NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1393/2014
ze dne 20. října 2014,
kterým se stanoví plán výmětů pro určité druhy pelagického rybolovu v severozápadních vodách
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 6 a čl. 18 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (EU) č. 1380/2013 je zavést povinnost vykládky úlovků druhů podléhajících omezením odlovu, a postupně tím odstranit výměty při veškerém rybolovu Unie.
(2)
Ustanovení čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013 zmocňuje Komisi přijmout plány výmětů prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci na maximálně tři roky na základě společných doporučení vypracovaných členskými státy po konzultaci s příslušnými poradními sbory.
(3)
Na řízení rybolovu v severozápadních vodách mají přímý zájem Belgie, Irsko, Španělsko, Francie, Nizozemsko a Spojené království. Uvedené členské státy předložily Komisi společné doporučení, poté co konzultovaly poradní sbor pro pelagický rybolov, poradní sbor pro dálkový rybolov a poradní sbor pro severozápadní vody. Vědecké mínění rovněž poskytly příslušné vědecké subjekty. Opatření obsažená ve společném doporučení splňují ustanovení čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013, a proto by v souladu s čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013 měla být zařazena do tohoto nařízení.
(4)
Pokud jde o severozápadní vody, podle čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013 se má povinnost vykládky nejpozději od 1. ledna 2015 vztahovat na veškerá plavidla, která se zabývají drobným pelagickým rybolovem a pelagickým rybolovem velkých druhů, a týkat se druhů, pro které platí omezení odlovu.
(5)
V souladu se společným doporučením by se plán výmětů měl vztahovat na některé druhy drobného pelagického rybolovu a pelagického rybolovu velkých druhů, konkrétně rybolovu zaměřeného na makrelu obecnou, sledě obecného, kranase obecného, tresku modravou, drsnatce obecného, stříbrnici, tuňáka křídlatého a šprota obecného v oblastech ICES Vb, VI a VII ode dne 1. ledna 2015.
(6)
Společné doporučení obsahuje v souladu s čl. 15 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1380/2013 výjimku z povinnosti vykládky u makrely obecné a sledě obecného odlovených za určitých podmínek košelkovými nevody, pokud vědecké podklady doloží vysokou míru přežití. Vědecké podklady podporující vysokou míru přežití poskytla skupina Scheveningen ve společném doporučení pro plán výmětů pro Severní moře, který odkazuje na konkrétní vědeckou studii o přežití ryb po jejich vypuštění v rámci rybolovu pomocí košelkových nevodů. Studie zjistila, že míra přežití závisí na délce tlačení ryb a jejich hustotě v síti, přičemž u tohoto druhu rybolovu je obojí obvykle omezeno. VTHVR tyto informace přezkoumal. Výbor došel k závěru, že za předpokladu, že jsou výsledky studie o přežití, pokud jde o míru přežití u komerčních rybolovných operací, reprezentativní, podíl přeživších vypuštěných ryb je pravděpodobně asi 70 %. Hustota je také nižší než hustota, při které byl zaznamenán nárůst úmrtnosti u sledě obecného. Zákaz vypouštět makrelu obecnou a sledě obecného dříve, než je síť zcela vytažena na palubu rybářského plavidla, což by mohlo vést ke ztrátám v podobě mrtvých nebo umírajících ryb, je stanoven v čl. 19b odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 850/98 (2). Touto výjimkou ohledně míry přežití není dotčen platný zákaz, jelikož ryby budou vypouštěny ve fázi rybolovné činnosti, ve které bude míra přežití ryb po vypuštění vysoká. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(7)
Společné doporučení zahrnuje čtyři výjimky de minimis z povinnosti vykládky, které platí u některých druhů rybolovu a do určitého objemu. Důkazní informace poskytnuté členskými státy přezkoumal VTHVR a došel k závěru, že společná doporučení obsahují odůvodněné argumenty týkající se nárůstu nákladů při manipulaci s nežádoucími úlovky, které v několika případech podpořilo kvalitativní posouzení nákladů. Vzhledem k výše uvedenému a protože neexistují odlišné vědecké informace, je vhodné stanovit výjimky de minimis podle procentního podílu navrženého ve společném doporučení, a to na úrovních, jež nepřekračují povolené úrovně podle čl. 15 odst. 5 nařízení (EU) č. 1380/2013.
