PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1379/2014
ze dne 16. prosince 2014,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky a kterým se mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 248/2011, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých výrobků z nekonečných skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na jeho článek 15, a nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (2), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Prováděcím nařízením Rady (EU) č. 248/2011 (3) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz některých výrobků z nekonečných skleněných vláken, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 a ex 7019 31 00 a pocházející z Čínské lidové republiky.
2. Zahájení antisubvenčního řízení
(2)
Dne 12. prosince 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (dále jen „oznámení o zahájení antisubvenčního řízení“), kterým informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Evropské unie (4).
(3)
Řízení zahájila Komise na základě podnětu, který podalo dne 28. října 2013 sdružení European Glass Fibre Producers Association („APFE“) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby některých výrobků ze skleněných vláken v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování některých výrobků ze skleněných vláken a o tím způsobené podstatné újmě, což Komise považovala za dostačující pro zahájení řízení.
(4)
V souladu s čl. 10 odst. 7 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) Komise před zahájením řízení oznámila vládě ČLR, že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž subvencovaný dovoz některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z ČLR způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala vládu ČLR ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody.
(5)
Vláda ČLR přijala nabídku ke konzultacím, jež pak následně proběhly dne 5. prosince 2013. Během konzultací nebylo možné dospět k řešení na základě vzájemné dohody. Komise však řádně přihlédla ke stanoviskům, jež čínská vláda předložila ohledně režimů uvedených v podnětu. V návaznosti na konzultace došlo dne 9. prosince 2013 písemné podání od vlády ČLR.
(6)
Vládě ČLR byly nabídnuty další konzultace o dalších režimech, jež byly zjištěny v průběhu šetření. Vláda ČLR však tuto nabídku nepřijala s konstatováním, že neobdržela dostatek informací o těchto režimech.
3. Souběžná žádost o částečný prozatímní přezkum platných antidumpingových opatření
(7)
Komise obdržela žádost o zahájení částečného prozatímního přezkumu platných antidumpingových opatření (5) omezeného na posouzení újmy podle čl. 11 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní antidumpingové nařízení“). Žádost podalo dne 28. října 2013 také sdružení APFE jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 25 % celkové výroby některých výrobků ze skleněných vláken v Unii.
(8)
Komise poté, co zjistila, že existují dostatečné důkazy pro zahájení částečného prozatímního přezkumu, dne 18. prosince 2013 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení částečného prozatímního antidumpingového přezkumu“) (6) zahájení částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního antidumpingového nařízení.
(9)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že co se týče jeho, stávající opatření uložená prováděcím nařízením Rady č. 248/2011 jsou od počátku neplatná a že současné přezkumné řízení týkající se stávajících opatření uložených uvedeným nařízením by tudíž mělo být ukončeno. Tvrdil, že stávající opatření jsou v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož danému vyvážejícímu výrobci bylo zamítnuto individuální zacházení ve smyslu ustanovení čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení, tak jak tato ustanovení platila v době přijetí uvedeného nařízení. Na podporu svého tvrzení se odvolával na zprávu odvolacího orgánu WTO ze dne 28. července 2011 ve věci DS397 (7).
(10)
V návaznosti na zprávu odvolacího orgánu WTO ze dne 28. července 2011 ve věci DS397 byl pozměněn čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení (8). Změna se uplatňuje na všechna řízení zahájená po jejím vstupu v platnost, tj. od 6. září 2012. Pokud jde o vyvážející výrobce, na které se vztahují opatření, jež byla v platnosti ještě před uvedeným datem, Komise zveřejnila dne 23. března 2012 oznámení (9), v němž vyzvala vyvážející výrobce v zemích s netržním hospodářstvím, aby požádali o přezkum, pokud se domnívají, že opatření, která se na ně vztahují, by měla být přezkoumána s ohledem na výše uvedenou zprávu odvolacího orgánu. V uvedeném oznámení bylo konkrétně zmíněno prováděcí nařízení (EU) č. 248/2011. Komise od daného vyvážejícího výrobce takovou žádost o přezkum neobdržela a tento vyvážející výrobce nepožádal ani o prozatímní přezkum ve smyslu čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(11)
O platnosti stávajících opatření tudíž není sporu, a toto tvrzení se proto zamítá.
4. Období šetření a posuzované období použitelné pro obě řízení
(12)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2012 do 30. září 2013 (dále jen „období šetření“ nebo v tabulkách „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(13)
Analýzy újmy provedené v rámci antisubvenčního šetření a částečného prozatímního antidumpingového přezkumu vycházejí ze stejné definice výrobního odvětví Unie, stejných reprezentativních výrobců v Unii a stejného období šetření a přinášejí stejné závěry, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení odpovídajících zjištění v obou řízeních. Z tohoto důvodu byla stanoviska týkající se aspektů újmy předložená v jednom z těchto šetření zohledněna v obou šetřeních.
5. Strany dotčené řízeními
(14)
Komise v obou oznámeních o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v obou řízeních kontaktovaly. Kromě toho Komise informovala o zahájení obou řízení žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a orgány v ČLR, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich to týká, a vyzvala je, aby se řízení zúčastnili.
(15)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení obou řízení a požádat o slyšení u Komise nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
6. Výběr vzorku
(16)
Komise v obou oznámeních o zahájení řízení uvedla, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v ČLR, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude šetření týkat, a to prostřednictvím výběru vzorků v souladu s článkem 17 základního antidumpingového nařízení a článku 27 základního antisubvenčního nařízení.
6.1. Výběr vzorku výrobců v Unii použitelného pro obě řízení
(17)
V obou oznámeních o zahájení řízení Komise uvedla, že prozatímně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě produkce v Unii a objemu prodeje obdobného výrobku na trhu Unie v období šetření a na základě zeměpisného rozložení. Tento vzorek sestával z výrobních závodů tří výrobců v Unii, kteří se nacházejí v Belgii, Francii a na Slovensku (10) a kteří představují přibližně 52 % celkové výroby v Unii a 49 % všeho prodeje na trhu Unie. Vzorek byl proto považován za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k prozatímnímu vzorku vyjádřily.
(18)
V průběhu řízení vláda ČLR uvedla, že v původním antidumpingovém šetření byla bez zdůvodnění použita odlišná metodika pro výběr vzorku výrobců v Unii než v současných řízeních. Vláda ČLR uvedla, že i) Komise již vybrala vzorek před zahájením šetření, a tudíž už před zahájením šetření rozhodla, že vzorek je nutný, ii) v původním šetření musely všechny strany, která si přály být zahrnuty do vzorku, poskytnout Komisi informace do 15 dnů po zahájení šetření, zatímco v tomto případě se to od výrobců již zařazených do vzorku nevyžaduje, iii) strany, které si přály být zařazeny do vzorku, nebyly v obou oznámeních o zahájení řízení obeznámeny s tím, jaké informace musí poskytnout, aby byly zařazeny do vzorku, a že nebyly poskytnuty žádné informace, pokud jde o objem výroby a prodeje představovaný výrobci zařazenými do vzorku, iv) použité výběrové kritérium „tento vzorek představuje největší reprezentativní objem výrobců, kteří mohou být přiměřeně prošetřeni ve stanoveném čase“ není obsaženo v článku 17 základního antidumpingového nařízení a vzorek vybraný na tomto základě není v souladu s uvedeným ustanovením.
(19)
V obou oznámeních o zahájení řízení Komise vysvětlila, že s ohledem na velký počet výrobců v Unii a za účelem dokončení šetření ve stanovených lhůtách se uchýlila k výběru vzorku a současně byl navržen prozatímní vzorek. Byla použita stejná metoda jako v předchozím šetření tj. výběr vzorků. Použití prozatímního vzorku neznamenalo změnu metodiky, pouze umožnilo Komisi získat čas při plném respektování práv na obhajobu. Komise totiž dala příležitost ostatním výrobcům v Unii, kteří se domnívají, že existují důvody, proč by měli být zařazeni do vzorku, aby kontaktovali Komisi, nebo jiným zúčastněným stranám, aby předložily jakékoli další relevantní informace týkající se vzorku. V konečném vzorku by měly být zohledněny všechny případné obdržené připomínky. Protože k navrženému vzorku nedošly žádné připomínky, prozatímní vzorek byl potvrzen. Co se týče druhého tvrzení, výrobci, kteří byli předběžně vybráni do vzorku, vyplnili obvyklý formulář, který obsahoval informace nezbytné k tomu, aby Komise mohla vybrat prozatímní vzorek. Obvyklý formulář a odpovědi byly k dispozici ke kontrole ve spisu s informacemi nedůvěrného charakteru. Pokud jde o třetí tvrzení, strany, které chtěly být zařazeny, byly vyzvány, aby se Komisi přihlásily do 15 dnů ode dne zveřejnění oznámení o zahájení řízení, a měly možnost nahlédnout do spisu s informacemi nedůvěrného charakteru, kde se nacházely obvyklé formuláře. Obvyklé formuláře obsahovaly informace týkající se objemu výroby a prodeje. Čtvrtá výtka také není opodstatněná, protože čl. 17 odst. 1 základního antidumpingového nařízení jasně odkazuje na největší reprezentativní objem, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán.
(20)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR zopakovala svá tvrzení týkající se údajné procedurální nedůslednosti při výběru vzorku výrobců v Unii před zahájením obou řízení a poukázala na to, že: i) zdůvodnění Komise o dodržení lhůt v řízení je neudržitelné, neboť v čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení a v čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení se jednoznačně předpokládá výběr vzorku po zahájení obou řízení a podle připomínek ve lhůtě tří týdnu po zahájení obou řízení, ii) prozatímní vzorek je diskriminační nebo neobjektivní a další výrobce v Unii prý odradil od toho, aby se přihlásili, a iii) Komise neposkytla dalším výrobcům v Unii na přihlášení tři týdny.
(21)
V čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení a čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení se uvádí, že „nejvhodnější je výběr vzorku po projednání s dotčenými stranami a s jejich souhlasem, pokud se tyto strany přihlásí ve lhůtě tří týdnů od zahájení šetření a poskytnou dostatek informací“. Pokud jde o první tvrzení, základní anitdumpingové nařízení ani základní antisubvenční nařízení nebrání Komisi, aby při zahájení řízení navrhla prozatímní vzorek a vyzvala strany, aby se k jeho složení vyjádřily. Vzhledem k tomu, že výrobci v Unii (nebo alespoň jejich velká část) podnět podporují a s ohledem na informace získané z obvyklých formulářů měla Komise k dispozici nezbytné informace týkající se výrobního odvětví Unie, aby mohla v počáteční fázi řízení vybrat prozatímní vzorek. S těmito poznatky byl výběr vzorku výrobců v Unii jiný než výběr vzorku vyvážejících výrobců. Pokud jde o druhé a třetí tvrzení, v oznámeních o zahájení řízení bylo uvedeno, že výrobci v Unii, kteří se domnívají, že existují důvody, proč by měli být zahrnuti do vzorku, musí kontaktovat Komisi do 15 dnů. Komise nechápe, jak tento postup porušuje základní nařízení nebo proč ho lze považovat za diskriminační, neobjektivní, natož demotivující.
(22)
Vláda ČLR tvrdila, že vzorek není reprezentativní, protože do něj nebyla zařazena žádná společnost s významnou výrobou pro vlastní spotřebu, a část domácího výrobního odvětví tudíž prostě nebyla hodnocena.
(23)
Toto tvrzení se zamítá, neboť výrobci v Unii zařazení do vzorku skutečně prodávali pro vlastní spotřebu. Vláda ČLR kromě toho neuvedla, který výrobce v Unii měl být do vzorku zařazen a který měl být vyřazen.
(24)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vzorek výrobců v Unii není reprezentativní, neboť žádný výrobce v Unii zařazený do vzorku nevyráběl či neprodával rohože ze střiže.
(25)
Tři výrobci v Unii zařazení do vzorku opravdu nevyráběli rohože ze střiže, ale vyráběli rohože z nekonečných skleněných vláken a další hlavní typy výrobku. Subjekty zařazené do vzorku se tedy považovaly za reprezentativní také proto, že představovaly přibližně 52 % celkové výroby v Unii, 49 % veškerého prodeje na trhu Unie a byly vhodně zeměpisně rozptýleny. Na tomto závěru nic nemění to, že výrobci v Unii nevyráběli jednu z mnoha variant typů výrobku.
6.2. Výběr vzorku dovozců použitelného pro obě šetření
(26)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise dovozce, kteří nebyli ve spojení, aby poskytli informace uvedené v obou oznámeních o zahájení řízení.
(27)
Vzhledem k tomu, že pouze dva dovozci, kteří nebyli ve spojení, odpověděli na formulář pro výběr vzorku, nebylo nutné provést výběr vzorku.
6.3. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR použitelného pro obě šetření
(28)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v ČLR, aby poskytli informace uvedené v oznámeních o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala Stálé zastoupení ČLR při Evropské unii, aby určilo nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast v šetření.
(29)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení a čl. 17 odst. 1 základního antidumpingového nařízení vybrala Komise vzorek tří vyvážejících výrobců na základě největšího reprezentativního objemu vývozu, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení a čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi vyzváni, aby se vyjádřili k prozatímně vybranému vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky. Komise proto rozhodla zachovat navrhovaný vzorek a všechny zúčastněné strany byly v tomto smyslu informovány o konečném výběru vzorku.
(30)
Vzorek vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců zahrnuje tyto podniky:
-
Chongqing Polycomp International Corporation („CPIC“),
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd („OCH“) a s ní spojené společnosti: Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd („NCH“) a Changzhou Tianma Group Co., Ltd („Tianma“). Tyto tři společnosti jsou označovány jako „Jiangsu Changhai Group“,
-
Jinko Solar Co. Ltd a s ní spojené společnosti: Jushi Group Chengdu Co., Ltd a Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. Tyto tři společnosti jsou označovány jako Jushi Group.
(31)
Vzorek představoval 78 % celkového objemu vývozu na prodej z ČLR do Unie během období šetření, a to na základě odpovědí na formuláře pro výběr vzorku.
7. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(32)
Komise rozeslala dotazníky vládě ČLR, všem čínským vyvážejícím výrobcům, kteří o to požádali, dále výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, uživatelům a oborovým sdružením, kteří se přihlásili během lhůty stanovené v obou oznámeních o zahájení řízení.
(33)
Odpovědi na dotazník došly od vlády, tří čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, tří výrobců v Unii zařazených do vzorku, 14 uživatelů a dvou dovozců, kteří nebyli ve spojení. Odpověď jednoho z uživatelů však byla nedostatečná a neumožnila Komisi provést užitečnou analýzu těchto údajů, přestože zaslala několik upomínek.
(34)
Kromě toho se sdružení „Glass Alliance Europe“ zastupující sklářský průmysl přihlásilo jménem svých členů jako zúčastněná strana a předložilo stanovisko.
(35)
Písemné informace došly také od několika sdružení uživatelů, jmenovitě od „Danish Wind Industry Association“, „Danish Plastics Federation“ a „Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites (GPIC)“, jakož i od Siemens Wind Power AG.
(36)
Kromě tohoto předložila připomínky čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz výrobků lehkého průmyslu a uměleckých řemesel („CCCLA“).
(37)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení subvencování, újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního antidumpingového nařízení a článku 26 základního antisubvenčního nařízení byly provedeny v sídle vlády ČLR a v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
3B Fibreglass SPRL, Belgie,
-
Owens Corning Fibreglass France, Francie,
-
Johns Manville Slovakia a.s., Slovensko.
Vyvážející výrobci v ČLR:
-
Chongqing Polycomp International Corporation,
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd,
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd,
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Co., Ltd,
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd,
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.
Obchodníci se sídlem v ČLR ve spojení s vyvážejícími výrobci:
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation („CMBIE“),
-
China National Building Materials International Corporation („CNBMIC“).
Obchodníci se sídlem v Unii a ve spojení s vyvážejícími výrobci:
-
Jushi Italia Srl,
-
Jushi Spain SA,
-
Jushi France SAS.
Nezávislí dovozci:
-
Helm AG, Německo.
Uživatelé:
-
Basell Polyolefine, Německo,
-
DSM, Nizozemsko,
-
DuPont de Nemours, Belgie,
-
Exel Composites, Belgie,
-
Fiberline Composites, Dánsko,
-
Formax, Spojené království,
-
Polyone, Německo,
-
Vestas Wind Systems, Dánsko.
(38)
Vláda ČLR uvedla, stručně řečeno, že byla porušena její práva na obhajobu, pokud jde o přístup ke spisu, který je zúčastněným stranám přístupný ke kontrole, protože ve spisu s informacemi nedůvěrného charakteru bez „řádného důvodu“ chyběly informace nebo nebyly uvedeny v podobě dostatečně podrobných shrnutí, nebo ve výjimečných případech nebyly udány důvody pro neposkytnutí shrnutí bez důvěrných údajů.
(39)
Komise měla za to, že spis s informacemi nedůvěrného charakteru, který je zúčastněným stranám přístupný ke kontrole, obsahoval dostatečné informace k tomu, aby se zúčastněné strany mohly seznámit s údaji, které Komise použila ve své analýze, a toto tvrzení se proto pokládá za nepodložené. Vláda byla informována o důvodech, proč Komise měla za to, že uvedená tvrzení byla nepodložená.
(40)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR a jeden vyvážející výrobce zopakovali, že ustanovení o důvěrnosti byla použita příliš široce, a požádali o poskytnutí informací o typech výrobku, které prodávali výrobci v Unii, a též o celkových množstvích podle kontrolních čísel výrobků (PCN).
(41)
Komise má za to, že k porušení práv na obhajobu nedošlo, protože všichni vyvážející výrobci obdrželi konkrétní informace o výrobcích podle kontrolních čísel výrobků (PCN) vyráběných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, u nichž docházelo k soutěži s ČLR. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(42)
Výrobek, jehož se týkají obě řízení, je stejný jako výrobek definovaný v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 248/2011 a popsaný v obou oznámeních o zahájení řízení, a to střiž ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm; pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohože vyrobené z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny (dále jen „dotčený výrobek“ nebo „výrobky ze skleněných vláken“), v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 a 7019 31 00 (tento kód nahradil dne 1.1.2014 kód 7019 31 10) a pocházející z Čínské lidové republiky.
(43)
Dotčený výrobek je surovinou nejčastěji využívanou k vyztužení termoplastických a termosetových pryskyřic v průmyslu kompozitních materiálů. Výsledné kompozitní materiály (plasty vyztužené nekonečnými skleněnými vlákny) jsou využívány v celé řadě odvětví: v automobilovém průmyslu, v elektrickém a elektronickém průmyslu, při výrobě listů větrných elektráren, ve stavebnictví, při výrobě nádrží a trubek, při výrobě spotřebního zboží, v kosmickém výzkumu, ve zbrojním průmyslu atd.
(44)
Toto řízení se týká tří základních typů výrobků ze skleněných vláken - totiž střiže (chopped strands) (11), pramenců (rovings) (12) a rohoží (mats) (13) (s výjimkou rohoží ze skleněné vlny). Šetření prokázalo, že navzdory odlišnému vzhledu a možným rozdílům v konečném využití jednotlivých typů mají všechny tyto různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům.
2. Žádosti o vyloučení výrobku
2.1. Kód KN 7019 31 90
(45)
Po zveřejnění obou oznámení o zahájení řízení CCCLA vznesla připomínku, že obě oznámení o zahájení řízení odkazovala na kód KN 7019 31 10, zatímco žadatel odkazoval na kód KN 7019 31 00, který už neexistuje. Uvedli, že výrobky dříve zařazené pod kód KN 7019 31 00 jsou nyní zařazené do dvou různých kódů KN: 7019 31 10 (rohože z nekonečných skleněných vláken) a 7019 31 90 (ostatní rohože ze skleněných vláken). Vzhledem k tomu, že současné šetření se týká některých výrobků z nekonečných skleněných vláken, CCCLA se domnívá, že výrobky zařazené pod kódem KN 7019 31 90, a sice „rohože ze skleněných vláken bez filamentů“, by měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku.
(46)
Toto tvrzení není relevantní, protože tento výrobek v první řadě není dotčeným výrobkem.
(47)
Žadatel odkázal na kód KN ex 7019 31 00 a výslovně uvedl, že rohože ze skleněné vlny (tj. jiné rohože nebo rohože ze skleněných vláken bez filamentů) jsou vyloučeny. Proto je před kódem KN uvedeno „ex“.
(48)
Obě oznámení o zahájení řízení byla zveřejněna v prosinci 2013 a uvádělo se v nich, že „v současnosti kódů KN […] 7019 31 10“. Vzhledem k tomu, že od 1. ledna 2012 jsou výrobky spadající pod kód KN 7019 31 00 rozděleny pod kódy KN 7019 31 10 a 7019 31 90, oznámení o zahájení řízení nezahrnuje „rohože ze skleněných vláken bez filamentů“, neboť se v něm uvádí „v současnosti kódů KN […] 7019 31 10“.
(49)
Stávající nařízení však uvádí „v současnosti kódů KN […] 7019 31 00“, neboť tyto dva kódy KN 7019 31 10 a 7019 31 90 byly od 1. ledna 2014 znovu sloučeny, protože kód KN 7019 31 90 zůstal prakticky prázdný (protože ostatní rohože ze skleněných vláken, a sice rohože ze skleněné vlny, byly spíše řazeny pod kód KN 7019 39 00).
(50)
Proto žádost o vynětí kódu KN 7019 31 90 není relevantní.
2.2. Strukturované pramence
(51)
Jeden uživatel požádal o vynětí strukturovaných pramenců (14) z definice výrobku na základě toho, že výrobci nekonečných skleněných vláken v Unii tyto výrobky nevyrábějí.
(52)
V Unii však byly nalezeny tři společnosti vyrábějící strukturované pramence s dostatečnou kapacitou dodávat je pro potřeby trhu. Šetření prokázalo, že navzdory možným rozdílům v konečném využití mají všechny různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům. Žádost o vynětí strukturovaných pramenců z definice výrobku se proto zamítá.
(53)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR vznesla námitku, že strukturované pramence by měly být vyloučeny, neboť i) pouze jeden výrobce v Unii dodává strukturované pramence na trh v omezeném množství, a proto dovoz takových výrobků nemůže způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, ii) strukturované pramence se liší od rovných pramenců, které jsou v příčném směru složeného pultruzovaného profilu pevnější a jinak se vyrábějí a iii) na rozdíl od toho, jak se postupovalo v původním antidumpingovém šetření v souvislosti s nitěmi, se Komise nyní domnívá, že omezená nahraditelnost není významným faktorem pro vyloučení strukturovaných pramenců z definice výrobku.
(54)
Pokud jde o první námitku, Komise opakuje, že v Unii je několik výrobců, kteří jsou schopni dodávat strukturované pramence pro potřeby trhu, ale jen jeden tento typ výrobku v současnosti prodává. Argument vlády ČLR, že v současnosti prodává daný výrobek pouze jeden výrobce v Unii, je spíše projevem újmy, neboť to znamená, že uživatelé se obrátili k jiným dodavatelům mimo Unii, zejména z ČLR.
(55)
Pokud jde o druhou námitku, výrobní proces strukturovaných pramenců je totožný s výrobním procesem „normálních“ pramenců, až na jeden úkon navíc, při němž se fouká vzduch do příze, což vyžaduje jen poměrně nepříliš nákladné technické zařízení, ale základní technické a fyzikální vlastnosti výrobku se tím nemění. Strukturovaný pramenec vypadá o něco huňatější než „normální“ pramenec.
(56)
Pokud jde o třetí námitku, Komise postupovala stejně jako v předchozím šetření, v němž byly strukturované pramence také součástí dotčeného výrobku a kdy byla žádost o jejich vyloučení zamítnuta. Argumenty, jež by vedly k jinému závěru, nebyly předloženy.
(57)
Žádost o vyloučení strukturovaných pramenců z definice výrobku se proto zamítá.
2.3. Výrobky, u nichž výrobní odvětví Unie nečelí konkurenci ČLR
(58)
Vláda ČLR požádala, aby výrobky, u nichž výrobní odvětví v Unii nečelí konkurenci ze strany čínského dovozu (jak je uvedeno v nedůvěrné verzi antisubvenčního podnětu), byly vyňaty z definice výrobku. Uvedené produkty byly střiže pro vlhké použití a rohože.
(59)
Střiže pro vlhké použití mají omezenou dobu použitelnosti a vyžadují vyšší náklady na dopravu v důsledku dodatečné hmotnosti obsahu vody. Se střižemi pro vlhké použití se nicméně obchoduje v celosvětovém měřítku. Šetření prokázalo, že navzdory odlišnému vzhledu a možným rozdílům v konečném využití mají všechny různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům. Střiže pro vlhké použití a rohože, stejně jako ostatní typy dotčeného výrobku, se používají jako výztužný materiál. Kromě toho tvrzení vlády ČLR, že některé čínské výrobky z nekonečných skleněných vláken se zatím ve velkých množstvích na trhu Unie nevyskytují, nevylučuje změnu obchodního chování v budoucnosti, pokud jde o vývoz těchto konkrétních typů. Žádost o vynětí těchto výrobků z definice výrobku se proto zamítá.
(60)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že i) střiže pro vlhké použití vyrábí jenom jeden výrobce v Unii, a tudíž dovoz takových výrobků nemůže způsobovat výrobnímu odvětví Unie újmu, ii) pokud jde o výše zmíněné výrobky, výrobcům Unie není způsobována újma, neboť v nedůvěrném znění žádosti výrobní odvětví Unie tvrdilo, že z těchto výrobků dosahuje zisk kolem 8 % - 10 %, iii) střiže pro vlhké použití mají vyšší obsah vody, omezenou dobu skladovatelnosti a jinak se vyrábějí, a proto mají jiné fyzikální i chemické vlastnosti než normální střiže, a (iv) na rozdíl od toho, jak se postupovalo v předchozím šetření v souvislosti s nitěmi, se nyní Komise domnívá, že omezená nahraditelnost není významným faktorem pro vyloučení střiže pro vlhké použití a rohoží z definice výrobku.
(61)
První tvrzení se zamítá, jelikož střiže pro vlhké použití prodává několik výrobců v Unii, a výrobní odvětví Unie tudíž nelze vyloučit z újmy způsobované tímto typem výrobku.
(62)
Pokud jde o druhé tvrzení, to, že některé typy výrobku jsou v některých okamžicích ziskové, není dostatečným důvodem pro jejich vyloučení z definice výrobku. Střiže pro vlhké použití se kromě toho dovážejí do Unie v mnohem menším množství než jiné výrobky z nekonečných skleněných vláken. Ziskové rozpětí u tohoto jediného typu výrobku tedy není reprezentativní pro dotčený výrobek.
(63)
Pokud jde o třetí tvrzení, dotčený výrobek není definován odkazem na jeho obsah vody. Obsah vody ve střiži pro vlhké použití tudíž nezdůvodňuje její vynětí z definice výrobku. Proces výroby střiže pro vlhké použití je navíc stejný jako proces výroby střiže pro suché použití, až na fázi sušení.
(64)
Pokud jde o čtvrté tvrzení, Komise postupovala stejně jako v předchozím antidumpingovém šetření, v němž byla střiž pro vlhké použití také součástí dotčeného výrobku. Argumenty, jež by vedly k jinému závěru, nebyly předloženy.
(65)
Žádost o vynětí střiže pro vlhké použití z definice výrobku se proto zamítá.
3. Obdobný výrobek
(66)
Podobně jako v případě předchozích antidumpingových šetření bylo zjištěno, že dotčený výrobek a výrobky z nekonečných skleněných vláken vyráběné a prodávané na domácím trhu v ČLR, stejně jako výrobky z nekonečných skleněných vláken vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Tyto výrobky jsou proto obdobné výrobky pro účely stávajících řízení ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního antidumpingového nařízení a čl. 2 písm. c) základního antisubvenčního nařízení.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(67)
Ve 12. pětiletém plánu národního hospodářského a sociálního rozvoje ČLR je osvětlena strategická vize vlády ČLR, pokud jde o zlepšení a podporu klíčových průmyslových odvětví, mimo jiné také odvětví výroby skleněných vláken. V 9. kapitole 12. pětiletého plánu, která pojednává o transformaci a modernizaci zpracovatelského průmyslu, se uvádí:
„Zaměříme se na vývoj nových materiálů, jako je fotovoltaické sklo, ultratenké substrátové sklo, speciální skleněná vlákna a speciální keramika.“
(68)
V 3. části 9. kapitoly zmíněného plánu, která pojednává o technologické modernizaci podniků, se konkrétně uvádí, že vláda ČLR „bude pobízet podniky k tomu, aby lépe uměly vyvíjet nové výrobky, zvyšovat technologický obsah a přidanou hodnotu svých výrobků a rychleji aktualizovat a modernizovat své výrobky“.
(69)
Kromě toho kapitola 10 oddíl 1 uvedeného plánu stanoví následující:
„V odvětvích využívajících nové materiály je středem zájmu rozvoj nových funkčních materiálů, moderních konstrukčních materiálů, vysoce výkonných vláken a z nich vyráběných směsných materiálů a základních materiálů pro běžné účely“
.
(70)
Význam inovací a nových materiálů obecně je jasně vysvětlen jak v „12. pětiletém programu průmyslových technologických inovací“, tak v „Národním plánu dlouhodobého rozvoje vědy a technologie (2006-2020)“.
(71)
Ve Směrném indexu průmyslové restrukturalizace z roku 2011 (rozhodnutí č. 9) se kromě toho výslovně uvádí, že upřednostňovaná odvětví jsou „výroba skleněných vláken z E-skla tažením v pecích […], vývoj a výroba vysoce výkonných skleněných vláken a výrobků z nich“. Také „Směrný index odvětví vhodných pro zahraniční investice“ vyjmenovává odvětví, v nichž se upřednostňují zahraniční investice (15) a výslovně odkazuje na výrobu výrobků ze skleněných vláken a speciálních skleněných vláken.
(72)
Vláda ČLR uvedla, že tyto plány jsou pouze orientační a nezávazné. Ve 12. pětiletém plánu se však jednoznačně uvádí, že je právně závazný:
„Tento plán má po projednání a schválení Všečínským shromážděním lidových zástupců právní platnost.“
(73)
Po poskytnutí informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že dotčeným výrobkem jsou pouze výrobky ze standardních skleněných vláken (E-sklo), nikoli technologicky vyspělejší a vysoce výkonné skleněné vlákno (skleněná vlákna pro zvláštní účely neboli S-sklo) Dotčený výrobek, jehož se týká toto šetření, tudíž nespadá pod upřednostňovaná odvětví, jelikož upřednostňovanými odvětvími jsou jen výroba speciálních skleněných vláken nebo vysoce výkonných vláken. Vláda ČLR se odvolává mezi jiným na 12. pětiletý plán, který se zmiňuje jen o „vysoce výkonných vláknech“ a „speciálních skleněných vláknech“.
(74)
Zaprvé, dotčeným výrobkem jsou některé výrobky z nekonečných skleněných vláken. Definice výrobku nerozlišuje, zda se jedná o výrobky za standardních skleněných vláken (dále jen E-sklo) nebo ze speciálních skleněných vláken (S-sklo). Zadruhé, žádná zúčastněná strana nepředložila žádost o vynětí některého výrobku s tím, že definice výrobku by neměla zahrnovat speciální skleněná vlákna. Zatřetí, vláda ČLR nezpochybnila, že upřednostňuje vývoj „speciálních skleněných vláken“. Vždyť i výrobky ze standardních skleněných vláken jsou uvedeny coby odvětví s upřednostňovanými zahraničními investicemi (viz 71. bod odůvodnění).
(75)
V každém případě, i kdyby se akceptovalo, že vláda ČLR upřednostňuje pouze vývoj vysoce výkonných skleněných vláken (např. S-sklo), ze šetření nevyplynul žádný rozdíl mezi odvětvím standardních skleněných vláken na jedné straně a odvětvím speciálních skleněných vláken na straně druhé. Naopak, všechny výrobky ze skleněných vláken, ať již z E-skla nebo s vysoce výkonných skleněných vláken, jako je S-sklo, vyrábí stejné odvětví skleněných vláken. Komise v tomto ohledu zejména zjistila, že všichni čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku používají ve výrobním procesu jak standardní skleněná vlákna (E-sklo), tak vysoce výkonná skleněná vlákna (např. S-sklo), a neexistuje mechanismus, jak omezit poskytovanou podporu buď v podobě preferenčních úvěrů nebo poskytnutí práv k užívání pozemků jen na jeden segment výroby. Z toho vyplývá, že výslovné upřednostňování vývoje výrobků z vysoce výkonných skleněných vláken nemůže ani právně ani fakticky vyloučit základní odvětví skleněných vláken z celkové strategické politiky orientované na pobízení podniků k vývoji nových výrobků, zvyšování technologického obsahu a přidané hodnoty jejich výrobků a rychlejší aktualizaci a modernizaci jejich výrobků.
(76)
Z výše uvedeného vyplývá, že tvrzení, že dotčený výrobek není součástí upřednostňovaného odvětví, není podložené, a proto se zamítá.
(77)
V „Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení ‚Dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace‘“ (které se společně s „Dočasnými pravidly o podpoře průmyslové restrukturalizace“ označuje jako „rozhodnutí č. 40“) se navíc uvádí, že vláda ČLR bude aktivně podporovat rozvoj různých průmyslových odvětví (16).
(78)
I když rozhodnutí č. 40 výslovně neodkazuje na odvětví nekonečných skleněných vláken ani obecněji na odvětví využívající nové materiály, přesto vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytovaly úvěry pouze upřednostňovaným projektům a předpokládá provádění „dalších preferenčních politik v případě upřednostňovaných projektů“ (17). Lze proto dojít k závěru, že rozhodnutí č. 40 se týká odvětví nekonečných skleněných vláken.
(79)
Vláda ČLR uvedla, že rozhodnutí č. 40 znamená pouze, že upřednostňovaná odvětví by měla obdržet úvěrovou podporu „podle úvěrových zásad“, ale z toho nelze dovodit, že tato podpora by měla být přednostní.
(80)
Šetření prokázalo, že společnosti zařazené do vzorku těžily z preferenční úvěrové politiky. Ve skutečnosti některé ztrátové podniky i nadále dostávaly úvěry za preferenčních podmínek. Komise proto odmítá tvrzení vlády ČLR, že poskytování úvěrů odvětví nekonečných skleněných vláken probíhalo „podle úvěrových zásad“. Rozhodující je, že podle rozhodnutí č. 40 budou všechny finanční instituce poskytovat úvěry upřednostňovaným odvětvím, mezi které patří odvětví nekonečných skleněných vláken, a že tato podpora je de facto poskytována za preferenčních podmínek.
(81)
A navíc v Národním plánu střednědobého a dlouhodobého rozvoje v oblasti vědy a technologie (2006-2020) se čínská vláda zavazuje, že „na prvním místě bude politicky zaměřené financování“, že „vybídne finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“, že „vybídne finanční instituce, aby zlepšily a posílily finanční služby poskytované podnikům působícím v oblasti špičkových technologií“ a „zavede preferenční daňovou politiku v zájmu rozvoje podniků působících v oblasti špičkových technologií“.
(82)
Výroba nekonečného skleněného vlákna spadá pod popis technologicky vyspělého podniku, jak dokazuje řada výrobců se statusem podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií v ČLR. Šetření skutečně odhalilo, že některé společnosti zařazené do vzorku získaly osvědčení podniku využívajícího nové a špičkové technologie, a mohou tedy využít preferenční zacházení uvedené ve výše zmíněném „Národním plánu střednědobého a dlouhodobého rozvoje vědy a technologie (2006-2020)“.
2. Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
2.1. Použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení na jednoho vyvážejícího výrobce
(83)
Během inspekce na místě v jedné společnosti v ČLR se zjistilo, že společnost vyměnila auditovanou účetní závěrku, kterou původně předložila Komisi ve své odpovědi na antisubvenční dotazník. Společnost tyto informace nezveřejnila dobrovolně a existence jiné auditované účetní závěrky byla odhalena, až když byla společnost požádána, aby poskytla originál účetní závěrky. Kromě toho byla nová závěrka k dispozici pouze v čínštině. Jelikož šíření dvou auditovaných účetních závěrek je v rozporu s mezinárodními normami pro audit (č. 560: o „následných událostech“), inspekční tým zdůraznil, že se jedná o závažný problém, neboť vyvolává pochybnosti ohledně důvěryhodnosti předložených účetních závěrek. Společnost vysvětlila, že auditovaná účetní závěrka, kterou původně předložila v odpovědi na dotazník, obsahovala chyby, a proto byla nahrazena novou verzí od téže auditorské společnosti, zpětně datovanou a znovu vydanou pod stejným pořadovým číslem jako původní účetní závěrka, která byla zničena.
(84)
Po inspekci na místě, když byl k dispozici překlad „druhé“ účetní závěrky, zaslala Komise společnosti dopis, v němž uvedla konkrétní a podrobné důvody, proč má za to, že některé údaje uvedené v dotazníku nelze považovat za ověřené. Společnost byla informována, že Komise může založit svá zjištění na dostupných údajích v souladu s čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, a byla jí poskytnuta možnost vyjádřit své stanovisko.
(85)
Společnost předložila své připomínky písemně i během slyšení u úředníka pro slyšení. Ve své odpovědi naznačila existenci další (třetí) auditované účetní závěrky (ve formátu, který se používá pro kotované společnosti). Třebaže se nezdálo, že rozdíly mezi „druhou“ a „třetí“ závěrkou jsou podstatné, třetí závěrka byla mnohem podrobnější a obsažnější. Byla již vydána a ač ji společnost měla k dispozici během inspekce na místě (18), nebyla existence této účetní závěrky prozrazena Komisi včas ještě během inspekce. Na rozdíl od jiných účetních závěrek, v této „třetí“ verzi byly výslovně a podrobně uvedeny všechny subvence (včetně jejich právního základu), které společnost obdržela v průběhu období šetření. Prozkoumání této účetní závěrky při inspekci na místě by tudíž bylo velmi užitečné za účelem ověření všech předložených informací týkajících se jednotlivých právních režimů subvencí, které společnost dostala.
(86)
Auditované účetní závěrky jsou základním dokumentem umožňujícím řádné ověření informací, které společnost poskytla Komisi, pokud jde mimo jiné o granty, úvěry, práva k užívání pozemků, odklady daní atd.
(87)
Jak je uvedeno výše, spolupráce společnosti nebyla vstřícná a představovala vážnou překážku pro řádné ověření informací předkládaných Komisi, která proto nemohla řádně ověřit obdržené informace týkající se mimo jiné výše subvencí, jež společnost dostala. V důsledku toho nemohla Komise dospět k přiměřeně správným zjištěním, zejména co se týče výše obdržených subvencí.
(88)
Má se za to, že společnost poskytla zavádějící informace a přiměřeně nespolupracovala. Komise proto rozhodla, že použije ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Vzhledem k tomu, že tato společnost byla součástí skupiny, ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení bylo použitelné na celou skupinu.
(89)
Pro stanovení úrovně subvencování v případě skupiny však Komise použila skutečné údaje týkající se dvou společností ve skupině, které plně spolupracovaly v obou šetřeních a jejichž údaje o jejich úrovni subvencování byly považovány za spolehlivé. Pokud jde o společnost v rámci skupiny, která poskytla zavádějící informace, úroveň subvencování byla stanovena na základě dostupných údajů. Při stanovení úrovně subvencování u této právnické osoby použila Komise dostupné údaje, které byly na nejvyšší úrovni subvencí zjištěných u každého režimu subvencí pro právnické osoby z řad společností zařazených do vzorku nebo skupin společností uvedených v 30. bodě odůvodnění, které při šetření plně spolupracovaly.
(90)
Po poskytnutí informací přišel žadatel s tvrzením, že nebyla použita správná metodika výpočtu úrovně subvencování skupiny. Tvrdil, že subvenční rozpětí by mělo být mnohem vyšší, jelikož subvenční rozpětí skupiny je součtem nejvyšších subvenčních rozpětí zjištěných u každého režimu subvence pro každou spolupracující společnost.
(91)
Toto tvrzení vyvěrá z nepochopení. Metodika použitá pro výpočet úrovně subvencování je popsaná v 89. bodě odůvodnění a byla uplatněna jen na společnost (v rámci skupiny), která poskytla zavádějící informace, nikoli však na skupinu jako celek. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(92)
Společnost, která poskytla zavádějící informace, dotčený výrobek nevyvážela. Dotčený výrobek vyvážela jedna ze společností ve spojení v rámci dané skupiny. Tato společnost však plně spolupracovala v obou šetřeních a poskytla spolehlivé informace o vývozních cenách skupiny. Tyto poskytnuté informace byly proto použity pro konečná zjištění Komise v uvedeném řízení.
(93)
Po poskytnutí informací přišel vyvážející výrobce s tvrzením, že Komise pochybila, když použila ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(94)
Především tvrdil, že v dopise zaslaném této společnosti, v němž Komise uvedla podrobné důvody pro použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, nebylo nikde řečeno, že si nemohla ověřit informace o subvencích. Komise se proto o tuto argumentaci nemohla opřít ve svých konečných závěrech, protože daná společnost nedostala příležitost vyjádřit se k tomuto argumentu.
(95)
Toto tvrzení nelze přijmout. Ve zmíněném dopise Komise výslovně uvedla, že„nemůže konstatovat, že informace o úrovni subvencí, které obdržela (společnost), byly ověřeny“. Daná společnost byla každopádně plně informována o důvodech pro použití nejlepších dostupných údajů v dokumentu s konečnými informacemi a byla jí poskytnuta příležitost vyjádřit se, což také učinila.
(96)
Zadruhé, vyvážející výrobce tvrdil, že i kdyby Komise mohla použít ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního opatření, neměla by odkazovat na údaje o jiných společnostech jako na základ pro určení úrovně subvencování, ale měla by vycházet z auditované účetní závěrky dané společnosti, jelikož se přece jedná o „nejvhodnější“ a „nejuspokojivější“ informace o úrovni subvencování dané společnosti.
(97)
Jak je objasněno výše v 83. až 88. bodě odůvodnění, Komise má vážné pochybnosti o věrohodnosti předložených účetních závěrek, a proto se na ně nemohla spolehnout, když chtěla ověřit úroveň subvencování v různých právních režimech nebo subvenčních programech, jako jsou preferenční úvěry a práva k užívání pozemků za nižší než přiměřenou odměnu. Spolehlivé auditované účetní závěrky jsou totiž velmi zásadní pro ověření přesnosti a úplnosti informací poskytnutých jinou cestou. Komise se proto musela uchýlit k nejlepším dostupným údajům, když chtěla určit úroveň subvencování, což v tomto případě byly ověřené informace o příslušných subvenčních režimech od jiných spolupracujících společností. Tento argument se proto odmítá.
(98)
Společnost také tvrdila, že Komise chybně použila mezinárodní účetní standardy („IAS“) coby kritérium pro odmítnutí auditované účetní závěrky. Podle společnosti se mělo rozlišovat mezi úlohou účetní závěrky a významem IAS při posuzování zacházení jako v tržním hospodářství na jedné straně v antidumpingovém řízení a v antisubvenčním řízení na straně druhé. Porušení IAS nemůže zakládat důvod pro použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(99)
Komise poznamenává, že porušení mezinárodních účetních standardů, na které se přišlo během šetření, nebylo samo o sobě důvodem pro použití čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Důvodem byla skutečnost, že Komisi byly předloženy různé verze účetních závěrek, což zpochybňuje jejich věrohodnost, a vedlo to Komisi k závěru, že jiné informace o úrovni subvencování nelze ověřit. Tento argument se proto odmítá.
(100)
Tato společnost rovněž tvrdila, že metodika, kterou Komise použila pro výpočet subvenčního rozpětí a která spočívala v tom, že vzala nejvyšší sazbu vyrovnávacího cla z každého právního režimu zjištěnou u každé spolupracující právnické osoby (a ne u každé skupiny), je neodůvodněná. Společnost tvrdila, že tato metodika je chybná, neboť společnosti ve stejné skupině se mohou rozhodnout, že soustředí subvence do jednoho konkrétního subjektu ku prospěchu celé skupiny.
(101)
Jak je vysvětleno v 89. bodě odůvodnění, při výpočtu úrovně subvencování za celou skupinu použila Komise skutečné údaje dvou jiných společností v této skupině, jež spolupracovaly v obou šetřeních. Dostupné údaje byly použity jen na jednu právnickou osobu ve skupině, která poskytla zavádějící informace. Komise zjistila, že pro určení úrovně subvencování právnické osoby ve skupině je nejlepší vycházet při výpočtech ze stejné úrovně korporátní struktury a vzít za základ nejvyšší úroveň subvencování zjištěnou u kterékoli právnické osoby (případně v rámci skupiny), která patří mezi společnosti nebo skupiny společností zařazené do vzorku. Tento argument se proto odmítá.
2.2. Použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení na banky ve státním vlastnictví
(102)
Žádná státní banka v ČLR s Komisí nespolupracovala. Tyto banky byly vyzvány, aby vyplněním dotazníku poskytly informace nezbytné pro účely antisubvenčního šetření. Komise proto oznámila vládě ČLR, že pokud jde o údaje týkající se státních bank, zváží založit svá zjištění na dostupných údajích ve smyslu čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(103)
V odpovědi na dopis Komise a v návaznosti na poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti použití čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, pokud jde o informace požadované od státních bank. Tvrdila, že velké množství informací poskytla v rámci tohoto šetření vláda ČLR. Komise nicméně zjistila, že uvedené informace nemohly zcela nahradit odpovědi státních bank na zvláštní dotazníky. Vláda ČLR nezpochybnila skutečnost, že státní banky neodpověděly na dotazník, ani to, že banky jsou ve vlastnictví státu. Své závěry týkající se bank ve státním vlastnictví proto musela Komise opřít o dostupné údaje.
