju posebni zahtjevi za odobrenje opreme koja se ugrađuje na brodove, a izdaje ih država zastava:
-
Konvencija o međunarodnim pravilima o izbjegavanju sudara na moru (Colreg) iz 1972.,
-
Međunarodna konvencija o sprečavanju onečišćenja mora s brodova (Marpol) iz 1973.,
-
Međunarodna konvencija o zaštiti ljudskih života na moru (Solas) iz 1974.;
4.
„ispitne norme” znači ispitne norme za pomorsku opremu koje su utvrdili:
-
Međunarodna pomorska organizacija (IMO),
-
Međunarodna organizacija za normizaciju (ISO),
-
Međunarodna elektrotehnička komisija (IEC),
-
Europski odbor za normizaciju (CEN),
-
Europski odbor za elektrotehničku normizaciju (Cenelec),
-
Međunarodna telekomunikacijska unija (ITU),
-
Europski institut za telekomunikacijske norme (ETSI),
-
Komisija, u skladu s člankom 8. i člankom 27. stavkom 6. ove Direktive,
-
regulatorna tijela priznata sporazumima o uzajamnom priznavanju čija je potpisnica Unija;
5.
„međunarodni instrumenti” znači međunarodne konvencije, uključujući rezolucije i okružnice IMO-a kojima se daje učinak tim konvencijama, u njihovim ažuriranim verzijama, te ispitne norme;
6.
„znak kormilarskog kola” znači simbol naveden u članku 9. i utvrđen u Prilogu I. ili, prema potrebi, elektronička oznaka iz članka 11.;
7.
„prijavljeno tijelo” znači organizacija koju je odredila nadležna nacionalna uprava države članice u skladu s člankom 17.;
8.
„dostupnost na tržištu” znači svaka nabava pomorske opreme na tržištu Unije tijekom gospodarske aktivnosti, uz plaćanje ili bez plaćanja;
9.
„stavljanje na tržište” znači prvo stavljanje na raspolaganje pomorske opreme na tržištu Unije;
10.
„proizvođač” znači svaka fizička ili pravna osoba koja proizvodi pomorsku opremu ili za koju se pomorska oprema projektira ili proizvodi te koja tu opremu stavlja na tržište pod svojim imenom ili zaštitnim znakom;
11.
„ovlašteni predstavnik” znači svaka fizička ili pravna osoba s poslovnim nastanom u Uniji koju je proizvođač pisanim putem ovlastio da u njegovo ime obavlja određene zadaće;
12.
„uvoznik” znači svaka fizička ili pravna osoba s poslovnim nastanom u Uniji koja pomorsku opremu iz treće zemlje stavlja na tržište Unije;
13.
„distributer” znači svaka fizička ili pravna osoba u opskrbnom lancu, koja nije proizvođač ili uvoznik, i koja pomorsku opremu stavlja na raspolaganje na tržištu;
14.
„gospodarski subjekti” znači proizvođač, ovlašteni predstavnik, uvoznik i distributer;
15.
„akreditacija” znači akreditacija kako je definirana u članku 2. točki 10. Uredbe (EZ) br. 765/2008;
16.
„nacionalno akreditacijsko tijelo” znači nacionalno akreditacijsko tijelo kako je definirano u članku 2. točki 11. Uredbe (EZ) br. 765/2008;
17.
„ocjena sukladnosti” znači postupak koji provode prijavljena tijela u skladu s člankom 15., i kojim se utvrđuje ispunjava li pomorska oprema zahtjeve iz ove Direktive;
18.
„tijelo za ocjenu sukladnosti” znači tijelo koje obavlja aktivnosti ocjenjivanja sukladnosti uključujući umjeravanje, ispitivanje, potvrđivanje i pregled;
19.
„opoziv proizvoda” znači svaka mjera usmjerena na opoziv pomorske opreme koja je već ugrađena na brodove EU-a ili kupljena s ciljem ugradnje na brodove EU-a;
20.
„povlačenje” znači svaka mjera usmjerena na sprečavanje da pomorska oprema u opskrbnom lancu bude dostupna na tržištu;
21.
„izjava EU-a o sukladnosti” znači izjava koju izdaje proizvođač u skladu s člankom 16.;
22.
„proizvod” znači stavka pomorske opreme.
Članak 3.
Područje primjene
1. Ova Direktiva primjenjuje se na opremu koja je ugrađena ili se treba ugraditi na brod EU-a i za koju je potrebno odobrenje uprave države zastave u skladu s međunarodnim instrumentima, bez obzira na to nalazi li se brod u Uniji u vrijeme opremanja.
2. Neovisno o činjenici da oprema navedena u stavku 1. obuhvaćena ovom Direktivom može biti obuhvaćena instrumentima prava Unije, ta pomorska oprema za svrhu utvrđenu člankom 1. podliježe samo ovoj Direktivi.
Članak 4.
Zahtjevi za pomorsku opremu
1. Pomorska oprema koja se ugrađuje na brod EU-a na datum ili nakon datuma navedenog u članku 39. stavku 1. drugom podstavku ispunjava zahtjeve projektiranja, izvedbe i učinkovitosti međunarodnih instrumenata koji se primjenjuju u trenutku kad je ta oprema ugrađena na brod.
2. Sukladnost pomorske opreme sa zahtjevima navedenima u stavku 1. dokazuje se isključivo u skladu s ispitnim normama te pomoću postupaka ocjenjivanja sukladnosti iz članka 15.
3. Međunarodni instrumenti primjenjuju se ne dovodeći u pitanje postupak provjere sukladnosti iz članka 5. Uredbe (EZ) br. 2099/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (8).
4. Zahtjevi i norme iz stavaka 1. i 2. provode se na ujednačen način u skladu s člankom 35. stavkom 2.
Članak 5.
Primjena
1. Kada države članice izdaju, odobravaju ili obnavljaju potvrde za brodove koji plove pod njihovim zastavama koje zahtijevaju međunarodne konvencije, one osiguravaju da pomorska oprema na tim brodovima ispunjava zahtjeve iz ove Direktive.
2. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da pomorska oprema na brodovima koji plove pod njihovim zastavama ispunjava zahtjeve utvrđene međunarodnim instrumentima koji se primjenjuju na opremu koja je već ugrađena na brod. Provedbene ovlasti dodjeljuju se Komisiji kako bi se osigurala jedinstvena primjena tih mjera u skladu s člankom 35. stavkom 3.
Članak 6.
Funkcioniranje unutarnjeg tržišta
Države članice ne zabranjuju stavljanje na tržište ili ugradnju na brod EU-a pomorske opreme koja je sukladna ovoj Direktivi i ne odbijaju izdati potvrde koje se odnose na brodove koji plove pod njihovim zastavama ili obnoviti navedene potvrde.