(8)
Výjimka de minimis pro lov tresky modravé (Micromesistius poutassou) ve výši maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci průmyslového pelagického rybolovu tohoto druhu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII, při kterém se tento druh zpracovává na palubě za účelem získání základu surimi, se zakládá na skutečnosti, že zvýšení selektivity není možné a náklady na manipulaci s nežádoucími úlovky jsou nepřiměřené. VTHVR se domnívá, že tato výjimka je dostatečně odůvodněná. Proto by výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(9)
Výjimka de minimis pro lov tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) ve výši maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků tuňáka křídlatého v rámci cíleného rybolovu pomocí pelagických vlečných párových sítí v oblasti ICES VII vychází z nepřiměřených nákladů na manipulaci s nežádoucími úlovky. Jedná se o náklady na skladování a manipulaci na moři i pevnině. VTHVR ve svém hodnocení poukázal na riziko odlovu nejkvalitnější části populace ryb. Touto výjimkou však není dotčen článek 19a nařízení (ES) č. 850/98. Proto by dotyčná výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(10)
Aby se zabránilo nepřiměřeným nákladům na manipulaci s nežádoucími úlovky, jako je skladování, práce, chlazení, a při zohlednění obtížnosti zvýšit selektivitu v rámci pelagického rybolovu zaměřeného na lov makrely obecné, kranase obecného a sledě obecného v divizi ICES VIId, obsahuje společné doporučení výjimku de minimis z povinnosti vykládky, pokud jde o smíšený rybolov. Tuto výjimku odůvodňují vědecké důkazy, které poskytly členské státy, jež se podílely na přípravě společného doporučení, a které přezkoumal VTHVR. Výbor VTHVR zjistil, že společné doporučení nabízí odůvodněné kvalitativní argumenty, které tuto výjimku podporují z důvodu nepřiměřených nákladů na manipulaci s nežádoucími úlovky. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(11)
Výjimku de minimis maximálně do 1 % v roce 2015 a 0,75 % v roce 2016 celkového přípustného rybolovu drsnatce obecného (Caproidae) v rámci rybolovu zaměřeného na kranase obecného (Trachurus spp.) používajícího vlečné sítě a mrazírenská plavidla v oblastech ICES VI a VII odůvodňuje skutečnost, že je obtížné zvýšit selektivitu, jakož i nepřiměřené náklady na manipulaci (oddělení žádoucích úlovků od nežádoucích). VTHVR došel k závěru, že tuto výjimku podporují odůvodněné kvalitativní argumenty týkající se obtížnosti ohledně zlepšení selektivity u tohoto druhu rybolovu a odůvodněné argumenty týkající se dodatečných nákladů na manipulaci. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(12)
Aby se zajistila řádná kontrola, měly by se stanovit zvláštní požadavky na dokumentaci úlovků, na které se vztahuje výjimka na základě míry přežití a kterou upravuje toto nařízení.