3. Prošetřované režimy
(104)
Komise zaslala vládě ČLR dotazníky, mezi nimiž byly dotazníky určené státním bankám a vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku a v nichž se požadovaly informace o právních režimech, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence odvětví nekonečných skleněných vláken. Byly prošetřeny následující právní režimy:
a)
Politika preferenčních úvěrů, záruk a pojištění pro odvětví nekonečných skleněných vláken:
-
Politika preferenčních úvěrů
-
Subvenční programy vývozních úvěrů
-
Vývozní záruky a pojištění pro nové materiály
-
Výhody plynoucí z přístupu k offshore holdingovým společnostem a ze splacení úvěrů vládou
b)
Grantové programy:
-
Subvence na rozvoj „známých značek“ a programu „China world top brands“
-
Granty centrální vlády
-
Granty vlád na nižších úrovních (provinčních)
-
Finanční prostředky na vnější expanzi průmyslu v provincii Guangdong
c)
Poskytnutí vládních zdrojů za cenu nižší než přiměřenou
-
Vládní dodávky elektrické energie
-
Vládní dodávky vody
-
Vládní dodávky surovin
-
Poskytnutí pozemku vládou za cenu nižší než přiměřenou
d)
Programy osvobození od daně z příjmů a jiných přímých daní a jejich snížení
-
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
-
Snížení daně z příjmů pro proexportně zaměřené podniky se zahraničními investicemi
-
Úlevy na dani z příjmu pro podniky se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
-
Místní programy na osvobození od daně z příjmu a její snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi
-
Snížení daně pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
-
Zápočty daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi
-
Vrácení daně za reinvestici zisků v případě podniků se zahraničními investicemi orientovanými na vývoz
-
Preferenční daňové programy pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou označovány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
-
Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v určených projektech
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Daňové programy v provincii Guangdong
-
Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
-
Snížené sazby daně z příjmů právnických osob
e)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla:
-
Osvobození od DPH při využívání dovezeného zařízení
-
Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně
-
Osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv v rámci programu na rozvoj zahraničního obchodu
4. Politika preferenčních úvěrů, jiné financování, záruky a pojištění
4.1. Preferenční úvěry
a) Úvod
(105)
Jak je vysvětleno v oddíle C.2.2, závěry týkající se státních bank byly učiněny na základě dostupných údajů v souladu s čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
b) Právní základ
(106)
Preferenční úvěry v ČLR upravují tyto právní předpisy: Zákon ČLR o komerčním bankovnictví z roku 2003 (dále jen „zákon o bankovnictví“), Obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínskou lidovou bankou dne 28. června 1996 a rozhodnutí Státní rady č. 40.
c) Závěry šetření
Existence subvence
(107)
Zatímco čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace o podílnících resp. vlastnické struktuře bank v ČLR, šetřením na základě dostupných údajů se zjistilo, že pro čínský finanční trh je charakteristický významný vliv a kontrola vlády. Při analýze, zda jsou banky pověřeny vládními pravomocemi, zda jsou jim svěřeny či zda je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), použila Komise všechny dostupné informace nejen o státním vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vliv a dohled vlády na činnost bank, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a to, zda byly bankovní subjekty zřízeny právním předpisem.
(108)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky v úplném státním vlastnictví mají správní radu s převahou vlády ČLR, drží největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Na státní banky se vztahují právní předpisy, které mimo jiné vyžadují, aby vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc upřednostňovaným projektům (19) či upřednostňovaly rozvoj výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie (20).
(109)
Další známkou účasti státu na čínském finančním trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich kolísání. (21) Finanční instituce mají poskytovat úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od referenční úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě preferenčních úvěrů se úrokové sazby nesmějí pohybovat směrem nahoru. Limity úrokových sazeb společně se stropy pro sazby z vkladů vytvářejí situaci, kdy banky mají zaručený přístup k levnému kapitálu (vzhledem k nařízení o sazbách z vkladů) a jsou schopny půjčovat vybraným výrobním odvětvím za výhodné sazby podle vládní politiky, jež nařizuje bankám, aby konkrétním způsobem podporovaly některá upřednostňovaná nebo technologicky vyspělá průmyslová odvětví, jako je odvětví nekonečných skleněných vláken.
(110)
Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definici a formulacím, jež jsou obsaženy v oběžníku č. 251, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Jak je však popsáno výše v oddíle C. 2.2, vláda ČLR tyto oběžníky neposkytla. Vláda ČLR však tvrdila, že oběžník č. 250 byl zrušen oběžníkem č. 251, že od července roku 2013 byly minimální úrokové sazby úvěrů zrušeny, a k zasahování státu do bankovního sektoru tudíž nedochází.
(111)
Ke zrušení minimálních úrokových sazeb úvěrů však došlo v průběhu období šetření. Čínská lidová banka tudíž po velkou část období šetření ovlivňovala stanovování úrokových sazeb státními bankami. Šetřením se navíc neprokázal žádný bezprostřední účinek tohoto zrušení na půjčky pro výrobce zařazené do vzorku. V každém případě spodní hranice pro úrokové sazby, která platila v průběhu období šetření, není jediným argumentem, proč Komise považuje státní banky za veřejnoprávní subjekty.
(112)
Závěry antisubvenčního šetření, jež se týkaly solárních panelů (22) a solárního skla (23), tj. že státní banky v ČLR jednají jako veřejnoprávní subjekty (viz 158. až 168. bod odůvodnění nařízení o solárních panelech a 73. bod odůvodnění nařízení o solárním skle), jsou dostupnými údaji také v tomto šetření, pokud jde o statut veřejnoprávního subjektu státních bank. Tyto skutečnosti lze shrnout takto:
-
stání banky mají největší tržní podíl a jsou předními aktéry na trhu v ČLR;
-
z dostupných údajů vyplývá, že státní banky podléhají vládnímu dozoru prostřednictvím vlastnictví a správní kontroly jejich obchodního chování, včetně mezí pro úrokové sazby, které mohou nabízet;
-
zákon o bankovnictví a ostatní právní předpisy vyžadují, aby banky půjčovaly v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc upřednostňovaným projektům a upřednostňovaly podniky působící v oblasti nových a špičkových technologií.
(113)
Na základě výše uvedeného se dospělo k závěru, že státní banky vykonávají funkce vlády z pověření vlády ČLR, zejména pak povinnou podporu některých hospodářských odvětví v souladu se státním plánem a politickými dokumenty. Silná majetková účast státu v státních bankách potvrzuje, že tyto banky jsou při výkonu svých veřejných funkcí kontrolovány vládou. Čínská vláda vykonává účinnou kontrolu nad státními bankami tím, že všudypřítomně zasahuje do finančního sektoru a naléhá na státní banky, aby se řídily vládními politikami. Státní banky jsou proto považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť mají vládní moc, jsou jí pověřeny a uplatňují ji.
(114)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila tento závěr, přičemž uvedla, že Komise neuvedla důvody, proč považuje státní banky za veřejnoprávní subjekty. Komise s upokojením konstatuje, že skutečnosti uvedené v předchozích bodech zdůvodňují závěr, že státní banky jsou veřejnoprávními subjekty.
(115)
Zatímco valnou většinu úvěrů, které dostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku, poskytly státní banky, šetřením bylo zjištěno, že malá část úvěrů je poskytována soukromými bankami. Komise proto zkoumala, zda vláda ČLR pověřuje soukromé banky v ČLR nebo jim přikazuje, aby výrobcům nekonečného skleněného vlákna poskytovaly preferenční úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního antisubvenčního nařízení.
(116)
Článek 34 zákona o bankovnictví stanoví, že soukromé banky jsou také povinny „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“ (24).
(117)
Šetřením bylo zjištěno, že úrokové sazby státních a soukromých bank pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly všeobecně na velmi podobné úrovni. Svědčí to o tom, že státní banky, které jsou v ČLR předními aktéry na bankovním trhu a trhu půjček, určují výši úrokových sazeb a soukromé banky pouze kopírují úrokové sazby stanovené státními bankami (veřejnoprávními subjekty).
(118)
Za těchto okolností se konstatuje, že soukromé banky nestanovují své sazby bez ohledu na zásahy státu a že úvěrovou strategii soukromých bank řídí vláda ČLR.
(119)
Po poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti tomu, jak Komise interpretuje článek 34 zákona o bankovnictví, a uvedla, že „Komise vkládá do článku 34 význam, který tam evidentně nepatří“. Čínská vláda upozornila Komisi na jiné články zákona o bankovnictví, zejména na články 4, 5 a 7, které mají zajistit, aby byly úvěry poskytovány bez vměšování a po řádném úvěrovém hodnocení.
(120)
Komise uznává, že tyto články existují, ale má za to, že je třeba je chápat a vykládat s ohledem na článek 34. V tomto ohledu je třeba připomenout, že ani vláda ČLR ani banky či dotčené společnosti zařazené do vzorku nebyly s to prokázat, že úvěry byly poskytnuty bez vměšování nebo po řádném úvěrovém hodnocení. Šetřením bylo naopak zjištěno, že jeden vyvážející výrobce utrpěl ztráty, avšak podařilo se mu získat od bank úvěry za obvyklé úrokové sazby bez přirážky za riziko v souvislosti s jeho obtížnou finanční situací.
(121)
Komise proto činí závěr, že vláda pověřuje nebo řídí soukromé banky tak, aby poskytovaly preferenční úvěry podobné těm, které poskytují státní banky, a tudíž že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního antisubvenčního nařízení.
Specifičnost
(122)
Co se týče bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, většina z nich je ve vlastnictví státu a v konečném důsledku jsou ovládané vládou ČLR. Jedná se především o největší komerční banky a banky spojené s vládní politikou v ČLR jako China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China.
(123)
Komise kromě toho konstatuje, že vláda ČLR nařizuje poskytovat preferenční úvěry omezenému počtu odvětví. V rozhodnutí č. 40 se například uvádí, že vláda ČLR aktivně podpoří rozvoj odvětví využívajících nové materiály, a odvětví nekonečných skleněných vláken je za takové považováno. Všechny finanční instituce také dostaly pokyn, aby poskytovaly úvěry pouze upřednostňovaným projektům, a do této kategorie patří projekty nekonečných skleněných vláken. Toto rozhodnutí rovněž slibuje provádění „dalších preferenčních politik vůči upřednostňovaným projektům“.
(124)
Vláda ČLR tvrdila, že Komise mylně argumentuje rozhodnutím č. 40, jelikož dotčený výrobek není klasifikován jako upřednostňované odvětví. I kdyby se akceptovalo, že toto odvětví je upřednostňované, vláda tvrdila, že odvolávání se na rozhodnutí č. 40 nelze rozšířit na odvětví, jež není vyjmenováno v rozhodnutí č. 9 („Směrný index průmyslové restrukturalizace z roku 2011“).
(125)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku patří jak do kategorie upřednostňovaných odvětví, jak je uvedeno v 67. až 76. bodě odůvodnění, tak do kategorie výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie. Kromě toho v rozporu s tvrzením vlády jsou speciální skleněná vlákna a výrobky z nich, jakož i pece pro výrobu E-skla výslovně uvedené v rozhodnutí č. 9, kapitole XII, bodě 6 (25). Toto tvrzení je proto neodůvodněné.
Výhoda.
(126)
Výhoda spočívá v míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu.
Nutnost využívat referenční hodnoty
(127)
Komise se pokusila ověřit posouzení úvěrového rizika vypracované bankami, které v průběhu období šetření půjčily finanční prostředky vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Někteří vyvážející výrobci byli ve ztrátě. Podařilo se jim však získat úvěry od bank za referenční sazbu bez jakékoli přirážky za rizika spojená s jejich zhoršující se finanční situací. Komise má proto důvody se ptát, zda půjčky společnostem vyrábějícím nekonečná skleněná vlákna vycházely z řádného posouzení rizik a zda je stanovená úroková sazba výsledkem takového postupu.
(128)
Jak je vysvětleno výše, úvěry, jež čínské banky poskytují, jsou výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím bankovním trhu; vhodná tržní referenční úroveň byla početně zjištěna pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodné tržní referenční úrovně úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(129)
Při výpočtu vhodné referenční úrovně pro úvěry v RMB se pokládá za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby se v nich promítalo běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována v podmínkách narušeného trhu bankovních úvěrů a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné nevycházet jen z nominálních hodnot údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců, ale uplatnit na ně přirážku, která odráží potenciální dopad narušeného čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(130)
Stejná situace platí pro půjčky v cizích měnách. Jako referenční úroveň byly použity podnikové dluhopisy s ratingem BB v příslušné měně vydané během období šetření.
(131)
Jak bylo uvedeno výše, vláda ČLR i spolupracující vyvážející vývozci byli požádáni o informace o úvěrové politice čínských bank a o tom, jak byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Tyto informace však nebyly poskytnuty. Vzhledem k této nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným údajům a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního antisubvenčního nařízení se lze oprávněně domnívat, že všem podnikům v Číně by byla udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg) a na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky by byla uplatněna přiměřená prémie předpokládaná u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají.
(132)
Pro výpočet referenční úrokové sazby úvěrů pro společnosti zařazené do vzorku během období šetření byla vypočtena riziková přirážka s použitím rozdílu mezi úrokovou sazbou dluhopisů společností s ratingem BB a dluhopisů společností s ratingem AAA (což je úvěrový rating dluhopisů vydávaných v ČLR) podle evidence agentury Bloomber. Následně byla riziková přirážka připočtena ke zveřejněným úvěrovým sazbám Čínské lidové banky pro dluhopisy s ratingem BB se zohledněním doby trvání úvěrů.
(133)
Poté bylo vypočteno zvýhodnění pro vyvážející výrobce jako rozdíl mezi úrokem, který společnosti skutečně zaplatily během období šetření, a úrokem, jenž by byl zaplacen, kdyby se na úvěry použila referenční úroková sazba. Toto zvýhodnění bylo poté vyjádřeno jako procentuální podíl z celkového obratu každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce.
(134)
Po poskytnutí informací vláda ČLR přišla s tvrzením, že Komise neměla při výpočtu zvýhodnění odkazovat na žádnou referenční hodnotu, jelikož úvěry prý byly poskytnuty za tržních podmínek, a proto nevzniklo žádné zvýhodnění.
(135)
Jak je vysvětleno v 127. až 130. bodě odůvodnění, trh bankovních půjček je v ČLR narušený, a Komise se tudíž domnívá, že použití referenční hodnoty je plně odůvodněné.
(136)
Vláda ČLR kromě toho tvrdila, že volbu této konkrétní referenční hodnoty Komise dostatečně nezdůvodnila.
(137)
Komise se domnívá, že při výpočtu vhodné referenční hodnoty pro úvěry je přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby se v nich promítalo běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována v podmínkách narušeného trhu a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci se proto pokládá za nezbytné uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad narušených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
d) Závěr
(138)
Na základě závěrů šetření dospěla Komise k názoru, že odvětví nekonečných skleněných vláken v ČLR těžilo v průběhu období šetření z preferenčních úvěrů jak od státních bank, tak také od soukromých bank. Financování odvětví nekonečných skleněných vláken zakládá subvenci ve smyslu základního antisubvenčního nařízení, jelikož
a)
existuje finanční příspěvek vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i);
b)
existuje pověření a řízení vládou podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) a
c)
tím je příjemci poskytnuta výhoda, jak vyžaduje čl. 3 odst. 2.
(139)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě pro vyvážející výrobce a specifičnosti je tato subvence napadnutelná.
e) Výpočet výše subvence
(140)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního antisubvenčního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by podnik (příjemce půjčky) mohl získat na trhu. Jak již bylo uvedeno, vzhledem k neexistenci smysluplného posouzení rizik stanovila Komise pro srovnatelné obchodní půjčky tržní referenční hodnotu.
(141)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně zaplacenými v průběhu období šetření a úroky, které by byly zaplaceny při použití referenční hodnoty.
(142)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise použila pro výpočet zvýhodnění nesprávnou úrokovou sazbu, kterou skutečně zaplatila daná společnost za jednu půjčku. Toto tvrzení bylo přijato a Komise výpočet opravila. Opravený výpočet však neměl žádný účinek na zjištěné subvenční rozpětí.
(143)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku na základě této metodiky mají tuto podobu:
Preferenční úvěry
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2. Další režimy preferenčních půjček
(144)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky v rámci ostatních režimů preferenčních půjček uvedených v bodě C.3 výše.
5. Grantové programy
(145)
Společností zařazené do vzorku nedostaly během období šetření žádný finanční příspěvek z programů „Famous Brands“, „China World Top Brands“ ani „Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province“.
5.1. Zvláštní grantové programy a granty
a) Úvod
(146)
Společnosti zařazené do vzorku dostaly jednorázové granty od různých vládních orgánů na různých úrovních, z čehož vyplynulo přijetí výhody během období šetření. Má se za to, že tyto granty spadají pod grantové programy, jež jsou uvedeny v podnětu, neboť žadatel tvrdil, že výrobci nekonečných skleněných vláken získali jednorázové granty od provinčních a místních orgánů samosprávy a že tyto granty jim přinesly výhodu, protože finanční prostředky obdrželi bez přiměřeného plnění.
(147)
Komise nabídla vládě ČLR konzultace o těchto zvláštních grantech.
(148)
Vláda ČLR se postavila proti konzultacím s argumentem, že by to nebylo v souladu s Dohodou o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož takové konzultace by se měly uskutečnit před zahájením šetření a pro čínské orgány by bylo nepřiměřenou zátěží, kdyby měly ověřovat informace týkající se každého jednotlivého režimu.
(149)
Většina grantů byla v zanedbatelné výši. Proto je Komise dále neprošetřovala.
(150)
Komise však přešetřila jeden zvláštní a relativně velký grant na vybudování ubytovny pro zaměstnance společnosti, který byl poskytnut jedné ze společností zařazených do vzorku, a u něhož se má za to, že má vazbu na grantové programy uvedené v podnětu.
b) Závěr
(151)
Jednorázový charakter výše uvedeného grantu svědčí jasně o tom, že nebyl dostupný jiným společnostem, a byl tudíž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení. Na základě shromážděných důkazů o poskytnutí tohoto grantu a vzhledem k neexistenci jakýchkoli dalších informací má Komise za to, že tento grant představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního antisubvenčního nařízení, čímž byla poskytnuta dotčenému vyvážejícímu výrobci výhoda.
(152)
Po poskytnutí informací přišla společnost, jež obdržela grant, s tvrzením, že jí byl grant poskytnutý na obnovu dlouhodobých aktiv, která se odepisují 50 let. Tato subvence by se tedy měla rozepsat na 50 let a při výpočtu subvenčního rozpětí by se měla brát v potaz jen 1/50, která odpovídá výhodě obdržené v období šetření.
(153)
Společnost nepředložila žádný důkaz, jenž by zdůvodňoval odpisové období 50 let u investic do dlouhodobých aktiv, v tomto případě do budovy používané jako ubytovna zaměstnanců. Skutečné odpisové období dlouhodobých aktiv společnosti je obvykle mnohem kratší a odpovídá 10 až 20 rokům. Na tomto základě lze tedy soudit, že zvýhodnění získané tímto grantem je zanedbatelné, a proto by nemělo být napadnuto.
6. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
6.1. Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
a) Úvod
(154)
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ opravňuje podniky se zahraničními investicemi k tomu, aby první dva roky neplatily žádnou daň z příjmu právnických osob a tři následující roky platily pouze 12,5 % místo 25 %.
b) Právní základ
(155)
Právním základem tohoto programu je článek 8 zákona Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků (dále jen „zákon o dani týkající se podniků se zahraničními investicemi“) a článek 72 prováděcích pravidel k zákonu Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků. Podle vlády ČLR byl tento program ukončen podle článku 57 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 s přechodným obdobím do konce roku 2012. Z uvedeného zákona tedy jasně vyplývá, že v rámci tohoto režimu by existovala výhoda v zdaňovacím období 2012.
c) Závěry šetření
(156)
Uvedený režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ přinesl výhody podnikům v průběhu účetního roku 2012, načež byl podle čínské vlády uvedený režim zrušen. Žádná ze společností zařazených do vzorku není podnikem v zahraničním vlastnictví, který by byl způsobilý k využívání uvedeného daňového režimu v průběhu období šetření.
d) Závěr
(157)
Společnosti zařazené do vzorku nedostaly v rámci tohoto programu během období šetření žádný finanční příspěvek. Šetřením se dále zjistilo, že vláda ČLR tento právní režim skutečně zrušila.
6.2. Podniky využívající nové a špičkové technologie
a) Úvod
(158)
Na základě tohoto programu mohou společnosti, které jsou schopny prokázat splnění určitého souboru kritérií k získání statusu „podniku využívajícího nové a špičkové technologie“, využívat sníženou sazbu u daně z příjmů právnických osob ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %.
b) Právní základ
(159)
Právní základ tohoto programu tvoří čl. 28 odst. 2 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 společně se „správními opatřeními pro určení podniku využívajícího nové a špičkové technologie“ (Guo Fa Ke Huo [2008] č. 172); a článek 93 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků, společně s Oznámením státní daňové správy o otázkách týkajících se daně z příjmů podniků využívajících nové a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Závěry šetření
(160)
Tento režim se použije na podniky, které vláda ČLR uzná za podniky využívající nové a špičkové technologie. Aby byly podniky pro tento režim způsobilé, musí mít základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat následující požadavky, které jsou stanoveny v uvedeném právním základě a lze je shrnout takto:
a)
jejich výroba spadá pod definici výrobků v „oblastech špičkových technologií s klíčovou státní podporou“;
b)
jejich celkové výdaje na výzkum a vývoj tvoří 3-6 % celkového příjmu z prodeje;
c)
jejich příjem z výrobků v oblasti špičkových a nových technologií činí více než 60 % celkového příjmu z prodeje;
d)
pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují 10 % z celkového počtu zaměstnanců;
e)
ostatní požadavky stanovené „správními opatřeními pro podniky využívající špičkové a nové technologie z roku 2008“ jsou splněny.
(161)
Bylo zjištěno, že někteří vyvážející výrobci zařazení do vzorku tento režim využívají, a platí tedy daň z příjmu právnických osob pouze ve výši 15 % a nikoli 25 %. Tyto společnosti požádaly o status podniků využívajících nové a špičkové technologie a obdržely úřední oznámení, že splnily kritéria režimu, a jsou proto způsobilé k tomu, aby svá přiznání k dani právnických osob vyplnily odpovídajícím způsobem.
d) Závěr
(162)
Komise je toho názoru, že v případě tohoto režimu se jedná o subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě prominutých příjmů vlády ČLR, čímž dotčené společnosti získávají výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(163)
Tato subvence je specifická, jak je definováno v čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, jelikož je omezena na podniky, které získaly osvědčení podniků využívajících špičkové a nové technologie a splňují všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Společnosti zařazené do vzorku vyvážejících výrobců toto osvědčení získaly. Právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci nebyla stanovena žádná objektivní kritéria pro způsobilost.
(164)
Po poskytnutí informací vláda ČLR zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Kritérium specifičnosti tedy nesplňují.
(165)
Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Grant mohou dostat jen společnosti se zvláštní charakteristikou (podniky využívající špičkové a nové technologie), nikoli všechna odvětví a všechny sektory. Způsobilost navíc rovněž není automatická, ale závisí na udělení osvědčení podniku využívajícímu špičkové a nové technologie, které vydává příslušný orgán na základě vlastního uvážení. Tento režim je tudíž v podstatě specifický.
(166)
Komise proto tuto subvenci považuje za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(167)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
Podniky využívající nové a špičkové technologie
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3. Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
a) Úvod
(168)
Tento program umožňuje společnosti uplatnit daňové úlevy na nákup tuzemského zařízení, pokud je projekt v souladu s průmyslovou politikou čínské vlády. Na dodatečné zvýšení daňové povinnosti z předchozího roku se může uplatňovat daňová úleva až do výše 40 % nákupní ceny tuzemského zařízení.
b) Právní základ
(169)
Právním základem tohoto programu jsou prozatímní opatření, která se týkají slevy na dani z příjmu u investic do zařízení vyrobených v tuzemsku pro projekty technologické modernizace ze dne 1. července 1999 a oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkající se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] s účinností od 1. ledna 2008.
c) Závěry šetření
(170)
Vláda ČLR tvrdila, že tento program byl ukončen počínaje lednem 2008, a to v souladu se zmíněným oznámením č. 52. Šetření však odhalilo, že jedna společnost zařazená do vzorku těžila z tohoto programu během období šetření.
d) Závěr
(171)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě prominutých příjmů vlády ČLR v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje příjemcům výhodu ve výši, která se rovná daňové úspoře ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního anitsubvenčního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního antisubvenčního nařízení, neboť daňová úspora závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
e) Výpočet výše subvence
(172)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
(173)
Subvenční sazba zjištěná pro tuto subvenci podniku Jiangsu Changhai Group během období šetření činí 0,2 %.
(174)
Po poskytnutí informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že v rámci režimu „Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně“ nebyl způsobilý k získání finančního příspěvku, jelikož nebyl podnikem se zahraničními investicemi. Komise mu tedy na základě dostupných údajů chybně připsala zvýhodnění podle tohoto režimu. Rovněž tvrdil, že byly zjištěny menší početní chyby. Obě tvrzení byla přijata a výpočet subvenčního rozpětí byl odpovídajícím způsobem opraven.
6.4. Jiné režimy osvobození od přímých daní a programy jejich snížení
(175)
Byl přezkoumán také zápočet daně za VaV. Toto opatření se však týkalo zanedbatelných částek. Proto ho Komise dále neprošetřovala.
(176)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky z jiných programů osvobození od daně uvedených v bodě C.3 výše.
7. Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
7.1. Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
a) Úvod
(177)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch podniků se zahraničními investicemi nebo tuzemských podniků na dovoz investičního zařízení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem upřednostňovaném projektu, jež vydávají čínské orgány nebo Národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy o investicích, daních a clech.
b) Právní základ
(178)
Právní základ tohoto programu tvoří Oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, Oznámení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy o úpravě některých preferenčních politik týkajících se cla na dovoz, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316/2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem upřednostňovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a tuzemské podniky, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Závěry šetření
(179)
Všechny společnosti zařazené do vzorku z tohoto režimu těžily.
d) Závěr
(180)
Má se za to, že uvedený program poskytuje finanční příspěvek v podobě prominutých příjmů vlády ČLR ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), neboť podniky se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH nebo cel, které by byly jinak splatné. Poskytuje tedy výhodu společnostem z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, neboť právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, omezují přístup k subvenci na podniky, které investují v rámci specifické obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které patří buď do upřednostňované kategorie nebo do zakázané kategorie B v rámci Katalogu pro orientaci průmyslu v oblasti zahraničních investic a převodu technologií, nebo které jsou v souladu s Katalogem klíčových odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj upřednostňuje stát.
(181)
Po poskytnutí informací vláda ČLR zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Kritérium specifičnosti tedy nesplňují. Vláda ČLR však nepoukázala na žádné konkrétní ustanovení v právních předpisech, které by doložilo její stanovisko, a nepředložila ani žádný přesvědčivý důkaz o tom, že způsobilost je automatická.
(182)
Vláda ČLR i jeden vyvážející výrobce také tvrdili, že Komise nemůže napadnout možné zvýhodnění v oblasti DPH, které snad získaly tři společnosti zařazené do vzorku, jelikož v minulosti přiznané osvobození od DPH se s účinností od roku 2009 již nemohlo využívat. Když se tedy předpokládá průměrné 5leté až 10leté odpisové období dotčeného dovezeného zařízení, údajné zvýhodnění by buď skončilo před uložením opatření nebo by pravděpodobně nepokračovalo během celého pětiletého trvání opatření.
(183)
Komise poznamenává, že odpisové období je u některého dovezeného zařízení mnohem delší než 10 let a v některých případech mohlo trvat 15 či 20 roků. Komise každopádně nenapadla žádné zvýhodnění vzniklé z nákupů dovezeného zařízení po roce 2009. Vláda ČLR navíc uznává, že tyto společnosti mohly těžit z daného režimu ještě „chvíli poté“, tj. po uložení opatření. Tento argument se proto odmítá.
e) Výpočet výše subvence
(184)
Výše napadnutelné subvence se vypočítává s ohledem na zvýhodnění, které získal příjemce a jehož existence byla v průběhu období šetření zjištěna. Má se za to, že zvýhodnění příjemce se rovná výši DPH a osvobození od cel na dovážené zařízení. Aby se zajistilo, že se napadnutelná částka bude vztahovat pouze na období šetření, byla získaná výhoda odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými účetními postupy vyvážejícího výrobce.
(185)
Subvenční sazba zjištěná pro tento program během období šetření činí u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku:
Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2. Jiné režimy osvobození od nepřímých daní a programy jejich snížení
(186)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky z jiných programů osvobození od nepřímých daní uvedených v bodě C.3 výše.
8. Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
8.1. Poskytnutí surovin, elektřiny, vody
(187)
V průběhu období šetření nebyla zjištěna žádná subvence spojená s nákupem surovin, vody nebo elektřiny vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku v průběhu období šetření.
8.2. Poskytování práv k užívání pozemků
a) Úvod
(188)
Společnosti nesmí v ČLR přímo nakupovat pozemky, mohou si pouze koupit práva k užívání pozemků od místních orgánů.
b) Právní základ
(189)
Zákon ČLR o správě půdy uvádí, že veškerá půda patří lidu a nelze ji kupovat či prodávat, ale stanoví podmínky, za kterých lze prodávat práva k užívání pozemků podnikům, a to v zadávacím řízení, nabídkovém řízení nebo v dražbě.
c) Závěry šetření
(190)
Systém dražby by v zásadě umožnil trhu posoudit cenu konkrétního práva k užívání pozemků, a cena by tedy byla stanovena nezávisle. Vláda ČLR však uvedla, že v každém případě stanoví spodní hranici cen pro každý stupeň pozemku (pozemky jsou ohodnoceny stupněm od 1 do 15 na základě kvality parcely), pod které nesmí cena práva k užívání pozemku klesnout.
(191)
Vláda ČLR má rovněž pod kontrolou nabídku pozemků tím, že pro jednotlivé provincie a na každý rok stanoví omezenou kvótu pozemků, k nimž lze prodávat práva k užívání pro průmyslové účely nebo pro účely bydlení.
(192)
V každém případě, u žádného nákupu práva k užívání pozemku vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku Komise neshledala žádné důkazy dražebního postupu, který by nezávisle stanovil cenu práva k užívání pozemků. Vyvážející výrobce ocenil pozemek vyvolávací cenovou nabídkou a jelikož byl jediným zájemcem, získal právo k užívání pozemku. Po poskytnutí informací vláda ČLR prohlásila, že nesouhlasí se závěry Komise o tom, že v ČLR není funkční trh pro prodej práv na užívání pozemků. Na podporu tohoto stanoviska však nepředložila žádné nové argumenty.
(193)
Závěry šetření potvrzují, že situace týkající se poskytování a nabývání pozemků v ČLR je nejasná a netransparentní a že ceny často svévolně stanovují úřady. Úřady stanoví ceny podle systému oceňování městských pozemků, který jim při určování ceny pozemků pro průmyslové využití ukládá kromě dalších kritérií povinnost brát v úvahu průmyslovou politiku (29).
(194)
Také z nezávislých veřejně dostupných informací lze usuzovat, že pozemky v ČLR jsou poskytovány za ceny nižší, než jsou běžné tržní sazby (30).
(195)
Ve skutečnosti tedy společnosti zařazené do vzorku zaplatily cenu stanovenou vládou ČLR. Právo k užívání pozemků se poskytuje za cenu nižší než přiměřenou v porovnání s referenční tržní hodnotou, která je uvedena v písmeni e) níže.
(196)
Situaci týkající se pozemků v ČLR rozebírá rovněž pracovní dokument MMF, který potvrzuje, že při poskytování práv k užívání pozemků čínským podnikům nejsou respektovány tržní podmínky (31).
d) Závěr
(197)
Komise dospěla k závěru, že poskytování práv k užívání pozemků vládou ČLR je nutno pokládat ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení za subvenci v podobě dodání zboží, a společnostem tím byla poskytnuta výhoda. Jelikož šetření neprokázalo existenci fungujícího trhu pro prodej práv k užívání pozemků v ČLR, použití vnější referenční hodnoty (viz písmeno e) níže) ukazuje, že částka, kterou vývozci zařazení do vzorku zaplatili za práva k užívání pozemků, je nižší než tržní sazba.
(198)
Jak je podrobně vysvětleno v 67. až 82. bodě odůvodnění, subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního antisubvenčního nařízení, protože rozhodnutí Státní rady č. 40 ukládá veřejným orgánům povinnost zajistit, aby byly pozemky poskytovány upřednostňovaným odvětvím, k nimž patří i odvětví nekonečných skleněných vláken, jak je podrobně vysvětleno v 67. až 82. bodě odůvodnění. Článek 18 rozhodnutí č. 40 objasňuje, že odvětví, která jsou „omezená“, nebudou mít k právům k užívání pozemků přístup.
e) Výpočet subvenčního rozpětí
(199)
Výhodu tedy představuje rozdíl mezi cenou zaplacenou za právo k využívání pozemků a vhodným vnějším referenčním základem.
(200)
Komise považuje Tchaj-wan za vhodný vnější referenční základ z těchto důvodů:
a)
srovnatelná úroveň hospodářského rozvoje, HDP a hospodářských struktur na Tchaj-wanu a ve většině provincií a měst v ČLR, kde sídlí vyvážející výrobci zařazení do vzorku;
b)
fyzická blízkost ČLR a Tchaj-wanu;
c)
vysoký stupeň rozvoje průmyslové infrastruktury na Tchaj-wanu a v mnoha provinciích v ČLR;
d)
silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR;
e)
vysoká hustota obyvatelstva v mnoha provinciích ČLR a na Tchaj-wanu;
f)
podobný typ pozemků a obchodních transakcí použitých pro stanovení relevantního referenčního základu na Tchaj-wanu a v ČLR a
g)
společné demografické, jazykové a kulturní charakteristické rysy Tchaj-wanu a ČLR.
(201)
Po poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti použití Tchaj-wanu coby referenčního základu s tím, že hustota obyvatelstva na Tchaj-wanu je mnohokrát vyšší než v ČLR, a kvůli tomu jsou ceny a situace pozemků v obou zemích nesrovnatelné. Komise nicméně soudí, že z mnoha důvodů uvedených v předchozím bodě odůvodnění byl tento referenční základ zvolen rozumně.
(202)
Kromě toho po poskytnutí informací jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku uvedl, že použití Tchaj-wanu není vhodné s ohledem na hospodářské podmínky v provincii, ve které se nachází, nicméně nenavrhl žádné jiné řešení. Tvrdil rovněž, že fyzická blízkost ČLR a Tchaj-wanu by se neměla považovat za platné kritérium pro volbu této konkrétní referenční hodnoty, ale své tvrzení nezdůvodnil. Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy jiné návrhy řešení referenční hodnoty, použití Tchaj-wanu se potvrzuje.
(203)
Vzhledem ke všem těmto faktorům dospěla Komise k závěru, že ceny práv k užívání pozemků v ČLR, pokud by na trhu převládaly tržní podmínky, by pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly velmi podobné cenám pozemků na Tchaj-wanu.
(204)
Průměrné ceny pozemků na Tchaj-wanu v roce 2012 byly převzaty od Odboru průmyslu Ministerstva hospodářství a upraveny zpětně o inflaci a růst HDP za účelem stanovení referenční ceny pro pozemky v jednotlivých kalendářních letech. Vzhledem k tomu, že práva k užívání pozemků platí 50 let a po tuto dobu se odepisují, výhoda v období šetření činí 1/50 rozdílu mezi referenční cenou a skutečně uhrazenou cenou.
(205)
Subvenční sazba zjištěná pro poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou činí:
Poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Závěr ohledně subvencování
(206)
Komise vypočítala výši napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení pro šetřené společnosti a jednotlivé režimy a sečtením těchto výsledků vypočítala celkovou výši subvence pro každého vyvážejícího výrobce za období šetření.
(207)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenční rozpětí Komise nejprve vypočítala procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota pak byla použita k výpočtu subvence poskytnuté na vývoz dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(208)
Dále byla vypočítána výše subvence na tunu dotčeného výrobku vyvezeného do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí byla vypočítána jako procento hodnoty nákladů, pojištění a přepravného („CIF“) stejného vývozu za tunu.
(209)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního antisubvenčního nařízení je celkové rozpětí subvence pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru subvenčního rozpětí zjištěného pro spolupracující vyvážející výrobce zařazené do vzorku, s výjimkou skupiny, do níž patří vyvážející výrobce, na něhož se vztahují ustanovení čl. 28 odst. 1.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Ostatní spolupracující společnosti
10,2 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví v Unii
(210)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek v Unii osm výrobců. Tito výrobci tvoří „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 9 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(211)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena mezi 530 000 a 580 000 tunami. Komise stanovila tento údaj na základě všech dostupných informací o výrobním odvětví Unie, jak je poskytlo sdružení APFE. Jak je uvedeno v 17. bodě odůvodnění, do vzorku byli vybráni tři výrobci v Unii, kteří představují 52 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
(212)
Na základě informací obsažených v podnětu/žádosti o přezkum, kde byly zpřístupněny skutečné makroekonomické ukazatele žadatelů, a na základě toho, že pouze velmi omezený počet výrobců v Unii nebyl ve skupině žadatelů, je zřejmě vhodné nezveřejňovat skutečné celkové makroekonomické ukazatele týkající se všech výrobců v Unii, neboť by to každé zúčastněné straně umožnilo dovtípit se chybějící údaje o konkrétních společnostech, které žádost nepodaly.
(213)
Po poskytnutí konečných informací vznesla vláda ČLR námitky proti důvěrnému zacházení a proti uvádění rozmezí v případě celkové spotřeby v Unii a dalších ukazatelů makroekonomické újmy.
(214)
Na základě žádosti a po předložení pádných důvodů má Komise povinnost respektovat důvěrné údaje výrobců, kteří nejsou žadateli. Odhalení přesných makroekonomických ukazatelů by umožnilo identifikaci důvěrných údajů těchto výrobců a poškodilo by jejich zájmy. Tato námitka se proto zamítá.
2. Spotřeba v Unii
(215)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě i) objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle údajů poskytnutých sdružením APFE a ii) dovozu z třetích zemí podle údajů Eurostatu (Comext).
(216)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
OŠ
Celková spotřeba v Unii
700 000 - 750 000
680 000 - 730 000
710 000 - 760 000
720 000 - 770 000
Index (2010 = 100)
100
97
101
103
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE; Eurostat (Comext)
(217)
Mezi rokem 2010 a obdobím šetření se spotřeba Unie zvýšila o 3 %.
(218)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden uživatel s tvrzením, že spotřeba Unie klesla v roce 2009 téměř o 30 %. Tvrdil, že z tohoto pohledu není 3 % zvýšení v roce 2010 významné. Komise však toto zvýšení nehodnotila jako významné, ale poznamenala, že v posuzovaném období se spotřeba zvýšila.
3. Dovoz z dotčené země
3.1. Objem dumpingového a subvencovaného dovozu a jeho podíl na trhu
(219)
Níže uvedená analýza zahrnuje dumpingový a subvencovaný dovoz od stejných výrobců v ČLR zařazených do vzorku a za stejné období šetření.
(220)
Objem dovozu dotčeného výrobku z ČLR se vyvíjel takto:
Tabulka 2
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu
2009
2010
2011
2012
OŠ
Objem dovozu (v tunách)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Index (2010 = 100)
65
100
72
82
86
Index (2009 = 100)
100
154
110
127
132
Podíl na trhu
13 % - 18 %
19 % - 24 %
13 % - 18 %
15 % - 20 %
15 % - 20 %
Index (2010 = 100)
87
100
73
81
83
Index (2009 = 100)
100
115
84
93
97
Zdroj: Eurostat (Comext)
(221)
Objem dovozu z ČLR se během posuzovaného období snížil o 14 % a jeho podíl na trhu o 17 %. Rok 2010 však není vhodným referenčním rokem a trend dovozu by byl přesněji analyzován, kdyby se bral v úvahu také předcházející rok 2009, jak ukazuje tabulka výše. Rok 2010 se vyznačoval velkým hromaděním zásob čínských výrobků z nekonečných skleněných vláken u dovozců v Unii před uložením prozatímních cel v září 2010. Šetření skutečně odhalilo, že během prvních devíti měsíců roku 2010 bylo z ČLR dovezeno mnohem větší množství než obvykle. Dovoz z ČLR v roce 2009 činil přibližně 99 000 tun, zatímco v roce 2010 přesáhl 152 000 tun, aby poté v roce 2011 klesl na zhruba 109 000 tun. Tento vývoj ukazuje jasný nárůst dovozu po roce 2009. Od roku 2011 se čínský dovoz zvýšil o 20 % v objemovém vyjádření, což vedlo k opětovnému zvýšení podílu na trhu o 2 procentní body.
(222)
Několik stran zopakovalo svá tvrzení, že mezi rokem 2010 a koncem období šetření dovoz z ČLR a jeho podíl na trhu klesl, a že tedy nebylo prokázáno významné zvýšení dovozu, jak to požaduje čl. 3 odst. 2 antidumpingové dohody WTO a čl. 15 odst. 2 dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Dále tvrdí, že rok 2009 není vhodným referenčním rokem z těchto důvodů: i) v základním antidumpingovém nařízení a základním antisubvenčním nařízení neexistuje právní základ a senát ve věci Mexico-Steel Pipes and Tubes rozhodl, že „vyšetřujícímu orgánu není dovoleno používat časové podmnožiny určitého období“, ii) neexistuje důkaz pro tvrzení, že dovoz v roce 2010 byl výsledkem vytváření zásob a iii) údaje za rok 2009 nebyly zohledněny při jiných aspektech posouzení újmy, kvůli čemuž je tedy toto posouzení neobjektivní.
(223)
Pokud jde o první a třetí tvrzení, základní antidumpingové nařízení a základní antisubvenční nařízení jakožto rozhodné právní předpisy podrobně nestanoví, jaké období je třeba brát v úvahu pro účely analýzy trendů. Není tedy důvod, proč nezohledňovat rok 2009 pro účely analýzy trendů dovozu z ČLR. Tím se analýza nestává neobjektivní, naopak, doplňuje analýzu o situaci výrobního odvětví Unie. Jak je uvedeno výše v 219. bodě odůvodnění, rok 2009 byl zohledněn jako doplněk posuzovaného období pouze s ohledem na specifické ukazatele újmy související s čínským dovozem. Co se týče dalších ukazatelů újmy, neexistoval žádný objektivní důvod, proč by se neměly brát plně v potaz všechny roky posuzovaného období.
(224)
Pokud jde o druhé tvrzení, v měsíčních údajích o dovozu z databáze vytvořené v souladu s čl. 14 odst. 6 základního antidumpingového nařízení je výsledek hromadění zásob zcela patrný (viz následující graf č.1) (34). Před uložením prozatímních opatření došlo k prudkému růstu dovozu dotčeného výrobku z ČLR ve druhém a třetím čtvrtletí roku 2010 (u spotřeby to nastalo před koncem roku 2010/začátkem roku 2011 kvůli omezené skladovatelnosti). Neodpovídá to podobnému zvýšení spotřeby, což naznačuje, že tento dovoz byl uskutečněn za účelem vytvoření zásob v očekávání nadcházejícího uložení opatření. Vláda ČLR neposkytla jiné vysvětlení tohoto zvýšení, a Komise se proto může důvodně domnívat, že k tvorbě zásob došlo před uložením prozatímních opatření koncem roku 2010. Dále se to projevuje tím, že úroveň měsíčního dovozu z ČLR v období mezi prozatímními a konečnými opatřeními (čtvrté čtvrtletí roku 2010 a první trimestr roku 2011) byla velmi nízká. Když byla opatření v konečné fázi snížena (v březnu 2011), úrovně měsíčního dovozu se opět zvedly a zůstaly stabilní.
Graf 1
Dovoz dotčeného výrobku z ČLR (množství za měsíc)
Zdroj: Databáze podle čl. 14 odst. 6
3.2. Ceny dumpingového a subvencovaného dovozu
(225)
Ceny čínského dovozu (bez platných antidumpingových cel) se vyvíjely takto:
Tabulka 3
Dovozní ceny
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná cena CIF (EUR/t)
911
877
892
834
Index (2010 = 100)
100
96
98
92
Zdroj: Eurostat (Comext)
(226)
Čínské dovozní ceny CIF (bez platných antidumpingových cel) se průběhu posuzovaného období změnily z 911 EUR/t na 834 EUR/t. To představuje snížení o 8 % v průběhu posuzovaného období.
(227)
Vláda ČLR a jeden uživatel tvrdili, že je zavádějící srovnávat průměrné dovozní ceny, když nebyla provedena analýza sortimentu výrobků. Vláda ČLR dále uvedla, že většina dovozu z ČLR se skládala z nejlevnějšího typu výrobku, to znamená z pramenců.
(228)
Na rozdíl od toho, co se tvrdilo, při analýze bylo plně přihlédnuto k sortimentu výrobků, protože Komise porovnala prodejní ceny čínských vyvážejících výrobců s prodejními cenami výrobců v Unii zařazených do vzorku za každý typ výrobku. Stejně se postupovalo i v původním šetření.
(229)
Po poskytnutí konečných informací požádala vláda ČLR o čínské dovozní ceny jednotlivých typů výrobku v tabulce č. 3 vzhledem k tomu, že údaje o jednotlivých typech výrobku se používají pro výpočet cenového podbízení a rozpětí újmy.
(230)
Průměrná čínská dovozní cena z tabulky č. 3 se používá k znázornění trendu po celé posuzované období. Za účelem vykázání trendů je použití průměrných cen na místě. Pro určení cenového podbízení a pro výpočet rozpětí újmy byly použity údaje pro jednotlivé typy výrobku.
(231)
Za účelem určení cenového podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu čínských výrobců zařazených do vzorku účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF a příslušně upravenými o cla, antidumpingová cla a náklady po dovozu. Porovnání cen bylo provedeno podle jednotlivých typů u transakcí na stejné obchodní úrovni. Výsledek tohoto srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl vážené průměrné ceny ze závodu výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření. Výsledek ukázal u jednoho velkého čínského vývozce do Unie rozpětí cenového podbízení ve výši 2 %, a to i přes platná antidumpingová opatření (a cla), která byla k dovozní ceně připočtena. Velká většina jiných dovozů se uskutečnila za ceny srovnatelné s cenami Unie.