Članak 7.
Prijenos broda pod zastavu države članice
1. U slučaju broda koji nije iz EU-a i koji se treba prenijeti pod zastavu države članice taj brod tijekom prijenosa podliježe inspekciji države članice koja ga prima kako bi se provjerilo odgovara li stvarno stanje njegove pomorske opreme njezinoj potvrdi sigurnosti te ispunjava li zahtjeve iz ove Direktive i nosi li znak kormilarskog kola ili je po mišljenju te uprave države članice jednakovrijedna pomorskoj opremi koja je odobrena u skladu s ovom Direktivom od 18. rujna 2016.
2. U slučajevima kada nije moguće utvrditi datum ugradnje pomorske opreme, države članice mogu odrediti zadovoljavajuće istovrijedne zahtjeve, uzimajući u obzir relevantne međunarodne instrumente.
3. Ako oprema ne nosi znak kormilarskog kola ili je uprava ne smatra istovrijednom, ona se zamjenjuje.
4. Za pomorsku opremu koja se u skladu s ovim člankom smatra istovrijednom, država članica izdaje potvrdu koja se uvijek čuva uz opremu. Tom se potvrdom državi članici zastave dopušta držanje opreme na brodu i nameću sva ograničenja ili utvrđuju odredbe u vezi s uporabom te opreme.
Članak 8.
Norme za pomorsku opremu
1. Ne dovodeći u pitanje Direktivu 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (9), kako je izmijenjena Uredbom (EU) br. 1025/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (10), Unija prati razvoj odgovarajućih međunarodnih normi, uključujući detaljne tehničke specifikacije i ispitne norme, koji provode Međunarodna pomorska organizacija i tijela za normizaciju za pomorsku opremu čija se uporaba ili ugradnja na brodove smatra potrebnom radi poboljšanja pomorske sigurnosti i sprečavanja onečišćenja mora. Komisija redovito nadzire taj razvoj.
2. U nedostatku međunarodne norme za određenu stavku pomorske opreme, u izvanrednim okolnostima u kojima je propisno opravdano prikladnom analizom i kako bi se uklonila ozbiljna i neprihvatljiva prijetnja pomorskoj sigurnosti, zdravlju ili okolišu te uzimajući u obzir rad koji je u tijeku na razini IMO-a, Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 37. u vezi s usklađenim tehničkim specifikacijama i ispitnim normama za pojedinačnu stavku pomorske opreme.
Iznimno je važno da Komisija održava savjetovanja sa stručnjacima, uključujući stručnjake država članica, tijekom pripreme takvih delegiranih akata.
Te se tehničke specifikacije i ispitne norme primjenjuju samo privremeno dok IMO ne donese normu za taj određenu stavku pomorske opreme.
3. U izvanrednim okolnostima u kojima je propisno opravdano prikladnom analizom i ako je potrebno ukloniti utvrđenu neprihvatljivu prijetnju pomorskoj sigurnosti, zdravlju ili okolišu uzrokovanu ozbiljnim nedostatkom ili nepravilnošću u nekoj postojećoj normi za određenu stavku pomorske opreme koji je navela Komisija na temelju članka 35. stavka 2. ili stavka 3. i uzimajući u obzir bilo koje djelovanje na razini IMO-a, Komisija je ovlaštena donijeti, putem delegiranih akata u skladu s člankom 37., usklađene tehničke specifikacije i ispitne norme za pojedinačnu stavku pomorske opreme do one mjere koliko je potrebno da bi se ispravili veći nedostaci ili nepravilnosti.
Iznimno je važno da Komisija održava savjetovanja sa stručnjacima, uključujući stručnjake država članica, tijekom pripreme takvih delegiranih akata.
Te se tehničke specifikacije i ispitne norme primjenjuju samo privremeno sve dok IMO ne preispita normu primjenjivu na tu određenu stavku pomorske opreme.
4. Tehničke specifikacije i norme donesene u skladu sa stavcima 2. i 3. Komisija mora besplatno staviti na raspolaganje.
POGLAVLJE 2.
ZNAK KORMILARSKOG KOLA
Članak 9.
Znak kormilarskog kola
1. Na pomorsku opremu, za koju se u skladu s odgovarajućim postupcima ocjene sukladnosti dokaže da ispunjava zahtjeve utvrđene ovom Direktivom, stavlja se znak kormilarskog kola.
2. Znak kormilarskog kola ne stavlja se ni na jedan drugi proizvod.
3. Oblik znaka kormilarskog kola koji se upotrebljava utvrđen je u Prilogu I.
4. Uporaba znaka kormilarskog kola podliježe općim načelima utvrđenima člankom 30. stavkom 1. i stavcima 3. do 6. Uredbe (EZ) br. 765/2008 gdje se svako upućivanje na oznaku CE smatra upućivanjem na znak kormilarskog kola.
Članak 10.
Pravila i uvjeti za stavljanje znaka kormilarskog kola
1. Znak kormilarskog kola stavlja se vidljivo, čitljivo i neizbrisivo na proizvod ili u njegovu tablicu s podatcima te, ako je potrebno, ugrađuje u njegov softver. Ako to zbog prirode proizvoda nije moguće ili nije opravdano, znak se stavlja na pakiranje i u popratne dokumente.
2. Znak kormilarskog kola stavlja se na kraju faze proizvodnje.
3. Znak kormilarskog kola popraćen je identifikacijskim brojem prijavljenog tijela ako je to tijelo uključeno u fazu kontrole proizvodnje te godinom u kojoj je znak stavljen.
4. Identifikacijski broj prijavljenog tijela stavlja samo prijavljeno tijelo ili, uz njegove upute, proizvođač odnosno proizvođačev ovlašteni predstavnik.
Članak 11.
Elektronička oznaka
1. Kako bi se omogućio nadzor tržišta i spriječilo krivotvorenje određenih stavki pomorske opreme iz stavka 3., proizvođači mogu koristiti prikladan i pouzdan oblik elektroničke oznake umjesto znaka kormilarskog kola ili kao dodatak znaku kormilarskog kola. U takvom slučaju, članci 9. i 10. primjenjuju se, prema potrebi, mutatis mutandis.
2. Komisija izvršava analizu troškova i koristi u vezi s uporabom elektroničkih oznaka kao dodatak uz znak kormilarskog kola ili kao njegovu zamjenu.
3. Komisija može donijeti delegirane akte u skladu s člankom 37. kako bi utvrdila određene stavke pomorske opreme koji mogu imati koristi od elektroničke oznake. Osobito je važno da Komisija održi savjetovanja sa stručnjacima, uključujući stručnjake država članica, tijekom pripreme takvih delegiranih akata.