(13)
Vzhledem k tomu, že opatření stanovená v tomto nařízení mají přímý dopad na související hospodářské činnosti a plánování období rybolovu rybářských plavidel Unie, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost okamžitě po svém vyhlášení. Mělo by se začít používat od 1. ledna 2015, aby byl dodržen časový rámec stanovený v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. V souladu s čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení by se toto nařízení nemělo používat déle než tři roky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobnosti provádění povinnosti vykládky stanovené v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013, jež platí ode dne 1. ledna 2015 pro severozápadní vody, jak jsou definovány v čl. 4 odst. 2 písm. c) uvedeného nařízení, a vztahuje se na druhy rybolovu, které jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Výjimka na základě míry přežití
1. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se povinnost vykládky nevztahuje na úlovky makrely obecné a sledě obecného odlovené pomocí košelkových nevodů v oblasti ICES VI, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
-
úlovky jsou vypuštěny dříve, než se uzavře určitý procentní podíl (stanovený v odstavcích 2 a 3 níže) košelkového nevodu („okamžik vytažení sítě“);
-
košelkový nevod je vybaven viditelnými bójemi, které zřetelně označují dosažení okamžiku vytažení sítě,
-
rybářské plavidlo a košelkový nevod jsou vybaveny elektronickým záznamovým a dokumentačním systémem, který u veškeré rybolovné činnosti zaznamenává čas, místo a rozsah použití košelkového nevodu.
2. Okamžik vytažení sítě nastává u rybolovu makrely obecné při 80 % uzavření košelkového nevodu a u rybolovu sledě obecného při 90 % uzavření košelkového nevodu.
3. Pokud se obkroužené lovené hejno skládá z obou druhů ryb, nastává okamžik vytažení sítě při 80 % uzavření košelkového nevodu.
4. Po dosažení okamžiku vytažení sítě je zakázáno vypouštět úlovky makrely obecné a sledě obecného.
5. Z obkrouženého loveného hejna se před vypuštěním odebere vzorek za účelem odhadu složení úlovku podle druhu ryb, jejich velikosti a množství.
Článek 3
Výjimky de minimis
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 lze jako výměty vyřadit následující množství:
a)
v případě tresky modravé (Micromesistius poutassou) maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci průmyslového pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí, který se zaměřuje na tento druh v oblastech ICES Vb, VI a VII a při kterém se tento druh zpracovává na palubě za účelem získání základu surimi;
b)
v případě tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci cíleného rybolovu tuňáka křídlatého pomocí pelagických vlečných párových sítí v oblasti ICES VII;
c)
v případě makrely obecné (Scomber scombrus), kranase obecného (Trachurus spp.), sledě obecného (Clupea harengus) a tresky bezvousé (Merlangius merlangus) maximálně 3 % v roce 2015 a 2 % v roce 2016 celkových ročních úlovků těchto druhů odlovených pomocí pelagických vlečných sítí rybářskými plavidly v délce do 25 metrů, které používají pelagickou vlečnou síť (OTM) a zaměřují se na lov makrely obecné, kranase obecného a sledě obecného v oblasti ICES VIId;
d)
maximálně do 1 % v roce 2015 a 0,75 % v roce 2016 celkových ročních úlovků drsnatce obecného (Caproidae) v rámci rybolovu zaměřeného na kranase obecného (Trachurus spp.) používajícího pelagické vlečné sítě a mrazírenská plavidla v oblastech ICES VI a VII.
Článek 4
Dokumentace úlovků
Do lodního deníku se zaznamenává množství vypuštěných ryb podle výjimky stanovené v článku 2, jakož i výsledky odebraných vzorků požadovaných podle čl. 2 odst. 5.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015 a jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. října 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1393/2014
оd 20. listopada 2014.
o uspostavi plana za odbačeni ulov za ribolov određenih pelagijskih vrsta u sjeverozapadnim vodama
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke Vijeća 2004/585/EZ (1), a posebno njezin članak 15. stavak 6. te članak 18. stavke 1. i 3.;
budući da:
(1)
Uredbom (EU) br. 1380/2013 nastoji se postupno napustiti praksa odbacivanja ulova u svim ribarstvima Unije uvođenjem obveze iskrcavanja ulova vrsta koje podliježu ograničenjima ulova.
(2)
Člankom 15. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1380/2013 Komisiji se dodjeljuju ovlasti da donese planove za odbačeni ulov s pomoću delegiranog akta za razdoblje od najviše tri godine na temelju zajedničkih preporuka koje su izradile države članice nakon savjetovanja s relevantnim savjetodavnim vijećima.