(232)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že u tří kontrolních čísel výrobků (PCN) jsou nepřesné hodnoty CIF.
(233)
Toto tvrzení bylo správné a Komise upravila příslušné hodnoty CIF, což vedlo k malé změně v rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou u tohoto vyvážejícího výrobce (viz 440. bod odůvodnění).
(234)
Několik stran namítalo, že během období šetření nedocházelo k významnému cenovému podbízení. Uvedly, že rozpětí cenového podbízení u jediného vývozce ve výši 2 % je téměř zanedbatelné (de minimis) a nelze ho považovat za významné. Kromě toho se odvolávají na praxi Komise, která měla obvykle za to, že omezené cenové podbízení nebo prodej pod cenou do 6 % nemá žádný účinek na obecnou cenovou hladinu v Unii kvůli omezenému objemu vývozu.
(235)
Navzdory současným antidumpingovým clům stále dochází k cenovému podbízení. Odvolávat se na praxi Komise je zavádějící. V případě „těžké sody“ (35) bylo rozhodnuto, že 6 % cenové podbízení nemá prakticky žádný účinek na všeobecnou cenovou hladinu kvůli omezenému objemu dovozu ve spojení s tržním podílem vyvážející země ve výši 1,4 %. Pro porovnání lze uvést, že tržní podíl ČLR v období šetření se pohyboval mezi 15 % a 20 %. V případě „některých laserových optických snímacích systémů“ (36) se odkazovalo na omezené cenové podbízení dotčeného dovozu s ohledem na i) velké zvýšení spotřeby Unie (129 %) a ii) povahu dotčeného výrobku coby nehomogenního výrobku s velmi pestrými rysy a technickými rozdíly, jehož se dotýká rychlý technologický rozvoj. V aktuálních šetřeních má trh dotčeného výrobku úplně jinou povahu a velikost cenového podbízení se tudíž musí posuzovat v podmínkách tohoto zvláštního trhu. Dotčený výrobek je základní homogenní vyztužovací výrobek na trhu, který je dosti stabilní. Takový trh je citlivější na cenové rozdíly a i menší cenový rozdíl může mít na trh velký vliv. Závěry Komise se nemění jen proto, že nedošlo k většímu cenovému podbízení. Tento prvek byl naopak při posuzování plně zohledněn. Každý případ je každopádně posuzován individuálně podle jeho vlastních specifik a obrázek o újmě se skládá z mnoha ukazatelů, z nichž ani jeden nemůže mít rozhodující význam.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(236)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 4 základního antisubvenčního nařízení byly v rámci analýzy účinků dumpingového a subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzeny všechny ekonomické ukazatele, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie.
(237)
Jak je uvedeno v 17. až 25. bodě odůvodnění, byl za účelem určení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(238)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise posoudila makroekonomické ukazatele na základě údajů uvedených v podnětu a v žádosti o přezkum a též v následujících podáních a, pokud to bylo možné, zkontrolovala je se statistickými údaji. Údaje se vztahovaly na všechny výrobce v Unii. Komise posoudila mikroekonomické ukazatele na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byl shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(239)
Makroekonomické ukazatele jsou tyto: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah dumpingového a subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu nebo subvencí.
(240)
Mikroekonomické ukazatele jsou tyto: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
5. Makroekonomické ukazatele
5.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(241)
Kolísání roční výroby je ve výrobním odvětví Unie běžné, protože je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let, kvůli čemuž se během roku před přestavbou produkuje vyšší objem výroby do zásob, a v roce, kdy je pec odstavena za účelem obnovy, je objem výroby nižší. V roce, kdy je pec odstavena za účelem přestavby, je také nižší výrobní kapacita.
(242)
S přihlédnutím k těmto omezením se celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
OŠ
Objem výroby (v tunách)
560 000 - 610 000
580 000 - 630 000
510 000 - 560 000
530 000 - 580 000
Index
100
103
92
95
Výrobní kapacita (v tunách)
670 000 - 720 000
680 000 - 730 000
650 000 - 700 000
640 000 - 690 000
Index
100
101
97
96
Využití kapacity
84 %
86 %
81 %
84 %
Index
100
102
95
99
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(243)
V podmínkách rostoucí spotřeby Unie (o 3 %) vyrábělo výrobní odvětví Unie mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 5 % méně obdobného výrobku. Též výrobní kapacita se snížila mezi rokem 2010 a obdobím šetření přibližně o 4 %. Využití kapacity zůstalo během posuzovaného období víceméně stabilní s výjimkou poklesu v roce 2012.
(244)
Mezi roky 2011 a 2012 lze pozorovat pokles výroby o 11 procentních bodů a pokles výrobní kapacity o 4 procentní body. Byl to důsledek restrukturalizace výrobního odvětví Unie a uzavření některých jeho závodů. Společnost Ahlstrom, výrobce nekonečných skleněných vláken, ukončila výrobu na konci roku 2011 a společnost Owens Corning Vado Ligure v Itálii uzavřela svůj výrobní závod v roce 2012, neboť nebyly schopny překonat účinky dumpingového dovozu. Výrobní odvětví Unie se však domnívá, že po restrukturalizaci a po obnovení rovných podmínek si může zachovat životaschopnost, což vysvětluje, proč výrobní odvětví Unie stále investuje do přestavby stávajících pecí.
(245)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že Komise odkazovala na podprůměrnou životnost pecí, a proto investice výrobců v Unii nebo využití pecí vykazují výraznou neefektivnost.
(246)
Bylo prokázáno, že výrobní odvětví Unie přijímalo rozhodnutí o přestavbě pecí na základě úvah o výrobě a energetické účinnosti. Neexistovaly náznaky, že životnost pece, tak jak toto kritérium používají výrobci v Unii zařazení do vzorku, není v souladu s osvědčenými postupy a požadavky sortimentu výrobků.
(247)
Několik stran tvrdilo, že je třeba brát v úvahu delší období než období od roku 2010 do období šetření, zvláště kvůli nákladům na přestavbu pecí, které mají vliv na všechny makroekonomické a mikroekonomické ukazatele. Vláda ČLR prohlásila, že nebyly poskytnuty žádné údaje či informace o tom, v kterých letech se výrobci v Unii pustili do přestavby pecí.
(248)
Přestavba pecí se opakuje a je tomuto odvětví vlastní. Je nutná pro zajištění kontinuity provozu a udržení kapacity. Investice do VaV souvisejí přímo s provozní kapacitou a umožňují vyvíjet výrobky přizpůsobené potřebám odběratele. Tyto investice tudíž nejsou pro posuzované období nijak výjimečné. Bez ohledu na uvažovanou dobu jejich trvání budou mít opravy či přestavby pecí vždy vliv na objem produkce. Konkrétní informace společnosti o tom, kdy docházelo k přestavbě, se považují za důvěrné.
(249)
Jeden uživatel také tvrdil, že výrobní odvětví Unie se mohlo vyvarovat škodlivého účinku (subvencovaného a dumpingového dovozu), protože využití kapacity bylo od roku 2010 do konce období šetření víceméně stabilní.
(250)
Výroba obdobného výrobku představuje nepřerušovaný proces, jež nelze přizpůsobovat krátkodobým výkyvům v poptávce. Na víceméně stabilní využití kapacity je nutno pohlížet s ohledem na klesající výrobní kapacitu. Toto tvrzení se proto zamítá.
5.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(251)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na volném trhu v Unii, objem prodeje na závislém trhu v Unii a odpovídající tržní podíly se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
OŠ
Objem prodeje na volném trhu v Unii (v tunách)
420 000 - 470 000
390 000 - 440 000
400 000 - 450 000
420 000 - 470 000
Index
100
94
96
99
Tržní podíl prodeje na volném trhu
58 % - 63 %
56 % - 61 %
55 % - 60 %
56 % - 61 %
Index
100
96
95
97
Objem prodeje na závislém trhu v Unii (v tunách)
20 000 - 70 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
Index
100
114
123
121
Tržní podíl prodeje na závislém trhu
4 % - 9 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Index
100
117
122
118
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(252)
Během posuzovaného období mírně (o 1 %) poklesl objem výrobků z nekonečných skleněných vláken, které prodalo výrobní odvětví Unie na volném trhu (tj. odběratelům, kteří nejsou ve spojení). V podmínkách zvýšení spotřeby v Unii o 3 % to však mělo za následek pokles podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 58 % - 63 % v roce 2010 na 56 % - 61 % během období šetření. Nižší objem prodeje v roce 2011 je výsledkem hromadění zásob z čínského dovozu v roce 2010, které se postupně dostávaly na trh v roce 2011.
(253)
Během posuzovaného období představoval prodej výrobního odvětví Unie na závislém trhu 11 % až 14 % celkového prodeje (na volném a závislém trhu) výrobního odvětví Unie na trhu Unie. Prodej na závislém trhu vykazoval mezi roky 2010 a 2012 stoupající tendenci a následně se v období šetření ustálil. V absolutních číslech byl tento vzestup prodeje na závislém trhu mezi roky 2010 a 2012 jen omezený.
5.3. Zaměstnanost a produktivita
(254)
Zaměstnanost a produktivita výrobců v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
OŠ
Počet zaměstnanců
3 450 - 3 950
3 350 - 3 850
3 200 - 3 700
3 000 - 3 500
Index
100
97
95
89
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
153
163
150
164
Index
100
106
98
107
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(255)
Úroveň zaměstnanosti u výrobců v Unii ukazuje, že výrobní odvětví Unie se v průběhu posuzovaného období pokusilo racionalizovat výrobu s cílem snížit výrobní náklady. V průběhu posuzovaného období se počet zaměstnanců skutečně snížil o 11 %.
(256)
Kombinovaný účinek změny počtu zaměstnanců a objemu výroby ve stejném posuzovaném období měl za následek vyšší produktivitu pracovní síly výrobců v Unii, měřenou jako produkci (v tunách) na jednu zaměstnanou osobu za rok, ve výši 7 % mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
5.4. Růst
(257)
Jak je uvedeno v 217. bodě odůvodnění, spotřeba v Unii se během posuzovaného období zvýšila o 3 %. Vzhledem k četným aplikacím obdobného výrobku výrobní odvětví Unie a uživatelé očekávají, že tento trend růstu bude pokračovat i v blízké budoucnosti.
5.5. Velikost dumpingového a subvenčního rozpětí a překonání účinků minulého dumpingu nebo subvencování
(258)
Výrobnímu odvětví Unie byla působena újma v důsledku dumpingového dovozu z ČLR až do roku 2011, kdy začala platit cla. Platná cla na dovoz z ČLR byla uzpůsobena tak, aby byly zajištěny rovné podmínky, za nichž by výrobní odvětví Unie mohlo soutěžit s tímto dovozem a překonat účinky způsobené újmy.
(259)
To se však nestalo. Výrobní odvětví Unie je nyní opět ztrátové a nadále ztrácelo podíl na trhu, přestože spotřeba v Unii vzrostla. Dovoz z ČLR nadále přicházel za velmi nízké ceny a získával podíl na trhu. Podíl čínského dovozu na trhu během období šetření stoupl o 3 procentní body nad úroveň před uložením cel (37). Výrobní odvětví Unie restrukturalizovalo a uzavřelo některé ze svých výrobních závodů (viz 244. bod odůvodnění výše). K překonání účinků dřívějšího dumpingu jednoznačně nedošlo.
(260)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR a s přihlédnutím k stávajícím dumpingovým rozpětím (9,6 % a 29,7 %) (38), lze dopad na situaci výrobního odvětví Unie považovat za významný.
(261)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření ohledně dotčeného výrobku, není překonání účinků dřívější subvence pro posouzení relevantní.
6. Mikroekonomické ukazatele
6.1. Ceny
(262)
Vážené průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Prodejní ceny na volném trhu a na závislém trhu v Unii
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu na volném trhu v Unii (EUR/t)
1 061
1 144
1 070
1 035
Index (2010 = 100)
100
108
101
98
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu na závislém trhu v Unii (EUR/t)
1 006
1 031
1 027
989
100
103
102
98
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
Index (2010 = 100)
(263)
V průběhu posuzovaného období klesly jednotkové prodejní ceny na volném trhu o 2 %. Když v září 2010 začala platit prozatímní cla, mohlo výrobní odvětví Unie v roce 2011 zvýšit své ceny. Od roku 2011 se však jednotkové prodejní ceny snížily o 10 %.
(264)
Pokud jde o jednotkové prodejní ceny na závislém trhu (tj. transferové ceny), měly stejnou tendenci jako jednotkové prodejní ceny na volném trhu, přičemž výrobní odvětví Unie zvýšilo v roce 2011 své ceny na závislém trhu a poté tyto jednotkové prodejní ceny klesly o 4 %.
6.2. Průměrné jednotkové výrobní náklady
(265)
Jednotkové výrobní náklady se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Jednotkové výrobní náklady
2010
2011
2012
OŠ
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
964
990
1 035
976
Index (2010 = 100)
100
103
107
101
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(266)
Průměrné jednotkové výrobní náklady se mezi lety 2010 a 2012 zvýšily. Po roce 2012 průměrné jednotkové výrobní náklady opět klesly téměř na úroveň roku 2010. Vrchol v roce 2012 lze přičíst určité investiční situaci jednoho výrobce v Unii zařazeného do vzorku. Během celého posuzovaného období stouply průměrné jednotkové výrobní náklady pouze o 1 %.
(267)
Několik uživatelů tvrdilo, že situace jedné společnosti by neměla zdůvodnit obecné závěry. Závěr týkající se jednotkových výrobních nákladů byl takový, že tyto náklady byly víceméně stabilní. Vrchol v roce 2012 nezměnil obecný závěr.
(268)
Jednotkové výrobní náklady jsou založeny na celkovém objemu výroby výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku. Jednotková prodejní cena v tabulce č. 7 vychází z prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení. Tyto dva ukazatele mají tudíž jiný základ a nejsou přímo srovnatelné.
(269)
Po poskytnutí konečných informací přišla CCCLA s tvrzením, že Komise musí poskytnout dostatečně srovnatelné údaje pro posouzení toho, zda kolísání výrobních nákladů může vysvětlit mírný pokles prodejních cen Unie.
(270)
Tyto dva ukazatele vycházejí z odlišného základu a třebaže absolutní čísla nejsou přímo srovnatelná, jejich trendy srovnatelné jsou.
6.3. Náklady práce
(271)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná mzda na jednoho zaměstnance (EUR)
40 518
41 590
42 310
42 917
Index (2010 = 100)
100
103
104
106
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(272)
Průměrné náklady práce na jednoho zaměstnance vykazovaly postupně rostoucí trend (+ 6 %) během posuzovaného období. To bylo v souladu s indexem nákladů práce v zemích, kde měli sídlo výrobci zařazení do vzorku (39).
6.4. Zásoby
(273)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 10
Zásoby
2010
2011
2012
OŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
18 539
46 585
50 198
52 805
Index (2010 = 100)
100
251
271
285
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(274)
Konečný stav zásob nejprve v roce 2011 výrazně vzrostl a poté dále stoupal po celé posuzované období.
(275)
Vláda ČLR uvedla, že změny stavu zásob vykazované v údajích od sdružení APFE ukazují na nevykazovaný prodej a nesvědčí o újmě vzhledem k čínskému dovozu.
(276)
Toto tvrzení je třeba odmítnout. Komise provedla analýzu mikroekonomických ukazatelů, jako je úroveň zásob, na základě skutečných údajů, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Šetřením výrobců v Unii zařazených do vzorku nebyl zjištěn žádný nevykázaný prodej.
(277)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden uživatel s tvrzením, že rok 2010 není vhodným referenčním rokem, jelikož úroveň zásob byla tehdy nezvykle nízká ve srovnání s dobou od roku 2006 do října roku 2009 (období šetření v původním antidumpingovém řízení).
(278)
Toto tvrzení se zamítá, protože subjekty zařazené do vzorku v současných řízeních jsou jiné než subjekty ve vzorku z předchozího šetření, a údaje tudíž nejsou srovnatelné. Komise se ve svém šetření omezila jen na posuzované období, zvláště co se týče mikroekonomických údajů, a nemá k dispozici údaje o úrovni zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku v době před posuzovaným obdobím. Vláda ČLR prohlásila, že s ohledem na 3 % pokles spotřeby Unie v roce 2011 byla úroveň zásob v tomto roce také vyšší. Tento prvek však nemá žádný účinek na trend v posuzovaném období.
6.5. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(279)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
3 %
2 %
-6 %
-4 %
Index (2010 = 100)
100
66
-200
-134
Peněžní tok (v EUR)
32 847 910
10 978 839
-1 297 704
14 660 203
Index (2010 = 100)
100
33
-4
45
Investice (v EUR)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Index (2010 = 100)
100
126
398
421
Návratnost investic
2 %
2 %
-4 %
-3 %
Index (2010 = 100)
100
69
-184
-137
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(280)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku stanovila Komise tak, že zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Během posuzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila, a sice z 3 % na -4 %.
(281)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii samofinancovat svoji činnost. Peněžní tok v průběhu posuzovaného období výrazně klesl (-55 %).
(282)
Úroveň investic výrobců v Unii zařazených do vzorku měla během posuzovaného období rostoucí tendenci. Zvýšení bylo výraznější v roce 2012 a v období šetření. Vysoké investiční náklady se týkaly přestavby pecí. V tomto odvětví, které má vysoké nároky na kapitál, je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let a náklady spojené s přestavbou jedné pece mohou dosáhnout 8 až 13 milionů EUR (rozpětí je uváděno z důvodu důvěrného charakteru těchto informací). Investice zahrnují také podstatné strukturální investiční náklady související se spotřebou slitin v průchodkách a jejich opakovaným obnovováním.
(283)
Návratnost investice je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. Návratnost investic jednoznačně kopírovala negativní trend ziskovosti. Zhoršení návratnosti investic je jasnou známkou zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.
(284)
Výše uvedená citlivá finanční situace nastala navzdory zvýšené spotřebě v posuzovaném období, jak je uvedeno výše v 217. bodě odůvodnění, a přes snahu výrobního odvětví Unie o racionalizaci výrobních nákladů, jak je uvedeno výše v 244. a 337. bodě odůvodnění.
(285)
Šetření neodhalilo, že by výrobci z Unie zařazení do vzorku měli jakékoli vážné potíže se získáváním kapitálu.
(286)
Po poskytnutí konečných informací několik stran poznamenalo, že úroveň investic byla v roce 2012 a v období šetření velice vysoká a že právě tyto vysoké investice mohly být příčinou ztrátovosti výrobního odvětví Unie během období šetření. Vláda ČLR rovněž tvrdila, že snížená ziskovost přímo souvisí s vyššími výrobními náklady a ztrátami produkce z důvodu přestavby pecí.
(287)
Zaprvé, investice ve výši 32 milionů EUR v období šetření od 1. října 2012 do 30. září 2013 se částečně překrývají s investicemi ve výši 30 milionů EUR v roce 2012. Zadruhé, investice realizované v těchto obdobích se v tomto odvětví opakují, byly nutné pro přestavbu pecí a, jak je vysvětleno v 241. až 250. bodě odůvodnění, jsou považovány za zcela běžné. Zatřetí, úroveň investic má vliv na výsledky výrobního odvětví Unie, protože generují dodatečné náklady. Investice se nicméně nejvíce projevují v rozvaze, nikoli ve výsledovce, neboť vykazují opakované standardní oprávky (náklady na odpisy), a samy o sobě tudíž nedokáží vysvětlit ztrátovou situaci. Pokud jde o tvrzení vlády ČLR, přestavba pecí se pečlivě plánuje předem. Kontinuita dodávek pro odběratele je zajištěna tvorbou regulačních zásob. Navíc dopad těchto investic na náklady a výsledky společnosti je rozložen na několik let.
(288)
Několik stran kromě toho tvrdilo, že i) vyšší investiční náklady se odrazily na nižší návratnosti investic v roce 2012 a v období šetření (vzhledem k tomu, že některé investice nenesly okamžité výnosy) a ii) není rozumné na základě dvouletého období zatíženého velkými investicemi vyvozovat závěr, že situace výrobního odvětví Unie se zhoršila.
(289)
Investice do pecí nebyly v posuzovaném období výjimečné. Šetřením se zjistilo, že od roku 2004 investovalo výrobní odvětví Unie do pecí takřka každý rok. Proto bez ohledu na posuzovanou dobu jejich trvání budou mít opravy či přestavby pecí vždy vliv na objem produkce a návratnost investic. Zhoršení ziskovosti výrobců v Unii zařazených do vzorku naznačuje, že nebyli schopni účtovat si za obdobný výrobek takové ceny, které by jim umožnily nutné investice pro nepřerušovaný chod podniků.
(290)
Vláda ČLR tvrdila, že podniky v tomto odvětví použijí nejdříve disponibilní peníze a až potom si půjčí, a proto je normální, že se peněžní tok zhoršil, když výrobci v Unii zařazení do vzorku investovali v roce 2012 a v období šetření velké částky. Navíc tvrdila, že ztrátové odvětví nemohlo investovat tolik, kolik investovaly společnosti zařazené do vzorku.
(291)
Odvětví nekonečných skleněných vláken má globální charakter a mechanismus jeho financování přesahuje finanční akční rádius výrobců v Unii zařazených do vzorku. Investiční situace nemusí mít nutně dopad na peněžní tok. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
7. Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(292)
Výsledky šetření potvrzují, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 4 základního antisubvenčního nařízení.
(293)
Uložení antidumpingových opatření umožnilo výrobnímu odvětví Unie v roce 2011 zvýšit ceny. Zároveň se výrobní odvětví Unie snažilo zvýšit efektivitu a produktivitu. Přestože se spotřeba v Unii zvyšovala, výrobní odvětví Unie nemělo jinou možnost, než od roku 2012 opět snížit své jednotkové prodejní ceny, aby udrželo svůj podíl na trhu.
(294)
Z analýzy cenového podbízení (viz 231. bod odůvodnění) a klesajícího trendu prodejních cen výrobců v Unii (viz 263. bod odůvodnění) jasně vyplývá, že výrobci v Unii zkusili cenově konkurovat čínskému dovozu a zrušili cenové rozdíly. To však vedlo k výraznému zhoršení finančních výsledků výrobců v Unii a výrobní odvětví Unie vykázalo v roce 2012 ztrátu. V krátkodobém až střednědobém horizontu tato situace není udržitelná.
(295)
Ostatní ukazatele, například výroba, výrobní kapacita, zásoby, zaměstnanost a peněžní tok, se rovněž vyvíjely negativně, a to i po uložení opatření vůči ČLR.
(296)
Výsledky obou šetření rovněž potvrzují, že změněné okolnosti, které odůvodňovaly zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových opatření, tedy konkrétně restrukturalizace a uzavření některých závodů v Unii, jak je vysvětleno v 244. bodě odůvodnění výše, mají podstatnou a trvalou povahu. Po uzavření závodu je tento zcela demontován. Postavit novou pec klade vysoké nároky na investice a čas a nelze to uskutečnit v krátké době. Čas a náklady spojené se zakládáním nového závodu s pecemi by se proto neměly podceňovat. Lze tedy soudit, že restrukturalizace a uzavření některých výrobních zařízení mají podstatnou a trvalou povahu.
(297)
Několik stran uvedlo, že existují jasné známky absence újmy. O těchto tvrzeních pojednávají následující body odůvodnění.
(298)
CCCLA uvedla, že jednoho výrobce v Unii, společnost 3B Fibreglass, získala v roce 2012 skupina Binani a že celková výkonnost výrobního odvětví Unie musí být dobrá, protože rozumný hospodářský subjekt by neinvestoval do průmyslového odvětví, které je nevýkonné. Cituje rovněž výroční zprávu Braj Binany za rok 2013, že „celková výkonnost 2 výrobních závodů v Belgii a Norsku se považuje za dobrou“. CCCLA rovněž uvedla, že obrat dvou výrobců v Unii mezi rokem 2010 a obdobím šetření vzrostl a výrobní odvětví Unie tedy jednoznačně netrpí žádnou újmou.
(299)
Indická skupina Binani Group v roce 2012 společnost 3B Fibreglass skutečně získala. Bez ohledu na individuální podnikatelskou motivaci skupiny Binani Komise odkazuje na své závěry šetření, totiž že výrobní odvětví Unie ztratilo podíl na trhu a ziskovost. Citaci je třeba chápat v souvislostech a celá zní takto: „Celková výkonnost 2 výrobních závodů v Belgii a Norsku se považuje za dobrou a kapacita se zčásti omezila, aby se přizpůsobila slabší tržní poptávce. Efektivita výroby zdárně stoupala k běžným hodnotám. Průměrná realizace však byla podprůměrná kvůli levnému dovozu asijského zboží“.
(300)
Tvrzení, že výrobnímu odvětví Unie není způsobována újma, protože dva výrobci v Unii měli mezi rokem 2010 a obdobím šetření vyšší obrat, je zavádějící a nesprávné. CCCLA vycházela ve své analýze z obratu vyjádřeného v kilogramech. Vyvozovat závěry pouze z vyššího prodaného množství však není správné, protože se přitom nebere v úvahu úroveň cen v těchto prodejních transakcích a tedy ani dopad na ziskovost společnosti.
(301)
Vláda ČLR uvedla, že jasnou známkou neexistence újmy je, že členové sdružení APFE investují do zvýšení kapacity v Unii a mimo ni (např. v ČLR, Rusku, Indii, Tunisku).
(302)
Toto šetření újmy souvisí s výkonností výrobců v Unii na trhu Unie. Jak je uvedeno v tabulce č. 4 výše, v roce 2011 se kapacita výrobního odvětví Unie mírně zvýšila o 1 % a následně klesla o 5 procentních bodů ke konci období šetření. V Unii tudíž nedošlo ke zvýšení kapacity. Avšak vzhledem k tomu, že četní výrobci nekonečných skleněných vláken jsou nadnárodními společnostmi, není překvapením, že tyto společnosti investují také mimo Unii, pokud se naskytne příležitost. Do dodatečné kapacity mimo Unii se investuje proto, aby se uspokojily potřeby rozvíjejících se trhů a s vyhlídkou na dosažení zisku. Zřízení závodů v těchto regionech rovněž zapadá do obrazu dodavatele, který má blízko ke svým odběratelům. Podnikatelské rozhodování o tom, zda zřídit či nezřídit výrobní závod mimo Unii však nemá žádnou souvislost s tím, že výrobcům z Unie je způsobována újma. Podobným tvrzením o velkých investicích výrobního odvětví Unie se zabývá oddíl o újmě vzniklé vlastním zaviněním.
(303)
Několik účastníků řízení tvrdilo, že újma neexistuje, jelikož někteří výrobci v Unii oznámili, že od ledna 2014 zvýší své ceny obdobného výrobku, aby si vynahradili neustálý růst cen surovin, energie a dopravních nákladů.
(304)
Za prvé, ceny v roce 2014 souvisejí s událostmi, které nastaly po období šetření. Za druhé, výrobní odvětví Unie absorbovalo v posledních letech větší díl tohoto zvýšení cen zvyšováním produktivity. Jednou se však dospěje do bodu, kdy se další zvyšování produktivity realizuje v krátkodobém horizontu mnohem obtížněji. Vzhledem k tomu, že v období šetření bylo výrobní odvětví Unie ztrátové a již nedokáže absorbovat takový nárůst cen, v určitém okamžiku je nutné přenést tento cenový růst na odběratele, přičemž existuje riziko ztráty dalšího podílu na trhu. Na základě výše uvedeného byla tato tvrzení odmítnuta.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
(305)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 6 a 7 základního antisubvenčního nařízení bylo prošetřeno, zda dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou.
(306)
Byly zkoumány i jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejné době způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému a subvencovanému dovozu.
1.1. Účinek dumpingového a subvencovaného dovozu
(307)
Šetření prokázalo, že během posuzovaného období navzdory platným antidumpingovým opatřením stoupl objem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR o 32 % oproti referenčnímu roku 2009. To vedlo ke zvýšení podílu ČLR na trhu z 18 % v roce 2009 na 20 % na konci období šetření.
(308)
Současně, a to i přes nárůst spotřeby, klesl podíl výrobního odvětví Unie na trhu o tři procentní body během posuzovaného období.
(309)
Průměrné ceny dumpingového a subvencovaného dovozu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření snížily o 8 % a byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie ve stejném období.
(310)
Výrobní odvětví Unie bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Ani po snížení svých prodejních cen se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo udržet svůj podíl na trhu. Tento pokles cen byl na úkor ziskovosti, což vede ke ztrátové situaci.
(311)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že cenová úroveň dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR společně se zvýšením jeho objemu měly značně negativní vliv na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie, a sehrály tedy rozhodující roli v působení podstatné újmy výrobnímu odvětví Unie.
(312)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že nebylo analyticky prokázáno, že čínský dovoz způsobil snížení cen výrobního odvětví Unie a také újmu, a že Komise se ve své analýze opírá pouze o časovou shodu. Tyto strany odkazují na zprávu senátu, který rozhodoval v případě China X-Ray Equipment: „Senát uznává, že celková korelace mezi dumpingovým dovozem a újmou tuzemského výrobního odvětví by mohla podpořit nález příčinné souvislosti. Takovou analýzu nahodilé shody však nelze použít v otázce příčinné souvislosti; příčinná souvislost a korelace jsou totiž dva různé pojmy. V podmínkách tohoto případu, […], se otázka příčinné souvislosti nevyřeší takovým obecným konstatováním shody okolností“ (40).
(313)
Závěry však vycházejí z analýzy dlouhého seznamu ukazatelů. Jak je uvedeno výše v části D, v rámci zkoumání dopadu dumpingového a subvencovaného dovozu byly vyhodnoceny všechny významné ekonomické údaje a indexy, které měly vliv na stav výrobního odvětví Unie. Řada ukazatelů poukazovala na újmu. V takové situaci má výrobní odvětví Unie jediný důvod pro snížení cen, a to udržet si podíl na trhu nebo tento podíl neztrácet, když čelí cenové konkurenci. Po uložení původních opatření se výrobnímu odvětví Unie podařilo v roce 2011 zvýšit své ceny, leč v následujících letech muselo své ceny snížit, protože se nesnížily výrobní náklady. Jak je dále vysvětleno v 320. až 335. bodě odůvodnění, vývoz z třetích zemí byl po celé posuzované období realizován hlavně za vysoké ceny, tržní podíl třetích zemí zůstával víceméně stabilní a od roku 2011 dokonce klesal. Výrobní odvětví Unie tedy nesnížilo své ceny kvůli dovozu z třetích zemí, nýbrž kvůli levnému dumpingovému a subvencovanému dovozu z ČLR. Od roku 2011 výrazně stoupl pouze dovoz z ČLR, pouze dovoz z ČLR odebral tržní podíl výrobnímu odvětví Unie a klesaly pouze ceny dovozu z ČLR. Na tomto základě dospěla Komise k závěru, že snížení cen výrobního odvětví Unie a jeho újmu způsobilo zvýšení dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Dále jsou analyzovány další faktory, jež mohly narušit tuto příčinnou souvislost.
(314)
CCCLA a vláda ČLR tvrdily, že k cenovému poklesu či ke stlačení cen nedošlo, neboť „pokles prodejních cen výrobců Unie není výrazný, jelikož v posuzovaném období nepřesáhl 2 %“. Několik stran také tvrdilo, že 1 % pokles prodeje Unie, 2 % růst tržního podílu dovozu z ČLR a 3 % snížení tržního podílu výrobního odvětví Unie nezdůvodňují navrhovaná drastická opatření.
(315)
Jak je uvedeno výše, Komise opakuje, že po prozatímních clech ze září 2010 dokázalo výrobní odvětví Unie v roce 2011 své ceny zvýšit. Od roku 2011 se však jednotkové prodejní ceny snížily o 10 %. Jedná se tudíž o výrazný propad prodejních cen. Třebaže platí antidumpingová opatření, výrobnímu odvětví Unie je nadále působena újma z důvodu poklesu objemu prodeje, cen a podílu na trhu, zatímco čínský dovoz ve stejné době svůj objem prodeje a podíl na trhu zvyšoval na podstatně vyšší úroveň, než byla v průběhu období šetření v původním řízení. Obvykle se předpokládá, že po zavedení opatření se výrobní odvětví Unie zotaví z účinků minulého dumpingu nebo subvencování. To se evidentně nestalo. Po určitých náznacích zotavení, jež se objevily bezprostředně po zavedení opatření, se situace výrobního odvětví Unie během posuzovaného období dále zhoršovala.
(316)
Jeden dovozce, který nebyl ve spojení, uvedl, že výrobci v Unii nemuseli snížit své ceny až tak hluboko, protože na trhu Unie byl převis poptávky nad nabídkou. Vláda ČLR tvrdila, že pokles prodejních cen Unie a pokles čínských dovozních cen nelze posuzovat odděleně od globálního vývoje cen dotčeného výrobku a že tyto poklesy jsou v souladu s běžným fungováním trhu. Vláda ČLR mimoto tvrdí, že Komise neprověřovala, zda by trh v roce 2011 dovolil růst cen (po zavedení opatření v předchozím šetření) z pohledu globálních souvislostí, a pokud ano, do jaké míry. Komise navíc nesprávně odmítla přijmout důkaz o růstu cen po období šetření, který poskytli výrobci Unie, jež tímto odkazují na případy Solar glass a Personal fax machine (41).
(317)
Podle Komise nebyl výrok, že poptávka převyšovala nabídku, opodstatněný. Ztráta podílu na trhu a zvýšení zásob neznamená, že poptávka byla vyšší než nabídka, ale spíše naopak. Pokud jde o tvrzení vlády ČLR, posuzovaný cenový vývoj se týkal prodeje na trhu Unie, ne v globálním měřítku. Na trhu Unie si obdobný výrobek a dotčený výrobek cenově konkurují. Jak bylo ukázáno výše, pokles cen nelze přičítat jiným faktorům než této cenové konkurenci (vzhledem k víceméně stabilním výrobním nákladům a spotřebě Unie). Vláda ČLR kromě toho neposkytla další informace o globálním vývoji cen. Proto byl tento argument shledán nepodloženým. Pokud jde o tvrzení o růstu cen po období šetření, to, co následovalo po období šetření, nespadá do působnosti tohoto řízení. Každopádně nebyl předložen žádný hmotný důkaz o skutečném zvýšení cen, k němuž by došlo po období šetření. Toto tvrzení se proto zamítá.
(318)
CCCLA navíc tvrdila, že při průměrném poklesu cen čínského dovozu o 8 %, jak je uvedeno v 226. bodě odůvodnění, se měly zohlednit ceny upravené o clo a manipulaci, antidumpingové clo, ziskové rozpětí dovozců a prodejní, správní a režijní náklady dovozců. Tyto upravené ceny by poté byly na srovnatelné úrovni s prodejními cenami Unie, jak jsou uvedeny v tabulce č. 7, a nemohly by proto hrát rozhodující úlohu v podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(319)
Pro analýzu ukazatelů se porovnává hodnota CIF prodeje vyvážejících výrobců z tabulky č. 3 a cena ze závodu výrobců Unie z tabulky č. 7. Tato metoda je pro analýzu trendů přesná. Jak je vysvětleno v 231. bodě odůvodnění, pro výpočet rozpětí cenového podbízení a rozpětí újmy byly skutečně použity upravené ceny. Komise v tomto ohledu zdůrazňuje, že cenové podbízení je pouze jedním ukazatelem, který se bere v potaz, ale pro analýzu by se měly brát v potaz všechny ukazatele újmy dohromady. Proto se tato námitka zamítá.
1.2. Účinky jiných činitelů
1.2.1. Dovoz z dalších zemí
(320)
Objem dovozu z třetích zemí, průměrné jednotkové ceny a podíl na trhu během posuzovaného období jsou uvedeny v následující tabulce.
Tabulka 12
Objem dovozu (v tunách), průměrné jednotkové ceny (EUR/t)
2010
2011
2012
OŠ
Třetí země celkem
Objem (v t)
128 378
182 601
183 446
174 553
Index (2010 = 100)
100
142
143
136
Podíl na trhu
14 % - 19 %
22 % - 27 %
21 % - 26 %
20 % - 25 %
Malajsie
Objem (v t)
37 919
70 847
60 931
60 841
Prům. cena/t (EUR)
980
1 029
998
958
Podíl na trhu
2 % - 7 %
7 % - 12 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Norsko
Objem (v t)
25 204
30 496
33 277
30 781
Prům. cena/t (EUR)
1 167
1 044
1 006
944
Podíl na trhu
0 % - 5 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
Turecko
Objem (v t)
18 430
20 017
23 235
19 233
Prům. cena/t (EUR)
1 199
1 231
1 064
1 067
Podíl na trhu
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
Zdroj: Eurostat (Comext)
(321)
Kromě ČLR se dotčený výrobek dováží hlavně z Malajsie, Norska a Turecka. Menší objemy dovozu se realizovaly také z Mexika, Spojených států a Tchaj-wanu. Celkový podíl třetích zemí na trhu se vyznačoval prudkým nárůstem mezi roky 2010 a 2011. Následně jejich podíl na trhu poklesl v období šetření.
(322)
Většina dovozu z třetích zemí (s výjimkou určitého malého množství z Tchaj-wanu) byla dovezena za ceny podstatně vyšší, než byly ceny čínského dovozu. Kromě toho celkové průměrné ceny dovozu z jiných zemí byly podobné nebo vyšší než ceny výrobního odvětví Unie.
(323)
Na Malajsii připadá největší díl dovozu z třetích zemí do Unie (40 %). Dovoz z Malajsie se nicméně omezil pouze na jeden typ výrobků z nekonečných skleněných vláken, a sice střiž. Podíl Malajsie na trhu Unie v posuzovaném období vzrostl. Dovozní ceny střiže z Malajsie byly v průměru rovněž vyšší než ceny dovozu z ČLR a téměř stejně vysoké jako ceny výrobního odvětví Unie. Kromě toho malajsijské ceny nebránily tomu, aby ceny výrobců v Unii mezi lety 2010 a 2011 narostly, když byla uložena prozatímní cla vůči ČLR. Kdyby malajsijské ceny skutečně způsobily výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu, výrobci v Unii by nemohli zvýšit své ceny poté, co byla uložena prozatímní antidumpingová cla na dovoz z ČLR. Dovoz z Malajsie sice konkuruje výrobkům výrobního odvětví Unie, avšak po celé posuzované období působil jako stabilní faktor, pokud jde o cenu, typ výrobku a množství.
(324)
Na dovoz z Norska připadal druhý největší podíl dovozu z třetích zemí do Unie. Podíl Norska na trhu Unie se v posuzovaném období nezměnil. Průměrné dovozní ceny jednotlivých typů výrobku z Norska byly vyšší než z ČLR. Norský dovoz se skládá hlavně z pramenců, které vyrábí jediná společnost, jež je součástí stejné skupiny jako jeden výrobce v Unii. Veškerá norská výroba se navíc prodává prostřednictvím tohoto výrobce v Unii. Norsko tudíž nepovažujeme za třetí konkurenční zemi.
(325)
Na dovoz z Turecka připadal třetí největší podíl dovozu z třetích zemí do Unie. Podíl Turecka na trhu Unie se v posuzovaném období nezměnil. Dovozní ceny jednotlivých typů obdobného výrobku byly v průměru také výrazně vyšší než z ČLR.
(326)
Vláda ČLR také uvedla, že zásoby Unie se v roce 2011 zvýšily po masivním zvýšení dovozu z třetích zemí, zatímco dovoz z ČLR v témže roce klesl.
(327)
V období mezi lety 2010 a 2011 se čínský dovoz snížil a dovoz z třetích zemí se zvýšil. Výrobní odvětví Unie však bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Dovoz z třetích zemí po roce 2011 klesl, a proto nemůže být příčinou, proč výrobní odvětví Unie následně vykázalo ztrátu. Z výše uvedených důvodů vyplývá logický závěr, že část dovozu z jiných zemí možná mohla negativně ovlivnit výrobní odvětví Unie, ale nebylo to do té míry, aby to narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(328)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že pro dovoz z třetích zemí nebyl použitý ten sortiment výrobků, který se použil pro analýzu cenového podbízení (srovnání cen čínských výrobců a výrobců z Unie). Vláda ČLR si výslovně vyžádala podrobnosti o sortimentu výrobků v dovozu z třetích zemí, které se ze statistik Eurostatu nedají vyčíst.
(329)
Komise v analýze dovozu z třetích zemí plně zohlednila sortiment výrobků tím, že srovnala ceny třetích zemí za jednotlivé typy výrobku s odpovídajícími cenami Unie za jednotlivé typy výrobku. Vzhledem k tomu, že třetí země zastupuje jen jeden výrobce, nelze z důvodu důvěrnosti odhalit žádné konkrétní údaje.
(330)
Vláda ČLR tvrdila, že závěr Komise o tom, že část dovozu z třetích zemích mohla ovlivnit situaci výrobců v Unii, avšak nepřerušil příčinnou souvislost, není objektivní a nezakládá se na odůvodněné analýze.
(331)
Třemi hlavními třetími zeměmi, které vyvážely obdobný výrobek do Unie, byly Malajsie, Norsko a Turecko. Jak už bylo uvedeno, malajsijský dovoz se zaměřoval na jeden typ výrobku, který se prodával za ceny srovnatelné s cenami výrobního odvětví Unie. Norský výrobce není považován za konkurenta z třetí země z důvodů uvedených výše. Podíl tureckého dovozu na trhu se víceméně neměnil a z hlediska objemu byl po celé posuzované období relativně nízký. Tvrzení, že dovoz z třetích zemí narušil příčinnou souvislost, se tímto zamítá.
(332)
Vláda ČLR rovněž tvrdila, že Komise opomenula účinek dovozu z Tchaj-wanu a Mexika, který vykazuje výrazné změny v cenách a objemu.
(333)
Vzhledem k omezenému objemu dovozu z Tchaj-wanu a Mexika nemohl dovoz z těchto zemí narušit příčinnou souvislost.
(334)
Vláda ČLR mimoto tvrdila, že Komise ve své analýze hromadění čínských zásob opomenula to, že mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil dovoz z třetích zemí o více než 40 %.
(335)
Ze statistických údajů vyplývá (viz 224. bod odůvodnění), že k hromadění zásob čínských výrobků došlo ve druhém a třetím čtvrtletí roku 2010 (u spotřeby to nastalo před koncem roku 2010/začátkem roku 2011 kvůli omezené skladovatelnosti). Růst dovozu z třetích zemí byl zaznamenán v roce 2011, kdy už nepůsobil účinek hromadění zásob a v platnost vstoupila opatření vůči dovozu z ČLR, která se ukázala být prospěšná pro výrobce v třetích zemích. Toto tvrzení se proto zamítá.
1.2.2. Výrobní náklady
(336)
Několik stran uvedlo, že výrobní náklady výrobního odvětví Unie rostly zejména v důsledku nárůstu cen surovin, energie, dopravy a nákladů na zaměstnance, což mělo negativní dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie. Jedna strana označila za významnou nákladovou položku to, že odběratelé nevraceli cívky, aniž by dále objasnila, jaký dopad to mělo na náklady. Svá tvrzení doložili citacemi výrobců Unie, že skutečně čelili vyšším nákladům.
(337)
Výrobní odvětví Unie skutečně čelilo vyšším nákladům na suroviny, energie, dopravu a vyšším nákladům na zaměstnance. Jak však vyplývá z tabulky č. 8, průměrné výrobní náklady výrobního odvětví Unie za jednu tunu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšily jen o 1 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie dokázalo vyvážit vyšší náklady úsporami z důvodu vyšší efektivity a vyšší produktivitou. Proto se vyvozuje závěr, že růst výrobních nákladů nepřispěl k újmě, a tudíž nemohl narušit příčinnou souvislost.
(338)
Po poskytnutí konečných informací několik stran zopakovalo svá tvrzení, aniž předložily nové argumenty.
1.2.3. Vývoj spotřeby
(339)
Jak je uvedeno výše, spotřeba Unie vzrostla mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 3 %. Jak uvedlo výrobní odvětví Unie a řada uživatelů, očekává se, že spotřeba dále poroste vzhledem k novým aplikacím, v nichž se obdobný výrobek používá. Výrobní odvětví Unie však nebylo schopno udržet si svůj podíl na trhu a o část z něho přišlo, zatímco dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR od roku 2011 svůj podíl na trhu zvyšoval. Změny spotřeby v Unii tudíž nemohly narušit příčinnou souvislost mezi újmou a dumpingovým a subvencovaným dovozem z ČLR.
1.2.4. Nedostatečná výrobní kapacita a zásoby v Unii
(340)
Vláda ČLR uvedla, že újma, vznikla-li nějaká, byla způsobena nedostatečnou výrobní kapacitou výrobců v Unii. Vláda ČLR odkazovala na četné účetní závěrky výrobců v Unii. V účetní závěrce společnosti 3B Fibreglass za rok 2010 se uvádí, že „naše omezené výrobní kapacity jim neumožnily získat další podíly na trhu“ a „přiměly nás reagovat na vývoj poptávky našich klientů s omezenými zásobami“. V účetní závěrce společnosti 3B Fibreglass za rok 2011 se uvádí, že „známky ozdravení hospodářství v roce 2010 byly potvrzeny v prvním pololetí roku 2011, avšak úroveň výrobní výkonnosti společnosti byla nižší, než se očekávalo v prvním trimestru, neumožnila nám plně těžit ze zvýšené činnosti a přiměla nás omezit naše smluvní závazky v roce 2011“. V účetní závěrce společnosti Lanxess za rok 2011 se píše, že „v roce 2011 běžela výroba skleněných vláken ve společnosti Lanxess na plnou kapacitu“ a „ve druhém čtvrtletí roku 2012 bude plánovaná odstávka vysoké pece č. 1 trvat téměř 10 týdnů a roční produkce bude tedy v roce 2012 o 14 % nižší“.