4. Provedbene ovlasti dodjeljuju se Komisiji kako bi se utvrdili, u obliku uredbi Komisije te u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 38. stavka 2., odgovarajući tehnički kriteriji u vezi s projektiranjem, učinkovitošću, pričvršćivanjem i uporabom elektroničkih oznaka
5. Za opremu određenu u skladu sa stavkom 3. znak kormilarskog kola može se, unutar tri godine nakon datuma donošenja odgovarajućih tehničkih kriterija iz stavka 4., nadopuniti odgovarajućim i pouzdanim oblikom elektroničke oznake.
6. Za opremu određenu u skladu sa stavkom 3. znak kormilarskog kola može se, pet godina nakon datuma donošenja odgovarajućih tehničkih kriterija iz stavka 4., zamijeniti odgovarajućim i pouzdanim oblikom elektroničke oznake.
POGLAVLJE 3.
OBVEZE GOSPODARSKIH SUBJEKATA
Članak 12.
Obveze proizvođača
1. Stavljanjem znaka kormilarskog kola proizvođači su dužni zajamčiti da je pomorska oprema na koju je stavljen znak projektirana i proizvedena u skladu s tehničkim specifikacijama i normama koje se provode u skladu s člankom 35. stavkom 2. te preuzimaju obveze utvrđene u ovom članku stavcima 2. do 9.
2. Proizvođači sastavljaju potrebnu tehničku dokumentaciju i provode primjenjive postupke ocjenjivanja sukladnosti.
3. Ako se postupkom ocjenjivanja sukladnosti dokaže da je pomorska oprema u skladu s važećim zahtjevima, proizvođači u skladu s člankom 16. sastavljaju izjavu EU-a o sukladnosti i stavljaju znak kormilarskog kola u skladu s člancima 9. i 10.
4. Proizvođači čuvaju tehničku dokumentaciju i izjavu EU-a o sukladnosti iz članka 16. najmanje 10 godina nakon stavljanja znaka kormilarskog kola i ni u kojem slučaju kraće od očekivanog razdoblja trajanja dotične pomorske opreme.
5. Proizvođači osiguravaju postupke za očuvanje sukladnosti proizvodne serije. U obzir se uzimaju promjene u projektiranju ili obilježjima pomorske opreme kao i promjene u zahtjevima međunarodnih instrumenata iz članka 4. na temelju kojih je objavljena sukladnost pomorske opreme. Kada je to potrebno u skladu s Prilogom II., proizvođači provode novu ocjenu sukladnosti.
6. Proizvođači osiguravaju da njihov proizvod nosi broj tipa, šarže ili serije ili bilo koji drugi element koji omogućuje njegovu identifikaciju ili, ako to ne dopušta veličina ili priroda proizvoda, da su traženi podatci navedeni na pakiranju odnosno u popratnom dokumentu ili prema potrebi na oba mjesta.
7. Proizvođači navode svoje ime, registrirano trgovačko ime ili registrirani žig i adresu na kojoj su dostupni za informacije o proizvodu ili, ako to nije moguće, te podatke navode na njegovu pakiranju ili u popratnom dokumentu ili prema potrebi na oba mjesta. Adresa mora sadržavati jedinstveno mjesto na kojem je moguće stupiti u kontakt s proizvođačem.
8. Proizvođači osiguravaju da su uz proizvod priložene upute i sve potrebne informacije za sigurnu ugradnju na brod i sigurnu uporabu proizvoda, uključujući ograničenja uporabe, ako postoje, koje korisnici razumiju bez poteškoća, zajedno sa svom drugom dokumentacijom koja se zahtijeva u skladu s međunarodnim instrumentima ili ispitnim normama.
9. Proizvođači koji smatraju ili imaju razloga vjerovati da proizvod na koji su stavili znak kormilarskog kola nije u skladu s primjenjivim zahtjevima u vezi s projektiranjem, izvedbom i učinkovitošću te ispitnim normama provedenim u skladu s člankom 35. stavcima 2. i 3., odmah poduzimaju potrebne korektivne mjere kako bi prema potrebi navedeni proizvod uskladili, povukli s tržišta ili opozvali. Osim toga, ako proizvod predstavlja rizik, proizvođači odmah obavješćuju nadležna nacionalna tijela država članica te im daju detaljne informacije, posebno o nesukladnosti i poduzetim korektivnim mjerama.
10. Na temelju obrazloženog zahtjeva nadležnog tijela, proizvođači tom tijelu odmah dostavljaju sve informacije i dokumentaciju potrebnu za dokazivanje sukladnosti proizvoda na jeziku koji to tijelo razumije bez poteškoća ili koji smatra prihvatljivim, odobravaju mu pristup svojim prostorijama radi nadzora tržišta u skladu s člankom 19. Uredbe (EZ) 765/2008 i dostavljaju uzorke ili pružaju pristup uzorcima u skladu s člankom 25. stavkom 4. ove Direktive. Surađuju s navedenim tijelom na njegov zahtjev u svakoj poduzetoj radnji kako bi se uklonili rizici koje predstavljaju proizvodi koje su stavili na tržište.
Članak 13.
Ovlašteni predstavnici
1. Izdavanjem pisanog ovlaštenja proizvođač koji se ne nalazi na državnom području najmanje jedne države članice imenuje ovlaštenog predstavnika za Uniju i u tom ovlaštenju navodi ime i adresu za kontakt tog ovlaštenog predstavnika.
2. Ispunjenje obveza utvrđenih člankom 12. stavkom 1. i sastavljanje tehničke dokumentacije nisu obveza ovlaštenog predstavnika.
3. Ovlašteni predstavnik obavlja zadaće određene u ovlaštenju koje je dobio od proizvođača. Tim se ovlaštenjem omogućuje ovlaštenom predstavniku najmanje da:
(a)
nacionalnim tijelima za nadzor stavlja na raspolaganje izjavu EU-a o sukladnosti i tehničku dokumentaciju tijekom razdoblja od najmanje 10 godina nakon stavljanja znaka kormilarskog kola, a ni u kojem slučaju kraće od očekivanog vijeka trajanja dotične pomorske opreme;
(b)
na temelju opravdanog zahtjeva nadležnog tijela, tom tijelu dostavi sve informacije i dokumentaciju potrebnu za dokazivanje sukladnosti proizvoda;
(c)
surađuje s nadležnim tijelima na njihov zahtjev u svakoj poduzetoj radnji kako bi se uklonili rizici koje predstavljaju proizvodi obuhvaćeni njegovim ovlaštenjem.
Članak 14.
Ostali gospodarski subjekti
1. Uvoznici navode svoje ime, registrirano trgovačko ime ili registrirani žig i adresu na kojoj su dostupni za informacije o proizvodu ili, ako to nije moguće, te podatke navode na njegovu pakiranju odnosno u popratnom dokumentu ili prema potrebi na oba mjesta.