(3)
Belgija, Irska, Španjolska, Francuska, Nizozemska i Ujedinjena Kraljevina imaju izravan upravljački interes u ribarstvu u sjeverozapadnim vodama. Navedene države članice dostavile su zajedničku preporuku Komisiji nakon savjetovanja sa Savjetodavnim vijećem za ribolov pelagijskih vrsta, Savjetodavnim vijećem za udaljeno ribarstvo i Savjetodavnim vijećem za sjeverozapadne vode. Znanstveni doprinos dala su relevantna znanstvena tijela. Mjere iz zajedničke preporuke u skladu su s člankom 15. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1380/2013 i stoga bi u skladu s člankom 18. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1380/2013 trebale biti uključene u ovu Uredbu.
(4)
U pogledu sjeverozapadnih voda u skladu s člankom 15. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1380/2013 obveza iskrcavanja trebala bi se primjenjivati najkasnije od 1. siječnja 2015. na sva plovila uključena u ribolov malih i velikih pelagijskih vrsta u odnosu na vrste ulovljene u tom ribolovu koje podliježu ograničenjima ulova.
(5)
U skladu sa zajedničkom preporukom planom za odbačeni ulov trebao bi biti obuhvaćen ribolov određenih malih i velikih pelagijskih vrsta, odnosno ribolov skuše, haringe, šaruna, ugotice pučinke, kljunčice, velikog srebrnjaka, bijele tune i papaline u potpodručjima ICES-a V.b, VI. i VII. od 1. siječnja 2015.
(6)
Zajednička preporuka sadržava izuzeće od obveze iskrcavanja za skuše i haringe ulovljene okružujućim mrežama plivaricama pod određenim uvjetima na temelju znanstvenih dokaza o visokoj stopi preživljavanja u skladu s člankom 15. stavkom 4. točkom (b) Uredbe (EU) br. 1380/2013. Znanstvene dokaze kojima se potvrđuje visoka stopa preživljavanja dostavila je skupina Scheveningen u zajedničkoj preporuci za plan za odbačeni ulov u Sjevernome moru, pozivajući se na znanstvenu studiju o preživljavanju riba nakon ispadanja u ribolovu okružujućim mrežama plivaricama. Studijom je utvrđeno da stopa preživljavanja ovisi o vremenu sakupljanja i gustoći ribe u mreži, što je u tom ribolovu obično ograničeno. Te je informacije preispitao STECF. STECF je zaključio da bi, pod pretpostavkom da rezultati studije o preživljavanju predstavljaju stope preživljavanja u komercijalnom ribolovu, udio ispale skuše koja preživi vjerojatno bio oko 70 %. Gustoća bi isto tako bila manja od gustoće pri kojoj je uočen porast smrtnosti skuše. Zabrana puštanja skuše i haringe prije nego što je mreža u cijelosti na ribarskom plovilu kojim se uzrokuje gubitak uginule ribe ili ribe koja ugiba, utvrđena je u članku 19.b stavku 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 850/98 (2). Izuzećem na temelju stope preživljavanja ne utječe se na zabranu na snazi jer će do puštanja ribe doći u fazi ribolovne aktivnosti u kojoj ribe imaju visoku stopu preživljavanja nakon puštanja. Stoga bi to izuzeće trebalo uključiti u ovu Uredbu.
(7)
Zajedničkom preporukom obuhvaćena su i četiri izuzeća de minimis od obveze iskrcavanja za određene vrste ribolova i do određene razine. Dokaze koje su dostavile države članice preispitao je STECF, koji je zaključio da su u zajedničkim preporukama sadržani obrazloženi argumenti povezani s povećanjem troškova postupanja s neželjenim ulovom, a u nekim slučajevima to je potvrđeno kvalitativnom procjenom troškova. U svjetlu prethodno navedenoga i u nedostatku drugačijih znanstvenih informacija primjereno je uspostaviti izuzeća de minimis u skladu s postotkom predloženim u zajedničkoj preporuci i na razinama koje ne premašuju dopuštene u skladu s člankom 15. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 1380/2013.