(341)
Úroveň zásob v roce 2010 byla skutečně nízká, viz tabulka č. 10 výše. Tento stav byl výsledkem nižší úrovně produkce v roce 2009, kdy bylo několik výrobních linek demontováno, dočasně uzavřeno nebo redukováno vzhledem k erozi cen a ztrátě podílu na trhu v důsledku dumpingového dovozu z ČLR. (42) Výrobní odvětví Unie však v roce 2011 zvýšilo stav svých zásob o více než 150 % a od té doby ho nepřestalo zvyšovat. Není správné poukazovat jen na omezené zásoby v roce 2010, a místo toho by se měl diagnostikovat trend za celé posuzované období.
(342)
Kromě toho některé citace odkazují na nižší úroveň výrobní výkonnosti v důsledku opravy či přestavby pecí. Jak je objasněno v 241. bodě odůvodnění, takové opravy či přestavby jsou tomuto odvětví vlastní, a proto je běžné, že si podniky vytváří zásoby s ohledem na opravu či přestavbu pece, a tyto zásoby jim pak umožní bez přerušení zásobovat hlavní odběratele.
(343)
Kromě toho by výrobní odvětví Unie mohlo investovat do zvětšení kapacity, pokud by existovaly rovné podmínky, které by výrobnímu odvětví Unie umožňovaly dosahovat zisk, jenž by zdůvodnil a umožnil rozšíření kapacity.
(344)
Výrobní kapacita v Unii a zásoby se nepovažují za nedostatečné, a tudíž nemohly přispět k újmě, a proto nemohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.5. Dopad hospodářské krize
(345)
Některé strany tvrdily, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena hospodářskou krizí, která vyústila v prudký pokles poptávky v odběratelských odvětvích (například v automobilovém průmyslu a na trhu s větrnými elektrárnami).
(346)
Vláda ČLR citovala několik výrobců v Unii, například účetní závěrku společnosti European Owens Corning Fibreglass SPRL („EOCF“) za rok 2010, kde se říká, že „tento pokles lze částečně vysvětlit silnou závislostí této činnosti na trhu s větrnou energií, jehož degradace pokračovala kvůli potížím, které měly subjekty působící na tomto trhu s financováním nových projektů“, účetní závěrku společnosti Lanxess za rok 2011, kde se uvádí, že „po zavedení antidumpingových opatření vůči čínskému dovozu mohla LANXESS zvýšit své prodejní ceny. V druhé polovině roku 2011 jsme však zaznamenali pokles o 16 % oproti roku 2010 v důsledku klesajícího trendu v ekonomickém vývoji“, a účetní závěrku společnosti EOCF za rok 2012, kde se uvádí, že obrat v roce 2012 „je důsledkem hlavně pokračující hospodářské krize, která jim neumožňuje výrobu na plnou kapacitu“.
(347)
Ve skutečnosti lze mezi lety 2010 a 2011 pozorovat 3 % pokles spotřeby výrobků z nekonečných skleněných vláken v Unii. Ke konci období šetření se však spotřeba v Unii opět zvýšila o 6 procentních bodů.
(348)
Citát o tom, že jedna ze společností musela snížit své ceny o 16 % ve druhé polovině roku 2011 ve srovnání s rokem 2010, vrhá jen částečné světlo na situaci v roce 2011. Šetřením bylo zjištěno zvýšení jednotkové ceny za celý rok 2011 o 8 % (ve srovnání s rokem 2010).
(349)
Kromě toho, výrobní odvětví Unie bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR cenově podbízivého oproti cenám výrobního odvětví Unie.
(350)
Dalo by se uznat, že hospodářský útlum mezi lety 2010 a 2011 přispěl ke zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Hospodářským útlumem však nelze vysvětlit ztrátovou situaci výrobního odvětví Unie v roku 2012 a v období šetření. K hlavním ztrátám došlo až po hospodářském útlumu v době, kdy spotřeba opět stoupala.
(351)
Pokud jde o citaci účetní závěrky Owens Corning za rok 2011, je důležité poznamenat, že citace pochází od EOCF, což je obchodní subjekt společnosti Owens Corning pro všechny jejich podniky v Evropě a na Blízkém východě. Kromě obdobného výrobku prodávala EOCF během uvedeného období rovněž netkané výrobky, tkaniny, střešní krytiny (parketové desky) a izolační výrobky, na které se toto řízení nevztahuje. Tento citát se proto konkrétně netýká obdobného výrobku na trhu Unie.
(352)
Pokud jde o citaci účetní závěrky Owens Corning za rok 2012, odkazuje konkrétně na výrobu tkanin, kterou se společnost EOCF zabývala v jednom ze svých závodů. Vzhledem k tomu, že tkaniny nejsou součástí obdobného výrobku, není tento citát relevantní.
(353)
Vzhledem k výše uvedeným okolnostem, hospodářský útlum mohl mít negativní dopad na výrobní odvětví Unie, avšak nikoli do té míry, aby mohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.6. Konkurenceschopnost dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR
(354)
Některé strany tvrdily, že újmu způsobila zastaralá technologie výrobního odvětví Unie v porovnání s moderní technologií používanou čínskými vyvážejícími výrobci, a nikoli dumping nebo subvencování dotčeného výrobku.
(355)
Šetření však potvrdilo, že výrobní odvětví Unie používá rovněž moderní výrobní postupy. Tvrzení, že stav technologie výrobního odvětví Unie údajně narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, se proto zamítá.
1.2.7. Újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo
(356)
Některé strany tvrdily, že újmu si (výrobci v Unii) možná způsobili sami, neboť i) nabízené ceny výrobců v Unii v roce 2014 byly nižší než nabídky, které tito výrobci obdrželi od čínských vyvážejících výrobců, (ii) investice žadatelů v posledních letech jsou v rozporu s újmou, neboť velké investice jdou jen stěží dohromady s představou odvětví, jemuž je působena újma, a přitom nevedly k vyššímu podílu výrobního odvětví Unie na trhu, a iii) investice žadatelů možná směřovaly do restrukturalizace a instalace dodatečné kapacity pro výrobu „špatných“ výrobků z nekonečných skleněných vláken, například do výrobků, po nichž je omezenější poptávka, a nikoli například do střiže, po níž je podle tvrzení stran velká poptávka a ve skutečnosti je u ní v Unii potenciální nedostatečná nabídka.
(357)
Pokud jde o první tvrzení týkající se nižších cen nabízených výrobci v Unii, je třeba uvést, že toto tvrzení se opírá o jeden případ po období šetření, ale cenové úrovně v roce 2014 nelze brát v potaz. Vzhledem k tomu, že pece jsou v provozu 24 hodin denně, a zpomalení výroby je velice nákladné, výrobní odvětví Unie se pokusilo udržet si podíl na trhu prodejem za ceny sice nižší, ale stále ještě pokrývající část fixních nákladů.
(358)
Co se týče velkých investic výrobního odvětví Unie za poslední roky, je třeba připomenout, že v tomto kapitálově vysoce náročném odvětví je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let a náklady spojené s přestavbou jedné pece mohou dosáhnout 8 až 13 milionů EUR (rozpětí je uváděno z důvodu důvěrného charakteru těchto informací). Značná část ostatních, strukturálnějších nákladů vyžadujících vysoké investice souvisí se spotřebou slitin v průchodkách a následnou přestavbou průchodek. Tyto investice jsou tomu odvětví vlastní a jsou nezbytné pro zachování stávající kapacity. Investice vyčleněné na výzkum a vývoj jsou rovněž nezbytné, aby se podnik udržel na trhu a uspokojoval potřeby klientů.
(359)
Pokud jde o třetí tvrzení týkající se údajně „špatných“ investic pro jiné výrobky než střiž, je třeba uvést, že i) výrobní odvětví Unie restrukturalizovalo s cílem nabízet širokou škálu produktů. Nebyl předložen žádný důkaz, že tento druh restrukturalizace nebyl hospodářsky rentabilní, a ii) zastavená výroba střiže, k níž došlo v důsledku restrukturalizace v posledních letech, byla přesunuta do jiného výrobního zařízení, jež bylo za tím účelem přebudováno.
(360)
Vláda ČLR tvrdila, že výrobci v Unii si ponechávali zásoby dovozu z třetích zemí, a citovala účetní závěrku jednoho výrobce v Unii za rok 2011, kde se uvádělo, že: „Zásoby zboží (21,4 milionů € k 31. prosinci 2011) rostou v důsledku celosvětového zpomalení ekonomické činnosti, jež zažilo naše odvětví v druhé polovině roku, a 75 % těchto zásob tvoří konečné výrobky dovezené od mimoevropských společností […][naší] skupiny a zbytek se skládá hlavně z materiálu a výrobků potřebných pro činnost Fabrics“.
(361)
Nárůst vykazované úrovně zásob tohoto výrobce v Unii za rok 2011 lze vysvětlit nahromaděním zásob za účelem zásobování jednoho jeho závodu mimo EU, který v roce 2012 prováděl přestavbu pece. Nedošlo by k žádnému dovozu z jiných závodů mimo EU, kdyby bylo možné vyrobit tyto výrobky pro závod mimo EU v Unii.
(362)
Po poskytnutí konečných informací požádala vláda ČLR o vyjasnění, jestli tento dovoz pocházel z ČLR nebo odjinud, a jaký byl jeho objem. Výrobci v Unii zařazení do vzorku však v posuzovaném období nenakupovali dotčený výrobek z ČLR.
(363)
Vláda ČLR rovněž tvrdila, že újmu si mohlo způsobit samo výrobní odvětví Unie, protože výrobce 3B Fibreglass se v roce 2011 rozhodl obnovit zásoby pro BASF v době, kdy výroba nestačila. Zde je citát z účetní závěrky společnosti 3B Fibreglass za rok 2011: „obnovit naše zásoby pro BASF a čelit opravě pece č. 2 za studena“.
(364)
V podnikové praxi je však běžné, že si podnik vytvoří zásoby, aby mohl plnit smluvní závazky ke klíčovým odběratelům. Kromě toho citace také odkazuje na plánovanou opravu pece, která vyžaduje nahromadění zásob, z nichž bude moci podnik plnit dodávky odběratelům (a plnit dodavatelské smlouvy společnosti 3B) během opravy.
(365)
Vzhledem k výše uvedenému se proto zamítá tvrzení o újmě, kterou si údajně výrobní odvětví v Unii způsobilo samo a které prý narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.8. Prodej na vývoz výrobců v Unii a přemísťování výroby s cílem přiblížit se odbytištím
(366)
Vláda ČLR tvrdí, že údajná újma, byla-li vůbec nějaká, byla způsobena rozhodnutím podniku přemístit výrobu do místa, kde sídlí odběratelé. K tomu dodává, že se tak neděje pouze na úrovni Unie, ale také v celosvětovém měřítku. Vláda ČLR uvádí, že výrobce v Unii P+D rozšířil svou činnost v Rusku a Indii, výrobce v Unii 3B v Tunisku, výrobce v Unii PPG v ČLR a výrobce v Unii, společnost Ahlstrom, přesunul svou výrobu z Evropy do ČLR počátkem roku 2011 za účelem lepšího uspokojování rostoucích trhů s větrnou energií v Asii a zejména v ČLR.
(367)
Vzhledem k tomu, že mnoho výrobců skleněných vláken jsou nadnárodní společnosti, není překvapením, že tyto společnosti investují také mimo Unii, pokud se k tomu naskytne příležitost. Do dodatečné kapacity mimo Unii se investuje proto, aby se uspokojily potřeby rozvíjejících se trhů a s vyhlídkou na dosažení zisku. Je pravda, že zřízení závodů v těchto regionech rovněž zapadá do obrazu dodavatele, který má blízko ke svým odběratelům. Podnikatelské rozhodnutí, zda zřídit výrobní zařízení mimo Unii či nikoli, však nemá naprosto žádnou souvislost s tím, že výrobcům v Unii je způsobována újma.
(368)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR zopakovala, že Unii připravily o výrobu, pracovní místa a prodej na vývoz velké zahraniční investice, které tedy způsobily újmu.
(369)
Tento argument není podložený. Výrobci nekonečného skleněného vlákna se chovají podle modelu regionální blízkosti, kde jsou odběratelé zásobováni výrobními závody ve svých regionech. Z ukazatelů o kapacitě a zaměstnanosti nevyplývá, že byly realizovány potenciální velké zahraniční investice ke škodě provozů v Unii.
(370)
Vláda ČLR také tvrdila, že pokles prodeje výrobního odvětví Unie na vývoz měl vážné negativní účinky, které Komise neanalyzovala.
(371)
V současném šetření se prodej výrobního odvětví Unie na vývoz (odběratelům ve spojení a odběratelům, kteří nejsou ve spojení) podílel 11 % a 13 % na celkovém prodeji výrobního odvětví Unie (odběratelům ve spojení a odběratelům, kteří nejsou ve spojení) v době mezi rokem 2010 do konce období šetření. Podobně i během původního antidumpingového šetření se tento podíl pohyboval mezi 10 % a 14 % od roku 2006 do září roku 2009. Vzhledem k tomu, že kolísání objemu vývozu není významné a je v souladu s objemem vývozu v předchozím antidumpingovém šetření, neměl vývoj prodeje na vývoz vážné negativní účinky, jak se tvrdilo výše.
(372)
Z výše uvedených důvodů se prodej výrobců v Unii na vývoz a přemísťování výroby nepodílely na újmě, a proto nemohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.9. Směnný kurz EUR/USD
(373)
Vláda ČLR uvedla, že čínské dodávky byly spojené s riziky vyplývajícími z větší složitosti logistického zabezpečení a z kolísání směnných kurzů, a proto se odběratelé zdráhají příliš vystavovat uvedeným rizikům. Jeden uživatel uvedl, že čínské ceny výrobků z nekonečných skleněných vláken jsou silně závislé na směnném kurzu mezi EUR a USD. Vzhledem k tomu, že kurs amerického dolaru oproti euru od roku 2000 postupně klesal, prý se mohla narušit příčinná souvislost.
(374)
Skutečně, na počátku roku 2000 bylo euro oproti USD slabší než dnes. Je však třeba poznamenat, že směnný kurz EUR/USD byl během posuzovaného období poměrně stabilní. Během posuzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila z 3 % na -4 %. I kdyby se uznalo, že směnný kurs EUR/USD se podílel na újmě, nemůže to nijak snížit újmu působící účinky levného dumpingového dovozu z ČLR na trh Unie od roku 2011 do konce období šetření.
(375)
Směnný kurs mezi EUR a USD se tudíž nepodílel na újmě a nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
1.3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(376)
Na závěr, výše uvedená analýza prokázala, že došlo k nárůstu objemu a tržního podílu dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Tlak způsobený nárůstem dumpingového a subvencovaného dovozu na trhu Unie neumožnil výrobnímu odvětví Unie stanovit své prodejní ceny na úrovni odpovídající běžným podmínkám na trhu a zaznamenanému zvýšení nákladů. Ani po snížení svých prodejní cen se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku nepodařilo udržet svůj podíl na trhu. Tento pokles cen byl na úkor ziskovosti, což vede k neudržitelnému ztrátovému stavu.
(377)
Výše uvedená analýza náležitě odlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působících újmu. Z této analýzy vyplývá závěr, že dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení.
(378)
Známé faktory, jiné než dumpingový a subvencovaný dovoz, byly posouzeny v souladu s čl. 3 odst. 7 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 6 základního antisubvenčního nařízení. U žádného z těchto faktorů, ať byly analyzovány jednotlivě nebo souhrnně, nebylo zjištěno, že by narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(379)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že Komise jen odmítá argumenty zúčastněných stran, místo aby prozkoumala všechny známé faktory, nejen dumpingový dovoz, jež způsobují újmu výrobnímu odvětví Unie.
(380)
Komise prozkoumala účinek těchto dalších faktorů: dovoz z dalších zemí, výrobní náklady, vývoj spotřeby, výrobní kapacity a zásoby, hospodářská krize, konkurence dovozu z ČLR, újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo, prodej výrobců Unie na vývoz, přesun výroby a směnný kurz mezi EUR a USD. Toto šetření neodhalilo žádné další faktory, jež by mohly narušit příčinnou souvislost.
F. ZÁJEM UNIE
(381)
V souladu s článkem 31 základního antisubvenčního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o subvencování působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat opatření. Určení zájmu Unie vycházelo z posouzení všech různých souvisejících zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
(382)
Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 31 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení. Komise rozeslala dotazníky 5 nezávislým dovozcům a 34 uživatelům. Nakonec ve stanovené lhůtě došly vyplněné dotazníky od 2 dovozců a 13 uživatelů. Kromě toho se několik uživatelů a sdružení uživatelů přihlásilo v průběhu řízení formou dopisů, ve kterých se vyslovili proti případnému uložení opatření v tomto případě. Námitky proti případnému uložení opatření v tomto případě podaly také vláda ČLR a CCCLA.
(383)
V původním antidumpingovém šetření se mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Jelikož prozatímní přezkum se omezuje na újmu, někdejší zjištění týkající se zájmu Unie zůstávají v platnosti. Níže uvedená analýza se tedy týká antisubvenčního šetření.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(384)
Stávající antidumpingová opatření nevedla ke snížení dumpingového dovozu z ČLR a nezajistila výrobnímu odvětví Unie úlevu. Jak je uvedeno výše, výrobnímu odvětví Unie byla i nadále působena podstatná újma v návaznosti na erozi cen v důsledku dumpingového dovozu z ČLR. Neuložení opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního vývoje finanční situace výrobního odvětví Unie. Situace výrobců v Unii zařazených do vzorku se vyznačovala zejména poklesem ziskovosti z +3 % v roce 2010 do -4 % na konci období šetření. Další pokles výkonnosti by nakonec vedl k zastavování výrobních linek a uzavření dalších výrobních závodů, což by ohrožovalo zaměstnanost a investice v Unii.
(385)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Klesající trend ziskovosti výrobního odvětví Unie je výsledkem jeho potíží v soutěži s levným subvencovaným dovozem z ČLR. Očekává se, že uložení antisubvenčních opatření by proto mělo ukončit stlačování cen a ztrátu podílu na trhu a že prodejní ceny výrobního odvětví Unie začnou opět stoupat, což povede ke zlepšení ziskovosti výrobního odvětví Unie na úroveň považovanou za nezbytnou pro toto kapitálově náročné odvětví.
(386)
Opatření by výrobnímu odvětví Unie poskytla příležitost překonat účinky dumpingu působícího újmu, který byl zjištěn v rámci tohoto šetření.
(387)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení antisubvenčních opatření by jednoznačně bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
(388)
Po poskytnutí konečných informací přišlo jedno oborové sdružení s tvrzením, že zpřísněná opatření by výrobnímu odvětví Unie nepřinesla žádnou úlevu vzhledem k tomu, že ani původní opatření z roku 2011 prý neměla žádný účinek.
(389)
Komise toto tvrzení odmítá a odkazuje na výše uvedené body odůvodnění, v nichž byl učiněn závěr, že neuložení zpřísněných opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního trendu ve finanční situaci výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců
(390)
Jak bylo uvedeno výše, nebyl u dovozců, kteří nejsou ve spojení, použit výběr vzorku a dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, při tomto šetření plně spolupracovali tím, že poskytli odpovědi na dotazník. Činnosti související s dotčeným výrobkem představují pouze malou část celkového obratu těchto dvou dovozců (méně než 0,5 %). Oba vznesli námitku proti možnému zpřísnění antidumpingových opatření, protože by, podle jejich názoru, mohla vést k ukončení dovozu dotčeného výrobku z ČLR.
(391)
Souhrnný dovoz nahlášený těmito dvěma dovozci představoval značnou část veškerého dovozu z ČLR během období šetření, a proto se považuje za reprezentativní pro dovozce v Unii. Žádní další dovozci nespolupracovali a neposkytli odpovědi na dotazník nebo odůvodněné připomínky. Na tomto základě byl učiněn závěr, že vzhledem k omezenému podílu dotčeného výrobku na celkové činnosti dovozců, uložení opatření nebude mít významný negativní dopad na celkový zájem dovozců v Unii.
3. Zájem uživatelů
(392)
Obdobný výrobek se používá v mnoha průmyslových odvětvích, jako je automobilový průmysl, turbíny větrných elektráren, námořní doprava, doprava, kosmický výzkum a inženýrské sítě. Spolupráci navázala široká škála uživatelů, kteří byli rozděleni do skupin podle odvětví činnosti: výrobci dílů, výrobci kompozitních materiálů, tkalci multiaxiálních tkanin a výrobci větrných turbín. Komise tak měla možnost posoudit dopad přísnějších opatření na různé druhy uživatelů.
(393)
Spolupracující uživatelé nakoupili v průběhu období šetření kolem 13 % dotčeného výrobku z ČLR. Velká většina obdobného výrobku byla tedy nakoupena z jiných zdrojů, např. z třetích zemí a od výrobního odvětví Unie. Pouze několik z nich nakupovalo dotčený výrobek výhradně z ČLR.
(394)
Existuje celá řada návazných odvětví, která využívají obdobný výrobek, a v nich se uživatelé rovněž liší svou velikostí, od globálních společností po malé a střední podniky. Na základě informací předložených během šetření se dále zdá, že uživatelské výrobní odvětví Unie zaměstnává velký počet osob, odhadem asi 100 000, ačkoli o tom nebyly předloženy žádné ucelené a podložené údaje.
3.1. Potenciální dopad opatření na ziskovost uživatelů
(395)
Na základě odpovědí na dotazník bylo celkově zjištěno, že uživatelská odvětví nekonečných skleněných vláken se nacházejí v poměrně dobré formě. Většina spolupracujících uživatelů skutečně uvedla zisky z prodeje svých výrobků, v nichž byl použit dotčený výrobek, během posuzovaného období. Třebaže několik málo uživatelů uvedlo v souvislosti s touto činností během období šetření ztrátu, zisk většiny ostatních se pohyboval v rozmezí od 2 % do 22 %. Proto i za současných opatření byla uživatelská odvětví stále schopna docílit zisku.
(396)
Na základě obdržených údajů byla provedena analýza dopadů na uživatele podle jednotlivých skupin uživatelů.
(397)
Šetření odhalilo, že v závislosti na charakteru různých uživatelských odvětví se liší i jejich možnosti přenést zvýšení cla na odběratele, a tedy že dopad zvýšení cla na ziskové rozpětí bude v každém odvětví uživatelů různé.
(398)
Stručně řečeno, uvalení kombinovaných opatření by ve většině uživatelských odvětví vedlo ke snížení zisku uživatelů o méně než jeden procentní bod, s výjimkou tkalců multiaxiálních tkanin. V jejich případě je totiž podíl dotčeného výrobku na výrobních nákladech vyšší než v jiných uživatelských odvětvích. Tito konkrétní uživatelé budou tedy postiženi výrazně více než jiní posuzovaní uživatelé.
(399)
Na základě výše uvedené analýzy je vysoce pravděpodobné, že uživatelé vyrábějící díly, kompozitní materiály a větrné turbíny dokáží absorbovat část nebo celé zvýšení nákladů. Kromě toho asi budou moci přenést část zvýšených nákladů na své odběratele. V tomto ohledu to jeden velký uživatel, jenž se zabývá výrobou větrných turbín, okomentoval tak, že se smířil se závěry šetření a cla vstřebá.
(400)
Tento celkově omezený dopad na ziskovost rovněž znamená, že zaměstnanost na úrovni uživatelského odvětví není navrhovaným zvýšením cla natolik ohrožena, jak to tvrdí někteří uživatelé.
(401)
Pokračující přístup uživatelů k dovozu z třetích zemí by v každém případě zmírnil jakýkoli potenciální nepříznivý účinek. Uložení opatření nebrání uživatelům, aby se zásobovali od jiných dodavatelů.
(402)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik uživatelů s tvrzením, že argumenty uživatelů byly zamítnuty pouze na základě kvalitativních výroků. Tvrdili rovněž, že jejich ziskové rozpětí kleslo o mnohem více než jen o jeden procentní bod, jak je uvedeno v 398. bodě odůvodnění, zvláště když se posuzuje podle jednotlivých výrobků.
(403)
Tato tvrzení se zamítají z dále uvedených důvodů. Na základě údajů od uživatelů provedla Komise podrobné výpočty s cílem posoudit kvantitativní dopad zpřísnění opatření na ziskovost uživatelů. Odvětví, v nichž se používá dotčený výrobek, jsou heterogenní a projevují se v nich velké rozdíly co do velikosti (od malých a středních až po nadnárodní podniky), závislosti na dotčeném výrobku a aplikaci jejich finálního výrobku a jejich klientely (od malých po velké společnosti, prodej v Unii nebo prodej na vývoz). Jak už bylo uvedeno v 398. bodě odůvodnění, Komise uznává, že na některé segmenty uživatelů dopadnou opatření více než na jiné. Na základě údajů od spolupracujících uživatelů tvořil použitý dotčený výrobek zakoupený z ČLR dosti omezený podíl (méně než 13 % - viz 393. bod odůvodnění). Podíl dotčeného výrobku z ČLR na celkových výrobních nákladech byl navíc také omezený, tj. méně než 4 %. U zkoumané multiaxiální tkaniny je to však mnohem více. Dopad zvýšení cel byl vypočítán za předpokladu, že z ČLR bude nakoupen takový objem skleněného vlákna, jaký byl vykázán v období šetření, a že čínské dovozní ceny budou podléhat asi 30 % clu, třebaže na valnou většinu čínských vyvážejících výrobců se budou vztahovat nižší cla. Podle těchto předpokladů z výpočtů vyplynulo, že vzestup ceny dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR bude mít v průměru menší dopad na ziskovost všech spolupracujících uživatelů, než výše uvedený jeden procentní bod.
3.2. Nezaměnitelnost
(404)
Několik uživatelů uvedlo, že mnoho výrobků z nekonečných skleněných vláken nezbytných pro uživatelská odvětví nelze koupit jako hotové výrobky. Místo toho musí dodavatelé absolvovat zdlouhavé a komplikované schvalovací řízení, které může trvat 6 až 12 měsíců, aniž by měli záruku, že skončí úspěšně. Změna dodavatele s cílem vyhnout se placení cel by tedy byla nákladná, v krátkodobém horizontu neproveditelná a z technologického hlediska riskantní.
(405)
V tomto ohledu je třeba uznat, že při určitém typu použití může být kvůli vlastnostem dotčeného výrobku skutečně vyžadováno dlouhé schvalovací řízení, jehož součástí je i testování. I s ohledem na připomínky několika uživatelů se však v tuto chvíli většinou najde více zdrojů. Kromě toho bylo šetřením zjištěno, že uživatelé mají obvykle více variant dodávek jako nouzové řešení, a často si nechali schválit výrobek několika dodavatelů, aby nebyli závislí pouze na jediném dodavateli. Je však třeba připomenout, že opatření nejsou míněna tak, aby některým dodavatelům znemožňovala přístup na trh Unie - smyslem veškerých navrhovaných opatření je pouze obnovení spravedlivého obchodu a náprava narušené situace na trhu.
(406)
Je proto nepravděpodobné, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z ČLR bude mít za následek dočasné zastavení dodávek surovin pro uživatelská odvětví.
3.3. Neschopnost přenést zvýšení výrobních nákladů na odběratele a vyšší konkurence ze strany navazujících výrobků pocházejících ze zemí mimo Unii
(407)
Několik uživatelů tvrdilo, že se potýkají s ostrou konkurencí výrobců mimo Unii, a tudíž by nebyli s to přenést vyšší cenu dotčeného výrobku na své odběratele, poněvadž by to vedlo k poklesu prodeje. Vzhledem k rozmanitosti uživatelských společností se bude schopnost přenést potenciální zvýšení nákladů na odběratele u jednotlivých typů uživatelů lišit. Na základě údajů v odpovědích na dotazník však lze soudit, že u uživatelů, kteří nejsou s to přenést většinu zvýšených nákladů, by byly jejich obrat a ziskovost ve většině případů ovlivněny pouze v omezené míře.
(408)
Několik uživatelů vyjádřilo obavu, že uložení antisubvenčních cel by konkurenčně zvýhodnilo dodavatele mimo Unii, kteří mají přístup k dotčenému výrobku bez opatření. Uživatelé tvrdí, že jsou v hospodářské soutěži s dovozem z ČLR na svých navazujících trzích. Uložení kombinovaných opatření by dále zhoršilo podmínky hospodářské soutěže. Tvrdili, že vzhledem k těmto okolnostem by nebylo možné přenést zvýšení cen jejich surovin na odběratele. Dále argumentovali tím, že by to vedlo přemístění výroby mimo Unii, a tedy ke značným ztrátám pracovních míst.
(409)
Je třeba poznamenat, že skutečnost, že by zavedení antisubvenčních opatření mohlo způsobit silnější konkurenci, nemůže být důvodem pro neuložení opatření, je-li to opodstatněné. Tato šetření se týkají konkrétního výrobku. Každé uživatelské odvětví má plné právo dovolávat se obchodního práva Unie a požadovat pro své výrobky antidumpingové šetření. Kromě toho rozhodnutí o umístění podniků závisí na velkém počtu faktorů. Je nepravděpodobné, že by rozhodnutí o přemístění výroby záviselo pouze na clech na jednu surovinu.
(410)
Několik stran tvrdilo, že výrobci v Unii jsou globální společnosti v zahraničním vlastnictví, avšak většinu z kompozitních společností tvoří malé nebo středně velké podniky v domácím vlastnictví. Tyto malé a střední podniky tvrdily, že po zvýšení cel dojde ke ztrátě pracovních míst. Také CCCLA tvrdila, že Unie přijde o pracovní místa, až se uživatelé přesunou jinam kvůli vyšším clům. Jeden uživatel také uvedl, že případné přemístění uživatelů by vedlo též k nižším tržbám výrobního odvětví Unie.
(411)
Komise pohlíží stejně na všechna pracovní místa v Unii bez ohledu na vlastnictví a velikost společnosti. Komise v této souvislosti odkazuje na 400. a 403. bod odůvodnění. Kromě toho tvrzení o přemístění, možných ztrátách pracovních míst a nižších tržbách výrobního odvětví Unie považuje Komise za spekulativní a nepodložená.
(412)
Několik stran uvedlo, že výrobky v současnosti vyráběné v Unii jdou na globální trh a soutěží tam s třetími zeměmi. Jeden uživatel uvedl, že může využít dovozu dotyčného výrobku v rámci aktivního zušlechťovacího styku bez zaplacení antidumpingového cla, pokud je jím zpracovávaný výrobek následně vyvezen mimo Unii. Výsledkem toho však je, že tento uživatel může svým odběratelům mimo Unii nabídnout konkurenceschopnější ceny než svým odběratelům v Unii.
(413)
Uživatelé skutečně mohou využít dovozu dotyčného výrobku v rámci aktivního zušlechťovacího styku bez zaplacení antidumpingového cla, pokud je jimi zpracovávaný výrobek následně vyvezen mimo Unii. Tím se však nemění závěry Komise v tomto šetření.
3.4. Nedostatečná nabídka
(414)
Jeden uživatel uvedl, že výrobní odvětví Unie není s to plně uspokojit poptávku v Unii, zejména pokud jde o určité typy velkých objednávek specificky uzpůsobených výrobků z nekonečných skleněných vláken. Kromě toho tento uživatel uvádí, že v důsledku omezené výrobní kapacity v Unii nebudou výrobci v Unii s největší pravděpodobností ochotni věnovat velkou část své kapacity na dodávky pro jednoho odběratele. Jiný uživatel uvedl, že neexistuje převis nabídky střiže a že když by byla ČLR z trhu Unie vyloučena, vedlo by to, zejména v souvislosti s vyšší poptávkou, k značným problémům v zásobování trhu Unie. Vláda ČLR cituje výrobce v Unii 3B, že od roku 2002 nebyla v tomto odvětví instalovaná žádná nová tavící kapacita a že k uspokojení potřeb trhu, zejména v Evropě, je zapotřebí dalších 200 000 tun výrobní kapacity.
(415)
V tomto ohledu je třeba nejprve poznamenat, že účelem antisubvenčních opatření je napravit nekalé obchodní praktiky, které působí újmu výrobnímu odvětví Unie, a znovu vytvořit prostředí účinné hospodářské soutěže na trhu Unie, nikoli bránit dovozu. Navrhovaná opatření nejsou s to uzavřít trh Unie pro vyvážející výrobce z ČLR, třeba za ceny, které nezpůsobují újmu, a tudíž umožní pokračující dovoz střiže, stejně jako dalších výrobků z nekonečných skleněných vláken z ČLR na trh Unie.
(416)
Pokud jde o schopnost výrobního odvětví Unie ošetřit potenciální nedostatek střiže, současná úroveň vytížení kapacity výrobního odvětví Unie umožňuje určitou produkci navíc.
(417)
Střiž, stejně jako ostatní typy dotčeného výrobku, by se dala dovážet do Unie rovněž z třetích zemí, například z Malajsie.
(418)
Kromě toho čínští výrobci nekonečných skleněných vláken zřídili výrobní provozy v těsné blízkosti Unie (v Egyptě a Bahrajnu) jako základny pro dodávky na trh Unie.
(419)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem lze vyvodit závěr, že případný nedostatek dodávek střiže lze ošetřit vyšším vytížením kapacity výrobního odvětví Unie, dovozem z jiných zdrojových zemí a pokračujícím dovozem z ČLR za ceny nepůsobící újmu.
(420)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že celkový účinek uložení kombinovaných opatření na navazující výrobní odvětví Unie je omezený a neměl by převážit nad pozitivními účinky opatření pro výrobní odvětví Unie.
(421)
Po poskytnutí konečných informací přišlo jedno oborové sdružení s prohlášením, že je těžko pochopitelné, proč mají výrobci v Unii nevyužitou kapacitu, když skleněných vláken je nedostatek a jeho cena na trhu Unie stoupá. Několik stran zopakovalo, že uložení dalších opatření povede k výpadku dodávek od výrobců v Unii.
(422)
Pokud jde o posuzované období, šetřením nebyl odhalen výpadek v zásobování trhu. Co se týče možných výpadků dodávek v budoucnosti, Komise má za to, že zvýšení cel nezabrání dovozu do Unie z ČLR a z třetích zemí, jak bylo uvedeno výše.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(423)
Na základě výše uvedeného se očekává, že uložení kombinovaných opatření poskytne výrobnímu odvětví Unie příležitost zlepšit svou situaci pomocí vyšších prodejních cen a většího podílu na trhu. Ačkoliv se u některých uživatelů mohou objevit určité nepříznivé dopady v podobě vyšších nákladů, pravděpodobně nad nimi převáží očekávané přínosy pro výrobce v Unie a jejich dodavatele.
(424)
Vyvozuje se proto závěr, že celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
(425)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že důsledky navrhovaných opatření se podceňují. Uvádějí, že Komise více důvěřuje tvrzení skupinky výrobců skleněných vláken, než mnohem větší avšak roztříštěné skupině hlavně malých a středně velkých subdodavatelů, kteří neměli skutečnou příležitost reagovat stejně silně.
(426)
Tato tvrzení se zamítají, neboť v průběhu šetření dostali uživatelé hojně příležitostí k vyjádření. Mnoho z nich to využilo a jejich údaje byly pečlivě prozkoumány a zohledněny. Všem zúčastněným stranám se v průběhu šetření dostalo pozornosti.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ A ANTISUBVENČNÍ OPATŘENÍ
(427)
Na základě závěrů, k nimž dospěla Komise v otázce subvencování, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie, by měla být uložena konečná opatření, jež zabrání tomu, aby dumpingový a subvencovaný dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(428)
Za účelem stanovení úrovně těchto opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(429)
Újma by byla odstraněna v případě, že výrobní odvětví Unie by mělo možnost pokrýt své výrobní náklady a dosáhnout takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu. Stejně jako v původním šetření, pracovalo se s cílovým ziskem ve výši 5 %.
(430)
Sdružení APFE požadovalo cílový zisk ve výši 10 % - 12 %. APFE tvrdilo, že tento cílový zisk pro analýzu by měl zohlednit nutnost vysoce kapitálově náročného odvětví dosahovat uspokojivé návratnosti vloženého kapitálu podle očekávání investorů. APFE rovněž odkazuje na zprávu Stern Business School of New York University, v níž byla pro různá průmyslová odvětví spočítána vážená průměrná cena kapitálu (WACC), v níž se kombinuje cena vlastního kapitálu a cena zadlužení (náklady dluhové služby) (43). Ve zprávě Sternovy fakulty byla vypočítána vážená průměrná cena kapitálu (WACC) pro odvětví nekonečných skleněných vláken v rozmezí 8,3 % až 8,4 %. Kromě toho APFE odkazuje na zisk ve výši 8,3 %, s kterým se pracovalo v případě čínského solárního skla (44). Dále tvrdí, že kapitálové náklady a náklady zadluženosti jsou o něco vyšší v Unii než v USA, a proto by sazba pro Unii měla být o něco vyšší, v rozmezí od 10 % do 12 %.
(431)
Skutečný zisk dosažený během posuzovaného období nelze použít vzhledem k tomu, že přes stávající platná cla stále přetrvává značný objem dumpingového dovozu pocházejícího z ČLR.
(432)
V kauze solárního skla z ČLR se pracovalo s cílovým ziskem 8,3 %, neboť takového zisku docílili výrobci v Unii zařazení do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže (tj. jednalo se o zisk dosud neovlivněný dumpingovým dovozem).
(433)
I když je nesporné, že výrobní odvětví Unie je vysoce kapitálově náročné odvětví, sdružení APFE nebylo schopno prokázat, že výše cílového zisku stanoveného na základě vážené průměrné ceny kapitálu podle zprávy Sternovy fakulty projde příslušnou zkouškou. Tento požadavek byl proto zamítnut.
(434)
Po poskytnutí konečných informací začalo sdružení APFE tvrdit, že je třeba revidovat zjištění o cílovém zisku s ohledem na to, že výrobní odvětví Unie je schopno dosahovat vyššího než 5 % zisku u takových typů výrobku, jako je střiž pro vlhké použití u netkaných textilií a u sádrovce, kde dokáže dobře konkurovat dovozu z třetích zemí a kde nenaráží na agresivní prodej dumpingových a subvencovaných čínských výrobků z nekonečného skleněného vlákna pod cenou.
(435)
V předchozím šetření se pracovalo s cílovým ziskem ve výši 5 %. Tento cílový zisk byl zachován, jelikož nebyly předloženy podložené argumenty o změněných tržních podmínkách, které by zdůvodnily vyšší cílový zisk.
(436)
Střiž pro vlhké použití (WUCS), tak jako kterýkoli jiný typ dotčeného výrobku, se používá coby výztužný materiál a má omezenou skladovatelnost a vyšší dopravní náklady kvůli hmotnosti obsažené vody (viz 63. bod odůvodnění). Střiže pro vlhké použití (WUCS) se dovážejí do Unie v mnohem menším množství než jiné výrobky z nekonečných skleněných vláken. Ziskové rozpětí u tohoto jediného typu výrobku tedy není reprezentativní pro dotčený výrobek.
(437)
Komise poté určila úroveň pro odstranění újmy na základě srovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců z ČLR zařazených do vzorku s újmu nepůsobící váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(438)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že u tří kontrolních čísel výrobků (PCN) jsou nepřesné hodnoty CIF.
(439)
Po prověření Komise upravila příslušné hodnoty CIF, což vedlo k malé změně v rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou u tohoto vyvážejícího výrobce.
(440)
Na tomto základě byly stanoveny následující úrovně pro odstranění újmy:
Společnost
Úroveň pro odstranění újmy
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
26,1 %
441)
Jeden uživatel tvrdil, že všechny faktické okolnosti zůstaly nezměněné, a proto jediný způsob, jak může Komise dospět k závěru, že se zhoršila újma údajně způsobená dovozem z ČLR, je použití jiné metodiky pro výpočet rozpětí újmy v porovnání s původním šetřením.
(442)
Faktické okolnosti nezůstaly nezměněné. Výpočet aktuálního rozpětí újmy s použitím metodiky z původního šetření proto vede k jinému výsledku, jelikož se změnily základní údaje, jako jsou náklady, ceny a ztráty.
(443)
Po poskytnutí konečných informací se jeden vyvážející výrobce zajímal o to, jaké změněné okolnosti zdůvodní výpočet rozpětí újmy na základě kontrolního čísla výrobku (PCN) oproti prostému srovnání průměrných cen, jak se to dělalo v původním šetření.
(444)
Komise se domnívá, že základní metodika použitá v současném šetření je táž jako metodika použitá v předchozím šetření. Výběr vzorku a srovnávání byly prováděny na stejné úrovni. Výpočet rozpětí újmy na základě kontrolního čísla výrobku (PCN) umožnil podrobnější a přesnější výsledek, ale to nelze považovat za změnu metodiky.
(445)
Tentýž vyvážející výrobce také uvedl, že rohože ze střiže z nekonečného skleněného vlákna tvoří součást dotčeného výrobku, avšak výpočet rozpětí újmy neodráží kontrolní číslo výrobku rohoží ze střiže. Vyvážejícího výrobce zajímalo, i) jestli výrobci v Unii už tyto rohože ze střiže nevyráběli a ii) proč Komisi v minulosti zřejmě nečinilo žádné potíže nalézt náhražku hlavního typu výrobku za účelem výpočtu rozpětí újmy, a to dokonce i v případech, kdy se kontrolní číslo výrobku přesně neshodovalo.
(446)
Dotčený výrobek skutečně zahrnuje rohože ze střiže a někteří výrobci v Unii (nebo jejich subjekty) tyto rohože vyrábějí. Výrobci v Unii zařazení do vzorku vyráběli typy rohoží, které se v průběhu období šetření z ČLR nedovážely. Shoda kontrolního čísla výrobku však byla celkově vysoká, a proto nebylo třeba hledat náhražky.
(447)
Tento vyvážející výrobce se mimoto zajímal, i) proč byla nutná úprava na základě obchodní úrovně a komu výrobci v Unii své výrobky skutečně prodávají a ii) proč při výpočtu újmy nebyly u čínského prodeje zohledněny dopravní náklady do skladu v EU a skladovací náklady.
(448)
Výrobci v Unii zařazení do vzorku prodávají převážně přímo koncovým uživatelům. To nebyl případ čínských vývozců zařazených do vzorku. Více prodejních transakcí procházelo přes distributory nebo jiné zprostředkovatelské prodejní kanály. Když se tedy veškeré prodejní transakce převedly na úroveň prodeje koncovým uživatelům, byly ceny lépe srovnatelné. Podle standardní metodiky se při výpočtu cenového podbízení zohledňují náklady po dovozu, zatímco rozpětí újmy vychází z hodnoty CIF čínského prodeje na vývoz.
(449)
Vyvážející výrobce se rovněž podivil, proč není stávající antidumpingové clo zařazeno do rozpětí újmy, jelikož zařazení tohoto cla do hodnoty CIF by bylo v souladu s používanou metodikou cenového podbízení.
(450)
Rozpětí pro odstranění újmy, jak je prezentováno v tomto nařízení, odráží celé rozpětí potřebné pro odstranění újmy. Kdyby bylo stávající antidumpingové rozpětí zařazeno do rozpětí pro odstranění újmy, výsledkem by bylo jen rozpětí částečného odstranění újmy.
(451)
Po poskytnutí konečných informací přišel žadatel s tvrzením, že jelikož Jiangsu Changhai Group v šetření plně nespolupracovala (viz výše oddíl C. 2.1.), jsou informace o vývozní ceně této skupiny nespolehlivé, a neměly by se tedy používat při výpočtu rozpětí újmy. Žadatel tvrdil, že vývozní cena skupiny může být chybná, jestliže je zjištěna na základě výrobních nákladů společnosti, které nebylo možné řádné ověřit kvůli tomu, že tato společnost v šetření dostatečně nespolupracovala. Vývozní cena této skupiny by se měla stanovit spíše na základě dostupných údajů ve smyslu čl. 18 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(452)
Jak je vysvětleno v 92. bodě odůvodnění, dotčený výrobek nevyvážela v rámci skupiny společnost, která poskytla zavádějící informace, nýbrž pouze OCH. Společnost OCH však plně spolupracovala v obou šetřeních a poskytla spolehlivé informace o vývozní ceně skupiny (např. poskytla faktury, jež Komise na místě ověřila). Komise tedy nemá důvod pochybovat o vývozní ceně skupiny. Rozpětí újmy bylo vypočteno na základě skutečné ověřené vývozní ceny - uvedené na prodejních fakturách - bez ohledu na to, jak byla stanovena a zda vycházela z výrobních nákladů dané společnosti. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
2. Konečná opatření
(453)
Antisubvenční šetření bylo provedeno souběžně s přezkumem antidumpingových opatření a omezilo se na újmu. Vzhledem k použití pravidla nižšího cla a skutečnosti, že konečná subvenční rozpětí jsou nižší než úroveň pro odstranění újmy, by Komise měla v souladu s článkem 15 základního antisubvenčního nařízení uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni zjištěných konečných subvenčních rozpětí a poté uložit konečné antidumpingové clo na úrovni příslušné pro odstranění újmy.
(454)
Na základě této metodiky a skutkové podstaty tohoto případu, zejména skutečnosti, že opatření jsou omezena rozpětím újmy, se Komise domnívá, že v této věci nevyvstává otázka „dvojího započtení“.
(455)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce čínských vyvážejících výrobců bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku nebo během šetření spolupracovaly. Clo „pro všechny ostatní společnosti“ bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(456)
Pro ostatní spolupracující čínské vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I je konečná sazba cla stanovena jako vážený průměr sazeb stanovených pro spolupracující vyvážející výrobce zařazené do vzorku s výjimkou skupiny, ke které patří vyvážející výrobce, na něhož se vztahuje ustanovení čl. 28 odst. 1.
(457)
Po poskytnutí konečných informací požádal jeden vyvážející výrobce o přiznání individuálního zacházení ve smyslu čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a o výpočet individuálního dumpingového rozpětí.
(458)
Avšak vzhledem k tomu, že částečný prozatímní přezkum se omezuje jen na újmu, dumpingová rozpětí, tak jak byla stanovena v předchozím antidumpingovém šetření, zůstávají beze změny. Žádost o individuální dumpingové rozpětí byla proto zamítnuta.