2. Uvoznici i distributeri na temelju opravdanog zahtjeva nadležnog tijela tom tijelu dostavljaju sve podatke i dokumentaciju potrebnu za dokazivanje sukladnosti proizvoda na jeziku koji to tijelo razumije bez poteškoća ili koji smatra prihvatljivim. Surađuju s navedenim tijelom na njegov zahtjev u svakoj poduzetoj radnji kako bi se uklonili rizici koje predstavljaju proizvodi koje su stavili na tržište.
3. Uvoznik ili distributer smatra se proizvođačem za potrebe ove Direktive i podliježe obvezama proizvođača iz članka 12. kada stavlja pomorsku opremu na tržište ili je ugrađuje na brod EU-a pod svojim imenom ili žigom odnosno ako mijenja pomorsku opremu koja je već stavljena na tržište na način koji može utjecati na sukladnost s važećim zahtjevima.
4. U razdoblju od najmanje 10 godina nakon stavljanja znaka kormilarskog kola i ni u kojem slučaju kraće od očekivanog vijeka trajanja dotične pomorske opreme, gospodarski subjekti tijelima za nadzor tržišta na zahtjev priopćuju podatke za:
(a)
svaki gospodarski subjekt koji ih je opskrbio proizvodom;
(b)
svaki gospodarski subjekt koji su oni opskrbili proizvodom.
POGLAVLJE 4.
OCJENA SUKLADNOSTI I OBAVJEŠĆIVANJE TIJELA ZA OCJENU SUKLADNOSTI
Članak 15.
Postupci ocjene sukladnosti
1. Postupak ocjene sukladnosti utvrđen je u Prilogu II.
2. Države članice osiguravaju da je proizvođač ili proizvođačev ovlašteni predstavnik proveo ocjenu sukladnosti putem prijavljenog tijela za pojedinačnu stavku pomorske opreme na jedan od načina utvrđenih provedbenim aktima koje je Komisija donijela u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 38. stavka 2., pri čemu može birati između sljedećih postupaka:
(a)
ako se upotrebljava EZ tipno ispitivanje (modul B), prije stavljanja na tržište sva pomorska oprema podliježe:
-
osiguranju kvalitete proizvodnje (modul D), ili
-
osiguranju kvalitete proizvoda (modul E), ili
-
provjeri proizvoda (modul F);
(b)
ako se kompleti pomorske opreme proizvode pojedinačno ili u malim količinama, a ne serijski ili u velikim količinama, postupak ocjenjivanja sukladnosti može biti EZ pojedinačna provjera (modul G).
3. Komisija pomoću informacijskog sustava uspostavljenog u tu svrhu vodi ažurirani popis odobrene pomorske opreme i povučenih ili odbijenih zahtjeva te stavlja taj popis na raspolaganje zainteresiranim stranama.
Članak 16.
Izjava EU-a o sukladnosti
1. U izjavi EU-a o sukladnosti navodi se da je dokazano ispunjenje zahtjeva utvrđenih u skladu s člankom 4.
2. Izjava EU-a o sukladnosti slijedi strukturu uzorka iz Priloga III. Odluci br. 768/2008/EZ. Ona mora sadržavati elemente utvrđene u relevantnim modulima iz Priloga II. toj Direktivi i ažurirati se.
3. Sastavljanjem izjave EU-a o sukladnosti proizvođač preuzima odgovornost i obveze iz članka 12. stavka 1.
4. Kad se pomorska oprema ugrađuje na brod EU-a, na brodu se nalazi primjerak izjave EU-a o sukladnosti te opreme i ondje se čuva sve dok se ta oprema ne ukloni s broda. Proizvođač izjavu o sukladnosti prevodi na jezik ili jezike koje zahtijeva država članica zastave, uključujući barem jezik koji se često upotrebljava u sektoru pomorskog prometa.
5. Primjerak izjave EU-a o sukladnosti dostavlja se prijavljenom tijelu ili tijelima koja su provela odgovarajuće postupke ocjenjivanja sukladnosti.
Članak 17.
Prijavljivanje tijela za ocjenu sukladnosti
1. Države članice pomoću informacijskog sustava koji je u tu svrhu uspostavila Komisija obavješćuju Komisiju i druge države članice o tijelima ovlaštenima za provedbu ocjene sukladnosti na temelju ove Direktive.
2. Prijavljena tijela ispunjavaju zahtjeve navedene u Prilogu III.
Članak 18.
Tijela koja izvršavaju prijavu
1. Države članice određuju tijelo koje izvršava prijavu, a koje je odgovorno za utvrđivanje i provedbu svih postupaka potrebnih za ocjenjivanje i prijavljivanje tijela za ocjenu sukladnosti te za nadzor prijavljenih tijela, uključujući sukladnost s člankom 20.
2. Prijavljena se tijela nadziru najmanje svake dvije godine. Komisija može odlučiti sudjelovati kao promatrač u izvršavanju nadzora.
3. Države članice mogu odlučiti da ocjenu i nadzor navedene u stavku 1. mora provoditi nacionalno akreditacijsko tijelo.
4. Ako tijelo koje izvršava prijavu imenuje ili na drugi način povjeri ocjenu, prijavljivanje ili nadzor iz stavka 1. tijelu koje ne predstavlja državno tijelo, navedeno tijelo predstavlja pravno tijelo te mora biti sukladno mutatis mutandis sa zahtjevima utvrđenima u Prilogu V. Osim toga, ono se mora osigurati od odgovornosti koje proizlaze iz njegovih aktivnosti.
5. Tijelo koje izvršava prijavu preuzima potpunu odgovornost za zadaće koje obavlja tijelo navedeno u stavku 4.
6. Tijelo koje izvršava prijavu ispunjava zahtjeve navedene u Prilogu V.
Članak 19.
Obveza obavješćivanja tijela koja izvršavaju prijavu
1. Države članice obavješćuju Komisiju o svojim postupcima za ocjenjivanje i prijavljivanje tijela za ocjenu sukladnosti te za nadzor tih tijela kao i o svim promjenama s time u vezi.
2. Komisija pomoću informacijskog sustava koji je uspostavila u tu svrhu javno objavljuje te informacije.
Članak 20.
Društva kćeri prijavljenih tijela i njihovo podugovaranje
1. Ako prijavljeno tijelo podugovori posebne zadaće u vezi s ocjenom sukladnosti ili zatraži pomoć od društva kćeri, osigurava da podizvoditelj ili društvo kći ispunjava zahtjeve utvrđene u Prilogu III. te o tome obavješćuje tijelo koje izvršava prijavu.