(8)
Izuzeće de minimis za ugoticu pučinku (Micromesistius poutassou) do najviše 7 % u 2015. i 2016. te 6 % u 2017. ukupnog godišnjeg ulova u industrijskom ribolovu pelagijskim koćaricama kojima se lovi ta vrsta u potpodručju ICES-a VIII. i na kojima se ona obrađuje radi dobivanja osnove surimija, temelji se na činjenici da se povećana selektivnost ne može postići te da su troškovi postupanja s neželjenim ulovom nerazmjerni. STECF je zaključio da je izuzeće u dovoljnoj mjeri opravdano. Stoga bi predmetno izuzeće trebalo uključiti u ovu Uredbu.
(9)
Izuzeće de minimis do najviše 7 % u 2015. i 2016. te 6 % u 2017. za bijelu tunu (Thunnus alalunga) ukupnog godišnjeg ulova u ribolovu usmjerenom na bijelu tunu s pomoću pelagijskih koća kojima upravljaju dva plovila u području ICES-a VII. temelji se na nerazmjernim troškovima postupanja s neželjenim ulovom. To su troškovi skladištenja i postupanja na moru i na kopnu. STECF je u svojoj ocjeni naveo da postoji rizik od povećanja vrijednosti ulova. Međutim, to izuzeće ne dovodi u pitanje članak 19.a Uredbe (EZ) br. 850/98. Stoga bi predmetno izuzeće trebalo uključiti u ovu Uredbu.
(10)
Kako bi se izbjegli nerazmjerni troškovi postupanja s neželjenim ulovom, kao što je skladištenje, rad i zaleđivanje i uzimajući u obzir otežano povećanje selektivnosti u pelagijskom ribolovu skuše, šaruna i haringe u sektoru ICES-a VII.d, zajedničkom preporukom obuhvaćeno je izuzeće de minimis od obveze iskrcavanja za takav miješani ribolov. To se izuzeće temelji na znanstvenim dokazima koje su dostavile države članice uključene u zajedničku preporuku, a preispitao ga je STECF. STECF je zaključio da zajednička preporuka predstavlja kvalitativna obrazloženja kojima se potkrjepljuje to izuzeće na temelju nerazmjernih troškova postupanja s neželjenim ulovom. Stoga bi to izuzeće trebalo uključiti u ovu Uredbu.
(11)
Izuzeće de minimis do najviše 1 % u 2015. i 0,75 % u 2016. TAC-a za kljunčicu (Caproidae) u ribolovu šaruna (Trachurus spp.) s pomoću koćarica hladnjača za pelagijski ribolov koje upotrebljavaju pelagijske koće u područjima ICES-a VI. i VII. temelji se na otežanom povećanju selektivnosti i nerazmjernim troškovima postupanja (odvajanje željenog od neželjenog ulova). STECF je zaključio da se izuzeće temelji na kvalitativnim obrazloženjima u pogledu otežanog povećanja selektivnosti i dodatnih troškova postupanja. Stoga bi predmetno izuzeće trebalo uključiti u ovu Uredbu.
(12)
Kako bi se osigurao odgovarajući nadzor, trebali bi se utvrditi posebni zahtjevi za dokumentaciju ulova iz izuzeća temeljenog na stopi preživljavanja obuhvaćenog ovom Uredbom.