(459)
Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Čínský vývozce
Dumpingové rozpětí (stanovené v původním šetření)
Subvenční rozpětí
Úroveň pro odstranění újmy
Vyrovnávací clo
Antidumpingové clo
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Ostatní spolupracující společnosti
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Celní sazby pro všechny ostatní společnosti
10,3 %
19,9 %
(460)
Individuální sazba antidumpingového a antisubvenčního cla pro jednu společnost uvedená v tomto nařízení byla stanovena na základě zjištění vyplývajících ze současného šetření. Odráží tedy situaci dotčené společnosti zjištěnou při tomto šetření. Tato celní sazba (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) je proto použitelná výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyráběných uvedenou společností. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(461)
Společnost může požadovat individuální celní sazbu, pokud následně změní svou obchodní firmu. Tato žádost musí být předložena Komisi. (45) Žádost musí obsahovat veškeré relevantní informace, které umožní prokázat, že změna neovlivňuje právo společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna obchodní firmy společnosti neovlivňuje její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně obchodní firmy zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(462)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
3. Závazek
(463)
Jeden čínský vyvážející výrobce navrhl cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 13 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Nabídka závazku obsahovala minimální dovozní ceny několika hlavních typů a podtypů dotčeného výrobku.
(464)
Komise se domnívá, že dotčený výrobek existuje v mnoha podtypech a stupních, které se cenově liší až o 700 %. Existuje tedy velké riziko vzájemné kompenzace. V rámci jednoho typu výrobku se mohou ceny pohybovat až o 550 % v závislosti na podtypech výrobku. Různé minimální dovozní ceny, které navrhl čínský vyvážející výrobce, se navíc nacházely hluboko pod cenou, která nezpůsobuje újmu, a tudíž by neodstraňovaly újmu způsobovanou výrobnímu odvětví Unie.
(465)
Pokud jde o cla, vzhledem k výše uvedenému by nebylo možné rozlišovat specifikaci bez individuální analýzy každé dovozní transakce s cílem určit, do které skupiny minimální dovozní ceny daný výrobek patří. Monitoring by se tak stal velmi obtížný, ne-li prakticky neuskutečnitelný.
(466)
Tato společnost navíc vyváží do Unie také další výrobky, na které se opatření nevztahují. Je tu tedy riziko kompenzace, pokud by tyto výrobky byly prodány stejným odběratelům. Někteří z jejich odběratelů v Unii jsou ve spojení a obchodují také s jinými společnostmi ve spojení, které sídlí mimo Unii. Tyto složité obchodní a podnikatelské vazby vytvářejí další potenciální rizika vzájemné kompenzace.
(467)
Na základě výše uvedeného byla nabídka závazku odmítnuta.
(468)
Výbor zřízený podle čl. 15 odst. 1 základního antidumpingového nařízení nevydal žádné stanovisko,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
(1) Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz střiže ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm; pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohoží vyrobených z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (kódy TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) a 7019 31 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky.
(2) Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Konečné vyrovnávací clo (%)
Doplňkový kód TARIC
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd, a Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
10,2
Všechny ostatní společnosti
10,3
A999
3) Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
(4) Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Ustanovení článku 1 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 248/2011 se nahrazuje následujícím zněním.
(1)
Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz střiže ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm, pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohoží vyrobených z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (kódy TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) a 7019 31 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky.
(2)
Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Konečné antidumpingové clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd, Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd, Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
15,9
Všechny ostatní společnosti
19,9
A999
3)
Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
(4)
Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 16. prosince 2014.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1379/2014
оd 16. prosinca 2014.
o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz određenih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine i izmjeni Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 248/2011 o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih proizvoda od beskonačnih staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1), a posebno njezin članak 15., i Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (2), a posebno njezin članak 9. stavak 4. i članak 11. stavak 3.,
budući da:
A. POSTUPAK
1. Mjere na snazi
(1)
Vijeće je Provedbenom uredbom Vijeća (EU) br. 248/2011 (3) uvelo konačnu antidampinšku pristojbu na uvoz određenih proizvoda od neprekinutih staklenih vlakana trenutačno razvrstanih u oznake KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 i 7019 31 00 i podrijetlom iz Narodne Republike Kine.
2. Pokretanje antisubvencijskog ispitnog postupka
(2)
U obavijesti objavljenoj 12. prosinca 2013. u Službenom listu Europske unije („Obavijest o pokretanju antisubvencijskog postupka”) (4) Europska komisija („Komisija”) najavila je pokretanje antisubvencijskog postupka u vezi s uvozom u Europsku uniju određenih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine („NRK” ili „predmetna zemlja”).
(3)
Komisija je pokrenula ispitni postupak nakon što je 28. listopada 2013. Europsko udruženje proizvođača staklenih vlakana („APFE”) („podnositelj pritužbe”) podnijelo pritužbu u ime proizvođača koji čine više od 25 % ukupne proizvodnje određenih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana u Uniji. Pritužba je sadržavala dokaze prima facie subvencioniranja određenih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana i tako nastale znatne štete, što je Komisija smatrala dostatnim opravdanjem za pokretanje ispitnog postupka.
(4)
U skladu s člankom 10. stavkom 7. Uredbe (EZ) br. 597/2009 („Osnovna antisubvencijska uredba”) Komisija je prije pokretanja ispitnog postupka obavijestila vladu NRK-a da je primila pravilno dokumentiranu pritužbu u kojoj se tvrdi da je subvencionirani uvoz određenih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana podrijetlom iz NRK-a prouzročio znatnu štetu industriji Unije. Komisija je pozvala vladu NRK-a na savjetovanje u cilju razjašnjavanja situacije u vezi sa sadržajem pritužbe i postizanjem sporazumnog rješenja.
(5)
Vlada NRK-a prihvatila je ponudu za savjetovanje koje je potom održano 5. prosinca 2013. Tijekom savjetovanja nije bilo moguće postići zajedničko rješenje. Međutim, Komisija je uzela u obzir primjedbe vlade NRK-a o programima navedenima u pritužbi. Nakon savjetovanja od vlade NRK-a 9. prosinca 2013. primljen je pisani podnesak.
(6)
Vladi NRK-a ponuđeno je dodatno savjetovanje u pogledu dodatnih programa koji su utvrđeni tijekom ispitnog postupka. Međutim, vlada NRK-a nije prihvatila tu ponudu te je tvrdila da joj u pogledu tih programa nisu dostavljeni dostatni podaci.
3. Usporedni zahtjev za djelomičnu reviziju tijekom važenja antidampinških mjera na snazi
(7)
Komisija je primila zahtjev za pokretanje djelomične revizije tijekom važenja antidampinških mjera na snazi (5), opsega ograničenog na ispitivanje štete u skladu s člankom 11. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 („Osnovna antidampinška uredba”). Zahtjev je 28. listopada 2013. podnijelo i udruženje APFE u ime proizvođača iz Unije koji čine više od 25 % ukupne proizvodnje određenih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana u Uniji.
(8)
Utvrdivši nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom da postoje dostatni dokazi za opravdano pokretanje djelomične revizije tijekom važenja mjere, Komisija je 18. prosinca 2013. u obavijesti objavljenoj u Službenom listu Europske unije („Obavijest o pokretanju parcijalne privremene antidampinške revizije”) (6) najavila pokretanje djelomične revizije tijekom važenja mjere u skladu s člankom 11. stavkom 3. Osnovne antidampinške uredbe.
(9)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da su postojeće mjere uvedene Provedbenom uredbom Vijeća 248/2011 nevaljane i ništavne u pogledu tog proizvođača izvoznika te da je stoga potrebno prekinuti trenutačni ispitni postupak revizije u pogledu postojećih mjera uvedenih tom Uredbom. Taj je proizvođač izvoznik tvrdio da postojeće mjere predstavljaju povredu Sporazuma WTO-a o antidampingu jer je tom proizvođaču izvozniku odbijen pojedinačni tretman u skladu s odredbama članka 9. stavka 5. Osnovne antidampinške uredbe, kakve su bile u trenutku donošenja te Uredbe. Kako bi potkrijepio tu tvrdnju, uputio je na Izvješće žalbenog tijela WTO-a od 28. srpnja 2011. u predmetu DS397 (7).
(10)
Nakon Izvješća žalbenog tijela WTO-a od 28. srpnja 2011. u predmetu DS397 izmijenjen je članak 9. stavak 5. Osnovne antidampinške uredbe (8). Izmjena se primjenjuje na sve ispitne postupke pokrenute nakon njezina stupanja na snagu, tj. nakon 6. rujna 2012. Što se tiče proizvođača izvoznika koji su podlijegali mjerama koje su već bile na snazi prije tog datuma, Komisija je 23. ožujka 2012. (9) objavila obavijest u kojoj je pozvala sve proizvođače izvoznike u zemljama bez tržišnoga gospodarstva da zatraže reviziju ako smatraju da je mjere kojima podliježu potrebno revidirati u kontekstu prethodno spomenutog Izvješća žalbenog tijela. Provedbena uredba (EU) br. 248/2011 izričito je navedena u toj obavijesti. Komisija od tog proizvođača izvoznika nije primila takav zahtjev te taj proizvođač izvoznik nije zahtijevao reviziju tijekom važenja mjere u skladu s člankom 11. stavkom 3. Osnovne uredbe.
(11)
Stoga valjanost postojećih mjera nije upitna i tvrdnja se odbacuje.
4. Razdoblje ispitnog postupka i razmatrano razdoblje obaju ispitnih postupaka
(12)
Ispitnim postupkom o subvencioniranju i šteti obuhvaćeno je razdoblje od 1. listopada 2012. do 30. rujna 2013. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). Ispitivanjem kretanja važnih za procjenu štete obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2010. do kraja RIP-a („razmatrano razdoblje”).
(13)
Analize štete provedene u okviru trenutačne antisubvencijske i antidampinške djelomične revizije tijekom važenja mjere temelje se na istoj definiciji industrije Unije, istim reprezentativnim proizvođačima Unije i istom razdoblju ispitnog postupka te su dovele do identičnih zaključaka, osim ako je određeno drukčije. To se smatralo primjerenim kako bi se pojednostavnila analiza štete i dobili dosljedni nalazi u obama ispitnim postupcima. Zbog toga su primjedbe o aspektima štete koje su dostavljene u bilo kojem od tih postupaka uzete u obzir u okviru obaju ispitnih postupaka.
5. Strane na koje se odnose ispitni postupci
(14)
Komisija je u objema obavijestima o pokretanju postupka pozvala zainteresirane strane da joj se obrate kako bi sudjelovale u obama ispitnim postupcima. Uz to, Komisija je posebno obavijestila podnositelja pritužbe, druge proizvođače iz Unije koji su joj poznati, poznate joj proizvođače izvoznike i nadležna tijela NRK-a, uvoznike koji su joj poznati, dobavljače i korisnike, trgovce te udruženja za koje se zna da se na njih odnosi pokretanje obaju ispitnih postupaka i pozvala ih na sudjelovanje.
(15)
Zainteresirane strane dobile su priliku da se očituju o pokretanju obaju ispitnih postupaka i zatraže raspravu s Komisijom i/ili službenikom za saslušanje u postupcima koji se odnose na trgovinu.
6. Uzorkovanje
(16)
Komisija je u obama obavijestima o pokretanju postupka najavila da može ograničiti na prihvatljiv broj proizvođače izvoznike iz NRK-a, nepovezane uvoznike i proizvođače iz Unije koji će se ispitati odabirom uzoraka u skladu s člankom 17. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 27. Osnovne antisubvencijske uredbe.
6.1. Uzorkovanje proizvođača iz Unije primjenjivo na oba ispitna postupka
(17)
Komisija je u obama obavijestima o pokretanju navela da je odabrala privremeni uzorak proizvođača iz Unije. Komisija je odabrala uzorak na temelju proizvodnje u Uniji i količina prodaje istovjetnog proizvoda na tržištu Unije tijekom RIP-a te zemljopisnog širenja. Taj se uzorak sastojao od proizvodnih postrojenja triju proizvođača iz Unije s poslovnim nastanom u Belgiji, Francuskoj i Slovačkoj (10), koji čine oko 52 % ukupne proizvodnje u Uniji i 49 % cjelokupne prodaje na tržištu Unije. Stoga se taj uzorak smatralo reprezentativnim za industriju Unije. Komisija je pozvala zainteresirane strane da se očituju o privremenom uzorku.
(18)
Tijekom ispitnih postupaka vlada NRK-a tvrdila je da je za uzorkovanje proizvođača iz Unije u početnom antidampinškom ispitnom postupku bez razloga primijenjena metodologija drugačija od one u trenutačnim ispitnim postupcima. Vlada NRK-a navela je i. da je Komisija već bila odabrala uzorak prije pokretanja postupaka, tj. da je prije pokretanja postupaka već bila odlučila da je uzorkovanje potrebno, ii. da su u početnom ispitnom postupku sve strane koje su htjele biti uključene u uzorak morale Komisiji dostaviti podatke u roku od 15 dana od pokretanja postupka, dok se u trenutačnom predmetu to ne zahtijeva od proizvođača koji su već uključeni u uzorak, iii. da strane koje su htjele biti uključene u uzorak ni u jednoj obavijesti o pokretanju nisu dobile informacije o tome koje podatke moraju dostaviti kako bi bile uključene u uzorak te da nisu dostavljeni nikakvi podaci u pogledu proizvodnje i količine prodaje proizvođača u uzorku i iv. da primijenjeni kriterij odabira „ovaj uzorak predstavlja najveću reprezentativnu količinu proizvođača koju je moguće razumno ispitati u raspoloživom vremenu” nije bio uključen u članak 17. Osnovne antidampinške uredbe te da uzorak odabran na tom temelju nije u skladu s tom odredbom.
(19)
Komisija je u objema obavijestima o pokretanju objasnila da je s obzirom na velik broj proizvođača iz Unije te radi dovršetka ispitnih postupaka u roku odlučila provesti uzorkovanje te je istodobno predložen privremeni uzorak. Upotrijebljena je ista metodologija tj. uzorkovanje kao u prethodnom ispitnom postupku. Upotrebom privremenog uzorka nije promijenjena metodologija, nego je jednostavno povećana njezina učinkovitost time što je omogućena ušteda vremena, a istodobno su ispoštovana prava na obranu. Komisija je zaista pružila priliku ostalim proizvođačima iz Unije koji smatraju da postoje razlozi zbog kojih ih je potrebno uključiti u uzorak da se jave Komisiji ili bilo kojoj drugoj zainteresiranoj strani da podnese bilo koje druge relevantne podatke u pogledu uzorka. U konačnom uzorku potrebno je uzeti obzir sve primljene primjedbe, ako ih ima. Budući da unutar zadanog roka nisu primljene nikakve primjedbe, privremeni je uzorak potvrđen. Što se tiče druge tvrdnje, proizvođači koji su bili privremeno odabrani za uzorak ispunili su važeći obrazac u kojem su bili uključeni podaci potrebni Komisiji za odabir privremenog uzorka. Važeći obrazac i odgovori dostupni su za pregled u dokumentaciji predmeta koja nije povjerljiva. Što se tiče treće tvrdnje, strane koje su htjele biti uključene bile su pozvane da se u roku od 15 dana od objave obiju obavijesti o pokretanju postupka jave Komisiji i imale su priliku pregledati dokumentaciju predmeta koja nije povjerljiva u kojoj je bilo moguće pronaći važeće obrasce. Ti važeći obrasci sadržavali su podatke o proizvodnji i količini prodaje. Četvrta je tvrdnja jednako tako neutemeljena jer je jasno da se članak 17. stavak 1. Osnovne antidampinške uredbe odnosi na najveću reprezentativnu količinu koju je moguće razumno ispitati u raspoloživom vremenu.
(20)
Nakon konačne objave vlada NRK-a ponovila je tvrdnje u pogledu navodne postupovne nedosljednosti u odabiru uzoraka proizvođača iz Unije prije pokretanja obaju postupaka i naglasila: i. da je opravdanje Komisije za ispunjavanje rokova ispitnog postupka neodrživo jer se člankom 17. stavkom 2. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 27. stavkom 2. Osnovne antisubvencijske uredbe jasno predviđa uzorkovanje nakon pokretanja obaju postupaka i, u skladu s primjedbama, u roku od tri tjedna od pokretanja obaju postupaka, ii. da je privremeni uzorak diskriminirajući ili neobjektivan i da bi djelovao demotivirajuće na ostale proizvođače iz Unije koji bi se mogli javiti te iii. da Komisija nije osigurala ostalim proizvođačima iz Unije tri tjedna za javljanje.
(21)
U članku 17. stavku 2. Osnovne antidampinške uredbe i članku 27. stavku 2. Osnovne antisubvencijske uredbe navedeno je da „se prednost daje odabiru uzorka u savjetovanju s, i uz pristanak, dotičnih stranaka, pod uvjetom da su stranke poznate i da su dale na raspolaganje dovoljno podataka u roku od tri tjedna od pokretanja ispitnog postupka”. Što se tiče prve tvrdnje, Osnovnom antidampinškom uredbom i Osnovnom antisubvencijskom uredbom Komisiju se ne sprečava da pri pokretanju ispitnog postupka predloži privremeni uzorak i pozove strane da se o njemu očituju. Nadalje, s obzirom na to da proizvođači iz Unije (ili bar velik broj njih) podupiru pritužbu i uzimajući u obzir podatke dobivene u važećim obrascima, Komisija je imala na raspolaganju podatke o industriji Unije koji su joj bili potrebni za odabir privremenog uzorka u početnoj fazi. Zbog tih je saznanja uzorkovanje proizvođača iz Unije bilo drukčije od uzorkovanja koje se odnosilo na proizvođače izvoznike. Što se tiče druge i treće tvrdnje, u obavijestima o pokretanju postupka navedeno je da se proizvođači iz Unije koji smatraju da ih je potrebno uključiti u uzorak moraju javiti Komisiji u roku od 15 dana. Komisija ne vidjeti na koji se način time krši Osnovna uredba i zašto bi se to smatralo diskriminatornim, neobjektivnim, a kamoli demotivirajućim.
(22)
Vlada NRK-a tvrdila je da uzorak nije reprezentativan jer u njega nije bilo uključeno nijedno društvo sa znatnijom proizvodnjom za vlastite potrebe, što znači da dio domaće industrije jednostavno nije bio ocijenjen.
(23)
Ta se tvrdnja odbacuje jer su proizvođači iz Unije svakako prodavali vlastite proizvode. Nadalje, vlada NRK-a nije navela koje je proizvođače iz Unije bilo potrebno uključiti, a koje isključiti.
(24)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da uzorak proizvođača iz Unije nije bio reprezentativan jer nijedan od proizvođača iz Unije nije ni proizvodio ni prodavao podloge od sječenih niti.
(25)
Subjekti triju proizvođača iz Unije u uzorku zaista nisu proizvodili podloge od sječenih niti, ali proizvodili su podloge od filamenata te ostale glavne vrste proizvoda. Zbog toga se smatralo da su subjekti u uzorku reprezentativni, kao i zbog toga što su činili oko 52 % ukupne proizvodnje u Uniji, 49 % cjelokupne prodaje na tržištu Unije i predstavljali dobro zemljopisno širenje. Činjenica da proizvođači iz uzorka u Uniji nisu proizvodili jednu od brojnih vrsta proizvoda ne mijenja taj zaključak.
6.2. Uzorkovanje uvoznika primjenjivo na oba ispitna postupka
(26)
Kako bi odlučila je li uzorkovanje potrebno i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od svih nepovezanih uvoznika zatražila da dostave podatke utvrđene u objema obavijestima o pokretanju postupka.
(27)
Budući da su samo dva nepovezana uvoznika dostavila odgovore na obrazac za uzorkovanje, uzorkovanje nije bilo potrebno.
6.3. Uzorkovanje proizvođača izvoznika iz NRK-a primjenjivo na oba ispitna postupka
(28)
Kako bi odlučila je li uzorkovanje potrebno i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od svih proizvođača izvoznika iz NRK-a zatražila da dostave podatke utvrđene u obavijestima o pokretanju postupka. Uz to, Komisija je zatražila od Stalne misije NRK-a pri Uniji da utvrdi ostale proizvođače izvoznike, ako takvi postoje, koji bi mogli biti zainteresirani za sudjelovanje u ispitnom postupku i/ili da kontaktira s njima.
(29)
Osam proizvođača izvoznika iz predmetne zemlje dostavilo je zatražene podatke i pristalo biti uključeno u uzorak. U skladu s člankom 27. stavkom 1. Osnovne antisubvencijske uredbe i člankom 17. stavkom 1. Osnovne antidampinške uredbe Komisija je odabrala uzorak od triju proizvođača izvoznika na temelju najveće reprezentativne količine izvoza koju je bilo moguće razumno ispitati u raspoloživom vremenu. U skladu s člankom 27. stavkom 2. Osnovne antisubvencijske uredbe i člankom 17. stavkom 2. Osnovne antidampinške uredbe svi predmetni proizvođači izvoznici koji su poznati i nadležna tijela predmetne zemlje pozvani su da se očituju o privremeno odabranom uzorku. Nisu dostavljene nikakve primjedbe. Stoga je Komisija odlučila zadržati predloženi uzorak i sve su zainteresirane strane u skladu s tim obaviještene o konačno odabranom uzorku.
(30)
Uzorak proizvođača izvoznika ili grupacija proizvođača izvoznika jest sljedeći:
-
Chongqing Polycomp International Corporation („CPIC”);
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd („OCH”) i njegova povezana društva; Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd („NCH”) i Changzhou Tianma Group Co., Ltd („Tianma”). Ta se tri društva navode kao „grupacija Jiangsu Changhai”;
-
Jushi Group Co., Ltd i njegova povezana društva; Jushi Group Chengdu Co., Ltd i Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. Ta se tri društva navode kao „grupacija Jushi”.
(31)
Uzorak je činio 78 % ukupne količine izvozne prodaje iz NRK-a u Uniju tijekom RIP-a na temelju odgovora na obrasce za uzorkovanje.
7. Odgovori na upitnik i posjeti radi provjere
(32)
Komisija je poslala upitnike vladi NRK-a, svim kineskim proizvođačima izvoznicima koji su to zatražili te proizvođačima iz Unije u uzorku, korisnicima i trgovinskim udruženjima koji su se joj se javili unutar rokova određenih u objema obavijestima o pokretanju postupka.
(33)
Odgovori na upitnik primljeni su od vlade, triju kineskih proizvođača izvoznika u uzorku, triju proizvođača iz Unije u uzorku, 14 korisnika i dvaju nepovezanih uvoznika. Međutim, odgovor jednog od korisnika bio je nedostatan zbog čega Komisija nije mogla provesti smislenu analizu tih podataka, unatoč tome što je poslala nekoliko podsjetnika.
(34)
Nadalje, jedno udruženje koje predstavlja industriju stakla, Glass Alliance Europe, javilo se kao zainteresirana strana u ime svojih članova i dostavilo izjavu o stajalištu.
(35)
Pisani podnesci primljeni su i od nekoliko udruženja korisnika, odnosno udruženja Danish Wind Industry, Danish Plastics Federation i grupacije Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites („GPIC”) te od društva Siemens Wind Power AG.
(36)
Osim toga, očitovala se Kineska gospodarska komora za uvoz i izvoz proizvoda lake industrije i obrte („CCCLA”).
(37)
Komisija je zatražila i provjerila sve podatke koje je smatrala potrebnima za utvrđivanje subvencioniranja, štete i interesa Unije. Posjeti radi provjere u skladu s člankom 16. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 26. Osnovne antisubvencijske uredbe provedeni su u vladi NRK-a i u poslovnim prostorijama sljedećih društava:
Proizvođači iz Unije:
-
3B Fibreglass SPRL, Belgija;
-
Owens Corning Fibreglass France, Francuska;
-
Johns Manville Slovakia a.s., Slovačka.
Proizvođači izvoznici iz NRK-a:
-
Chongqing Polycomp International Corporation;
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd;
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd;
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd;
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.
Trgovci povezani s proizvođačima izvoznicima u NRK-u:
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation („CMBIE”);
-
China National Building Materials International Corporation („CNBMIC”).
Trgovci povezani s proizvođačima izvoznicima u Uniji:
-
Jushi Italia Srl;
-
Jushi Spain SA;
-
Jushi France SAS.
Nepovezani uvoznici:
-
Helm AG, Germany.
Korisnici:
-
Basell Polyolefine, Njemačka;
-
DSM, Nizozemska;
-
DuPont de Nemours, Belgija;
-
Exel Composites, Belgija;
-
Fiberline Composites, Danska;
-
Formax, Ujedinjena Kraljevina;
-
Polyone, Njemačka;
-
Vestas Wind Systems, Danska.
(38)
Ukratko, vlada NRK-a tvrdila je da su prekršena njezina prava na obranu povezana s pristupom dokumentaciji koja je zainteresiranim stranama dostupna za pregled jer su bez opravdanog razloga nedostajali podaci iz dokumentacije koja nije povjerljiva ili nisu dostavljeni dovoljno detaljni sažeci ili, iznimno, nisu navedeni razlozi za nedostavljanje sažetka koji nije povjerljiv.
(39)
Komisija je smatrala da je dokumentacija bez povjerljivih podataka koja je dostupna za pregled zainteresiranim stranama sadržavala dovoljno podataka kako bi se zainteresiranim stranama omogućilo da pregledaju podatke koje je Komisija upotrijebila u analizi, zbog čega se ta tvrdnja smatrala neutemeljenom. Vlada je obaviještena o razlozima zbog kojih je Komisija smatrala da su tvrdnje neutemeljene.
(40)
Nakon konačne objave vlada NRK-a i jedan proizvođač izvoznik ponovili su da je odredba o povjerljivosti primijenjena preširoko i zatražili objavu vrsta proizvoda koje prodaju proizvođači iz Unije te ukupne količine po PCN-u.
(41)
Komisija smatra da nije došlo do kršenja prava na obranu jer su svi proizvođači izvoznici primili posebnu objavu PCN-ova koje proizvode proizvođači iz Unije u uzorku u odnosu na koje je postojalo tržišno natjecanje s NRK-om. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
B. PREDMETNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
1. Predmetni proizvod
(42)
Predmetni proizvod u obama ispitnim postupcima isti je kao proizvod definiran u Provedbenoj uredbi Vijeća (EU) br. 248/2011 i opisan u objema obavijestima o pokretanju postupka, odnosno sječene niti od staklenih vlakana, duljine od najviše 50 mm; roving prediva od staklenih vlakana, osim onih koja su impregnirana i prevučena te imaju gubitak mase pri žarenju veći od 3 % (kako je utvrđeno normom ISO 1887); te podloge izrađene od filamentnih staklenih vlakana, osim podloga od staklene vune („predmetni proizvod” ili „proizvodi od filamentnih staklenih vlakana”), trenutačno razvrstane u oznake KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 i 7019 31 00 (potonjom oznakom zamijenjena je oznaka 7019 31 10 1. siječnja 2014.) i podrijetlom iz NRK-a.
(43)
Predmetni je proizvod sirovina koja se najčešće upotrebljava za pojačanje termoplastičnih i termoaktivnih smola u industriji kompozitnih materijala. Tako nastali kompozitni materijali (plastika ojačana filamentnim staklenim vlaknima) upotrebljavaju se u brojnim industrijama: industriji proizvodnje automobila, elektroničkoj industriji, industriji krila za vjetrenjače, građevinskoj industriji, industriji tankova/cijevi, industriji potrošačke robe, aeronautičkoj i vojnoj industriji itd.
(44)
Ovim su postupkom obuhvaćene tri osnovne vrste proizvoda od filamentnih staklenih vlakana, odnosno sječene niti (11), roving prediva (12) i podloge (13) (osim podloga od staklene vune). Ispitnim postupkom pokazalo se da, unatoč razlikama u izgledu i mogućim razlikama u konačnoj primjeni različitih vrsta proizvoda, sve različite vrste predmetnog proizvoda imaju ista osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva i u osnovi iste namjene.
2. Zahtjevi za isključenje proizvoda
2.1. Oznaka KN 7019 31 90
(45)
Nakon objave obiju obavijesti o pokretanju postupka CCCLA je dostavio primjedbu da se obje obavijesti o pokretanju postupka odnose na oznaku KN 7019 31 10, a pritužba se odnosila na oznaku KN 7019 31 00 koja više ne postoji. Tvrdili su da su proizvodi koji su prethodno bili razvrstani u oznaku KN 7019 31 00 sada razvrstani u dvije različite oznake KN: 7019 31 10 (podloge od filamentnih staklenih vlakana) i 7019 31 90 (druge podloge od staklenih vlakana). Budući da su trenutačnim ispitnim postupcima obuhvaćeni određeni proizvodi od filamentnih staklenih vlakana, CCCLA vjeruje da je proizvode razvrstane u oznaku KN 7019 31 90, odnosno „podloge od staklenih vlakana bez filamenata” potrebno isključiti iz opsega predmetnog proizvoda.
(46)
Ta je tvrdnja bespredmetna jer taj proizvod ionako nije predmetni proizvod.
(47)
Podnositelj pritužbe pozivao se na oznaku KN 7019 31 00 i izričito je naveo da su podloge od staklene vune (tj. druge podloge ili podloge od staklenih vlakana bez filamenata) isključene. Zato prije oznake KN stoji „ex”.
(48)
Obje obavijesti o pokretanju postupka objavljene su u prosincu 2013. i njihov tekst glasi „trenutačno razvrstane u oznake KN […] 7019 31 10”. Budući da su od 1. siječnja 2012. proizvodi koji su prethodno bili razvrstani u oznaku KN 7019 31 00 podijeljeni u oznake KN 7019 31 10 i 7019 31 90, u obavijest o pokretanju postupka nisu uključene „podloge od staklenih vlakana bez filamenata” jer tekst te obavijesti glasi „trenutačno razvrstane u oznake KN […] 7019 31 10”.
(49)
Međutim, tekst postojeće Uredbe glasi „trenutačno razvrstane u oznake KN […] 7019 31 00” s obzirom na to da su te dvije oznake KN, 7019 31 10 i 7019 31 90, ponovno spojene 1. siječnja 2014. jer je oznaka KN 7019 31 90 u praksi ostala neupotrijebljena (jer su druge podloge od staklenih vlakana, odnosno podloge od staklene vune, umjesto toga bile razvrstane u oznaku KN 7019 39 00).
(50)
Stoga tvrdnja za isključenje oznake KN 7019 31 90 nije relevantna.
2.2. Teksturirana roving prediva
(51)
Jedan je korisnik zahtijevao da se teksturirana roving prediva (14) isključe iz opsega proizvoda na temelju činjenice da ih proizvođači filamentnih staklenih vlakana iz Unije ne proizvode.
(52)
Međutim, utvrđeno je da tri društva iz Unije proizvode teksturirana roving prediva s dovoljnim kapacitetom za opskrbu tržišta. Ispitnim postupkom pokazalo se da, unatoč mogućim razlikama u konačnoj primjeni, sve različite vrste predmetnog proizvoda imaju ista osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva i u osnovi iste namjene. Stoga se zahtjev za isključenje teksturiranih roving prediva iz opsega proizvoda odbija.
(53)
Nakon konačne objave vlada NRK-a tvrdila je da je teksturirana roving prediva potrebno isključiti jer i. samo je jedan proizvođač iz Unije opskrbljivao tržište teksturiranim roving predivima u ograničenim količinama, zbog čega uvoz tih proizvoda nije mogao prouzročiti štetu industriji Unije, ii. teksturirana roving prediva drukčija su od glatkih roving prediva jer potonja imaju veću rastezljivost u dijagonalnom smjeru zbog kompozitno pultrudiranog profila i drukčiji proizvodni postupak i iii. suprotno početnom antidampinškom ispitnom postupku u pogledu niti, Komisija smatra da ograničena zamjenjivost nije značajan čimbenik zbog kojeg bi se dopustilo isključenje teksturiranih roving prediva.
(54)
Što se tiče prve tvrdnje, Komisija smatra da u Uniji postoji niz proizvođača koji imaju kapacitet za pokrivanje tržišnih potreba za teksturiranim roving predivima, ali samo jedan od njih trenutačno prodaje tu vrstu proizvoda. Tvrdnja vlade NRK-a da samo jedan proizvođač iz Unije zapravo prodaje taj proizvod zapravo upućuje na štetu jer to znači da su se korisnici počeli opskrbljivati putem drugih dobavljača izvan Unije, točnije iz NRK-a.
(55)
Što se tiče druge tvrdnje, proizvodni postupak za teksturirana roving prediva identičan je postupku proizvodnje „uobičajenih”roving prediva, osim jednog dodatnog koraka upuhivanja zraka u roving predivo, za što je potrebna samo relativno jeftina dodatna oprema i time se ne mijenjaju osnovna tehnička i fizička svojstva proizvoda. Teksturirana roving prediva samo se čine nešto čupavijima od „uobičajenih”roving prediva.
(56)
Što se tiče treće tvrdnje, Komisija je slijedila isti pristup kao u prethodnim ispitnim postupcima u kojima su teksturirana roving prediva jednako tako bila dio predmetnog proizvoda, a zahtjev za njihovo isključenje bio je odbijen. Nisu iznesene nikakve tvrdnje koje bi upućivale na drukčiji zaključak.
(57)
Stoga se zahtjev za isključenje teksturiranih roving prediva iz opsega proizvoda odbija.
2.3. Proizvodi u pogledu kojih se industrija Unije ne natječe na tržištu s NRK-om
(58)
Vlada NRK-a zahtijevala je da se proizvodi u pogledu kojih se industrija Unije ne natječe na tržištu s kineskim uvozom (kako je navedeno u inačici antisubvencijske pritužbe bez povjerljivih podataka) isključe iz opsega proizvoda. Ti su proizvodi bili sječene niti za mokru upotrebu i podloge.
(59)
Sječene niti za mokru upotrebu imaju ograničen rok trajanja i veće troškove prijevoza zbog dodatne težine vode u svojem sadržaju. Unatoč tome, njima se trguje na globalnoj razini. Ispitnim postupkom pokazalo se da, unatoč određenim razlikama u izgledu i mogućim razlikama u konačnoj primjeni, sve različite vrste predmetnog proizvoda imaju ista osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva i u osnovi iste namjene. Sječene niti za mokru upotrebu i podloge, kao i sve ostale vrste predmetnog proizvoda, upotrebljavaju se kao materijal za ojačanje. Nadalje, tvrdnja vlade NRK-a da neki kineski proizvodi od filamentnih staklenih vlakana još nisu prisutni na tržištu Unije u velikim količinama ne znači da se buduće poslovno ponašanje u pogledu izvoza tih vrsta ne može promijeniti. Stoga se zahtjev za isključenje tih proizvoda iz opsega proizvoda odbija.
(60)
Nakon konačne objave vlada NRK-a tvrdila je da i. samo jedan proizvođač iz Unije proizvodi sječene niti za mokru upotrebu te da stoga uvoz tog proizvoda nikako ne može prouzročiti štetu industriji Unije, ii. proizvođači iz Unije ne trpe nikakvu štetu povezanu s prethodno navedenim proizvodima jer je industrija Unije u otvorenoj inačici pritužbe tvrdila da na tim proizvodima može ostvariti dobit veću od 8 % - 10 %, iii. činjenica da sječene niti za mokru upotrebu imaju veći udjel vode, ograničen rok trajanja i proizvode se drukčijim proizvodnim postupkom znači da su fizički i kemijski drukčiji od uobičajenih sječenih niti te iv. suprotno prethodnom ispitnom postupku u pogledu niti, Komisija smatra da ograničena zamjenjivost nije značajan čimbenik za dopuštenje isključenja sječenih niti za mokru upotrebu i podloga.
(61)
Prva tvrdnja odbačena je jer nekoliko proizvođača iz Unije prodaje sječene niti za mokru upotrebu i stoga industrija Unije nije isključena iz štete u pogledu te vrste proizvoda.
(62)
Što se tiče druge tvrdnje, činjenica da su neke vrste proizvoda u određenim vremenskim razdobljima profitabilne nije dostatan razlog za isključenje tih vrsta proizvoda. Osim toga, sječene niti za mokru upotrebu uvoze se u Uniju u mnogo manjim količinama nego ostali proizvodi od filamentnih staklenih vlakana. Profitna marža za tu vrstu proizvoda stoga nije reprezentativna za predmetni proizvod.
(63)
Što se tiče treće tvrdnje, predmetni proizvod ne definira se u odnosu na svoj udjel vode. Udjel vode u sječenim nitima za mokru upotrebu stoga nije opravdanje za isključenje tog proizvoda. Uz to, postupak proizvodnje sječenih niti za mokru upotrebu isti je kao postupak proizvodnje sječenih niti za suhu upotrebu, uz jedan korak manje, a to je faza sušenja.
(64)
Što se tiče četvrte tvrdnje, Komisija je slijedila isti pristup kao u prethodnom antidampinškom ispitnom postupku u kojem su sječene niti za mokru upotrebu jednako tako bile dio predmetnog proizvoda. Nisu iznesene nikakve tvrdnje koje bi upućivale na drukčiji zaključak.
(65)
Stoga se zahtjev za isključenje sječenih niti za mokru upotrebu iz opsega proizvoda odbija.
3. Istovjetni proizvod
(66)
Slično kao u prethodnom antidampinškom ispitnom postupku, utvrđeno je da predmetni proizvod i proizvodi od filamentnih staklenih vlakana koji se proizvode i prodaju na domaćem tržištu NRK-a te proizvodi od filamentnih staklenih vlakana koje u Uniji proizvodi i prodaje industrija Unije imaju ista osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva i namjenu. Stoga su ti proizvodi istovjetni proizvodi za potrebe trenutačnih ispitnih postupaka u smislu članka 1. stavka 4. Osnovne antidampinške uredbe i članka 2. točke (c) Osnovne antisubvencijske uredbe.
C. SUBVENCIJA
1. Uvod
(67)
U 12. petogodišnjem planu za nacionalni gospodarski i društveni razvoj NRK-a naglašena je strateška vizija vlade NRK-a za razvoj i promicanje ključnih industrija uključujući, među ostalim, proizvodnju proizvoda od staklenih vlakana. Točnije, u poglavlju 9. 12. petogodišnjeg plana, koje se odnosi na restrukturiranje i modernizaciju industrije proizvodnje, navedeno je:
„Usredotočit ćemo se na razvoj novih materijala kao što su fotovoltaično staklo, ultratanko supstratno staklo, posebna staklena vlakna i posebna keramika.”
(68)
U odjeljku 3. poglavlja 9. prethodno navedenog plana u pogledu tehnološke modernizacije poduzeća izričito je navedeno da će vlada NRK-a … „poticati poduzeća da razviju mogućnosti razvoja novih proizvoda, povećaju tehnološki sadržaj i dodanu vrijednost proizvoda te brže razvijaju i unapređuju proizvode.”
(69)
Nadalje, u poglavlju 10. odjeljku 1. istog plana propisano je sljedeće:
„Naglasak na razvoj industrije novih materijala odnosit će se na nove funkcionalne materijale, napredne strukturalne materijale, vlakna visokih performansi i od njih izrađene sastavne materijale te na osnovne materijale za opću namjenu”
.
(70)
Važnost inovacija i novih materijala općenito je jasno istaknuta i u „12. petogodišnjem programu za industrijske tehnološke inovacije” te u „Nacionalnom planu za dugoročni znanstveni i tehnički razvoj (2006.-2020.)”.
(71)
Uz to, u „Katalogu uputa o industrijskom restrukturiranju iz 2011.” (Odluka br. 9.) kao poticana industrija izričito su navedeni „izvlačenje žica u pećima za E-staklena vlakna […], razvoj i proizvodnja staklenih vlakana visokih performansi i proizvoda od tih vlakana”. Uz to, u „Katalogu smjernica za industrije sa stranim ulaganjima”, u kojem su navedene industrije u kojima se potiču strana ulaganja (15), izričito je navedena proizvodnja proizvoda od staklenih vlakana i posebnih staklenih vlakana.
(72)
Vlada NRK-a tvrdila je da su ti planovi osmišljeni samo kao smjernice i da nisu obvezujući. Međutim, kako je jasno navedeno u 12. petogodišnjem planu, on jest pravno obvezujući:
„Ovaj plan, nakon što ga je donio i odobrio Nacionalni narodni kongres, ima pravnu valjanost.”
(73)
Nakon objave vlada NRK-a tvrdila je da su opsegom predmetnog proizvoda obuhvaćeni samo proizvodi od standardnih staklenih vlakana (E-staklo), a ne i tehnološki naprednija staklena vlakna (staklena vlakna za posebne namjene ili S-staklo). Stoga predmetni proizvod iz ovog ispitnog postupka nije obuhvaćen područjem rada poticanih industrija jer su među poticanim industrijama jedino industrija posebnih staklenih vlakana i vlakana visokih performansi. Vlada NRK-a, među ostalim, upućuje na 12. petogodišnji plan koji se odnosi samo na „vlakna visokih performansi” i „posebna staklena vlakna”.
(74)
Kao prvo, predmetni su proizvod određeni proizvodi od filamentnih staklenih vlakana. U definiciji proizvoda nije naznačena razlika ovisno o tome jesu li ti proizvodi proizvedeni od standardnih staklenih vlakana (u nastavku teksta E-staklo) ili posebnih staklenih vlakana (S-staklo). Kao drugo, nijedna zainteresirana strana nije se javila sa zahtjevom za isključenje proizvoda u kojem bi se tvrdilo da posebna staklena vlakna ne bi trebala biti obuhvaćena opsegom proizvoda. Kao treće, vlada NRK-a nije osporila činjenicu da potiče razvoj „posebnih staklenih vlakana”. Zapravo, čak su i proizvodi od standardnih staklenih vlakana navedeni kao industrija za koje se potiču strana ulaganja (vidjeti uvodnu izjavu 71.).
(75)
U svakom slučaju, čak i da se prihvati da vlada NRK-a potiče samo razvoj staklenih vlakana visokih performansi (npr. S-stakla), ispitnim postupkom nije otkrivena nikakva razlika između industrije standardnih staklenih vlakana s jedne strane i industrije posebnih staklenih vlakana s druge. Dapače, proizvode od staklenih vlakana, neovisno o tome jesu li od E-stakla ili od staklenih vlakana visokih performansi kao što je S-staklo, proizvodi ista industrija staklenih vlakana. Točnije, Komisija je u tom pogledu utvrdila da svi kineski proizvođači izvoznici u uzorku u okviru proizvodnog postupka upotrebljavaju i standardna staklena vlakna (E-staklo) i staklena vlakna visokih performansi (npr. S-staklo) te da na snazi ne postoji nikakav mehanizam kojim bi se ograničila pružena potpora, bilo u obliku povlaštenih zajmova ili osiguranja prava upotrebe zemljišta, na samo jedan segment proizvodnje. Iz toga slijedi da se izričitim poticanjem razvoja proizvoda od staklenih vlakana visokih performansi ne može, ni pravno ni činjenično, isključiti industriju osnovnih staklenih vlakana iz općenite strateške politike poticanja poduzeća na poboljšanje vlastite sposobnosti za razvoj novih proizvoda, povećanje tehnološkog sadržaja i dodane vrijednosti njihovih proizvoda te na brže razvijanje i unapređivanje vlastitih proizvoda.
(76)
Iz prethodno navedenoga slijedi da je tvrdnja da predmetni proizvod nije dio poticane industrije neutemeljena te se stoga odbacuje.
(77)
Osim toga, u „Odluci br. 40. Državnog vijeća o donošenju i provedbi ‚Privremenih odredaba o promicanju industrijskog restrukturiranja’” (koja se s „Privremenim odredbama o promicanju industrijskog restrukturiranja” naziva „Odluka br. 40.”) navedeno je da će vlada NRK-a aktivno podupirati razvoj različitih vrsta industrije (16).
(78)
Iako se Odluka br. 40. ne odnosi izričito na industriju filamentnih staklenih vlakana ili općenito na industriju novih materijala, u njoj se, unatoč tome, upućuje sve financijske institucije da pruže kreditnu potporu samo projektima koje se potiče te im se savjetuje provedba „drugih povlaštenih politika za projekte koje se potiče” (17). Stoga se može zaključiti da su odredbe Odluke br. 40. bile primjenjive na industriju filamentnih staklenih vlakana.
(79)
Vlada NRK-a tvrdila je da se u Odluci br. 40. podrazumijeva samo da bi industrije koje se potiče trebale primiti kreditnu potporu „u skladu s načelima izdavanja kredita” i da nije moguće zaključiti da je tu potporu potrebno davati na povlaštenoj osnovi.
(80)
Ispitnim postupkom pokazalo se da su društva u uzorku ostvarila korist od povlaštenog davanja zajmova. Neka od društava koja su ostvarivala gubitke nastavila su ostvarivati financiranje na povlaštenoj osnovi. Komisija stoga odbacuje tvrdnju vlade NRK-a da je davanje zajmova industriji filamentnih staklenih vlakana izvršeno „u skladu s načelima izdavanja kredita”. Ključno pitanje ostaje da u skladu s Odlukom br. 40. sve financijske institucije osiguravaju kredit poticanim industrijama, što uključuje industriju filamentnih staklenih vlakana, i da ta se ta potpora de facto pruža na povlaštenoj osnovi.
(81)
Nadalje, „Nacionalnim planom za srednjoročni i dugoročni znanstveni i tehnički razvoj (2006.-2020.)” jamči se da će se „pridati najveća važnost financiranju politika”,„poticati financijske institucije da daju potporu u obliku povlaštenih kredita glavnim nacionalnim znanstvenim i tehnološkim industrijalizacijskim projektima”,„poticati financijske institucije na poboljšanje i jačanje financijskih usluga za visokotehnološka poduzeća” te da će se „provesti politike povlaštenih poreza radi promicanja razvoja visokotehnoloških poduzeća”.
(82)
Proizvodnja filamentnih staklenih vlakana odgovara opisu visokotehnološkog poduzeća kako pokazuje broj proizvođača sa statusom nove i visoke tehnologije u NRK-u. Ispitnim postupkom zaista je otkriveno da su neka od društava u uzorku dobila potvrdu poduzeća visoke i nove tehnologije na temelju koje mogu ostvariti korist od povlaštenog tretmana opisanog u prethodno navedenom „Nacionalnom planu za srednjoročni i dugoročni znanstveni i tehnički razvoj (2006.-2020.)”.