2. Prijavljena tijela preuzimaju potpunu odgovornost za zadaće koje izvrše podizvoditelji ili društva kćeri bez obzira gdje imaju poslovni nastan.
3. Aktivnosti može podugovoriti ili obaviti društvo kći isključivo uz suglasnost klijenta.
4. Prijavljena tijela stavljaju na raspolaganje tijelu koje izvršava prijavu relevantne dokumente povezane s ocjenom osposobljenosti podizvoditelja ili društva kćeri kao i posla koji takav podizvoditelj ili društvo kći obave na temelju ove Direktive.
Članak 21.
Izmjene u prijavama
1. Ako tijelo koje izvršava prijavu utvrdi ili je obaviješteno da prijavljeno tijelo više ne ispunjava zahtjeve utvrđene u Prilogu III. ili da nije u mogućnosti ispuniti svoje obveze iz ove Direktive, tijelo koje izvršava prijavu ograničava, suspendira ili povlači prijavu, ovisno o ozbiljnosti neispunjavanja zahtjeva ili neispunjavanja navedenih obveza. O tome odmah obavješćuje Komisiju i druge države članice putem informacijskog sustava koji je u tu svrhu uspostavila Komisija.
2. U slučaju ograničenja, suspenzije ili povlačenja prijave, odnosno u slučaju kada prijavljeno tijelo prestane sa svojom aktivnošću, država članica koja podnosi prijavu poduzima odgovarajuće mjere kako bi osigurala da je drugo prijavljeno tijelo obradilo predmete toga tijela, odnosno da su predmeti stavljeni na raspolaganje odgovornim tijelima koja izvršavaju prijavu i tijelima za nadzor tržišta na njihov zahtjev.
Članak 22.
Preispitivanja nadležnosti prijavljenih tijela
1. Komisija istražuje sve slučajeve u kojima, na temelju informacija koje su joj na raspolaganju ili na koje je bila upozorena, sumnja u nadležnost prijavljenog tijela ili u stalno ispunjavanje zahtjeva i odgovornosti prijavljenog tijela kojima podliježe.
2. Država članica koja podnosi prijavu dostavlja Komisiji, na zahtjev, sve informacije povezane s osnovom za prijavu ili održavanjem nadležnosti dotičnog tijela.
3. Komisija osigurava da se sa svim informacijama osjetljive prirode prikupljenim tijekom istraživanja postupa kao s povjerljivim.
4. Ako Komisija utvrdi da prijavljeno tijelo ne ispunjava ili je prestalo ispunjavati zahtjeve za svoju prijavu, o tome bez odgode obavješćuje državu članicu koja je podnijela prijavu te od nje zahtijeva da bez odgode poduzme potrebne korektivne mjere, uključujući prema potrebi povlačenje prijave.
Članak 23.
Operativne obveze prijavljenih tijela
1. Prijavljena tijela provode ili nalažu provođenje ocjene sukladnosti u skladu s postupcima iz članka 15.
2. Ako prijavljeno tijelo utvrdi da proizvođač nije ispunio obveze iz članka 12., od proizvođača zahtijeva da bez odgode poduzme odgovarajuće korektivne mjere i ne izdaje potvrdu o sukladnosti.
3. Ako tijekom praćenja sukladnosti, a nakon izdavanja potvrde o sukladnosti, prijavljeno tijelo utvrdi da proizvod više nije sukladan, od proizvođača zahtijeva da bez odgode poduzme odgovarajuće korektivne mjere te prema potrebi suspendira ili povuče potvrdu. Ako korektivne mjere nisu poduzete ili nemaju potreban učinak, prijavljeno tijelo prema potrebi ograničava, suspendira ili povlači potvrdu.
Članak 24.
Obveza prijavljenih tijela na pružanje informacija
1. Prijavljena tijela obavješćuju tijela koja izvršavaju prijavu o sljedećem:
(a)
svakom odbijanju, ograničenju, suspenziji ili povlačenju potvrde o sukladnosti;
(b)
svim okolnostima koje utječu na opseg prijave i uvjete prijave;
(c)
svakom zahtjevu za obavješćivanje koji zaprime od tijela za nadzor tržišta u vezi s aktivnostima ocjenjivanja sukladnosti;
(d)
na zahtjev, o aktivnostima ocjenjivanja sukladnosti izvršenima u okviru njihove prijave te o svim drugim izvršenim aktivnostima uključujući prekogranične aktivnosti i podugovaranje.
2. Prijavljena tijela na zahtjev dostavljaju Komisiji i državama članicama relevantne informacije o pitanjima koja se odnose na negativne i pozitivne rezultate ocjene sukladnosti. Prijavljena tijela drugim prijavljenim tijelima, koja provode aktivnosti ocjenjivanja sukladnosti kojima se obuhvaćaju isti proizvodi, dostavljaju informacije koje se odnose na negativne i, na zahtjev, pozitivne rezultate ocjene sukladnosti.
POGLAVLJE 5.
NADZOR TRŽIŠTA UNIJE, KONTROLA PROIZVODA, ZAŠTITNE ODREDBE
Članak 25.
Okvir za nadzor tržišta EU-a
1. Što se tiče pomorske opreme, države članice obavljaju nadzor tržišta u skladu s okvirom za nadzor tržišta EU-a utvrđenim u poglavlju III. Uredbe (EZ) br. 765/2008, koji podliježe ovom članku stavcima 2. i 3.
2. Nacionalne infrastrukture i programi za nadzor tržišta uzimaju u obzir posebna obilježja sektora pomorske opreme uključujući različite postupke koji se provode kao dio procjene sukladnosti, a posebno odgovornosti koje međunarodne konvencije dodjeljuju upravi države zastave.
3. Nadzor tržišta može obuhvaćati provjere dokumenata kao i provjere pomorske opreme koja nosi znak kormilarskog kola neovisno o tome je li ona ugrađena na brodove ili nije. Provjere pomorske opreme koja je već ugrađena na brod ograničene su na ispitivanja koja se mogu provesti na toj opremi na brodu dok je ona u potpunosti funkcionalna.
4. Ako tijela za nadzor tržišta države članice, kako je određeno u Uredbi (EZ) br. 765/2008, namjeravaju provesti provjeru uzoraka, kada je to razumno i izvedivo, od proizvođača mogu zahtijevati da pribavi potrebne uzorke ili da na vlastiti trošak pruži pristup uzorcima na licu mjesta.
Članak 26.
Postupak za rukovanje pomorskom opremom koja predstavlja rizik na nacionalnoj razini
1. Ako tijela za nadzor tržišta države članice imaju dovoljno razloga vjerovati da pomorska oprema obuhvaćena ovom Direktivom predstavlja rizik za pomorsku sigurnost, zdravlje ili okoliš, procjenjuju tu pomorsku opremu obuhvaćajući sve zahtjeve utvrđene ovom Direktivom. Relevantni gospodarski subjekti prema potrebi surađuju s tijelima za nadzor tržišta.