(13)
Budući da mjere predviđene ovom Uredbom izravno utječu na gospodarske aktivnosti povezane sa sezonom ribolova plovila Unije i na njezino planiranje, ova bi Uredba trebala stupiti na snagu neposredno nakon objave. Trebala bi se primjenjivati od 1. siječnja 2015. kako bi bila u skladu s vremenskim okvirom utvrđenim u članku 15. Uredbe (EU) br. 1380/2013. U skladu s člankom 15. stavkom 6. te Uredbe, ova bi se Uredba trebala primjenjivati najviše 3 godine,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom utvrđuju pojedinosti za provedbu obveze iskrcavanja, kako je predviđeno člankom 15. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, od 1. siječnja 2015. u sjeverozapadnim vodama, kako je definirano u članku 4. stavku 2. točki (c) te Uredbe, u ribolovu utvrđenom u Prilogu ovoj Uredbi.
Članak 2.
Izuzeće na temelju stope preživljavanja
1. Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, obveza iskrcavanja ne primjenjuje se na ulove skuše i haringe u ribolovu okružujućim mrežama plivaricama u području ICES-a VI. ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:
-
ulov se pušta prije zatvaranja određenog postotka (utvrđenog u stavcima 2. i 3. u nastavku) okružujuće mreže plivarice („točka vraćanja”),
-
okružujuća mreža plivarica opremljena je vidljivim plutačama kojima je jasno označena točka vraćanja,
-
plovilo i okružujuća mreža plivarica opremljeni su sustavom za elektroničko bilježenje i dokumentiranje kad, gdje i u kojem opsegu je okružujuća mreža plivarica upotrijebljena za sve ribolovne aktivnosti.
2. Točka vraćanja iznosi 80 % zatvorene okružujuće mreže plivarice u ribolovu skuše i 90 % zatvorene okružujuće mreže plivarice u ribolovu haringe.
3. Ako se okolno jato sastoji od mješavine obaju vrsta, točka vraćanja iznosi 80 % zatvorene okružujuće mreže plivarice.
4. Zabranjeno je puštanje ulova skuše i haringe nakon točke vraćanja.
5. Prije puštanja okolnog jata uzimaju se njegovi uzorci kako bi se ocijenio njegov sastav prema vrsti, struktura prema veličini i količina.
Članak 3.
Izuzeća de minimis
Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, sljedeće količine mogu biti odbačene:
(a)
za ugoticu pučinku (Micromesistius poutassou) do najviše 7 % u 2015. i 2016. te 6 % u 2017. ukupnog godišnjeg ulova u industrijskom ribolovu pelagijskim koćaricama kojima se lovi ta vrsta u potpodručjima ICES-a V.b, VI. i VII. i na kojima se ta vrsta obrađuje radi dobivanja osnove surimija;
(b)
do najviše 7 % u 2015. i 2016. te 6 % u 2017. za bijelu tunu (Thunnus alalunga) ukupnog godišnjeg ulova u ribolovu usmjerenom na bijelu tunu s pomoću pelagijskih koća kojima upravljaju dva plovila u morskim područjima ICES-a VII.;
(c)
do najviše 3 % u 2015. i 2 % za 2016. ukupnog godišnjeg ulova skuše (Scomber scombrus), šaruna (Trachurus spp.), haringe (Clupea harengus) i pišmolja (Merlangius merlangus) u ribolovu pelagijskih vrsta koje ulove pelagijske koćarice do 25 metara ukupne dužine upotrebljavajući pelagijske koće i koje love skuše, šarune i haringe u potpodručju ICES-a VII.d;
(d)
do najviše 1 % u 2015. i 0,75 % u 2016. TAC-a kljunčice (Caproidae) u ribolovu šaruna (Trachurus spp.) s pomoću koćarica hladnjača za pelagijski ribolov koje upotrebljavaju pelagijske koće u područjima ICES-a VI. i VII.
Članak 4.
Dokumentacija o ulovu
Količine ribe puštene u okviru izuzeća predviđenog u članku 2. i rezultati uzorkovanja zahtijevanog u skladu s člankom 2. stavkom 5. bilježe se u očevidnik.
Članak 5.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2015. do 31. prosinca 2017.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 20. listopada 2014.