2. Izostanak suradnje i upotreba dostupnih činjenica
2.1. Primjena odredaba članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe na jednog proizvođača izvoznika
(83)
Tijekom posjeta radi provjere jednom društvu iz NRK-a otkriveno je da je to društvo zamijenilo revidirani financijski izvještaj koji je na početku dostavilo Komisiji u odgovoru na antisubvencijski upitnik. To društvo nije dobrovoljno objavilo te podatke i postojanje drukčijeg revidiranog financijskog izvještaja otkriveno je tek kad je od društva zatraženo da pruži na uvid izvorni primjerak financijskog izvještaja. Osim toga, taj je novi izvještaj sastavljen samo na kineskom jeziku. Budući da prosljeđivanje dviju inačica revidiranih financijskih izvještaja predstavlja kršenje međunarodnih revizijskih načela (br. 560. koji se odnosi na „naknadne događaje”), skupina za provjeru naglasila je da je riječ o ozbiljnom problemu jer je time dovedena u pitanje vjerodostojnost podnesenih financijskih izvještaja. To je društvo objasnilo da su revidirani financijski izvještaji koje je dostavilo na početku u odgovoru na upitnik sadržavali greške, zbog čega su zamijenjeni novom inačicom koju je izdalo isto revizorsko društvo i da su označeni istim datumom kao izvorni financijski izvještaji koji su uništeni te pod istim rednim brojem.
(84)
Nakon posjeta radi provjere i nakon što je preveden „drugi” skup financijskih izvještaja, Komisija je poslala dopis tom društvu u kojem je detaljno navela specifične razloge zašto je smatrala da se neki podaci dostavljeni u upitniku ne mogu smatrati provjerenima. Društvo je obaviješteno o tome da Komisija može odlučiti temeljiti nalaze na dostupnim činjenicama u skladu s člankom 28. stavkom 1. Osnovne antisubvencijske uredbe te mu je pružena mogućnost da se očituje.
(85)
Društvo se očitovalo u pisanom obliku i tijekom rasprave sa službenikom za saslušanje. U odgovoru društva upućivalo se na to da postoji još jedan (treći) revidirani financijski izvještaj (u formatu koji se upotrebljava za društva uvrštena na burzu). Iako se nije činilo da između„drugog” i „trećeg” izvještaja postoje znatne razlike, treći je izvještaj bio mnogo detaljniji i opsežniji. Osim što je taj financijski izvještaj već bio izdan i dostupan društvu tijekom posjeta radi provjere (18), Komisija tijekom provjere nije bila pravovremeno obaviještena o tome da on postoji. Za razliku od ostalih financijskih izvještaja, u toj „trećoj” inačici izričito su i detaljno bile navedene sve subvencije (uključujući pravnu osnovnu) koje je društvo primilo tijekom RIP-a. Stoga bi ispitivanje tog financijskog izvještaja bilo vrlo korisno tijekom posjeta radi provjere kako bi se provjerili svi podaci dostavljeni u pogledu pojedinačnih programa subvencija koje je to društvo primilo.
(86)
Revidirani financijski izvještaj bitan je dokument za omogućivanje ispravne provjere podataka koje je društvo dostavilo Komisiji u pogledu, među ostalim, zajmova, kredita, prava upotrebe zemljišta, odgoda plaćanja poreza itd.
(87)
Kako je prethodno opisano, društvo nije u potpunosti surađivalo, čime je stvorena ozbiljna prepreka ispravnoj provjeri podataka dostavljenih Komisiji te Komisija stoga nije mogla ispravno provjeriti primljene podatke u pogledu, među ostalim, razine subvencija koje je društvo primilo. Posljedično, Komisija nije mogla doći do razumno točnih nalaza, posebno u pogledu razine primljenih subvencija.
(88)
Smatra se da je to društvo dostavilo obmanjujuće podatke te da nije surađivalo na odgovarajući način. Komisija je stoga odlučila primijeniti odredbe članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe. Budući da je društvo bilo dio grupacije, odredbe članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe bile su primjenjive na cijelu grupaciju.
(89)
Međutim, u pogledu utvrđivanja razine subvencioniranja za tu grupaciju, Komisija je upotrijebila stvarne podatke dvaju društava iz grupacije koja su u potpunosti surađivala u obama ispitnim postupcima i čiji su se podaci smatrali pouzdanima u pogledu razina subvencioniranja. Što se tiče društva iz grupacije koje je dostavilo obmanjujuće podatke, utvrđivanje razine subvencioniranja temeljilo se na dostupnim činjenicama. Pri utvrđivanju razine subvencioniranja za taj pravni subjekt dostupne činjenice koje je upotrijebila Komisija bile su najviša razina subvencioniranja utvrđena za svaki program subvencija za svaki pravni subjekt koji pripada društvima ili grupaciji društava u uzorku iz uvodne izjave 30., a koji je u potpunosti surađivao u ispitnom postupku.
(90)
Nakon objave podnositelj pritužbe tvrdio je da metodologija upotrijebljena za izračun razine subvencioniranja grupacije nije bila točna. Tvrdio je da bi marža subvencije te grupacije trebala biti mnogo viša s obzirom na to da je riječ o zbroju najviših marži subvencije utvrđenih za svaki program subvencija za svako od društava koja surađuju.
(91)
Ta se tvrdnja temelji na nesporazumu. Metodologija upotrijebljena za izračun razine subvencioniranja opisana u uvodnoj izjavi 89. primijenjena je samo na društvo (iz grupacije) koje je dostavilo obmanjujuće podatke, a ne na cijelu grupaciju. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(92)
Društvo koje je dostavilo obmanjujuće podatke nije izvozilo predmetni proizvod. U okviru grupacije predmetni je proizvod izvozilo jedno od njezinih povezanih društava. Međutim, to je društvo u potpunosti surađivalo u obama ispitnim postupcima i dostavilo pouzdane podatke o izvoznoj cijeni te grupacije. Stoga su dostavljeni podaci upotrijebljeni za konačne nalaze Komisije u tom postupku.
(93)
Nakon objave proizvođač izvoznik tvrdio je da je Komisija pogriješila primijenivši odredbe članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe.
(94)
Kao prvo, tvrdilo se da u dopisu poslanom tom društvu, u kojem je Komisija navela detaljne razloge za predloženu primjenu odredaba članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe, nije bilo navedeno da Komisija nije mogla provjeriti podatke o subvencijama. Stoga se Komisija u konačnim zaključcima ne može osloniti na tu argumentaciju jer tom društvu nije dana prilika da se o njoj očituje.
(95)
Ta se tvrdnja ne može prihvatiti. Komisija je u tom dopisu izričito navela da „ne može zaključiti da su podaci u pogledu razine subvencija koje je dostavilo [društvo] provjereni”. U svakom slučaju, to je društvo bilo u potpunosti obaviješteno o razlozima za primjenu najboljih dostupnih činjenica u dokumentu u konačnoj objavi te mu je dana prilika da se očituje, što je i učinilo.
(96)
Kao drugo, proizvođač izvoznik tvrdio je da se Komisija, čak i da je trebala primijeniti odredbe članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe, nije trebala služiti podacima drugih društava kao osnovom za utvrđivanje razine subvencioniranja, nego bi se umjesto toga trebala osloniti na stvarni skup revidiranih financijskih izvještaja društva jer oni i dalje predstavljaju „najbolje odgovarajuće” i „najprimjerenije” podatke o razini subvencioniranja društva.
(97)
Kako je objašnjeno u uvodnim izjavama od 83. do 88., Komisija ozbiljno sumnja u vjerodostojnost dostavljenih financijskih izvještaja te se zbog toga nije mogla osloniti na njih kako bi provjerila razinu subvencioniranja za različite programe i/ili programe subvencija kao što su povlašteni zajmovi i prava na upotrebu zemljišta po naknadi nižoj od odgovarajuće. Pouzdani revidirani financijski izvještaji zaista su presudni za provjeru točnosti i potpunosti podataka dostavljenih drugim putem. Stoga je Komisija, kako bi utvrdila razinu subvencioniranja, morala pribjeći najboljim dostupnim činjenicama koje su u ovom slučaju predstavljali provjereni podaci o relevantnim programima subvencija primljeni od drugih subjekata koji surađuju. Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
(98)
To je društvo tvrdilo i da je Komisija pogrešno primijenila međunarodne računovodstvene standarde („MRS”) kao kriterij za odbijanje skupa revidiranih financijskih izvještaja. Prema navodima tog društva potrebno je razlikovati ulogu skupa revidiranih financijskih izvještaja i važnosti MRS-a u procjeni tretmana tržišnoga gospodarstva u antidampinškim postupcima s jedne strane i antisubvencijskim postupcima s druge. Kršenje MRS-a ne može predstavljati razlog za primjenu odredaba članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe.
(99)
Komisija napominje da kršenje međunarodnih računovodstvenih standarda otkriveno tijekom ispitnog postupka nije samo po sebi bilo razlog primjene odredaba članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe. Razlog je bio taj što su Komisiji dostavljene različite inačice skupa revidiranih financijskih izvještaja, zbog čega je nastala sumnja u pogledu njihove vjerodostojnosti, što je Komisiju navelo na zaključak da nije moguće provjeriti ostale podatke u pogledu razine subvencioniranja. Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
(100)
To je društvo tvrdilo i da metodologija Komisije za izračun subvencijske marže za to društvo, koja se sastojala od toga da se na svaki program primjenjuje najviša stopa kompenzacijske pristojbe kako je utvrđena za svaki pravni subjekt koji surađuje (a ne za svaku grupaciju), nije opravdana. Društvo je tvrdilo da ta metodologija ima nedostatke jer društva unutar iste grupacije mogu odlučiti usmjeriti subvencije u jedan određeni subjekt u korist cijele grupacije.
(101)
Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 89., za izračun razine subvencioniranja unutar grupacije, Komisija je pri izračunu razine subvencioniranja za cijelu grupaciju upotrijebila stvarne podatke dvaju ostalih društava iz grupacije koja su surađivala u obama ispitnim postupcima. Dostupne činjenice primijenjene su samo na jedan pravni subjekt iz grupacije koji je dostavio obmanjujuće podatke. Kako bi utvrdila razinu subvencioniranja pravnog subjekta iz grupacije, Komisija je utvrdila da je najprimjerenije temeljiti izračun na istoj razini strukture poduzeća i primijeniti najvišu razinu subvencioniranja utvrđenu za bilo koji od pravnih subjekata (iz grupacije, ako je primjenjivo) koji pripadaju društvima ili grupacijama društava u uzorku. Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
2.2. Primjena odredaba članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe na banke u državnom vlasništvu
(102)
S Komisijom nije surađivala nijedna banka u državnom vlasništvu iz NRK-a. Banke su pozvane da dostave podatke potrebne za antisubvencijski ispitni postupak ispunjavanjem upitnika. Stoga je Komisija obavijestila vladu NRK-a da će razmotriti da nalaze temelji na dostupnim činjenicama u skladu s člankom 28. stavkom 1. Osnovne antisubvencijske uredbe u pogledu podataka koji se odnose na banke u državnom vlasništvu.
(103)
U odgovoru na dopis Komisije i odmah nakon objave vlada NRK-a uložila je prigovor na primjenu članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe u pogledu podataka koji su zatraženi od banaka u državnom vlasništvu. Vlada NRK-a tvrdila je da je dostavila veliku količinu podataka u ovom ispitnom postupku. Međutim, Komisija je utvrdila da se tim podacima nije mogao u potpunosti zamijeniti odgovor banaka u državnom vlasništvu na određene upitnike. Vlada NRK-a nije osporila činjenicu da banke u državnom vlasništvu nisu dostavile odgovor na upitnik i činjenicu da su te banke zaista u državnom vlasništvu. Stoga se Komisija morala osloniti na dostupne činjenice za potrebe svojih nalaza u pogledu banaka u državnom vlasništvu.
3. Ispitani programi
(104)
Komisija je poslala upitnike koji su uključivali upitnike namijenjene bankama u državnom vlasništvu vladi NRK-a te proizvođačima izvoznicima iz uzorka i u njima zatražila podatke o programima koji su navodno uključivali odobravanje subvencija industriji filamentnih staklenih vlakana. Ispitani su sljedeći programi:
(a)
Politika davanja povlaštenih zajmova, jamstava i osiguranja industriji filamentnih staklenih vlakana:
-
Politika davanja povlaštenih zajmova
-
Subvencijski programi za izvozne kredite
-
Izvozna jamstva i osiguranja za nove materijale
-
Koristi od odobravanja pristupa offshore holding društvima i vladina otplata zajmova
(b)
Programi bespovratnih sredstava:
-
Subvencije za razvoj „poznatih robnih marki” i „kineskih najboljih svjetskih robnih marki”
-
Bespovratna sredstva središnje vlade
-
Bespovratna sredstva podsredišnje vlade
-
Sredstva za širenje industrija iz provincije Guandong prema inozemstvu
(c)
Resursi koje osigurava vlada uz naknadu nižu od odgovarajuće
-
Energija koju osigurava vlada
-
Voda koju osigurava vlada
-
Sirovine koje osigurava vlada
-
Osiguranje prava upotrebe zemljišta uz naknadu nižu od odgovarajuće
(d)
Programi izravnog oslobađanja od poreza na dohodak i ostalih izravnih poreza te snižavanja poreza
-
Program „dvije godine oslobođeni/tri godine polovina” za poduzeća sa stranim kapitalom
-
Smanjenje poreza na dohodak za poduzeća sa stranim kapitalom koja su usmjerena na izvoz
-
Olakšice poreza na dohodak za poduzeća sa stranim kapitalom prema zemljopisnom položaju
-
Oslobađanja i snižavanja lokalnog poreza na dohodak za „produktivna poduzeća sa stranim kapitalom”
-
Smanjenje poreza za poduzeća sa stranim kapitalom koja kupuju opremu proizvedenu u Kini
-
Porezni rabati za istraživanje i razvoj za poduzeća sa stranim kapitalom
-
Povrat poreza za reinvestiranje dobiti poduzeća sa stranim kapitalom u poduzeća koja su usmjerena na izvoz
-
Povlašteni porezni programi za poduzeća sa stranim kapitalom koja su priznata kao poduzeća visoke ili nove tehnologije
-
Smanjenja poreza za poduzeća visoke i nove tehnologije uključena u odabrane projekte
-
Politika povlaštene stope poreza na dohodak u sjeveroistočnoj regiji
-
Porezni programi u provinciji Guangdong
-
Oslobađanje od poreza na prihode od dividende za kvalificirana rezidentna poduzeća
-
Smanjenje poreznih stopa za poduzeća
(e)
Programi za neizravne poreze i uvozne tarife:
-
Oslobađanje od plaćanja PDV-a za uvezenu opremu
-
Rabati na plaćanje PDV-a za opremu proizvedenu u Kini koju kupuju poduzeća sa stranim kapitalom
-
Oslobađanje od plaćanja PDV-a i tarifa pri kupnji dugotrajne imovine u okviru programa razvojnih fondova za međunarodnu trgovinu
4. Politika davanja povlaštenih zajmova, ostalo financiranje, jamstva i osiguranje
4.1. Povlašteni zajmovi
(a) Uvod
(105)
Nalazi u pogledu banaka u državnom vlasništvu doneseni su na temelju dostupnih činjenica u skladu s člankom 28. stavkom 1. Osnovne antisubvencijske uredbe kako je objašnjeno u odjeljku C.2.2.
(b) Pravna osnova
(106)
Sljedećim je pravnim odredbama omogućeno povlašteno davanje zajmova u NRK-u: Zakon NRK-a o poslovnim bankama („Zakon o bankama”) [2003.], Opća pravila o zajmovima koja provodi Narodna banka Kine („NBK”) od 28. lipnja 1996. i prethodno navedena Odluka br. 40 Državnog vijeća.
(c) Nalazi ispitnog postupka
Postojanje subvencije
(107)
Dok su kineska nadležna tijela dostavila samo ograničene podatke u pogledu udjela u bankama ili vlasništvu nad bankama u NRK-u, ispitnim je postupkom na temelju dostupnih činjenica utvrđeno da su za kinesko financijsko tržište karakteristični znatan vladin utjecaj i nadzor. Pri analizi imaju li banke vladine ovlasti, jesu li im te ovlasti povjerene i izvršavaju li ih (tj. jesu li javna tijela), Komisija je upotrijebila sve dostupne podatke, ne samo o državnom vlasništvu nad bankama, već i o drugim obilježjima, kao što su prisutnost vlade u upravnim odborima, vladin utjecaj i nadzor nad bankovnim djelatnostima, provedba državnih politika ili interesa te jesu li bankovni subjekti osnovani statutom.
(108)
Iz dostupnih podataka zaključuje se da banke u potpunom državnom vlasništvu čijim upravnim odborom upravlja vlada NRK-a raspolažu najvećim tržišnim udjelom i zauzimaju prevladavajući položaj na kineskom financijskom tržištu. Banke u državnom vlasništvu podliježu pravnim pravilima kojima se od njih zahtijeva da, među ostalim, poslovanje sa zajmovima provode u skladu s potrebama nacionalnoga gospodarstva, da pruže kreditnu potporu poticanim projektima (19) ili daju prednost razvoju industrija visoke i nove tehnologije (20).
(109)
Daljnji je znak državne uključenosti u kinesko financijsko tržište uloga koju NBK ima u postavljanju posebnih ograničenja kod određivanja i promjene kamatnih stopa (21). Od financijskih institucija zahtijeva se određivanje kamatnih stopa za zajmove u određenom rasponu u odnosu na referentnu kamatnu stopu NBK-a za zajmove. Nije dopušteno povećanje kamatnih stopa na povlaštene zajmove. Na temelju ograničenja kamatnih stopa na zajmove i gornjih granica uvedenih za stope na depozite nastala je situacija u kojoj banke imaju zajamčen pristup jeftinom kapitalu (zbog reguliranja kamatne stope na depozite) i mogućnost davanja zajmova odabranim industrijama po povoljnim stopama u skladu s vladinom politikom usmjeravanja banaka na poslovanje kojim se posebno podupiru određene industrije koje se potiče i/ili industrije visoke tehnologije, kao što je industrija filamentnih staklenih vlakana.
(110)
Komisija je od vlade NRK-a zatražila objašnjenja definicije i teksta koji su navedeni u Okružnici 251. te objašnjenja u odnosu na prethodno zakonodavstvo (Okružnica NBK-a o proširenju raspona promjena kamatnih stopa zajmova financijskih institucija - YinFa [2003.] br. 250.). Međutim, kako je opisano u prethodnom odjeljku C.2.2., vlada NRK-a nije dostavila te okružnice. Međutim, vlada NRK-a tvrdila je da je Okružnica 250. stavljena izvan snage Okružnicom 251. i da su donje granice kamatnih stopa ukinute od srpnja 2013., što znači da država nije uključena u bankarski sektor.
(111)
Međutim, donje granice kamatnih stopa ukinute su tijekom razdoblja ispitnog postupka. U skladu s time, NBK je utjecao na određivanje kamatnih stopa banaka u državnom vlasništvu za najveći dio razdoblja ispitnog postupka. Osim toga, ispitnim postupkom nije se pokazao nikakav neposredan učinak tog ukidanja na zajmove koje su primili proizvođači u uzorku. U svakom slučaju, najniži iznos kamatnih stopa koji je bio na snazi u razdoblju ispitnog postupka nije jedina tvrdnja zbog koje Komisija smatra banke u državnom vlasništvu javnim tijelima.
(112)
Nalazi antisubvencijskih ispitnih postupaka u pogledu solarnih ploča (22) i solarnog stakla (23), u kojima je utvrđeno da banke u državnom vlasništvu NRK-a djeluju kao javna tijela (vidjeti uvodne izjave 158. do 168. Uredbe o solarnim pločama i uvodnu izjavu 73. Uredbe o solarnom staklu), predstavljaju činjenice dostupne u ovom ispitnom postupku u pogledu statusa banaka u državnom vlasništvu kao javnih tijela. Te su činjenice sažete u nastavku teksta.
-
Banke u državnom vlasništvu drže najveći tržišni udio i prevladavajući su sudionici na tržištu u NRK-u,
-
Na temelju dostupnih činjenica vlada nadzire banke u državnom vlasništvu s pomoću vlasničkog i administrativnog nadzora njihova poslovanja uključujući ograničenja na kamatne stope koje mogu ponuditi,
-
Zakonom o bankama te ostalim zakonima i uredbama od banaka se zahtijeva da daju zajmove u skladu s potrebama nacionalnoga gospodarstva, pružaju potporu u obliku kredita za poticane projekte i daju prioritet poduzećima nove i visoke tehnologije.
(113)
Na temelju prethodno navedenoga zaključuje se da banke u državnom vlasništvu provode vladine funkcije u ime vlade NRK-a, odnosno obvezno promiču određene gospodarske sektore u skladu s dokumentima državnog planiranja i državne politike. Znatno vlasništvo vlade nad bankama u državnom vlasništvu potvrđuje da vlada upravlja tim bankama u izvršavanju njihovih javnih funkcija. Vlada NRK-a vrši znatnu kontrolu nad bankama u državnom vlasništvu i bankama za provedbu državne politike svojim prodornim uključivanjem u financijski sektor i zahtijeva da banke u državnom vlasništvu slijede vladine politike. Stoga se banke u državnom vlasništvu smatraju javnim tijelima jer imaju i provode vladine ovlasti.
(114)
Nakon objave vlada NRK-a osporila je taj zaključak navodeći da Komisija nije utvrdila razloge zbog kojih smatra da su banke u državnom vlasništvu javna tijela. Komisija smatra da se činjenicama objašnjenima u prethodnim uvodnim izjavama opravdava zaključak da su banke u državnom vlasništvu javna tijela.
(115)
Iako su veliku većinu zajmova koje su primili proizvođači izvoznici u uzorku dale banke u državnom vlasništvu, ispitnim postupkom otkriveno je da su mali dio zajmova dale banke u privatnom vlasništvu. Komisija je stoga analizirala povjerava li vlada NRK-a ovlasti i/ili upravlja privatnim bankama u NRK-u kako bi te banke davale povlaštene zajmove proizvođačima filamentnih staklenih vlakana u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iv. Osnovne antisubvencijske uredbe.
(116)
U članku 34. Zakona o bankama upućuje se banke da „poslovanje sa zajmovima provode u skladu s potrebama nacionalnoga gospodarstva i društvenog razvoja te u duhu državnih industrijskih politika” (24).
(117)
Ispitnim postupkom pokazalo se da kamatne stope koje su na proizvođače izvoznike u uzorku primijenile banke u državnom vlasništvu i privatne banke općenito bile na vrlo sličnim razinama. To upućuje na to da banke u državnom vlasništvu, koje su vodeći dionici na tržištu bankarstva i zajmova u NRK-u, određuju razine kamata, a privatne banke jednostavno prate te stope koje su odredile banke u državnom vlasništvu (javna tijela).
(118)
U tim se okolnostima zaključuje da privatne banke ne određuju stope neovisno o uplitanju države te da strategijom davanja zajmova banaka u privatnom vlasništvu upravlja vlada NRK-a.
(119)
Nakon objave vlada NRK-a osporila je Komisijino tumačenje članka 34. zakona o bankama i navela da „Komisija ima tumačenje članka 34. koje tom članku jasno nije moguće pripisati”. Vlada NRK-a upozorila je Komisiju na ostale članke Zakona o bankama, odnosno članke 4., 5. i 7., kojima se osigurava da se zajmovi daju bez uplitanja i nakon kreditne procjene.
(120)
Komisija priznaje da ti članci postoje, ali smatra da ih je potrebno razumjeti i tumačiti u kontekstu odredaba članka 34. U tom pogledu podsjeća se da ni vlada NRK-a ni banke ili predmetna društva u uzorku nisu mogli dokazati da su zajmovi dani bez uplitanja ili uz ispravnu procjenu kredita. Suprotno tome, ispitnim postupkom otkriveno je da je jedan od proizvođača izvoznika ostvarivao gubitke, ali je svejedno uspijevao dobivati zajmove od banaka po uobičajenim kamatnim stopama bez ikakve prilagodbe za rizik povezan s njegovim lošim financijskim stanjem.
(121)
Komisija stoga zaključuje da vlada bankama u privatnom vlasništvu povjerava i usmjerava ih na povlašteno davanje financijskih sredstava na sličan način kao banke u državnom vlasništvu, čime nastaje financijski doprinos u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iv. Osnovne antisubvencijske uredbe.
Specifičnost
(122)
Što se tiče banaka koje su dale zajmove proizvođačima izvoznicima koji surađuju, većinom je riječ o bankama u državnom vlasništvu kojima u konačnici upravlja vlada NRK-a. To uključuje glavne poslovne banke i banke za provedbu državne politike u NRK-u kao što su Kineska razvojna banka, Banka EXIM, Poljoprivredna banka Kine, Kineska banka, Kineska banka za izgradnju te Industrijska i poslovna banka Kine.
(123)
Nadalje, Komisija napominje da vlada NRK-a upravlja davanjem povlaštenih zajmova ograničenom broju industrija. Na primjer, Odlukom br. 40. propisano je da će vlada NRK-a aktivno podupirati razvoj industrija novih materijala, industrija filamentnih staklenih vlakana smatra se industrijom novih materijala. Osim toga, sve financijske institucije upućuju se da pruže kreditnu potporu samo poticanim projektima, kategoriji kojoj pripadaju projekti staklenih vlakana. U toj se odluci obećava i provedba „ostalih povlaštenih politika za poticane projekte”.
(124)
Vlada NRK-a tvrdila je da se Komisija pogrešno oslonila na Odluku 50. s obzirom na to da predmetni proizvod nije svrstan u poticane industrije. Nadalje, čak i kad bi se prihvatilo da se tu industriju potiče, vlada je tvrdila da se oslanjanje na Odluku br. 40. ne može proširiti na industriju koja nije navedena u Odluci br. 9. („Katalog uputa o industrijskom restrukturiranju iz 2011.”).
(125)
Proizvođači izvoznici u uzorku pripadaju kategorijama poticanih industrija kako je prethodno utvrđeno (uvodne izjave od 67. do 76.) i kategoriji industrija visoke i nove tehnologije. Osim toga, suprotno vladinoj tvrdnji, posebna staklena vlakna i proizvodi od tih vlakana te peći za proizvodnju E-stakla izričito su navedeni u poglavlju XII. točki 6. Odluke br. 9. (25). Ta je tvrdnja stoga neutemeljena.
Korist
(126)
Postoji korist u mjeri u kojoj se državni zajmovi ili zajmovi od privatnih tijela, kojima to vlada povjerava ili koje ona usmjerava, odobravaju pod povoljnijim uvjetima nego što bi ih zajmoprimac mogao stvarno ostvariti na tržištu.
Potreba oslanjanja na referentnu kamatnu stopu
(127)
Komisija je nastojala provjeriti procjene kreditnog rizika koje su provele banke koje su posudile novac proizvođačima izvoznicima u uzorku tijekom razdoblja ispitnog postupka. Neki od proizvođača izvoznika ostvarivali su gubitke. Unatoč tome, uspjeli su od banke dobiti zajmove po referentnoj kamatnoj stopi bez ikakvih prilagodbi za rizik povezan s njihovim sve lošijim financijskim stanjem. Stoga Komisija ima razloge za preispitivanje jesu li se zajmovi društvima koja proizvode filamentna staklena vlakna temeljili na temeljitoj procjeni rizika i preispitivanje kamatne stope određene kao rezultat te procjene.
(128)
Kako je prethodno objašnjeno, s obzirom na to da zajmovi koje daju kineske banke odražavaju znatno uplitanje vlade u bankarski sektor i ne odražavaju kamatne stope kakve se mogu naći na funkcionirajućem bankarskom tržištu, s pomoću metode koja je opisana u nastavku izračunana je odgovarajuća referentna vrijednost. Nadalje, zbog nedostatka suradnje vlade NRK-a Komisija se poslužila i dostupnim činjenicama kako bi utvrdila odgovarajuću referentnu vrijednost za kamatnu stopu.
(129)
Prilikom izračuna odgovarajuće referentne vrijednosti za zajmove u domaćoj valuti CNY smatra se razumnim primijeniti kineske kamatne stope, prilagođene kako bi odražavale uobičajeni tržišni rizik. Doista, u kontekstu u kojem je trenutačno financijsko stanje izvoznika utvrđeno na narušenom tržištu bankovnih zajmova te kada ne postoje pouzdane informacije kineskih banaka o mjerenju rizika i određivanju kreditnog rejtinga, smatra se potrebnim ne uzeti kreditnu sposobnost kineskih izvoznika nominalno, nego primijeniti uvećani iznos kako bi se odrazio mogući utjecaj poremećenog kineskog tržišta na njihovu financijsku situaciju.
(130)
Isto vrijedi za zajmove u stranim valutama. Kao referente vrijednosti upotrijebljene su obveznice poduzeća po BB rejtingu u odgovarajućoj valuti izdane tijekom RIP-a.
(131)
Kako je prethodno objašnjeno, od vlade NRK-a i proizvođača izvoznika koji surađuju zatraženo je da dostave podatke o politici davanja zajmova kineskih banaka i načinu na koje se zajmovi dodjeljuju proizvođačima izvoznicima. Međutim, ti podaci nisu dostavljeni. Prema tome, s obzirom na nedostatak suradnje i sve dostupne činjenice te u skladu s odredbama članka 28. stavka 6. Osnovne antisubvencijske uredbe, prikladno je smatrati da bi se svim poduzećima u Kini odobrila samo najviša ocjena „stupnja neulaganja” za obveznice (BB po Bloombergu) te na uobičajenu stopu za zajmove Narodne banke Kine primijeniti odgovarajuću premiju koja se može očekivati na obveznice koje izdaju poduzeća s tim rejtingom.
(132)
Stoga je za potrebe izračuna referentne kamatne stope za zajmove dane društvima iz uzorka tijekom RIP-a izračunana premija rizika na temelju razlike između kamatnih stopa na obveznice koje su izdala društva s rejtingom BB i na obveznice koje su izdala društva s rejtingom AAA (što je kreditni rejting za obveznice koje izdaje NRK) po Bloombergu. Ta je premija rizika zatim dodana objavljenim stopama davanja zajmova NBK-a za obveznice s rejtingom BB uzimajući u obzir trajanje zajmova.
(133)
Korist koju su ostvarili proizvođači izvoznici zatim je izračunana kao razlika između kamate koju su društva tijekom RIP-a stvarno platila i kamate koja bi bila plaćena da je na te zajmove bila primijenjena referentna kamatna stopa. Ta je korist zatim izražena kao postotak ukupnog prometa svakog proizvođača izvoznika koji surađuje.
(134)
Nakon objave vlada NRK-a tvrdila je da se Komisija nije trebala poslužiti nikakvom referentnom vrijednošću za izračun koristi te da su zajmovi dani po tržišnim uvjetima i da stoga nije ostvarena nikakva korist.
(135)
Kako je objašnjeno u uvodnim izjavama od 127. do 130., tržište za bankovne kredite u NRK-u narušeno je i stoga Komisija smatra da je primjena referentne vrijednosti u potpunosti opravdana.
(136)
Nadalje, vlada NRK-a tvrdila je da Komisijin odabir upravo te referentne vrijednosti nije bio dostatno obrazložen.
(137)
Komisija smatra da se pri izračunu odgovarajuće referentne vrijednosti za zajmove smatra razumnim primijeniti kineske kamatne stope, prilagođene kako bi odražavale uobičajeni tržišni rizik. Doista, u kontekstu u kojem je trenutačno financijsko stanje izvoznika utvrđeno na narušenom tržištu bankovnih zajmova te kada ne postoje pouzdane informacije kineskih banaka o mjerenju rizika i određivanju kreditnog rejtinga, smatra se potrebnim primijeniti uvećani iznos kako bi se odrazio mogući utjecaj poremećenog kineskog tržišta na njihovu financijsku situaciju.
(d) Zaključak
(138)
Na temelju nalaza ispitnog postupka Komisija zaključuje da je industrija filamentnih staklenih vlakana u NRK-u ostvarila korist od povlaštenih zajmova u RIP-u kako od banaka u državnom vlasništvu tako i od privatnih banaka. Financiranje industrije filamentnih staklenih vlakana predstavlja subvenciju u smislu Osnovne antisubvencijske uredbe jer postoji:
(a)
financijski doprinos države kako je utvrđeno u članku 3. stavku 1. točki (a) podtočki i.;
(b)
povjeravanje i usmjeravanje vlade kako je utvrđeno u članku 3. stavku 1. točki (a) podtočki iv.; i
(c)
time je dodijeljena korist u smislu članka 3. stavka 2.
(139)
S obzirom na postojanje financijskog doprinosa, koristi za proizvođače izvoznike i specifičnosti, protiv ove se subvencije mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e) Izračun iznosa subvencije
(140)
Člankom 6. točkom (b) Osnovne antisubvencijske uredbe propisuje se da se korist od povlaštenih zajmova računa kao razlika između iznosa plaćene kamate i iznosa koji bi bio plaćen za usporedivi komercijalni zajam koji bi poduzeće moglo dobiti na tržištu. Kako je navedeno, u nedostatku smislene procjene rizika Komisija je utvrdila referentnu tržišnu vrijednost za usporedive komercijalne zajmove.
(141)
Korist je izračunana za RIP kao razlika između stvarno plaćene kamate tijekom RIP-a i kamate koja bi bila plaćena uz primjenu referentne vrijednosti.
(142)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da je Komisija pri izračunu koristi upotrijebila pogrešnu kamatnu stopu koju je to društvo stvarno platilo za jedan kredit. Ta je tvrdnja prihvaćena i Komisija je revidirala izračun. Međutim, revidirani izračun nije ni na koji način utjecao na utvrđenu maržu subvencije.
(143)
Za proizvođače izvoznike u uzorku na temelju ove metodologije izračunane su sljedeće marže subvencije:
Povlašteni zajmovi
Naziv društva
Marža subvencije
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2. Ostali programi davanja povlaštenih zajmova
(144)
Proizvođači izvoznici u uzorku tijekom RIP-a nisu primili nikakve financijske doprinose u okviru preostalih programa davanja povlaštenih zajmova iz odjeljka C.3.
5. Programi bespovratnih sredstava
(145)
Društva u uzorku tijekom RIP-a nisu primila nikakve financijske doprinose u okviru programa „poznatih robnih marki”, „kineskih najboljih svjetskih robnih marki” ili „sredstava za širenje industrija iz provincije Guandong prema inozemstvu”.
5.1. Specifični programi bespovratnih sredstava i bespovratna sredstva
(a) Uvod
(146)
Društva u uzorku primila su jednokratna bespovratna sredstva od raznih državnih tijela na različitim razinama, što je dovelo do ostvarenja koristi tijekom RIP-a. Za ta se bespovratna sredstva smatra da su obuhvaćena tvrdnjama o programima bespovratnih sredstava navedenima u pritužbi jer se u pritužbi tvrdilo da su proizvođači filamentnih staklenih vlakana primili jednokratna bespovratna sredstva od provincijskih i lokalnih državnih tijela te da su time ostvarili korist jer su ta novčana sredstva primljena bez odgovarajućeg razmatranja.
(147)
Komisija je u pogledu tih specifičnih bespovratnih sredstava vladi NRK-a ponudila savjetovanje.
(148)
Vlada NRK-a protivila se savjetovanju i tvrdila da to ne bi bilo u skladu sa Sporazumom o subvencijama i kompenzacijskim mjerama („SSKM”) jer bi se takva savjetovanja trebala održati prije pokretanja ispitnog postupka te da bi se time nerazmjerno opteretila kineska nadležna sredstva u pogledu provjere podataka o svakom pojedinačnom programu.
(149)
Većina bespovratnih sredstava odnosila se na zanemarive iznose. Stoga ih Komisija nije dalje ispitivala.
(150)
Međutim, Komisija je ispitala jedan primjer velikog iznosa dodijeljenih bespovratnih sredstava za potrebe izgradnje spavaonica za zaposlenike društva koji je dodijeljen jednom od društava u uzorku i koji se smatra povezanim s navodima o programima bespovratnih sredstava u pritužbi.
(b) Zaključak
(151)
Prethodno spomenuta ad hoc narav bespovratnih sredstava jasan je znak da ta sredstva nisu bila dostupna drugim društvima, što znači da su bila specifična kako je definirano u članku 4. stavku 2. Osnovne antisubvencijske uredbe. Na temelju prikupljenih dokaza u pogledu primitka tih bespovratnih sredstava i u nedostatku drugih podataka Komisija ta bespovratna sredstva smatra subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne antisubvencijske uredbe i time je predmetnom proizvođaču izvozniku prenesena korist.
(152)
Nakon objave društvo koje je primilo bespovratna sredstva tvrdilo je da su mu ona dodijeljena za renovaciju dugotrajne imovine koja se amortizira za 50 godina. Stoga je tu subvenciju potrebno raspodijeliti na razdoblje od 50 godina, a u obzir za izračun marže subvencije potrebno je uzeti samo udjel od jedne pedesetine koji odgovara koristi primljenoj tijekom RIP-a.
(153)
To društvo nije dostavilo nikakve dokaze kojima bi opravdalo razdoblje amortizacije od 50 godina za ulaganja u dugotrajnu imovinu, u ovom slučaju u zgradu koja se upotrebljavala kao spavaonica za osoblje. Stvarno razdoblje amortizacije dugotrajne imovine nekog društva obično je znatno kraće i odgovara razdoblju od deset do 20 godina. Na temelju toga, korist ostvarena tom dodjelom bespovratnih sredstava zanemariva je i stoga na nju nije potrebno uvesti kompenzacijske mjere.
6. Programi izravnog oslobađanja od poreza i snižavanja poreza
6.1. Program „dvije godine oslobođeni/tri godine polovina” za poduzeća sa stranim kapitalom
(a) Uvod
(154)
Programom „dvije godine oslobođeni/tri godine polovina” poduzećima sa stranim kapitalom daje se pravo na neplaćanje poreza na dohodak za prve dvije godine i plaćanje samo 12,5 % umjesto 25 % za iduće tri godine.
(b) Pravna osnova
(155)
Pravna su osnova ovog programa članak 8. Zakona o porezu na dohodak Narodne Republike Kine za poduzeća sa stranim kapitalom i strana poduzeća („Zakon o porezu za poduzeća sa stranim kapitalom”) i članak 72. Pravila za provedbu Zakona o porezu na dohodak Narodne Republike Kine za poduzeća sa stranim kapitalom i strana poduzeća. Prema vladi NRK-a, taj je program prekinut u skladu s člankom 57. Zakona o porezu na dohodak poduzeća iz 2008. s prijelaznim razdobljem do kraja 2012. U zakonu je stoga jasno da bi u poreznoj godini 2012. postojala korist u okviru tog programa.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(156)
Programom „dvije godine oslobođeni/tri godine polovina” društva su ostvarila korist tijekom poslovne godine 2012. nakon koje je, prema kineskoj vladi, program povučen. U svakom slučaju, nijedno od društava u uzorku nije poduzeće u stranom vlasništvu koje bi moglo biti prihvatljivo za ovaj porezni program tijekom RIP-a.
(d) Zaključak
(157)
Društva u uzorku tijekom RIP-a nisu primila financijske doprinose u okviru ovog programa. Ispitnim je postupkom nadalje utvrđeno da je vlada NRK-a zaista povukla taj program.
6.2. Poduzeća visoke i nove tehnologije
(a) Uvod
(158)
Ovim programom omogućuje se ostvarenje smanjene stope poreza na dohodak poduzeća na 15 %, u usporedbi s uobičajenom stopom od 25 % društvima koja mogu pokazati da ispunjavaju određeni niz kriterija kako bi bila priznata kao „poduzeća visoke i nove tehnologije”.
(b) Pravna osnova
(159)
Pravna su osnova ovog programa članak 28. stavak 2. Zakona o porezu na dohodak poduzeća iz 2008., s „Administrativnim mjerama za određivanje poduzeća visokih i novih tehnologija” (Guo Ke Fa Huo [2008.] br. 172.) i članak 93. Pravilnika o provedbi Zakona o porezu na dohodak poduzeća zajedno s Obavijesti Državne porezne uprave o pitanjima povezanim s plaćanjem poreza na dohodak poduzeća visoke i nove tehnologije (Guo Shui Han [2008] br. 985.).
(c) Nalazi ispitnog postupka
(160)
Program se primjenjuje na poduzeća visoke i nove tehnologije koje vlada NRK-a prepoznaje kao takva. Kako bi bila prihvatljiva za ovaj program, poduzeća moraju imati ključna neovisna prava intelektualnog vlasništva te moraju ispunjavati sljedeće zahtjeve koji su utvrđeni u pravnoj osnovi i sažeti kako slijedi:
(a)
njihova je proizvodnja uključena u opseg proizvoda u „području visoke tehnologije s ključnom državnom potporom”;
(b)
njihovi ukupni rashodi za istraživanje i razvoj čine 3 - 6 % ukupnog prihoda od prodaje;
(c)
njihovi prihodi od proizvoda visoke i nove tehnologije čine više od 60 % ukupnog prihoda od prodaje;
(d)
broj osoblja koje je uključeno u istraživanje i razvoj čini 10 % ukupnog osoblja;
(e)
ispunjeni su ostali zahtjevi koji su utvrđeni „Administrativnim mjerama za poduzeća visoke i nove tehnologije iz 2008”.
(161)
Za neke je proizvođače izvoznike u uzorku utvrđeno da primjenjuju ovaj program te tako plaćaju samo 15 % poreza na dohodak poduzeća umjesto 25 %. Ta su društva podnijela zahtjev za status poduzeća nove i visoke tehnologije i primila su službenu obavijest da su ispunila kriterije programa te bi stoga imala pravo na ispunjavanje povrata poreza na dohodak u skladu s time.
(d) Zaključak
(162)
Komisija smatra da je ovaj program subvencija u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne antisubvencijske uredbe jer postoji financijski doprinos u obliku prihoda kojih se vlada NRK-a odriče, čime se daje korist predmetnim društvima. Korist za primatelje jednaka je iznosu porezne uštede.
(163)
Ova je subvencija specifična u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne antisubvencijske uredbe jer je ograničena na poduzeća koja dobivaju potvrdu poduzeća visoke i nove tehnologije i koja ispunjavaju sve zahtjeve administrativnih mjera iz 2008. Predmetna društva u uzorku primila su tu potvrdu. Nikakvi objektivni kriteriji prihvatljivosti niti su utvrđeni u zakonodavstvu niti ih je utvrdilo tijelo nadležno za dodjelu subvenciju.
(164)
Nakon objave vlada NRK-a osporila je zaključke Komisije tvrdeći da su kriteriji prihvatljivosti objektivni te da se jednako primjenjuju na sva društva u NRK-u. Stoga društva ne ispunjavaju kriterij specifičnosti.
(165)
Komisija ne prihvaća tu tvrdnju. Bespovratna sredstva dostupna su samo društvima sa specifičnim značajkama (poduzećima visoke i nove tehnologije), a ne svim industrijama i svim sektorima. Nadalje, prihvatljivost jednako tako nije automatska, nego ovisi o dodjeli potvrde poduzeća visoke i nove tehnologije koja se izdaje nakon postupka odlučivanja mjerodavnog tijela. Stoga je priroda programa specifična.
(166)
Prema tome, Komisija smatra da je ovo subvencija protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e) Izračun iznosa subvencije
(167)
Komisija je izračunala iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere kao razliku između iznosa poreza koji se uobičajeno plaća tijekom RIP-a i iznosa poreza koji su predmetna društva stvarno platila tijekom RIP-a.
Poduzeća visoke i nove tehnologije
Naziv društva
Marža subvencije
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3. Smanjenja poreza na dohodak za poduzeća sa stranim kapitalom koja kupuju opremu proizvedenu u Kini
(a) Uvod
(168)
Ovim se programom društvima omogućuje da zatraže porezne kredite na kupnju opreme domaće proizvodnje ako je projekt u skladu s industrijskim politikama vlade NRK-a. Porezni kredit u iznosu do 40 % kupovne cijene opreme domaće proizvodnje može se primijeniti na postupno povećanje porezne obveze iz prethodne godine.
(b) Pravna osnova
(169)
Pravna su osnova ovog programa privremene mjere za kredite za porez na dohodak poduzeća radi ulaganja u opremu domaće proizvodnje za projekte tehnološke obnove od 1. srpnja 1999. i Obavijest Državne porezne uprave o obustavljanju provedbe politike odbitka poreza na dohodak za poduzeća i oslobađanja od tog poreza za ulaganja poduzeća u kupnju opreme domaće proizvodnje, br. 52. [2008.] Državne porezne uprave, na snazi od siječnja 2008.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(170)
Kineska vlada tvrdila je da je ovaj program završen od siječnja 2008. u skladu s navedenom Obaviješću br. 52. Međutim, ispitnim postupkom otkriveno je da je jedno od društava u uzorku ostvarilo korist od tog programa tijekom RIP-a.
(d) Zaključak
(171)
Ovaj program predstavlja subvenciju jer se njime nudi financijski doprinos u obliku prihoda kojih se vlada NRK-a odrekla u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. Ovim se programom primateljima omogućuje korist u iznosu porezne uštede u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne antisubvencijske uredbe. Ta je subvencija specifična u skladu s člankom 4. stavkom 4. točkom (b) Osnovne uredbe jer porezna ušteda ovisi o upotrebi domaće u odnosu na uvezenu robu.
(e) Izračun iznosa subvencije
(172)
Komisija je izračunala iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere kao razliku između iznosa poreza koji se uobičajeno plaća tijekom RIP-a i iznosa poreza koji su predmetna društva stvarno platila tijekom RIP-a.
(173)
Stopa subvencije utvrđena u odnosu na ovaj program tijekom RIP-a za grupaciju Jiangsu Changai iznosi 0,2 %.
(174)
Nakon objave jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da ne ispunjava uvjete za financijski doprinos u okviru programa „Smanjenje poreza na dohodak za poduzeća sa stranim kapitalom koja kupuju opremu proizvedenu u Kini” jer nije poduzeće sa stranim kapitalom. Stoga mu je Komisija pogrešno dodijelila pravo u okviru tog programa na temelju dostupnih činjenica. Isto je tako tvrdio da su otkrivene manje pogreške u izračunu. Obje su tvrdnje prihvaćene te je izračun marže subvencije revidiran u skladu s time.