Ako tijekom navedene procjene tijela za nadzor tržišta otkriju da pomorska oprema ne ispunjava zahtjeve utvrđene ovom Direktivom, od relevantnog gospodarskog subjekta bez odgode zahtijevaju da poduzme sve prikladne korektivne mjere kako bi pomorsku opremu uskladio s navedenim zahtjevima, da povuče pomorsku opremu s tržišta ili je opozove unutar takvog razumnog vremenskog razdoblja, proporcionalnog prirodi rizika, na način na koji to mogu propisati.
Tijela za nadzor tržišta u skladu s tim obavješćuju relevantno prijavljeno tijelo.
Članak 21. Uredbe (EZ) br. 765/2008 primjenjuje se na mjere navedene u ovom stavku drugom podstavku.
2. Ako tijela za nadzor tržišta smatraju da nesukladnost nije ograničena na njihovo državno područje ili na brodove koji plove pod njihovom zastavom, obavješćuju Komisiju i ostale države članice putem informacijskog sustava koji je u svrhu nadzora tržišta uvela Komisija o rezultatima procjene provedene na temelju stavka 1. te o mjerama koje zahtijevaju od gospodarskoga subjekta.
3. Gospodarski subjekt osigurava da su poduzete sve odgovarajuće korektivne mjere povezane sa svim proizvodima stavljenima na raspolaganje na tržištu diljem Unije ili, ovisno o slučaju, ugrađenima ili dostavljenima za ugradnju na brodove EU-a.
4. Ako relevantni gospodarski subjekt ne poduzme prikladne korektivne mjere unutar razdoblja koje su odredila tijela za nadzor tržišta u skladu sa stavkom 1. drugim podstavkom ili na drugi način ne ispuni svoje obveze na temelju ove Direktive, tijela za nadzor tržišta poduzimaju sve prikladne privremene mjere kako bi zabranila ili ograničila dostupnost pomorske opreme na svojim nacionalnim tržištima ili ugradnju na brodove koji plove pod njihovom zastavom, odnosno povukla proizvod s tržišta ili ga opozvala.
Tijela za nadzor tržišta o tim mjerama bez odgode obavješćuju Komisiju i druge države članice.
5. Informacije o mjerama koje su poduzela tijela za nadzor tržišta iz stavka 4. obuhvaćaju sve dostupne detalje, a posebno podatke potrebne za utvrđivanje nesukladne pomorske opreme, podrijetla proizvoda, prirode navodne nesukladnosti i uključenog rizika, prirode i trajanja poduzetih nacionalnih mjera te argumenata koje je izrazio dotični gospodarski subjekt. Tijela za nadzor tržišta posebno naznačuju je li nesukladnost posljedica:
(a)
nemogućnosti pomorske opreme da ispuni važeće zahtjeve projektiranja, izvedbe i učinkovitosti utvrđene na temelju članka 4.;
(b)
nesukladnosti s ispitnim normama iz članka 4. tijekom postupka ocjenjivanja sukladnosti;
(c)
nedostataka tih ispitnih normi.
6. Države članice, osim država članica koje pokreću postupak, bez odgađanja obavješćuju Komisiju i druge države članice o svim usvojenim mjerama te o svim dodatnim informacijama koje su im na raspolaganju, a koje se odnose na nesukladnost dotične pomorske opreme te, u slučaju neslaganja s priopćenim nacionalnim mjerama, o svojim prigovorima.
7. Ako u roku od četiri mjeseca od zaprimanja informacija o mjerama koje su poduzela tijela za nadzor tržišta iz stavka 4. država članica ili Komisija ne ulože prigovor na privremene mjere koje je poduzela država članica, navedene se mjere smatraju opravdanima.
8. Države članice osiguravaju da se prikladne restriktivne mjere povezane s dotičnom pomorskom opremom, kao što je povlačenje proizvoda s tržišta, poduzmu bez odgode.
Članak 27.
Zaštitni postupak EU-a
1. Ako su nakon završenog postupka utvrđenog u članku 26. stavcima 3. i 4. uloženi prigovori protiv mjera koje je poduzela država članica ili ako Komisija smatra da je nacionalna mjera suprotna zakonodavstvu Unije, Komisija bez odgode započinje savjetovanje s državama članicama i relevantnim gospodarskim subjektom ili subjektima te procjenjuje relevantnu nacionalnu mjeru. Na temelju rezultata te procjene Komisija odlučuje je li relevantna nacionalna mjera opravdana ili nije.
2. Za potrebe stavka 1., kada je Komisija zadovoljna činjenicom da je postupak primijenjen u donošenju nacionalne mjere prikladan za iscrpnu i objektivnu procjenu rizika te da je nacionalna mjera sukladna s člankom 21. Uredbe (EZ) br. 765/2008, može se ograničiti na ispitivanje prikladnosti i razmjernosti relevantne nacionalne mjere u odnosu na navedeni rizik.
3. Komisija svoju odluku upućuje svim državama članicama i odmah je dostavlja njima i relevantnom gospodarskom subjektu ili subjektima.
4. Ako se relevantna nacionalna mjera smatra opravdanom, sve države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da je nesukladna pomorska oprema povučena s njihova tržišta te, prema potrebi, opozvana. One u skladu s tim obavješćuju Komisiju.
5. Ako se relevantna nacionalna mjera smatra neopravdanom, dotična je država članica povlači.
6. Ako se nesukladnost pomorske opreme pripisuje nedostacima u ispitnim normama iz članka 4., Komisija putem provedbenih akata u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 38. stavka 2. može potvrditi, promijeniti ili opozvati nacionalnu zaštitnu mjeru radi ostvarivanja cilja ove Direktive.
Komisija je ovlaštena i za donošenje privremenih usklađenih zahtjeva i ispitnih normi za taj određenu stavku pomorske opreme putem delegiranih akata u skladu s postupkom iz članka 37. Sukladno tome primjenjuju se kriteriji iz članka 8. stavka 3. Te zahtjeve i ispitne norme Komisija mora besplatno staviti na raspolaganje.
7. Ako je ispitna norma europska norma, Komisija obavješćuje relevantno europsko tijelo ili tijela za normizaciju i navedeni predmet dostavlja odboru uspostavljenom na temelju članka 5. Direktive 98/34/EZ. Odbor se savjetuje s relevantnim europskim tijelom ili tijelima za normizaciju te bez odgode dostavlja svoje mišljenje.
Članak 28.