6.4. Ostali programi izravnog oslobađanja od poreza i snižavanja poreza
(175)
Ispitan je i porezni rabat za istraživanje i razvoj. Međutim, ta se mjera odnosila na zanemarive iznose. Zato je Komisija nije dodatno ispitivala.
(176)
Proizvođači izvoznici iz uzorka tijekom RIP-a nisu primili nikakve financijske doprinose u okviru preostalih programa oslobađanja od poreza iz odjeljka C.3.
7. Programi za neizravne poreze i uvozne carine
7.1. Oslobađanje od plaćanja PDV-a i rabat na uvozne carine za uvezenu opremu
(a) Uvod
(177)
Ovim se programom poduzećima sa stranim kapitalom ili domaćim poduzećima omogućuje oslobađanje od plaćanja PDV-a i rabat na uvozne carine za uvoz kapitalne opreme koja se upotrebljava u proizvodnji. Kako bi se ostvarilo pravo na oslobađanje, oprema ne smije biti na popisu neprihvatljive opreme, a poduzeće podnositelj zahtjeva mora dobiti potvrdu o državnoj potpori projekta koju u skladu s primjenjivim zakonodavstvom o ulaganjima, porezima i carini izdaju kineske vlasti ili Povjerenstvo za nacionalni razvoj i reforme.
(b) Pravna osnova
(178)
Pravnu osnovu za ovaj program čine Okružnica Državnog vijeća o prilagodbi poreznih politika o uvoznoj opremi, Guo Fa br. 37/1997, Obavijest Ministarstva financija, Glavne carinske uprave i Državne porezne uprave o prilagodbi politika o određenim povlaštenim uvoznim carinama, Priopćenje Ministarstva financija, Glavne carinske uprave i Državne porezne uprave [2008.] br. 43, Obavijest Povjerenstva za nacionalni razvoj i reforme o važnim pitanjima u vezi s davanjem potvrde o projektima koji se financiraju domaćim ili stranim kapitalom i koje podupire država, br. 316 2006 od 22. veljače 2006. i Katalog artikala koji se prilikom uvoza ne oslobađaju od plaćanja carine za poduzeća sa stranim kapitalom ili domaća poduzeća iz 2008.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(179)
Sva su društva u uzorku ostvarila korist u okviru ovog programa.
(d) Zaključak
(180)
Smatra se da se ovim programom nudi financijski doprinos u obliku prihoda kojih se vlada NRK-a odrekla u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. jer su poduzeća sa stranim kapitalom i ostala prihvatljiva domaća poduzeća oslobođena od plaćanja PDV-a i/ili pristojbi koje bi inače bila obvezna plaćati. Na taj se način poduzećima primateljima pribavljaju koristi u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne antisubvencijske uredbe. Program je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne antisubvencijske uredbe jer je zakonodavstvom na temelju kojeg djeluje nadležno tijelo ograničen pristup programu za poduzeća koja ulažu pod posebnim poslovnim kategorijama koje su utvrđene isključivo pravom, a koje pripadaju povlaštenoj kategoriji ili ograničenoj kategoriji B u Katalogu uputa za industrije sa stranim ulaganjima i prijenosom tehnologije ili kategoriji u skladu s Katalogom ključnih industrija, proizvoda i tehnologija čiji razvoj potiče država.
(181)
Nakon objave vlada NRK-a osporila je zaključke Komisije tvrdeći da su kriteriji prihvatljivosti objektivni i da se jednako primjenjuju na sva društva u NRK-u. Stoga društva ne ispunjavaju kriterij specifičnosti. Međutim, vlada NRK-a nije ukazala ni na kakve posebne odredbe u zakonodavstvu kojima bi se potkrijepili njezini stavovi te nije dostavila nikakve zaključne dokaze da je prihvatljivost automatska.
(182)
Vlada NRK-a i jedan proizvođač izvoznik isto su tako tvrdili da Komisija ne može uvesti kompenzacijske mjere za moguće koristi PDV-a koje su mogla primiti tri društva u uzorku zbog toga što se oslobođenja PDV-a koja su dodjeljivana u prošlosti više ne mogu ostvariti, s učinkom od 2009. Stoga, čak i uz pretpostavku prosječnog razdoblja amortizacije za predmetnu uvezenu opremu između pet i deset godina, navodne koristi bi ili istekle prije uvođenja mjera ili njihov nastavak ne bi bio vjerojatan tijekom ukupnog petogodišnjeg razdoblja trajanja mjera.
(183)
Komisija napominje da je razdoblje amortizacije za neku od uvezene opreme mnogo duže od deset godina i da bi moglo trajati 15 ili 20 godina u nekim slučajevima. U svakom slučaju, Komisija nije uvela kompenzacijske mjere za koristi koje proizlaze iz kupnje uvezene opreme nakon 2009. Nadalje, vlada NRK-a prihvaća činjenicu da se društva još uvijek mogu okoristiti programom „malo nakon” uvođenja mjera. Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
(e) Izračun iznosa subvencije
(184)
Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u odnosu na korist koju ostvare primatelji utvrđenu da postoji tijekom RIP-a. Smatra se da korist dana primateljima odgovara iznosu PDV-a i carine čijeg je plaćanja za uvezenu opremu primatelj bio oslobođen. Kako bi se osiguralo da je iznos protiv kojeg se mogu uvesti kompenzacijske mjere obuhvaćen jedino RIP-om, primljena korist amortizirana je tijekom vijeka upotrebe opreme u skladu s redovitim računovodstvenim postupcima proizvođača izvoznika.
(185)
Stopa subvencije utvrđena u odnosu na ovaj program tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike u uzorku iznosi:
Oslobađanje od plaćanja PDV-a i rabat na uvozne carine za uvezenu opremu
Društvo/grupacija
Stopa subvencije
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2. Ostali programi neizravnog oslobađanja od poreza i snižavanja poreza
(186)
Proizvođači izvoznici u uzorku tijekom RIP-a nisu primili nikakve financijske doprinose u okviru preostalih programa neizravnog oslobađanja od poreza iz odjeljka C.3.
8. Roba ili usluge koje daje vlada uz naknadu nižu od odgovarajuće
8.1. Osiguravanje sirovina, osiguravanje električne energije, osiguravanje vode
(187)
Nisu utvrđene nikakve subvencije koje bi bile povezane s kupnjom sirovina, vode ili električne energije proizvođača izvoznika u uzorku tijekom RIP-a.
8.2. Osiguranje prava upotrebe zemljišta
(a) Uvod
(188)
Društvima nije dopušteno neposredno kupovati zemljišta u NRK-u, nego mogu samo kupiti pravo upotrebe zemljišta od lokalnih tijela.
(b) Pravna osnova
(189)
U Zakonu Narodne Republike Kine o upravljanju zemljištem navodi se da sve zemljište pripada narodu te se ne može kupovati i prodavati, ali se utvrđuju uvjeti pod kojima se prava upotrebe zemljišta mogu prodavati poduzećima davanjem ponuda, kotiranjem ili dražbom.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(190)
Sustavom dražbi u načelu bi se omogućilo tržištu da procijeni cijenu pojedinačnog prava upotrebe zemljišta te bi se prema tome cijena utvrđivala neovisno. Međutim, tijekom posjeta Komisije vlada NRK-a navela je da oni u svakom slučaju određuju najniže cijene za svaki stupanj zemljišta (zemljište se ocjenjuje od jedan do 15 na temelju kvalitete parcele zemljišta) ispod kojeg cijena za pravo upotrebe zemljišta ne može pasti.
(191)
Vlada NRK-a nadzire i ponudu zemljišta ograničavanjem kvota područja zemljišta za koje se pravo na upotrebu zemljišta može prodavati u industrijske ili stambene svrhe, po provincijama i po godinama.
(192)
U svakom slučaju, za kupnju prava upotrebe zemljišta proizvođača izvoznika u uzorku Komisija nije pronašla dokaze o postupku dražbe kojom je neovisno određena cijena prava upotrebe zemljišta. Proizvođač izvoznik kojem je dodijeljeno zemljište ponudio je početnu cijenu te mu je dodijeljeno pravo upotrebe zemljišta jer je bio jedini ponuđač. Nakon objave vlada NRK-a izjavila je da se ne slaže s nalazima Komisije koji ukazuju na to da ne postoji aktivno tržište za prodaju prava upotrebe zemljišta u NRK-u. Međutim, nije dostavila nove tvrdnje kojima bi podržala taj stav.
(193)
Nalazi ispitnog postupka potvrđuju da je stanje u vezi s ustupanjem i kupnjom zemljišta u NRK-u nejasno i netransparentno te da vlasti često proizvoljno određuju cijene. Vlasti određuju cijene u skladu sa Sustavom procjene gradskog zemljišta koji ih upućuje da pored ostalih kriterija za određivanje cijene industrijskog zemljišta razmotre i industrijsku politiku (29).
(194)
Osim toga, neovisni javno dostupni podaci ukazuju na to da se zemljište u NRK-u ustupa po cijenama nižima do uobičajenih tržišnih cijena (30).
(195)
Stoga su zapravo društva u uzorku platila cijenu koju je odredila vlada NRK-a. Pravo upotrebe zemljišta dodjeljuje se uz naknadu nižu od odgovarajuće u usporedbi s tržišnom referentnom vrijednošću koja je određena u nastavku teksta u odjeljku (e).
(196)
O situaciji sa zemljištem u NRK-u raspravlja se i u Radnom dokumentu MMF-a u kojem se potvrđuje da se prilikom ustupanja prava upotrebe zemljišta kineskim industrijama ne poštuju tržišni uvjeti (31).
(d) Zaključak
(197)
Komisija zaključuje da je ustupanje prava upotrebe zemljišta vlade NRK-a potrebno smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iii. i članka 3. stavka 2. Osnovne antisubvencijske uredbe u obliku ponude robe kojom društva ostvaruju korist. Budući da ispitnim postupkom nije otkriveno postojanje aktivnog tržišta za prodaju prava upotrebe zemljišta u NRK-u, primjena vanjske referentne vrijednosti (vidjeti odjeljak (e) u nastavku) pokazuje da je iznos koji izvoznici u uzorku plaćaju za prava upotrebe zemljišta niži od tržišne cijene.
(198)
Subvencija je specifična prema članku 4. stavku 2. točki (a) i članku 4. stavku 2. točki (c) Osnovne antisubvencijske uredbe jer se Odlukom br. 40 Državnog vijeća zahtijeva da javna tijela osiguraju da se zemljište ustupi industrijama koje se potiču, a jedna je od njih i industrija filamentnih staklenih vlakana. U članku 18. Odluke br. 40 jasno se navodi da industrije koje su „ograničene” neće imati pristup zemljištu.
(e) Izračun marže subvencije
(199)
Korist je razlika između cijene plaćene za pravo upotrebe zemljišta i odgovarajuće vanjske referentne vrijednosti.
(200)
Komisija smatra Kineski Taipei primjerenom vanjskom referentnom vrijednošću zbog sljedećih razloga:
(a)
usporedivosti gospodarskog razvoja, BDP-a i gospodarske strukture Kineskog Taipeija i većine kineskih provincija i gradova u NRK-u u kojima proizvođači izvoznici u uzorku imaju poslovni nastan;
(b)
prostorne blizine NRK-a i Kineskog Taipeija;
(c)
visokog stupnja industrijske infrastrukture i u Kineskom Taipeiju i u mnogim provincijama NRK-a;
(d)
jakih gospodarskih veza i prekogranične trgovine između Kineskog Taipeija i NRK-a;
(e)
visoke gustoće naseljenosti u mnogim provincijama NRK-a i u Kineskom Taipeiju;
(f)
sličnosti vrste zemljišta i transakcija koji se rabe za postavljanje relevantnog referentnog mjerila u Kineskom Taipeiju s istim elementima u NRK-u; i
(g)
zajedničkih demografskih, jezičnih i kulturnih obilježja Kineskog Taipeija i NRK-a.
(201)
Nakon objave vlada NRK-a osporila je upotrebu Kineskog Taipeija kao referentne vrijednosti tvrdeći da je gustoća naseljenosti u Kineskom Taipeiju mnogo puta veća nego NRK-u, zbog čega stanje zemljišta i cijena u tim dvjema zemljama nije usporediva. Međutim, Komisija smatra da je zbog brojnih razloga objašnjenih u prethodnoj uvodnoj izjavi referentna vrijednost odabrana na razumnoj osnovi.
(202)
Nadalje, nakon objave jedan je proizvođač izvoznik u uzorku predložio da primjena Kineskog Taipeija nije primjerena gospodarskim uvjetima u toj provinciji u kojoj ima poslovni nastan, ali nije predložio alternativu. To je društvo tvrdilo i da se mala zemljopisna udaljenost između NRK-a i Taipeija ne bi trebala smatrati valjanim kriterijem za odabir upravo te referentne vrijednosti, ali tu tvrdnju nije potkrijepilo. Budući da nije predložena alternativna referentna vrijednost, potvrđuje se primjena Kineskog Taipeija.
(203)
Uzimajući sve ove čimbenike u obzir, Komisija je zaključila da bi cijene prava upotrebe zemljišta u NRK-u, kada bi prevladali tržišni uvjeti, za proizvođače izvoznike u uzorku bile vrlo slične cijenama zemljišta u Kineskom Taipeiju.
(204)
Prosječne cijene zemljišta u Kineskom Taipeiju za 2012. dobivene su od Ureda za industriju pri Ministarstvu gospodarstva i prilagođene unatrag za inflaciju i rast BDP-a radi utvrđivanja referentne cijene za zemljište u svakoj kalendarskoj godini. Budući da su prava upotrebe zemljišta valjana 50 godina i amortizirana na toj osnovi, korist u RIP-u iznosit će 1/50 razlike između referentne cijene i stvarno plaćene cijene.
(205)
Utvrđena je sljedeća stopa subvencije za osiguranje zemljišta po naknadi nižoj od odgovarajuće:
Osiguranje prava upotrebe zemljišta po naknadi nižoj od odgovarajuće
Naziv društva
Marža subvencije
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Zaključak o subvencioniranju
(206)
Komisija je izračunala iznose subvencija koje podliježu kompenzacijskim mjerama u skladu s odredbama Osnovne antisubvencijske uredbe za ispitivana društva po programu i zbrojila te iznose kako bi izračunala ukupan iznos subvencije za svakog proizvođača izvoznika u RIP-u.
(207)
Kako bi izračunala ukupne marže subvencije prikazane u nastavku, Komisija je prvo izračunala postotak subvencioniranja, koji je iznos subvencije u odnosu na ukupni promet društva. Taj je postotak zatim upotrijebljen za izračun subvencije dodijeljene izvozu predmetnog proizvoda u Uniju tijekom RIP-a.
(208)
Zatim je izračunan iznos subvencije po toni predmetnog proizvoda izvezenog u Uniju tijekom RIP-a, a marže prikazane u nastavku izračunane su kao postotak CIF vrijednosti (troškovi, osiguranje, vozarina) istog izvoza po toni.
(209)
U skladu s člankom 15. stavkom 3. Osnovne antisubvencijske uredbe ukupna marža subvencije za društva koja surađuju, a nisu uključena u uzorak, izračunana je na temelju ponderirane prosječne marže subvencije utvrđene za proizvođače izvoznike koji surađuju u uzorku, osim grupacije kojoj pripada proizvođač izvoznik koji podliježe odredbama članka 28. stavka 1.
Naziv društva
Marža subvencije
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Ostala društva koja surađuju
10,2 %
D. ŠTETA
1. Proizvodnja u Uniji i industrija Unije
(210)
Istovjetni proizvod tijekom razdoblja ispitnog postupka proizvodilo je osam proizvođača iz Unije. Oni čine „industriju Unije” u smislu članka 4. stavka 1. Osnovne antidampinške uredbe i članka 9. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe.
(211)
Utvrđeno je da je ukupna proizvodnja u Uniji tijekom razdoblja ispitnog postupka iznosila između 530 000 i 580 000 tona. Komisija je utvrdila iznos na temelju dostupnih podataka o industriji Unije koje je dostavilo udruženje APFE. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 17., za uvrštenje u uzorak odabrana su proizvodna postrojenja triju proizvođača iz Unije koji su predstavljali 52 % ukupne proizvodnje istovjetnog proizvoda u Uniji.
(212)
Na temelju podataka iz pritužbe/zahtjeva za reviziju u kojima su objavljeni stvarni makroekonomski pokazatelji podnositelja pritužbe/zahtjeva i na temelju toga što samo vrlo ograničen broj proizvođača iz Unije nije činio dio podnositelja pritužbe/zahtjeva, čini se primjerenim ne objaviti stvarne objedinjene makroekonomske pokazatelje u pogledu svih proizvođača iz Unije jer bi bilo koja zainteresirana strana mogla razaznati koji podaci specifični za društva koja nisu sudjelovala u zahtjevu/pritužbi nedostaju.
(213)
Nakon konačne objave vlada NRK-a uložila je prigovor na tretman povjerljivosti i navođenje ukupne potrošnje u Uniji i ostalih makroekonomskih pokazatelja štete u rasponima.
(214)
Ako se to od nje zahtijeva i ako postoji dobar razlog, Komisija ima obvezu poštovati povjerljive podatke proizvođača koji nisu podnijeli pritužbu. Objavom preciznih makroekonomskih pokazatelja omogućilo bi se utvrđivanje povjerljivih podataka tih proizvođača i time bi se štetilo njihovim interesima. Ta se tvrdnja stoga odbacuje.
2. Potrošnja u Uniji
(215)
Komisija je utvrdila potrošnju u Uniji na temelju i. količine prodaje industrije Unije na tržištu Unije na temelju podataka koje je dostavio APFE i ii. uvoza iz trećih zemalja na temelju podataka Eurostata (COMEXT).
(216)
Potrošnja u Uniji razvijala se kako slijedi:
Tablica 1.
Potrošnja u Uniji (u metričkim tonama)
2010.
2011.
2012.
RIP
Ukupna potrošnja u Uniji
700 000 - 750 000
680 000 - 730 000
710 000 - 760 000
720 000 - 770 000
Indeks (2010. = 100)
100
97
101
103
Izvor: Podaci udruženja APFE; Eurostat (COMEXT)
(217)
Između 2010. i RIP-a potrošnja u Uniji povećala se za 3 %.
(218)
Nakon konačne objave jedan je korisnik tvrdio da se potrošnja u Uniji smanjila za gotovo 30 % u 2009. Tvrdio je da u tom svjetlu povećanje od 3 % iz 2010. nije znatno. Komisija to povećanje nije smatrala znatnim, ali je napomenula da se potrošnja povećala tijekom razmatranog razdoblja.
3. Uvoz iz predmetne zemlje
3.1. Količina i tržišni udio dampinškog i subvencioniranog uvoza
(219)
Analizom u nastavku teksta obuhvaćeni su i dampinški i subvencionirani uvoz nakon istih proizvođača iz NRK-a u uzorku i istog razdoblja ispitnog postupka.
(220)
Količina uvoza predmetnog proizvoda iz NRK-a razvijala se kako slijedi:
Tablica 2.
Količina uvoza (u metričkim tonama), tržišni udio
2009.
2010.
2011.
2012.
RIP
Količina uvoza (u tonama)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Indeks (2010. = 100)
65
100
72
82
86
Indeks (2009. = 100)
100
154
110
127
132
Tržišni udio
13 % - 18 %
19 % - 24 %
13 % - 18 %
15 % - 20 %
15 % - 20 %
Indeks (2010. = 100)
87
100
73
81
83
Indeks (2009. = 100)
100
115
84
93
97
Izvor: Eurostat (COMEXT)
(221)
Količina uvoza iz NRK-a smanjila se za 14 % tijekom razmatranog razdoblja, a njegov tržišni udio za 17 %. Međutim, 2010. nije primjerena referentna godina i kretanje uvoza analiziralo bi se točnije kad bi se u obzir uzela i 2009., kako je prikazano u prethodnoj tablici. Znatno gomilanje kineskih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana uvoznika iz Unije prije uvođenja privremenih mjera u rujnu 2010. obilježilo je tu godinu. Ispitnim postupkom zaista se pokazalo da su tijekom prvih devet mjeseci 2010. iz NRK-a uvezene znatno veće količine od uobičajenih. Uvoz iz NRK-a iznosio je oko 99 000 tona u 2009., dok je u 2010. premašio 152 000 i zatim se u 2011. smanjio na oko 109 000 tona. To kretanje pokazuje jasan porast uvoza od 2009. nadalje. Od 2011. kineski se uvoz povećao za 20 % u smislu količine, čime je vratio tržišni udio od dvaju postotnih bodova.
(222)
Nekoliko strana ponovilo je tvrdnje da su se uvoz iz NRK-a i njegov tržišni udio smanjili između 2010. i kraja RIP-a te da stoga nije dokazano znatno povećanje uvoza kako se zahtijeva u skladu s člankom 3. stavkom 2. ADA-e i člankom 15. stavkom 2. SSKM-a. Nadalje, te strane tvrde da 2009. nije primjerena referentna godina zbog sljedećih razloga: i. u Osnovnoj antidampinškoj uredbi i Osnovnoj antisubvencijskoj uredbi ne postoji pravna osnova, a Meksički odbor za čelične cijevi tvrdio je da „tijelo koje provodi ispitni postupak ne bi smjelo upotrijebiti vremenske podskupove unutar nekog razdoblja”, ii. ne postoje dokazi za tvrdnju da je uvoz iz 2010. bio rezultat gomilanja zaliha i iii. podaci za 2009. nisu uzeti u obzir ni za jedan drugi aspekt procjene štete, zbog čega ta procjena nije objektivna.
(223)
Što se tiče prve i treće tvrdnje, u Osnovnoj antidampinškoj i Osnovnoj antisubvencijskoj uredbi, koje čine primjenjivo pravo, nije detaljno određeno koje je razdoblje potrebno uzeti u obzir za potrebe analize kretanja. Stoga ne postoji razlog zbog kojeg se 2009. ne bi mogla uzeti u obzir radi analiziranja kretanja uvoza iz NRK-a. Time se ne umanjuje objektivnost analize. Dapače, time se dopunjava analiza u pogledu stanja industrije Unije. Godina 2009. uzeta je u obzir uz razmatrano razdoblje samo u pogledu specifičnih pokazatelja štete koji se odnose na kineski uvoz, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 219. Za ostale pokazatelje štete nisu postojali objektivni razlozi zbog kojih se sve godine razmatranog razdoblja ne bi u potpunosti uzele u obzir.
(224)
Što se tiče druge tvrdnje, učinak gomilanja zaliha pokazao se vrlo jasno u mjesečnim podacima o uvozu dobivenima iz baze podataka uspostavljene u skladu s člankom 14. stavkom 6. Osnovne antidampinške uredbe (vidjeti grafikon 1. u nastavku) (34). Prije uvođenja privremenih mjera uvoz predmetnog proizvoda iz NRK-a jako se povećao u drugom i trećem tromjesečju 2010. (za potrošnju prije kraja 2010./početka 2010. zbog ograničenog roka trajanja). To nije odgovaralo sličnom povećanju potrošnje, što upućuje na to da je taj uvoz izvršen radi gomilanja zaliha zbog predviđenog uvoza mjera. Vlada NRK-a nije dostavila drugo objašnjenje za to povećanje i Komisija stoga može razumno smatrati da je prije uvođenja privremenih mjera krajem 2010. došlo do gomilanja zaliha. Dodatan je dokaz za to činjenica da je razina mjesečnog uvoza iz NRK-a u razdoblju između privremenih i konačnih mjera (četvrto tromjesečje 2010. i prvo tromjesečje 2011.) bila vrlo niska. Kad su mjere snižene u konačnoj fazi (u ožujku 2011.), mjesečne razine uvoza ponovno su se povećale na stabilnu razinu.
Grafikon 1.
Uvoz predmetnog proizvoda iz NRK-a (mjesečna količina)
Izvor: Baza podataka iz članka 14. stavka 6.
3.2. Cijene dampinškog i subvencioniranog uvoza
(225)
Kineske uvozne cijene (isključujući antidampinške pristojbe na snazi) razvijale su se na sljedeći način:
Tablica 3.
Uvozne cijene
2010.
2011.
2012.
RIP
Prosječna cijena CIF (EUR/tona)
911
877
892
834
Indeks (2010. = 100)
100
96
98
92
Izvor: Eurostat (COMEXT)
(226)
Kineske uvozne cijene CIF (isključujući antidampinške pristojbe na snazi) razvijale su se od 911 EUR/tona na 834 EUR/tona tijekom razmatranog razdoblja. To predstavlja smanjenje od 8 % tijekom razmatranog razdoblja.
(227)
Vlada NRK-a i jedan korisnik tvrdili su da je usporedba prosječnih uvoznih cijena bez analize ponude proizvoda obmanjujuća. Vlada NRK-a nadalje je tvrdila i da se većina uvoza iz NRK-a sastojala od najjeftinije vrste proizvoda, tj. roving prediva.
(228)
Suprotno toj tvrdnji, ponuda proizvoda u analizi u potpunosti je uzeta u obzir jer je Komisija usporedila prodajne cijene kineskih proizvođača izvoznika s cijenama proizvođača iz Unije u uzorku po vrsti proizvoda. Taj je isti pristup primijenjen i u početnom ispitnom postupku.
(229)
Nakon konačne objave vlada NRK-a zatražila je kineske uvozne cijene po vrsti proizvoda iz tablice 3. s obzirom na to da su za izračun marži obaranja cijena i štete upotrijebljeni podaci po vrsti proizvoda.
(230)
Prosječna kineska uvozna cijena iz tablice 3. upotrebljava se za dokazivanje kretanja tijekom razmatranog razdoblja. U tu svrhu prikazivanja kretanja primjereno je upotrijebiti prosječne cijene. Za utvrđivanje obaranja cijena i izračune marže štete upotrijebljeni su podaci po vrsti proizvoda.
(231)
Kako bi se utvrdilo obaranje cijena tijekom RIP-a, ponderirane prosječne prodajne cijene po vrsti proizvoda koje su proizvođači iz Unije u uzorku naplaćivali nepovezanim kupcima na tržištu Unije, prilagođene razini franko tvornica, uspoređene su s odgovarajućim ponderiranim prosječnim cijenama po vrsti uvezenog proizvoda koje su kineski proizvođači u uzorku naplaćivali prvom nepovezanom kupcu na tržištu Unije, utvrđenima na razini CIF uz odgovarajuće prilagodbe za carinske pristojbe, antidampinške pristojbe i troškove nastale nakon uvoza. Usporedba cijena izvršena je za svaku vrstu za transakcije na istoj razini trgovine. Rezultat usporedbe izražen je kao postotak ponderirane prosječne cijene na razini franko tvornica proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razdoblja ispitnog postupka. Za jednog od glavnih kineskih izvoznika u Uniju pokazala se marža obaranja cijena od 2 % unatoč trenutačnim antidampinškim mjerama (i carinskim pristojbama) koje su dodane uvoznoj cijeni. Velika većina ostalog uvoza izvršena je po cijenama na razini usporedivoj s cijenama Unije.
(232)
Nakon konačne objave jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da u pogledu triju PCN-ova postoje greške u vrijednostima CIF.
(233)
Ta je tvrdnja bila točna i Komisija je prilagodila predmetne vrijednosti CIF, što je dovelo do male promjene u maržama obaranja cijena za tog proizvođača izvoznika (vidjeti uvodnu izjavu 440.).
(234)
Nekoliko strana tvrdilo je da tijekom RIP-a nije bilo znatnog obaranja cijena. Te su strane navele da je marža obaranja cijena od 2 % za jednog izvoznika gotovo na razini de minimis i da je nije moguće smatrati znatnom. Osim toga, uputile su na praksu Komisije u skladu s kojom se smatralo da ograničeno obaranje cijena ili obaranje cijena od 6 % nema učinak na općenitu razinu cijena u Uniji zbog ograničene količine izvoza.
(235)
Unatoč trenutačnim antidampinškim pristojbama, obaranje cijena i dalje je prisutno. Upućivanje na praksu Komisije obmanjujuće je. U predmetu u pogledu „gustog natrijeva karbonata” (35) za obaranje cijena od 6 % smatralo se da gotovo da i nema učinak na općenite razine cijena zbog ograničene količine uvoza i tržišnog udjela zemlje izvoznice od 1,4 %. Za usporedbu, tržišni udio NRK-a u RIP-u iznosi između 15 % i 20 %. U predmetu o „određenim sustavima za lasersko optičko čitanje” (36) radilo se o ograničenom obaranju cijena za predmetni uvoz u pogledu i. velikog povećanja potrošnje u Uniji (129 %) i ii. naravi predmetnog proizvoda, tj. proizvoda koji nije homogen i ima brojna raznolika svojstva i tehničke razlike te podliježe brzom tehnološkom razvoju. U trenutačnim ispitnim postupcima tržište predmetnog proizvoda potpuno je drukčije zbog čega se razmjeri obaranja cijena moraju razmotriti točno u tom tržišnom kontekstu. Predmetni proizvod je osnovni homogeni proizvod za ojačanje na tržištu koje je relativno stabilno. Takvo je tržište osjetljivije na razlike u cijenama te čak i mala razlika u cijeni može imati velik utjecaj na tržište. Stoga se zbog činjenice da nije bilo znatnijeg obaranja cijena ne mijenjaju zaključci Komisije. Dapače, taj je element u potpunosti uzet u obzir u procjeni. U svakom slučaju, svaki se predmet procjenjuje zasebno, a ukupna slika o šteti sastoji se od brojnih pokazatelja od kojih nijedan nema presudnu važnost.
4. Gospodarsko stanje industrije Unije
(236)
U skladu s člankom 3. stavkom 5. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 8. stavkom 4. Osnovne antisubvencijske uredbe ispitivanje utjecaja dampinškog i subvencioniranog uvoza na industriju Unije uključivalo je i procjenu svih gospodarskih čimbenika koji su imali utjecaj na stanje industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja.
(237)
Kako je navedeno u uvodnim izjavama 17. - 25., za utvrđivanje moguće štete koju je pretrpjela industrija Unije provedeno je uzorkovanje.
(238)
Za potrebe utvrđivanja štete Komisija je razlikovala makroekonomske i mikroekonomske pokazatelje štete. Komisija je ocijenila makroekonomske pokazatelje na temelju podataka iz pritužbe i zahtjeva za reviziju te iz naknadnih podnesaka i statističkih podataka i radi provjere ih usporedila sa statističkim podacima kad je to bilo moguće. Podaci su se odnosili na sve proizvođače iz Unije. Komisija je ocijenila mikroekonomske pokazatelje na temelju podataka iz odgovora na upitnik koje su dostavili proizvođači iz Unije u uzorku. Utvrđeno je da su oba skupa podataka reprezentativna za gospodarsko stanje industrije Unije.
(239)
Makroekonomski pokazatelji su sljedeći: proizvodnja, proizvodni kapacitet, iskorištenost kapaciteta, količina prodaje, tržišni udio, rast, zaposlenost, produktivnost, visina dampinške marže i marže subvencije te oporavak od prethodnog dampinga ili subvencioniranja.
(240)
Mikroekonomski pokazatelji su sljedeći: prosječne jedinične cijene, jedinični trošak, troškovi rada, zalihe, profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala.
5. Makroekonomski pokazatelji
5.1. Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
(241)
Razlike u godišnjoj proizvodnji česte su za industriju Unije s obzirom na to da je peći potrebno ponovno izgraditi svakih sedam do deset godina, zbog čega nastaje veća količina proizvodnje u godini prije toga radi prikupljanja zaliha i manja razina proizvodnje u godini kada je peć izvan pogona radi ponovne izgradnje. Kad je peć izvan pogona radi ponovne izgradnje, i proizvodni kapacitet bit će niži te godine.
(242)
Uzimajući u obzir ta ograničenja, ukupna proizvodnja u Uniji, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta razvijali su se tijekom razmatranog razdoblja kako slijedi:
Tablica 4.
Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
2010.
2011.
2012.
RIP.
Količina proizvodnje (u tonama)
560 000 - 610 000
580 000 - 630 000
510 000 - 560 000
530 000 - 580 000
Indeks
100
103
92
95
Proizvodni kapacitet (u tonama)
670 000 - 720 000
680 000 - 730 000
650 000 - 700 000
640 000 - 690 000
Indeks
100
101
97
96
Iskorištenost kapaciteta
84 %
86 %
81 %
84 %
Indeks
100
102
95
99
Izvor: Podaci udruženja APFE
(243)
U kontekstu povećane potrošnje u Uniji (za 3 %) proizvodnja predmetnog proizvoda industrije Unije smanjila se za 5 % između 2010. i RIP-a. Proizvodni kapacitet jednako se tako smanjio između 2010. i RIP-a za oko 4 %. Iskorištenost kapaciteta ostala je relativno stabilna tijekom razmatranog razdoblja, osim pada u 2012.
(244)
Pad proizvodnje za 11 postotnih podova i pad proizvodnog kapaciteta za 4 postotna boda moguće je uočiti između 2011. i 2012. To je rezultat restrukturiranja industrije Unije i zatvaranja nekih proizvodnih postrojenja. Proizvođač filamentnih staklenih vlakana Ahlstrom obustavio je proizvodnju krajem 2011., a društvo Owens Corning Vado Ligure iz Italije zatvorilo je postrojenje u 2012. jer se nije moglo oporaviti od dampinškog uvoza. Međutim, industrija Unije vjeruje da nakon restrukturiranja i ponovne uspostave poštenih uvjeta tržišnog natjecanja može ostati održiva industrija, čime se objašnjava zašto i dalje ulaže u ponovnu izgradnju postojećih peći.
(245)
Nakon konačne objave vlada NRK-a tvrdila je da je Komisija upotrijebila vijek trajanja peći kraći od prosječnog i da je zbog toga došlo do znatnih neučinkovitosti u ulaganjima proizvođača iz Unije i njihovoj upotrebi peći.
(246)
Dokazano je da su odluke industrije Unije o ponovnoj izgradnji peći donesene na temelju razmatranja o proizvodnji i energetskoj učinkovitosti. Nisu postojale naznake da je vijek trajanja peći kako su ga primijenili proizvođači iz Unije u uzorku predstavljao lošu praksu u toj industriji i da nije bio u skladu sa zahtjevima ponude proizvoda.
(247)
Nekoliko strana tvrdilo je da se mora razmatrati razdoblje duže od razdoblja između 2010. i RIP-a, posebno zbog troškova ponovne izgradnje peći koji bi utjecali na sve makroekonomske i mikroekonomske pokazatelje. Vlada NRK-a tvrdila je da o godinama u kojima su proizvođači iz Unije ponovno gradili peći nisu objavljeni nikakvi podaci i informacije.
(248)
Ponovne izgradnje peći svojstvene su predmetnoj industriji te se ponavljaju. Bitne su za osiguranje nastavka rada i zadržavanja kapaciteta. Provedena ulaganja u istraživanja i razvoj izravno su povezana s operativnim kapacitetom i omogućivanjem razvoja proizvoda prilagođenih potrebama kupaca. Stoga ta ulaganja nisu ograničena na razmatrano razdoblje. Neovisno o razmatranom razdoblju, uvijek će biti prisutni učinci popravaka ili ponovne izgradnje peći na količinu proizvodnje. Podaci specifični za pojedina društva u odnosu na razdoblja ponovne izgradnje peći smatraju se povjerljivima.
(249)
Jedan je korisnik tvrdio i da je industrija Unije mogla izbjeći sve štetne učinke (subvencioniranog i dampinškog uvoza) jer je iskorištenost kapaciteta ostala relativno stabilna tijekom razdoblja od 2010. do kraja RIP-a.
(250)
Proizvodnja istovjetnog proizvoda neprekidan je proces koji se ne može prilagoditi kratkoročnim fluktuacijama potražnje. Tu je relativno stabilnu iskorištenost kapaciteta nužno razmotriti u kontekstu smanjenja proizvodnog kapaciteta. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
5.2. Količina prodaje i tržišni udio
(251)
Količina prodaje industrije Unije na slobodnom tržištu Unije i količina vlastite prodaje na tržištu Unije te predmetni tržišni udjeli tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:
Tablica 5.
Količina prodaje i tržišni udio
2010.
2011.
2012.
RIP
Količina prodaje na slobodnom tržištu Unije (u tonama)
420 000 - 470 000
390 000 - 440 000
400 000 - 450 000
420 000 - 470 000
Indeks
100
94
96
99
Tržišni udio prodaje na slobodnom tržištu
58 % - 63 %
56 % - 61 %
55 % - 60 %
56 % - 61 %
Indeks
100
96
95
97
Količina vlastite prodaje na tržištu Unije (u tonama)
20 000 - 70 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
Indeks
100
114
123
121
Tržišni udio vlastite prodaje na tržištu
4 % - 9 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Indeks
100
117
122
118
Izvor: Podaci udruženja APFE
(252)
Tijekom razmatranog razdoblja količina prodaje na slobodnom tržištu proizvoda od filamentnih staklenih vlakana industrije Unije (odnosno nepovezanim kupcima) blago se smanjila za 1 % tijekom razmatranog razdoblja. Međutim, u kontekstu povećanja potrošnje u Uniji za 3 %, na temelju toga došlo je do pada tržišnog udjela industrije Unije sa 58 % do 62 % u 2010. na 56 % do 60 % tijekom RIP-a. Niža količina prodaje u 2011. posljedica je učinka gomilanja kineskog uvoza u 2010. koji je postupno došao na tržište u 2011.
(253)
Tijekom razmatranog razdoblja prodaja industrije Unije na vlastitom tržištu činila je između 11 % i 14 % ukupne prodaje (na slobodnom tržištu i vlastitom) industrije Unije na tržištu Unije. Prodaja na vlastitom tržištu povećavala se između 2010. i 2012. te se nakon toga stabilizirala u RIP-u. Povećanje prodaje na vlastitom tržištu između 2010. i 2011. u apsolutnom je smislu ograničeno.
5.3. Zaposlenost i produktivnost
(254)
Zaposlenost i produktivnost proizvođača iz Unije tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 6.
Zaposlenost i produktivnost
2010.
2011.
2012.
RIP
Broj zaposlenika
3 450 - 3 950
3 350 - 3 850
3 200 - 3 700
3 000 - 3 500
Indeks
100
97
95
89
Produktivnost (jedinica/zaposlenik)
153
163
150
164
Indeks
100
106
98
107
Izvor: Podaci udruženja APFE
(255)
Razina zaposlenosti proizvođača iz Unije pokazuje da je industrija Unije pokušala racionalizirati proizvodnju tijekom razmatranog razdoblja kako bi smanjila troškove proizvodnje. Broj zaposlenika tijekom razmatranog razdoblja zaista se smanjio za 11 %.
(256)
Zajednički učinak promjene broja zaposlenika i količine proizvodnje tijekom istog razmatranog razdoblja doveo je do povećanja produktivnosti radne snage proizvođača iz Unije od 7 % između 2010. i RIP-a mjerene kao proizvodnja (u tonama) po zaposleniku godišnje.
5.4. Rast
(257)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 217., potrošnja u Uniji povećala se za 3 % tijekom razmatranog razdoblja. S obzirom na brojne primjene istovjetnog proizvoda, industrija Unije i korisnici očekuju da će se taj rast nastaviti u bliskoj budućnosti.
5.5. Visina dampinške marže i marže subvencije te oporavak od prethodnog dampinga ili subvencioniranja
(258)
Industrija Unije trpjela je štetu zbog dampinškog uvoza iz NRK-a do 2011. kad su na snagu stupile pristojbe. Pristojbe na snazi protiv uvoza iz NRK-a namijenjene su omogućavanju poštenih tržišnih uvjeta u kojima bi se industrija Unije mogla pošteno natjecati s tim uvozom na tržištu i oporaviti se od pretrpljene štete.
(259)
Međutim, to se nije dogodilo. Industrija Unije sada ponovno ostvaruje gubitke te je nastavila gubiti tržišni udio, iako se potrošnja u Uniji povećala. Uvoz iz NRK-a nastavio je pritjecati po vrlo niskim cijenama te se povećao njegov tržišni udio. Tržišni udio kineskog uvoza bio je u razdoblju ispitnog postupka 3 postotna boda veći od razine prije uvođenja pristojbi (37). Industrija Unije restrukturirala se i zatvorila neka postrojenja (vidjeti uvodnu izjavu 244.). Jasno je da nije došlo do oporavka od prethodnog dampinga.
(260)
S obzirom na razinu količine, tržišnog udjela i cijena dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a i uzimajući u obzir postojeće dampinške marže (9,6 % i 29,7 %) (38), utjecaj na stanje industrije Unije može se smatrati znatnim.
(261)
Budući da je ovo prvi antisubvencijski ispitni postupak u vezi s predmetnim proizvodom, oporavak od prethodnog dampinga nije bitna stavka u ocjeni.
6. Mikroekonomski pokazatelji
6.1. Cijene
(262)
Ponderirane prosječne jedinične prodajne cijene proizvođača iz Unije u uzorku u Uniji tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 7.
Prodajne cijene na slobodnom tržištu i na tržištu vlastite prodaje u Uniji
2010.
2011.
2012.
RIP
Prosječna jedinična prodajna cijena na razini franko tvornica na slobodnom tržištu u Uniji (EUR/tona)
1 061
1 144
1 070
1 035
Indeks (2010. = 100)
100
108
101
98
Prosječna jedinična prodajna cijena na razini franko tvornica na tržištu vlastite prodaje u Uniji (EUR/tona)
1 006
1 031
1 027
989
Indeks (2010. = 100)
100
103
102
98
Izvor: Podaci proizvođača iz Unije u uzorku
(263)
Jedinične prodajne cijene na slobodnom tržištu pale su za 2 % tijekom razmatranog razdoblja. Budući da su privremene pristojbe stupile na snagu u rujnu 2010., industrija Unije uspjela je u 2011. povećati cijene. Međutim, od 2011. jedinične prodajne cijene pale su za 10 %.
(264)
Što se tiče jediničnih prodajnih cijena na tržištu vlastite prodaje (tj. transfernih cijena), one su pratile jednako kretanje kao jedinične prodajne cijene na slobodnom tržištu te je industrija Unije povećala prodajne cijene na tržištu vlastite prodaje u 2011., da bi te jedinične prodajne cijene nakon toga pale za 4 %.
6.2. Prosječni jedinični trošak proizvodnje
(265)
Jedinični trošak proizvodnje tijekom razmatranog razdoblja razvijao se na sljedeći način:
Tablica 8.
Jedinični trošak proizvodnje
2010.
2011.
2012.
RIP
Jedinični trošak proizvodnje (EUR/tona)
964
990
1 032
976
Indeks (2010. = 100)
100
103
107
101
Izvor: Podaci proizvođača iz Unije u uzorku
(266)
Prosječni jedinični trošak proizvodnje povećao se između 2010. i 2012. Nakon 2012. prosječni jedinični trošak proizvodnje ponovno se smanjio, i to gotovo na razinu iz 2010. Vrhunac iz 2012. pripisuje se posebnoj situaciji povezanoj s ulaganjem jednog od proizvođača iz Unije u uzorku. Tijekom cijelog razmatranog razdoblja prosječni jedinični trošak proizvodnje povećao se za samo 1 %.
(267)
Nekoliko korisnika tvrdilo je da stanje određenog društva ne bi trebalo biti opravdanje za općenite zaključke. Zaključak u pogledu jediničnog troška proizvodnje bio je da je taj trošak razmjerno stabilan. Vrhunac iz 2012. nije utjecao na općenite zaključke.
(268)
Jedinični trošak proizvodnje temelji se na ukupnoj količini proizvodnje proizvođača iz Unije u uzorku. Jedinična prodajna cijena iz tablice 7. temelji se na prodaji nepovezanim kupcima u Uniji. Stoga ta dva pokazatelja imaju različite osnove i nisu izravno usporedivi.
(269)
Nakon konačne objave CCCLA je tvrdio da je nužno da Komisija dostavi dovoljno usporedivih podataka kako bi se procijenilo može li se blago smanjenje prodajnih cijena Unije objasniti varijacijama troškova proizvodnje.
(270)
Ta dva pokazatelja imaju različitu osnovu te iako apsolutne vrijednosti nisu izravno usporedive, njihova kretanja jesu.
6.3. Troškovi rada
(271)
Prosječni troškovi rada proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:
Tablica 9.
Prosječni troškovi rada po zaposleniku
2010.
2011.
2012.
RIP
Prosječni troškovi po zaposleniku (EUR)
40 518
41 590
42 310
42 917
Indeks (2010. = 100)
100
103
104
106
Izvor: Podaci proizvođača iz Unije u uzorku
(272)
Prosječni troškovi rada po zaposleniku blago su se povećali (za 6 %) tijekom razmatranog razdoblja. To je bilo u skladu s indeksom troška rada u zemljama u kojima proizvođači u uzorku imaju poslovni nastan (39).
6.4. Zalihe
(273)
Razine zaliha proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 10.
Zalihe
2010.
2011.
2012.
RIP
Završne zalihe (u tonama)
18 539
46 585
50 198
52 805
Indeks (2010. = 100)
100
251
271
285
Izvor: Podaci proizvođača iz Unije u uzorku
(274)
Završne su se zalihe prvo znatno povećale u 2011. i zatim nastavile povećavati tijekom razmatranog razdoblja.
(275)
Vlada NRK-a tvrdila je da su razlike u zalihama prijavljene u podacima koje je dostavilo udruženje APFE upućivale na neprijavljenu prodaju, ali ne na štetu u usporedbi s kineskim uvozom.
(276)
Tu je tvrdnju potrebno zanemariti. Komisija je provela analizu mikroekonomskih pokazatelja kao što su razine zaliha na temelju stvarnih podataka koje su dostavili proizvođači iz Unije u uzorku. Ispitivanjem proizvođača iz Unije u uzorku nije otkrivena nikakva neprijavljena prodaja.
(277)
Nakon konačne objave jedan korisnik tvrdio je da 2010. nije primjerena referentna godina jer su tada razine zaliha bile neuobičajeno niske u usporedbi s razdobljem između 2006. i listopada 2009. (razdoblje ispitnog postupka iz početnog antidampinškog postupka).