Sukladni proizvodi koji predstavljaju rizik za pomorsku sigurnost, zdravlje ili okoliš
1. Ako država članica nakon provedene procjene u skladu s člankom 26. stavkom 1. ustanovi da pomorska oprema koja je sukladna s ovom Direktivom ipak predstavlja rizik za pomorsku sigurnost, zdravlje ili okoliš, država članica od dotičnog gospodarskog subjekta zahtijeva da poduzme sve odgovarajuće mjere kako bi osigurao da ta pomorska oprema nakon stavljanja na tržište više ne predstavlja rizik, da je povuče s tržišta ili opozove unutar takvog razumnog roka, o čemu odlučuje s obzirom na vrstu rizika.
2. Gospodarski subjekt osigurava da su poduzete sve prikladne korektivne mjere povezane sa svim proizvodima koje je stavio na tržište diljem Unije ili ugrađenima na brodove EU-a.
3. Država članica odmah obavješćuje Komisiju i ostale države članice. Pružene informacije obuhvaćaju sve dostupne detalje, a posebno podatke potrebne za utvrđivanje dotične pomorske opreme, podrijetla pomorske opreme i njezina opskrbnog lanca, prirodu uključenog rizika te prirodu i trajanje poduzetih nacionalnih mjera.
4. Komisija bez odgode započinje savjetovanje s državama članicama i relevantnim gospodarskim subjektom ili subjektima te procjenjuje poduzete nacionalne mjere. Na temelju rezultata navedene procjene Komisija odlučuje jesu li mjere opravdane ili ne te prema potrebi predlaže odgovarajuće mjere. Članak 27. stavak 2. u tu se svrhu primjenjuje mutatis mutandis.
5. Komisija svoju odluku upućuje svim državama članicama i odmah je priopćuje njima i relevantnom gospodarskom subjektu ili subjektima.
Članak 29.
Formalna nesukladnost
1. Ne dovodeći u pitanje članak 26., država članica od gospodarskog subjekta zahtijeva da tu nesukladnost ukloni ako nastupi jedan od sljedećih slučajeva:
(a)
znak kormilarskog kola stavljen je suprotno članku 9. ili članku 10.;
(b)
znak kormilarskog kola nije stavljen;
(c)
izjava EU-a o sukladnosti nije sastavljena;
(d)
izjava EU-a o sukladnosti nije ispravno sastavljena;
(e)
tehnička dokumentacija nije dostupna ili nije potpuna;
(f)
izjava EU-a o sukladnosti nije poslana brodu.
2. Ako nesukladnost navedena u stavku 1. potraje, ta država članica poduzima sve prikladne mjere kako bi ograničila ili zabranila stavljanje pomorske opreme na tržište ili kako bi osigurala njezin opoziv ili povlačenje s tržišta.
Članak 30.
Izuzeća koja se temelje na tehničkim inovacijama
1. U izvanrednim okolnostima tehničkih inovacija uprava države zastave može dopustiti da se pomorska oprema koja nije u skladu s postupkom ocjenjivanja sukladnosti ugradi na brod EU-a ako je provjerom, ili na neki drugi način koji zadovoljava upravu države zastave, utvrđeno da je takva oprema sukladna s ciljevima ove Direktive.
2. Postupci provjere ne smiju ni na koji način biti diskriminirajući u odnosu na pomorsku opremu proizvedenu u državi članici zastave i pomorsku opremu proizvedenu u drugim državama.
3. Pomorskoj opremi na koju se odnosi ovaj članak država članica zastave daje potvrdu koja se u svakom trenutku nalazi s opremom i kojom država članica zastave daje odobrenje za ugradnju opreme na brod te se uvode bilo kakva ograničenja ili utvrđuju bilo koje odredbe koje se odnose na uporabu opreme.
4. Ako država članica dopusti da se pomorska oprema na koju se odnosi ovaj članak ugradi na brod EU-a, ta država članica odmah priopćuje Komisiji i ostalim državama članicama pojedinosti o tome, zajedno s izvješćima o svim relevantnim provjerama, ocjenama i postupcima ocjenjivanja sukladnosti.
5. Unutar 12 mjeseci od primitka priopćenja navedenog u stavku 4. Komisija može zahtijevati od države članice da povuče odobrenje izdano za određeni vremenski rok ako smatra da nisu ispunjeni uvjeti utvrđeni stavkom 1. U tu svrhu Komisija donosi provedbene akte. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 38. stavka 2.
6. Ako se brod na kojem se nalazi pomorska oprema iz stavka 1. prenosi u drugu državu članicu, država članica zastave koja ga prima može poduzeti potrebne mjere koje mogu uključivati ispitivanja i praktične demonstracije kako bi se osiguralo da je takva oprema barem toliko učinkovita koliko i oprema koja je u skladu s postupcima ocjenjivanja sukladnosti.
Članak 31.
Izuzeća za ispitivanje ili procjenu
Uprava države zastave može dopustiti da se pomorska oprema koja nije u skladu s postupcima ocjenjivanja sukladnosti, ili koja nije obuhvaćena člankom 30., ugradi na brod EU-a radi ispitivanja ili procjene, ali samo ako su ispunjeni sljedeći kumulativni uvjeti:
(a)
pomorskoj opremi država članica zastave daje potvrdu koja se u svakom trenutku nalazi uz opremu i kojom ta država članica daje odobrenje za ugradnju opreme na brod EU-a te se uvode sva potrebna ograničenja ili utvrđuju drugi odgovarajući zahtjevi koji se odnose na uporabu dotične opreme;
(b)
odobrenje mora biti ograničeno na razdoblje koje država članica zastave smatra potrebnim za obavljanje ispitivanja, koje bi trebalo biti što je moguće kraće;
(c)
ne smije se pouzdati u pomorsku opremu umjesto opreme koja ispunjava zahtjeve ove Direktive i ona ne smije nadomjestiti takvu opremu, koja mora ostati na brodu EU-a u funkciji i spremna za trenutačnu uporabu.
Članak 32.
Izuzeća u izvanrednim okolnostima
1. U izvanrednim okolnostima, koje se moraju propisno opravdati upravi države zastave, kada je potrebno zamijeniti pomorsku opremu u luci izvan Unije, a kada radi razumnog vremena, kašnjenja i troška nije izvediva ugradnja opreme koja nosi znak kormilarskog kola, na brod se može ugraditi druga pomorska oprema u skladu sa stavcima 2. do 4.
2. Pomorska oprema ugrađena na brod popraćena je dokumentacijom koju je izdala država članica IMO-a koja je potpisnica relevantnih konvencija, a kojom se potvrđuje sukladnost s relevantnim zahtjevima IMO-a.
3. Uprava države zastave odmah se obavješćuje o prirodi i svojstvima takve druge pomorske opreme.
4. Čim se pojavi ta mogućnost, uprava države zastave osigurava da pomorska oprema iz stavka 1., zajedno sa svojom dokumentacijom ispitivanja, ispunjava relevantne zahtjeve međunarodnih instrumenata i ove Direktive.
5. Kada je dokazano da određena pomorska oprema sa znakom kormilarskog kola nije dostupna na tržištu, država članica zastave može odobriti ugradnju druge pomorske opreme na brod podložno stavcima 6. do 8.
6. Odobrena pomorska oprema mora u najvećoj mogućoj mjeri biti sukladna sa zahtjevima i ispitnim normama navedenima u članku 4.
7. Pomorska oprema ugrađena na brod popraćena je privremenom potvrdom o odobrenju koju je izdala država članica zastave ili druga država članica, a u kojoj se navodi sljedeće:
(a)
oprema sa znakom kormilarskog kola koja se treba zamijeniti odobrenom opremom;
(b)
točne okolnosti pod kojima je izdana potvrda i osobito nedostupnost opreme sa znakom kormilarskog kola na tržištu;
(c)
precizni zahtjevi za projektiranje, izvedbu i učinkovitost prema kojima je država članica koja je izdala potvrdu o odobrenju, odobrila opremu;
(d)
ispitne norme, ako postoje, koje se primjenjuju u odgovarajućim postupcima odobrenja.
8. Država članica koja izdaje privremenu potvrdu o odobrenju odmah o tome obavješćuje Komisiju. Ako Komisija smatra da nisu ispunjeni uvjeti iz stavaka 6. i 7., mogla bi zahtijevati od države članice da povuče tu potvrdu ili poduzme odgovarajuće mjere donošenjem provedbenih akta. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 38. stavka 2.
POGLAVLJE 6.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 33.
Razmjena iskustava
Komisija osigurava organiziranje razmjene iskustava između nacionalnih tijela država članica odgovornih za politiku prijavljivanja, osobito u pogledu nadzora tržišta.
Članak 34.
Koordinacija prijavljenih tijela
1. Komisija osigurava utvrđivanje prikladnu koordinaciju i suradnju između prijavljenih tijela te njihovo pravilno upravljanje u obliku sektorske skupine prijavljenih tijela.
2. Države članice osiguravaju da tijela koja su prijavile sudjeluju u radu navedene sektorske skupine, izravno ili preko imenovanih predstavnika.
Članak 35.
Provedbene mjere
1. Države članice obavješćuju Komisiju o nazivima i kontaktnim podatcima tijela koja su nadležna za provedbu ove Direktive putem informativnog sustava koji je u tu svrhu stavila na raspolaganje Komisija. Komisija sastavlja, redovito ažurira i javno objavljuje popis tih tijela.
2. Za svaku stavku pomorske opreme za koji je potrebno odobrenje uprave države zastave u skladu s međunarodnim konvencijama Komisija putem provedbenih akata određuje odgovarajuće zahtjeve za projektiranje, izvedbu i učinkovitost te ispitne norme navedene u međunarodnim instrumentima. Prilikom donošenja tih akata Komisija izričito određuje datume od kojih se ti zahtjevi i ispitne norme moraju primjenjivati, uključujući datume stavljanja na tržište i ugradnje na brod u skladu s međunarodnim instrumentima i uzimajući u obzir vremenske rokove za brodogradnju. Komisija može također odrediti zajedničke kriterije i detaljne postupke za njihovu primjenu.
3. Komisija putem provedbenih akata određuje odgovarajuće zahtjeve za projektiranje, izvedbu i učinkovitost koji su tek uvedeni u međunarodne instrumente i koji se primjenjuju na opremu koja je već ugrađena na brod kako bi se osiguralo da je oprema ugrađena na brodove EU-a u skladu s međunarodnim instrumentima.
4. Komisija uspostavlja i održava bazu podataka koja sadržava najmanje sljedeće informacije:
(a)
popis i bitne detalje iz potvrda o sukladnosti izdanih na temelju ove Direktive, koje stavljaju na raspolaganje prijavljena tijela;
(b)
popis i bitne detalje iz izjava o sukladnosti izdanih na temelju ove Direktive, koje stavljaju na raspolaganje proizvođači;
(c)
ažurirani popis primjenjivih međunarodnih instrumenata te zahtjeva i ispitnih normi primjenjivih na temelju članka 4. stavka 4.;
(d)
popis i cjelovit tekst kriterija i postupaka iz stavka 2.;
(e)
zahtjeve i uvjete za elektroničko označivanje iz članka 11., kada je primjenjivo;
(f)
druge korisne informacije koje bi olakšale državama članicama, prijavljenim tijelima i gospodarskim subjektima ispravnu provedbu ove Direktive.
Ta baza podataka mora biti dostupna državama članicama. Mora biti dostupna i javnosti samo u informativne svrhe.
5. Provedbeni akti navedeni u ovom članku donose se u obliku uredbi Komisije u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 38. stavka 2.
Članak 36.
Izmjene
Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 37. kako bi se ažurirala upućivanja na norme, kako je navedeno u Prilogu III., kada nove norme postanu dostupne.
Članak 37.
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članaka 8., 11., 27. i 36. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od pet godina počevši od 17. rujna 2014. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije kraja petogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije isteka svakog razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članaka 8., 11., 27. i 36. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članaka 8., 11., 27. i 36. stupa na snagu, samo ako Europski parlament i Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka toga roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 38.
Odbor
1. Komisiji pomaže Odbor za sigurnost na moru i sprečavanje onečišćenja s brodova (COSS) osnovan Uredbom (EZ) br. 2099/2002. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011. Kada odbor ne dostavi mišljenje, Komisija ne donosi nacrt provedbenog akta i primjenjuje se članak 5. stavak 4. treći podstavak Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 39.
Prenošenje
1. Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 18. rujna 2016. One o tekstu tih odredbi odmah obavješćuju Komisiju.
One primjenjuju te odredbe od 18. rujna 2016.
Kada države članice donose ove odredbe, one sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se prilikom njihove službene objave uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koji donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 40.
Stavljanje izvan snage
1. Direktiva 96/98/EZ stavlja se izvan snage s učinkom od 18. rujna 2016.
2. Zahtjevi i ispitne norme za pomorsku opremu primjenjivi od 18. rujna 2016. sukladno s odredbama nacionalnog prava koje su države članice donijele radi usklađivanja s Direktivom 96/98/EZ nastavljaju se primjenjivati do stupanja na snagu provedbenih akata iz članka 35. stavka 2.
3. Upućivanja na direktivu koja je stavljena izvan snage tumače se kao upućivanja na ovu Direktivu.
Članak 41.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 42.
Adresati
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 23. srpnja 2014.