(278)
Ta se tvrdnja odbacuje jer su subjekti u uzorku u trenutačnim ispitnim postupcima drukčiji od uzorka u prethodnom ispitnom postupku, stoga ti podaci nisu usporedivi. Komisija je ispitivanje ograničila na razmatrano razdoblje, posebno u pogledu mikroekonomskih podataka te ne raspolaže podacima u pogledu razina zaliha proizvođača iz Unije u uzorku u razdoblju koje je prethodilo razmatranom razdoblju. Vlada NRK-a tvrdila je da su razine zaliha iz 2011. jednako tako više u pogledu smanjenja potrošnje u Uniji od 3 % te godine. Međutim, taj element nema učinak na kretanje tijekom razmatranog razdoblja.
6.5. Profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala
(279)
Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:
Tablica 11.
Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja
2010.
2011.
2012.
RIP
Profitabilnost prodaje u Uniji nepovezanim kupcima (% prodajnog prometa)
3 %
2 %
- 6 %
- 4 %
Indeks (2010. = 100)
100
66
- 200
- 134
Novčani tok (EUR)
32 847 910
10 978 839
- 1 297 704
14 660 203
Indeks (2010. = 100)
100
33
- 4
45
Ulaganja (EUR)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Indeks (2010. = 100)
100
126
398
421
Povrat ulaganja
2 %
2 %
- 4 %
- 3 %
Indeks (2010. = 100)
100
69
- 184
- 137
Izvor: Podaci proizvođača iz Unije u uzorku
(280)
Komisija je utvrdila profitabilnost proizvođača iz Unije u uzorku iskazivanjem dobiti prije oporezivanja od prodaje istovjetnog proizvoda nepovezanim kupcima u Uniji kao postotak prometa od te prodaje. Tijekom razmatranog razdoblja profitabilnost proizvođača iz Unije u uzorku znatno se smanjila, s 3 % na - 4 %.
(281)
Neto novčani tok sposobnost je proizvođača iz Unije da samostalno financiraju svoje djelatnosti. Novčani tok znatno se smanjio tijekom razmatranog razdoblja (- 55 %).
(282)
Razina ulaganja proizvođača iz Unije u uzorku pratila je pozitivno kretanje tijekom razmatranog razdoblja. To je povećanje bilo znatnije u 2012. i tijekom RIP-a. Visoki troškovi ulaganja nastali su zbog ponovne izgradnje peći. U ovoj kapitalno intenzivnoj industriji peći je potrebno ponovno graditi svakih sedam do deset godina, a troškovi povezani s ponovnom izgradnjom peći mogu iznositi od 8 do 13 milijuna EUR (navedeno u rasponu radi povjerljivosti). Ulaganja uključuju i znatne troškove strukturnog ulaganja povezane s potrošnjom slitina za cijevi i njihovu stalnu ponovnu izgradnju.
(283)
Povrat ulaganja dobit je u postotku neto knjigovodstvene vrijednosti ulaganja. Povrat ulaganja jasno je pratio negativno kretanje profitabilnosti. Pogoršanje povrata ulaganja jasan je znak pogoršanja gospodarskog stanja industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja.
(284)
Prethodno opisana osjetljiva financijska situacija nastala je unatoč povećanju potrošnje tijekom razmatranog razdoblja kako je opisano u uvodnoj izjavi 217. i naporima industrije Unije da racionalizira troškove proizvodnje kako je opisano u uvodnoj izjavi 244. te uvodnoj izjavi 337. u nastavku teksta.
(285)
Ispitnim postupcima nisu otkrivene nikakve ozbiljne poteškoće proizvođača iz Unije u uzorku s prikupljanjem kapitala.
(286)
Nakon konačne objave nekoliko je strana napomenulo da su razine ulaganja za razdoblje u 2012. i u RIP-u bile tako visoke da bi ti visoki troškovi ulaganja mogli biti razlog neprofitabilnosti industrije Unije u RIP-u. Vlada NRK-a tvrdila je i da je smanjena profitabilnost izravno povezana s povećanjem troška proizvodnje i gubitkom proizvodnje koji je proizišao iz ponovne izgradnje peći.
(287)
Kao prvo, 32 milijuna EUR ulaganja u RIP-u od 1. listopada 2012. do 30. rujna 2013. djelomično se preklapa s 30 milijuna EUR u 2012. Kao drugo, ulaganja izvršena u tim razdobljima bila su nužna za ponovnu izgradnju peći. Ona se u toj industriji ponavljaju te se razmatra njihovo uključenje u uobičajeni tijek poslovanja kako je navedeno u uvodnim izjavama od 241. do 250. Kao treće, razina ulaganja utjecala je na rezultate industrije Unije tako što zbog nje nastaju dodatni troškovi. Međutim, glavni učinci ulaganja odražavaju se u bilanci, a ne računu dobiti i gubitaka u kojem su prikazani ponovljeni standardni troškovi amortizacije, što znači da se samo na temelju ulaganja ne može objasniti stanje u kojem se ostvaruju gubici. Što se tiče tvrdnje vlade NRK-a, ponovna izgradnja peći pažljivo se planira unaprijed. Kontinuitet opskrbe kupaca osigurava se prikupljanjem zaliha. Konačno, utjecaj tih ulaganja na troškove i rezultate društva proteže se kroz nekoliko godina.
(288)
Osim toga, nekoliko je strana tvrdilo i. da se viši troškovi ulaganja odražavaju u nižem povratu ulaganja za 2012. i RIP (s obzirom na to da se od nekih ulaganja povrat ne ostvaruje odmah) i ii. da je nerazumno uzeti u obzir kratko dvogodišnje razdoblje opterećenosti velikim ulaganjima i na temelju toga zaključiti da se stanje industrije Unije pogoršalo.
(289)
Ulaganja u peći nisu svojstvena samo razmatranom razdoblju. Ispitnim postupkom otkriveno je da od 2004. industrija Unije gotovo svake godine ulaže u peći. Stoga će, neovisno o razmatranom razdoblju, uvijek biti prisutni učinci popravaka ili ponovne izgradnje peći na količinu proizvodnje i povrat ulaganja. Smanjenje profitabilnosti proizvođača iz Unije u uzorku upućivalo je na to da za istovjetni proizvod ne mogu naplaćivati cijene kojima bi se omogućila nužna ulaganja radi kontinuiteta poslovanja.
(290)
Vlada NRK-a tvrdila je da industrija prvo troši novac koji joj je dostupan, a tek onda posuđuje sredstva te da je stoga normalno da se novčani tok pogoršao kad su proizvođači iz Unije u uzorku izvršili velika ulaganja u 2012. i RIP-u. Nadalje, tvrde da industrija koja ostvaruje gubitke nije mogla izvršiti tolika ulaganja kao društva u uzorku.
(291)
Industrija filamentnih staklenih vlakana globalno je poslovanje s mehanizmima financiranja većih razmjera od financijskih mehanizama proizvođača iz Unije u uzorku. Primjeri ulaganja ne utječu nužno na novčani tok. Stoga se te tvrdnje odbacuju.
7. Zaključak o stanju industrije Unije
(292)
Nalazi ispitnih postupaka potvrđuju da je industrija Unije pretrpjela bitnu štetu kako je definirana člankom 3. stavkom 5. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 8. stavkom 4. Osnovne antisubvencijske uredbe.
(293)
Uvođenjem antidampinških mjera industriji Unije omogućeno je povećanje cijena u 2011. Industrija Unije istodobno je poduzela napore kako bi povećala učinkovitost i produktivnost. Iako se potrošnja u Uniji povećavala, industrija Unije nije imala drugog izbora osim ponovno smanjiti jedinične prodajne cijene od 2012. kako bi zadržala tržišni udio.
(294)
Analiza obaranja cijena (vidjeti uvodnu izjavu 231.) i negativno kretanje prodajne cijene proizvođača iz Unije (vidjeti uvodnu izjavu 263.) jasno pokazuju da su proizvođači iz Unije pokušali natjecati se u pogledu cijena s kineskim uvozom i da su izjednačili razliku u cijenama. Međutim, to je dovelo do velikog pogoršanja financijskih rezultata proizvođača iz Unije te je industrija Unije bilježila gubitke od 2012. Ta situacija nije održiva u kratkom ili srednjem roku.
(295)
Drugi pokazatelji kao što su proizvodnja, proizvodni kapacitet, zaposlenost, zalihe i novčani tok jednako su se tako negativno razvijali, čak i nakon uvođenja mjera protiv NRK-a.
(296)
Nalazi obaju ispitnih postupaka jednako tako potvrđuju da je priroda promijenjenih okolnosti kojima je opravdano pokretanje djelomične antidampinške revizije tijekom važenja mjere, odnosno restrukturiranje i zatvaranje nekih postrojenja u Uniji kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 244., znatna i trajna. Nakon zatvaranja postrojenja to se postrojenje u potpunosti rastavlja i uklanja. Nadalje, postavljanje nove peći predstavlja velik trošak kapitala i vremena te ga nije moguće dovršiti u kratkom roku. Stoga se troškovi i vrijeme potrebni za postavljanje novog postrojenja s pećima ne smiju podcijeniti. Restrukturiranje i zatvaranje nekih postrojenja stoga se može smatrati znatnim i trajnim.
(297)
Nekoliko je strana tvrdilo da postoje jasni znakovi da šteta nije nastala. Na te se tvrdnje odnose sljedeće uvodne izjave.
(298)
CCCLA je naveo da je grupacija Binani u 2012. preuzela jednog proizvođača iz Unije, društvo 3B Fibreglass, i da općenita uspješnost industrije Unije mora biti dobra jer nijedan razuman gospodarski subjekt ne bi uložio u industriju koja nije uspješna. Osim toga, citiraju i godišnje izvješće grupacije Braj Binani za 2013. u kojem se navodi da se „općenita uspješnost dviju proizvodnih jedinica u Belgiji i Norveškoj smatra dobrom”. Uz to, CCCLA je tvrdio i da se promet dvaju proizvođača iz Unije povećao između 2010. i RIP-a te da je stoga jasno da industrija Unije ne trpi nikakvu štetu.
(299)
Indijska grupacija Binani zaista je preuzela društvo 3B Fibreglass u 2012. Međutim, neovisno o pojedinačnoj poslovnoj motivaciji grupacije Binani, Komisija upućuje na nalaze ispitnog postupka prema kojima je industrija Unije izgubila tržišni udio i profitabilnost. Navedeni citat potrebno je staviti u kontekst te on u cijelosti glasi: „Općenita uspješnost dviju proizvodnih jedinica u Belgiji i Norveškoj smatra se dobrom, a kapacitet je bio djelomično ograničen radi suočavanja s nižom potražnjom na tržištu. Poticanje proizvodnje na uobičajenu učinkovitost proteklo je u redu. Međutim, prosječna je realizacija bila nešto slabija zbog jeftinog uvoza iz Azije”.
(300)
Tvrdnja da industrija Unije ne trpi štetu jer su dva proizvođača iz Unije povećala promet između 2010. i RIP obmanjujuća je i netočna. CCCLA je tu analizu temeljio na prometu izraženom u kilogramima. Međutim, zaključci doneseni uzimajući u obzir samo veću količinu prodaje nisu točni jer se time ne uzima u obzir razina cijena te prodaje, a time ni utjecaj na profitabilnost društva.
(301)
Vlada NRK-a tvrdila je da, s obzirom na to da članovi udruženja APFE ulažu u povećanje kapaciteta u Uniji i izvan nje (npr. NRK, Rusija, Indija i Tunis), postoji jasan znak da šteta nije nastala.
(302)
Ovo ispitivanje štete povezano je s uspješnošću proizvođača iz Unije na tržištu Unije. Kako je prethodno prikazano u tablici 4., industrija Unije u 2011. ostvarila je blago povećanje kapaciteta od 1 %, nakon čega se kapacitet smanjio za pet postotnih bodova prema kraju RIP-a. Stoga u Uniji nije došlo do povećanja kapaciteta. Međutim, s obzirom na to da su mnogi proizvođači filamentnih staklenih vlakana multinacionalna društva, ne iznenađuje da ta društva ulažu i izvan Unije ako postoji poslovna prilika. Ulaganje u dodatne kapacitete izvan Unije izvršava se radi zadovoljavanja potreba tržišta u nastajanju i radi mogućnosti za ostvarenje dobiti. Postavljanje postrojenja u tim regijama jednako se tako objašnjava nastojanjem da se tim kupcima bude blizu. Međutim, poslovna odluka o tome treba li postrojenje postaviti izvan Unije ili ne nije nikako povezana s činjenicom da proizvođači iz Unije trpe štetu. Odjeljak o samoprouzročenoj šteti u nastavku teksta odnosi se na slične tvrdnje o velikim ulaganjima industrije Unije.
(303)
Nekoliko je strana tvrdilo da šteta nije nastala s obzirom na to da su neki proizvođači iz Unije najavili da će povećati cijene istovjetnog proizvoda od siječnja 2014. kako bi nadoknadili stalan porast troškova sirovina, energije i prijevoza.
(304)
Kao prvo, razine cijena u 2014. odnose se na događaje nakon razdoblja ispitnog postupka. Kao drugo, industrija Unije tijekom proteklih je godina nadoknađivala veći dio tog porasta cijena povećanjem produktivnosti. Međutim, u jednom trenutku postaje znatno teže provesti dodatna povećanja produktivnosti u kratkom roku. Budući da je industrija Unije tijekom RIP-a ostvarivala gubitke i nadoknađivanje tih povećanja cijena više nije bilo moguće, u određenom trenutku više nije moguće izbjeći prenošenje tog povećanja na kupce, pri čemu nastaje rizik od dodatnoga gubitka tržišnog udjela. Na temelju prethodno navedenoga, te su tvrdnje odbačene.
E. UZROČNOST
1. Uvod
(305)
U skladu s člankom 3. stavcima 6. i 7. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 8. stavcima 6. i 7. Osnovne antisubvencijske uredbe ispitalo se je li dampinški i subvencionirani uvoz iz NRK-a prouzročio štetu industriji Unije u mjeri zbog koje se ta šteta može smatrati znatnom.
(306)
Ispitani su i ostali poznati čimbenici osim dampinškog uvoza koji su mogli istodobno nanositi štetu industriji Unije kako bi se osiguralo da se moguća šteta prouzročena tim ostalih čimbenicima ne pripiše dampinškom uvozu.
1.1. Učinak dampinškog i subvencioniranog uvoza
(307)
Ispitnim se postupkom pokazalo da se dampinški i subvencionirani uvoz iz NRK-a povećao u smislu količine (32 %) tijekom razmatranog razdoblja uzme li se 2009. kao referentna godina, i to unatoč antidampinškim mjerama na snazi. To je dovelo do povećanja tržišnog udjela NRK-a sa 13 % do 18 % u 2009. na 15 % do 20 % krajem RIP-a.
(308)
Istodobno se, unatoč povećanju potrošnje, tržišni udio industrije Unije smanjio za tri postotna boda tijekom razmatranog razdoblja.
(309)
Prosječne cijene dampinškog i subvencioniranog uvoza smanjile su se za 8 % između 2010. i RIP-a te su tijekom tog razdoblja bile niže od cijena industrije Unije.
(310)
Industrija Unije i dalje je ostvarivala dobit tijekom 2010. i 2011. te je nakon toga počela ostvarivati gubitke, što se podudaralo s povećanjem dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a. Čak ni nakon što je smanjila prodajnu cijenu, industrija Unije nije uspjela zadržati tržišni udio. To je smanjenje cijene izvršeno na račun profitabilnosti, što je dovelo do situacije u kojoj se ostvaruju gubici.
(311)
Na temelju prethodno navedenoga zaključuje se da je razina cijena dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a s povećanjem količine imala znatan negativan utjecaj na gospodarsko stanje industrije Unije zbog čega je imala presudnu ulogu u znatnoj šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
(312)
Nakon konačne objave nekoliko je strana tvrdilo da se u analizi ne dokazuje na dostatan način da je kineski uvoz prouzročio smanjenje cijena industrije Unije i pretrpljenu štetu te da se Komisija u analizi oslanja na vremenske slučajnosti. Te strane upućuju na izvješće odbora za kinesku rendgensku opremu: „Odbor prihvaća da ukupna korelacija između dampinškog uvoza i štete domaćoj industriji može govoriti u prilog nalazu o uzročnosti. Međutim, ta analiza slučajnosti ne odnosi se na pitanje uzročnosti; uzročnost i korelacija dva su različita koncepta. U okolnostima iz ovog predmeta, […], pitanje uzročnosti nije riješeno tim općenitim nalazom o podudaranju” (40).
(313)
Međutim, ti se zaključci temelje na analizi opširnog popisa pokazatelja. Kako je prethodno navedeno u odjeljku D, ispitivanje utjecaja dampinškog i subvencioniranog uvoza uključivalo je evaluaciju svih bitnih gospodarskih činjenica i indeksa koji utječu na stanje industrije Unije. Brojni pokazatelji upućivali su na stanje štete. U takvoj je situaciji jedini razlog zbog kojeg bi industrija Unije smanjila cijene zadržavanje tržišnog udjela ili barem manji gubitak tržišnog udjela kad je suočena s tržišnim natjecanjem u pogledu cijene. Nakon uvođenja početnih mjera industrija Unije uspjela je u 2011. povećati cijene, ali sljedećih je godina morala smanjiti cijene, dok se trošak proizvodnje nije smanjio. Kako je dodatno opisano u nastavku u uvodnim izjavama od 320. do 335., izvoz iz trećih zemalja uglavnom se izvršavao po visokim cijenama tijekom cijelog razmatranog razdoblja, a tržišni udio trećih zemalja ostao je relativno stabilan te se od 2011. čak i smanjio. Stoga industrija Unije nije smanjila cijene zbog uvoza iz trećih zemalja, nego zbog jeftinog dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a. Od 2011. samo se uvoz iz NRK-a znatno povećao, samo je uvoz iz NRK-a oduzeo tržišni udio industriji Unije i samo su se uvozne cijene iz NRK-a smanjile. Na temelju toga Komisija je zaključila da su smanjenje cijena industrije Unije i pretrpljena šteta prouzročeni povećanjem dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a. Ostali čimbenici koji bi mogli prekinuti tu uzročno-posljedičnu vezu analiziraju se u nastavku teksta.
(314)
CCCLA i vlada NRK-a tvrdili su da do smanjenja cijena ili pritiska na cijene nije došlo jer „smanjenje prodajne cijene proizvođača iz Unije nije znatno jer je njegova najveća razina tijekom razmatranog razdoblja iznosila 2 %”. Nekoliko strana tvrdilo je i da smanjenje prodaje Unije od 1 %, povećanje tržišnog udjela uvoza iz NRK-a od 2 % i smanjenje tržišnog udjela industrije Unije od 3 % nisu opravdanja za predložene drastične mjere.
(315)
Komisija ponavlja prethodni nalaz da je industrija Unije bila u mogućnosti povećati cijene u 2011. nakon uvođenja privremenih mjera u rujnu 2010. Međutim, od 2011. jedinične prodajne cijene pale su za 10 %. Stoga je očito da je došlo do znatnog smanjenja prodajnih cijena. Iako i dalje postoje antidampinške mjere na snazi, industrija Unije nastavila je trpjeti smanjenje količine proizvodnje, cijene i tržišnog udjela, dok su se istodobno količina prodaje i tržišni udio povećali na razinu znatno veću od one u razdoblju ispitnog postupka u početnom ispitnom postupku. Industrija Unije obično bi se nakon uvođenja mjera trebala oporaviti od učinaka prethodnog dampinga ili subvencioniranja. To se u ovom slučaju očito nije dogodilo. Nakon nekih znakova oporavka odmah nakon uvođenja mjera stanje industrije Unije dodatno se pogoršalo tijekom razmatranog razdoblja.
(316)
Jedan nepovezani uvoznik naveo je da nije bilo potrebe da proizvođači iz Unije smanje cijene u mjeri u kojoj su ih smanjili jer je na tržištu Unije potražnja bila veća od ponude. Vlada NRK-a tvrdila je da se smanjenje prodajnih cijena industrije Unije i smanjenje kineskih uvoznih cijena ne mogu razmatrati neovisno o globalnom razvoju cijena predmetnog proizvoda te da su u skladu s uobičajenim tijekom trgovine. Osim toga, vlada NRK-a tvrdi da Komisija nije provjerila bi li s obzirom na tržište bilo moguće povećati cijene u 2011. (nakon uvođenja mjera u prethodnom ispitnom postupku) s obzirom na globalni kontekst i ako bi, u kojoj bi to bilo mjeri. Nadalje, Komisija je pogrešno odbila prihvatiti dostavljene dokaze o povećanju cijena proizvođača iz Unije nakon RIP-a pri čemu se upućuje na predmete (41) o solarnom staklu i telefaks uređajima.
(317)
Komisija je smatrala da tvrdnja da je potražnja bila veća od ponude nije bila utemeljena. Gubitak tržišnog udjela i povećanje razina zaliha ne upućuju na to da je potražnja bila veća od ponude, već upravo na suprotno. Što se tiče tvrdnje vlade NRK-a, razmatrani kretanje cijena odnosi se na prodaju na tržištu Unije, a ne na globalnoj razini. Na tržištu Unije istovjetni proizvod i predmetni proizvod natječu se na razini cijena. Kako je prethodno prikazano, smanjenje cijena ne može se pripisati drugim čimbenicima osim tog natjecanja u pogledu cijena (s obzirom na relativno stabilan trošak proizvodnje i potrošnju u Uniji). Nadalje, vlada NRK-a nije dostavila dodatne podatke o globalnom kretanju cijena. Stoga se ta tvrdnja smatrala neutemeljenom. Što se tiče tvrdnje o povećanju cijena nakon RIP-a, događaji nakon RIP-a nisu predmet ovog ispitnog postupka. U svakom slučaju, nisu dostavljeni nikakvi bitni dokazi o stvarnim povećanjima cijena do kojih je navodno došlo nakon RIP-a. Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
(318)
Osim toga, CCCLA je tvrdio da je u prosječno smanjenje kineske uvozne cijene od 8 % iz uvodne izjave 226. bilo potrebno uzeti u obzir cijene prilagođene za carinske pristojbe i rukovanje, antidampinšku pristojbu, profitnu maržu za uvoznike te prodajne, opće i administrativne troškove koje snose uvoznici. Tada bi te prilagođene cijene bile na razinama usporedivima s prodajnim cijenama Unije, kako je navedeno u tablici 7. te stoga nisu mogle imati presudnu ulogu u materijalnoj šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
(319)
Za analizu pokazatelja vrijednost CIF prodaje proizvođača izvoznika iz tablice 3. uspoređena je s cijenom proizvođača iz Unije na razini franko tvornica iz tablice 7. Ta je metoda točna za analizu kretanja. Za izračun obaranja cijena i marže štete zaista su upotrijebljene prilagođene cijene kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 231. U tom pogledu Komisija naglašava da je obaranje cijena samo jedan pokazatelj koji se razmatra, ali da je za potrebe analize potrebno uzeti u obzir sve pokazatelje štete. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
1.2. Učinci drugih čimbenika
1.2.1. Uvoz iz drugih zemalja
(320)
Količina uvoza iz trećih zemalja, prosječne jedinične cijene i tržišni udio tijekom razmatranog razdoblja prikazani su u tablici u nastavku.
Tablica 12.
Obujam uvoza (u metričkim tonama), prosječne jedinične cijene (EUR/tona)
2010.
2011.
2012.
RIP
Ukupno treće zemlje
Količina (tone)
128 378
182 601
183 446
174 553
Indeks (2010. = 100)
100
142
143
136
Tržišni udio
14 % - 19 %
22 % - 27 %
21 % - 26 %
20 % - 25 %
Malezija
Količina (tone)
37 919
70 847
60 931
60 841
Prosječna cijena/tona (EUR)
980
1 029
998
958
Tržišni udio
2 % - 7 %
7 % - 12 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Norveška
Količina (tone)
25 204
30 496
33 277
30 781
Prosječna cijena/tona (EUR)
1 167
1 044
1 006
944
Tržišni udio
0 % - 5 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
Turska
Količina (tone)
18 430
20 017
23 235
19 233
Prosječna cijena/tona (EUR)
1 199
1 231
1 064
1 067
Tržišni udio
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
Izvor: Eurostat (COMEXT)
(321)
Osim iz NRK-a, predmetni se proizvod uglavnom uvozi iz Malezije, Norveške i Turske. Manji dio uvozi se iz Meksika, Sjedinjenih Američkih Država i Tajvana. Ukupni tržišni udio trećih zemalja naglo se povećao između 2010. i 2011. Nakon toga taj se tržišni udio tijekom RIP-a smanjio.
(322)
Cijene većine uvoza iz trećih zemalja (uz iznimku manjih količina iz Tajvana) bile su znatno više od kineske uvozne cijene. Nadalje, općenite prosječne cijene uvoza iz drugih zemalja bile su više od cijena industrije Unije ili slične tim cijenama.
(323)
Malezija je imala najveći udio u uvozu iz trećih zemalja u Uniju (40 %). Međutim, uvoz iz Malezije bio je ograničen na jednu vrstu proizvoda od filamentnih staklenih vlakana, odnosno na sječene niti. Tržišni udio Malezije na tržištu Unije povećao se tijekom razmatranog razdoblja. U prosjeku, cijene uvoza sječenih niti iz Malezije jednako su tako bile više od cijena iz NRK-a i gotovo jednako visoke kao cijene industrije Unije. Osim toga, malezijske cijene nisu spriječile povećanje cijena proizvođača iz Unije između 2010. i 2011. kad su protiv NRK-a uvedene privremene pristojbe. Da su malezijske cijene zaista nanosile znatnu štetu industriji Unije, proizvođači iz Unije ne bi bili u mogućnosti povećati cijene kad su uvedene privremene antidampinške pristojbe na uvoz iz NRK-a. Uvoz iz Malezije natječe se na tržištu s proizvodnjom industrije Unije, ali taj je uvoz tijekom razmatranog razdoblja bio stabilan čimbenik u smislu cijene, vrste proizvoda i količine.
(324)
Uvoz iz Norveške imao je drugi najveći udio u uvozu iz trećih zemalja u Uniju. Tržišni udio Norveške na tržištu Unije ostao je stabilan tijekom razmatranog razdoblja. Prosječne uvozne cijene po vrsti proizvoda iz Norveške bile su više od cijena iz NRK-a. Taj se uvoz iz Norveške uglavnom odnosio na roving prediva koje je uvozilo jedno društvo koje pripada istoj grupaciji kao jedan proizvođač iz Unije. Nadalje, sva se proizvodnja iz Norveške prodaje preko tog proizvođača iz Unije. Stoga ne smatramo Norvešku konkurentnom trećom zemljom.
(325)
Uvoz iz Turske imao je treći najveći udio u uvozu iz trećih zemalja u Uniju. Tržišni udio Turske na tržištu Unije ostao je stabilan tijekom razmatranog razdoblja. U prosjeku, uvozne cijene po vrsti istovjetnog proizvoda jednako su tako bile znatno više od onih iz NRK-a.
(326)
Vlada NRK-a tvrdila je i da su se zalihe u Uniji povećale u 2011. nakon znatnog povećanja uvoza iz trećih zemalja, dok se uvoz iz NRK-a u toj godini smanjio.
(327)
Kineski uvoz zaista se smanjio, a uvoz iz trećih zemalja povećao između 2010. i 2011. Međutim, Industrija Unije i dalje je ostvarivala dobit tijekom 2010. i 2011. te je nakon toga počela ostvarivati gubitke, što se podudaralo s povećanjem dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a. Uvoz iz trećih zemalja smanjio se nakon 2011. zbog čega taj uvoz ne može biti razlog zašto je nakon toga industrija Unije počela ostvarivati gubitke. Na temelju prethodno navedenih razloga razumno je zaključiti da, iako je dio uvoza iz drugih zemalja mogao imati negativan utjecaj na industriju Unije, taj utjecaj nije bio toliki da bi se prekinula uzročno-posljedična veza između dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(328)
Nakon konačne objave nekoliko je strana tvrdilo da ponuda proizvoda upotrijebljena za analizu obaranja cijena (usporedbe cijena kineskih proizvođača i proizvođača iz Unije) nije upotrijebljena za uvoz iz trećih zemalja. Vlada NRK-a izričito je zatražila pojedinosti o ponudi proizvoda uvoza iz trećih zemalja koje nije moguće razlučiti iz statističkih podataka Eurostata.
(329)
Komisija je u potpunosti uzela u obzir ponudu proizvoda za analizu uvoza iz trećih zemalja usporedivši cijene iz trećih zemalja po vrsti proizvoda s odgovarajućim cijenama po vrsti proizvoda u Uniji. Budući da za tri treće zemlje postoji samo jedan proizvođač, nije bilo moguće objaviti specifične podatke zbog povjerljivosti.
(330)
Vlada NRK-a tvrdila je da zaključak Komisije da je dio uvoza iz trećih zemalja mogao utjecati na stanje proizvođača iz Unije, ali nije prekinuo uzročno-posljedičnu vezu, nije objektivan niti utemeljen na razumnoj analizi.
(331)
Tri su glavne treće zemlje koje su izvozile istovjetni proizvod u Uniju bile Malezija, Norveška i Turska. Kako je već navedeno, uvoz iz Malezije bio je usmjeren na jednu vrstu proizvoda čije su razine cijena bile usporedive s razinama cijena industrije Unije. Proizvođač iz Norveške ne smatra se konkurentom iz treće zemlje zbog prethodno navedenih razloga. Tržišni udio turskog uvoza ostao je relativno stabilan, a njegova količina relativno mala tijekom razmatranog razdoblja. Tvrdnja da je uvoz iz trećih zemalja prekinuo uzročno-posljedičnu vezu stoga se odbacuje.
(332)
Vlada NRK-a tvrdila je i da je Komisija zanemarila učinak uvoza iz Tajvana i Meksika, čije su se cijene i količine znatno mijenjale.
(333)
S obzirom na ograničenu količinu uvoza iz Tajvana i Meksika, taj uvoz nije mogao prekinuti uzročno-posljedičnu vezu.
(334)
Osim toga, vlada NRK-a tvrdila je da je Komisija u analizi kineskog prikupljanja zaliha zanemarila to da se uvoz iz trećih zemalja između 2010. i 2011. povećao za više od 40 %.
(335)
Statistički podaci (vidjeti uvodnu izjavu 224.) pokazuju da je do prikupljanja zaliha kineskih proizvoda došlo u drugom i trećem tromjesečju 2010. (za potrošnju prije kraja 2010./početka 2011. zbog ograničenog roka trajanja). Povećanje uvoza iz trećih zemalja zabilježeno je u 2011., kad je učinak gomilanja zaliha istekao i kad su na snagu stupile mjere protiv uvoza iz NRK-a koje su se pokazale korisnima za proizvođače iz trećih zemalja. Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
1.2.2. Trošak proizvodnje
(336)
Nekoliko je strana tvrdilo da je povećanje troškova proizvodnje industrije Unije prouzročeno uglavnom povećanjem troškova sirovina, energije, prijevoza i osoblja imalo negativan utjecaj na profitabilnost industrije Unije. Jedna je strana uz to utvrdila da je važan čimbenik u smislu troškova bilo to što kupci nisu vraćali kaleme, ali nije dalje analizirala utjecaj na troškove. Te su tvrdnje potkrijepili navodima proizvođača iz Unije koji su tvrdili da su zaista suočeni s povećanjem troškova.
(337)
Industrija Unije zaista se suočila s povećanjem troškova sirovina, energije, prijevoza i osoblja. Međutim, kako je prethodno prikazano u tablici 8., prosječan trošak proizvodnje za industriju Unije po toni povećao se samo za 1 % između 2010. i RIP-a. To znači da je industrija Unije mogla nadoknaditi većinu povećanja troškova povećanjem učinkovitosti i produktivnosti. Stoga se zaključuje da povećanje troška proizvodnje nije pridonijelo šteti i stoga ne može prekinuti uzročno-posljedičnu vezu.
(338)
Nakon konačne objave nekoliko je strana ponovilo tvrdnje, a da nisu iznijele nikakve nove argumente.
1.2.3. Razvoj potrošnje
(339)
Kako je prethodno navedeno, potrošnja u Uniji povećala se za 3 % između 2010. i RIP-a. Očekuje se da će se potrošnja dodatno povećati zahvaljujući novim primjenama istovjetnog proizvoda, kako su naveli industrija Unije i brojni korisnici. Međutim, industrija Unije nije uspjela zadržati dio tržišnog udjela, a tržišni udio dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a se od 2011. povećavao. Stoga nije prekinuta uzročno-posljedična veza između štete i dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a zbog promjena potrošnje u Uniji.
1.2.4. Nedostatan proizvodni kapacitet i zalihe u Uniji
(340)
Vlada NRK-a tvrdila je da je štetu, ako je uopće nastala, prouzročio nedostatan proizvodni kapacitet proizvođača iz Unije. Vlada NRK-a uputila je na niz financijskih izvještaja proizvođača iz Unije. U financijskom izvještaju društva 3B Fibreglass iz 2010. navedeno je da „zbog ograničenog proizvodnog kapaciteta nisu mogli ostvariti dodatni tržišni udio” te su se „morali nositi s razvojem potražnje svojih klijenata s ograničenom razinom zaliha”. U financijskom izvještaju društva 3B Fibreglass iz 2011. navedeno je da su „znakovi oporavka gospodarstva iz 2010. potvrđeni u prvoj polovini 2011., ali zbog razine proizvodne uspješnosti društva niže od očekivane u prvom tromjesečju nisu mogli u potpunosti ostvariti korist od povećane aktivnosti te su morali ograničiti ugovorne obveze u 2011.” U financijskom izvještaju društva Lanxess iz 2011. navedeno je da je „u 2011. za proizvodnju staklenih vlakana društva Lanxess bio iskorišten maksimalni kapacitet” te da je „u drugom tromjesečju 2012. predviđeno trajanje planirane obustave rada peći 1 iznosilo gotovo deset tjedana zbog čega će godišnja proizvodnja 2012. biti 14 % niža”.
(341)
Razina zaliha u 2010. zaista je bila niska, kako je prethodno prikazano u tablici 10. To je bio rezultat smanjenja razine proizvodnje u 2009. kad je zatvoren i uklonjen, privremeno zatvoren ili ograničen niz proizvodnih pogona zbog smanjenja cijena i gubitka tržišnog udjela koje je prouzročio dampinški uvoz iz NRK-a (42). Međutim, industrija Unije povećala je razine zaliha za više od 150 % u 2011. i od tada ih stalno povećava. Što se tiče tvrdnji rezervnih zaliha za 2010., takvo razmatranje nije primjereno. Umjesto toga potrebno je razmotriti kretanje za cijelo razmatrano razdoblje.
(342)
Osim toga, neki od navoda odnose se na smanjenje razine proizvodne uspješnosti koje je posljedica popravaka/ponovne izgradnje peći. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 241., popravci/ponovne izgradnje karakteristični su za ovaj sektor i uobičajeno je prikupljati zalihe radi popravka/ponovne izgradnje peći kako bi se omogućila daljnja opskrba ključnih kupaca.
(343)
Nadalje, industrija Unije mogla bi uložiti u povećanje kapaciteta kad bi postojali pošteni tržišni uvjeti u kojima bi industrija Unije mogla ostvariti dobit kojom bi se opravdalo i omogućilo proširenje kapaciteta.
(344)
Proizvodni kapacitet i zalihe Unije ne smatraju se nedostatnima i stoga nisu mogli pridonijeti šteti i prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog i subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
1.2.5. Utjecaj gospodarske krize
(345)
Niz strana tvrdio je da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije posljedica gospodarske krize zbog koje je došlo do naglog smanjenja potražnje u industrijama korisnika (kao što su automobilska industrija i tržište energije vjetra).
(346)
Vlada NRK-a citirala je navode niza proizvođača iz Unije, kao npr. financijski izvještaj društva European Owens Corning Fibreglass SPRL („društvo EOCF”) u kojem se navodi da se „ovo smanjenje djelomično objašnjava znatnom ovisnošću te aktivnosti o tržištu energije vjetra, čija se uspješnost stalno smanjuje zbog poteškoća dionika na tom tržištu s financiranjem novih projekata”, financijski izvještaj društva Lanxess iz 2011. u kojem je navedeno da je „nakon uvođenja antidampinških mjera protiv kineskog uvoza društvo LANXESS uspjelo povećati prodajne cijene. Međutim, u drugoj polovini 2011. zabilježeno je smanjenje od 16 % u usporedbi 2010. zbog negativnog kretanja gospodarstva” te financijski izvještaj društva EOCF u kojem stoji da je promet ostvaren u 2012. „uglavnom posljedica nastavljene gospodarske krize zbog koje to društvo ne može poslovati pri punom kapacitetu”.
(347)
Zaista je bilo moguće uočiti smanjenje potrošnje proizvoda od filamentnih staklenih vlakana u Uniji od 3 % između 2010. i 2011. Međutim, do kraja RIP-a potrošnja u Uniji ponovno se povećala za šest postotnih bodova.
(348)
Navodom da je jedno od društava moralo smanjiti cijene za 16 % u drugoj polovini 2011. u usporedbi s 2010. samo se djelomično opisuje stanje iz 2011. Ispitnim postupkom otkriveno je povećanje jedinične cijene od 8 % za cijelu 2011. godinu (u usporedbi s 2010.).
(349)
Osim toga, iako je industrija Unije i dalje ostvarivala dobit tijekom 2010. i 2011., nakon toga počela je ostvarivati gubitke, što se podudaralo s povećanjem dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a koji je obarao cijene industrije Unije.
(350)
Može se smatrati da je gospodarski pad između 2010. i 2011. imao ulogu u pogoršanju gospodarskog stanja industrije Unije. Međutim, tim se gospodarskim padom ne objašnjavaju gubici koje je industrija Unije ostvarivala 2012. i tijekom RIP-a. Glavni gubici nastali su tek nakon gospodarskog pada u razdoblju kad se potrošnja ponovno povećavala.
(351)
Što se tiče navoda društva Owens Corning iz 2011., važno je napomenuti da je riječ o navodima društva EOCF, koje je trgovački subjekt društva Owens Corning za njihovo cjelokupno poslovanje u Europi i na Bliskom istoku. Osim istovjetnog proizvoda, društvo EOCF tijekom tog razdoblja prodavalo je i proizvode koji nisu pleteni, tkanine, proizvode za gradnju krovova (piljena) i proizvode za izolaciju, koji nisu obuhvaćeni ispitnim postupkom. Taj se navod stoga ne odnosi posebno na istovjetni proizvod na tržištu Unije.
(352)
Što se tiče navoda društva Owens Corning iz 2012., oni se posebno odnose na poslovanje društva EOCF povezano s tkaninama u jednom od postrojenja tog društva. Budući da tkanine nisu dio istovjetnog proizvoda, ti navodi nisu relevantni.
(353)
S obzirom na prethodno navedene okolnosti, gospodarski pad mogao je imati negativan utjecaj na industriju Unije, ali ne u takvoj mjeri da bi mogao prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog i subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
1.2.6. Tržišno natjecanje s dampinškim i subvencioniranim uvozom iz NRK-a
(354)
Neke su strane tvrdile da je štetu prouzročila tehnologija industrije Unije koja je zastarjela u usporedbi s modernom tehnologijom kineskih proizvođača, a ne damping ili subvencioniranje predmetnog proizvoda.
(355)
Međutim, ispitnim je postupkom potvrđeno da su proizvodni postupci industrije Unije dovoljno moderni. Stoga se odbacuje tvrdnja da bi stanje tehnologije industrije Unije moglo prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog i subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
1.2.7. Samoprouzročena šteta
(356)
Nekoliko strana tvrdilo je da bi šteta mogla biti samoprouzročena zbog sljedećih razloga: i. jer su cijene proizvođača iz Unije u 2014. bile niže od kvota koje su te strane primile od kineskih proizvođača izvoznika, ii. jer ulaganja podnositelja zahtjeva tijekom proteklih godina nisu u skladu s nalazima o šteti jer je teško objasniti velika ulaganja u kontekstu industrije koja trpi štetu te ta ulaganja nisu dovela do povećanja tržišnog udjela industrije Unije te iii. jer je moguće da su podnositelji zahtjeva ulagali u restrukturiranje i instalaciju dodatnog kapaciteta za proizvodnju „pogrešnih” proizvoda od filamentnih staklenih vlakana, npr. proizvoda za koje postoji ograničena potražnja, a ne npr. za sječene niti za kojima je, prema navodima tih strana, postojala znatna potražnja te zapravo i mogući nedostatak opskrbe u Uniji.
(357)
Što se tiče prve tvrdnje o tome da su cijene proizvođača iz Unije bile niže, potrebno je napomenuti da se taj navod odnosi na događaj nakon ispitnog postupka i da se razine cijena u 2014. ne mogu uzeti u obzir. Nadalje, s obzirom na to da peći rade 24 sata dnevno i da je usporavanje proizvodnje vrlo skupo, industrija Unije pokušavala je zadržati tržišni udio prodajom po nižim cijenama i time ipak pokriti dio fiksnih troškova.
(358)
Što se tiče velikih ulaganja industrije Unije tijekom proteklih godina, potrebno je podsjetiti na to da je u ovoj kapitalno intenzivnoj industriji peći potrebno ponovno graditi svakih sedam do deset godina, a troškovi povezani s ponovnom izgradnjom peći mogu iznositi od 8 do 13 milijuna EUR (navedeno u rasponu radi povjerljivosti). Velik dio drugih, više strukturalnih visokih troškova ulaganja, povezan je s potrošnjom slitina za cijevi i naknadnom ponovnom izgradnjom cijevi. Stoga su ta ulaganja svojstvena toj industriji i potrebna kako bi se zadržao trenutačni kapacitet. Ulaganja u istraživanje i razvoj jednako su tako potrebna za opstanak na tržištu i zadovoljavanje potreba klijenata.
(359)
Što se tiče treće tvrdnje o navodnim „pogrešnim” ulaganjima u proizvode koji nisu sječene niti, potrebno je napomenuti da je i. industrija Unije provela restrukturiranje kako bi mogla ponuditi širok raspon proizvoda. Nisu dostavljeni nikakvi dokazi da ta vrsta restrukturiranja nije gospodarski održiva i ii. proizvodnja sječenih niti koja je obustavljena tijekom restrukturiranja proteklih godina prenesena je u drugo proizvodno postrojenje koje je prenamijenjeno.
(360)
Vlada NRK-a tvrdila je da proizvođači iz Unije prikupljaju zalihe uvoza iz trećih zemalja i citirala financijski izvještaj iz 2011. jednog proizvođača iz Unije u kojem se navodi: „Zalihe robe (21,4 milijuna EUR na dan 31. prosinca 2011.) povećavaju se zbog globalnog usporavanja s kojim se naše poslovanje suočilo tijekom druge polovine godine, pri čemu zalihe čini 75 % gotovih proizvoda uvezenih od društava […][naše] grupacije izvan Europe, a ostatak čine materijali i proizvodi potrebni za poslovanje koje se odnosi na tkanine”.
(361)
Povećanje prijavljenih razina zaliha tog proizvođača iz Unije u 2011. objašnjava se prikupljanjem zaliha za potrebe opskrbljivanja jednog postrojenja tog proizvođača izvan Unije tijekom ponovne izgradnje peći tog proizvođača u 2012. Da je bilo moguće u Uniji proizvesti te proizvode za postrojenje izvan Unije, oni se ne bi uvozili od drugih postrojenja izvan Unije.
(362)
Nakon konačne objave vlada NRK-a zatražila je da se pojasni jesu li ti uvezeni proizvodi iz NRK-a ili iz drugih zemalja te u kojim količinama. Međutim, proizvođači iz Unije nisu kupovali predmetni proizvod u NRK-u tijekom razmatranog razdoblja.
(363)
Vlada NRK-a tvrdila je i da bi šteta mogla biti samoprouzročena jer je društvo 3B Fibreglass, proizvođač iz Unije, odlučilo u 2011. dopuniti zalihe za društvo BASF u razdoblju nedostatne proizvodnje. Citiraju financijski izvještaj društva 3B Fibreglass iz 2011.: „[…] kako bismo dopunili zalihe za društvo BASF i pripremili se za popravak peći br. 2”
(364)
Međutim, uobičajeno je poslovno ponašanje osigurati zalihe kako bi se omogućilo ispunjavanje ugovornih obveza prema ključnim klijentima. Nadalje, taj se citat odnosi i na planirani popravak peći zbog kojeg je potrebno prikupljanje zaliha kako bi se omogućila opskrba kupaca (i ispunjavanje ugovornih obveza o opskrbi kupaca društva 3B) tijekom popravka.
(365)
Što se tiče prethodno objašnjenoga, tvrdnja da bi samoprouzročena šteta mogla prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog i subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije stoga se odbacuje.
1.2.8. Izvozna prodaja proizvođača iz Unije i premještanje radi približavanja tržištima
(366)
Vlada NRK-a tvrdi da je navodna šteta, ako je uopće nastala, prouzročena odlukom o premještanju na lokaciju industrija korisnika. Dodali su da se to ne događa samo na razini Unije nego i na globalnoj razini. Vlada NRK-a navodi da je društvo P+D, proizvođač iz Unije, proširilo poslovanje u Rusiji i Indiji, proizvođač iz Unije 3B u Tunisu, proizvođač iz Unije PPG u NRK-u, a proizvođač iz Unije Ahlstrom premjestio je proizvodnju iz Unije u NRK početkom 2011. kako bi uspješnije zadovoljavao potrebe rastućih tržišta energije vjetra u Aziji te posebno u NRK-u.
(367)
Budući da su mnogi proizvođači filamentnih staklenih vlakana multinacionalna društva, ne iznenađuje da ta društva ulažu i izvan Unije ako postoji poslovna prilika. Ulaganje u dodatne kapacitete izvan Unije provodi se radi zadovoljavanja potreba tržišta u nastajanju i radi mogućnosti za ostvarenje dobiti. Postavljanje postrojenja u tim regijama zaista se objašnjava nastojanjem da se tim kupcima bude blizu. Međutim, poslovna odluka o tome hoće li se postrojenja postaviti izvan Unije ili ne nije nimalo povezana s činjenicom da proizvođači iz Unije trpe štetu.
(368)
Nakon konačne objave vlada NRK-a ponovila je tvrdnju da su velika ulaganja u inozemstvu oduzela proizvodnju, radna mjesta i izvoznu prodaju od Unije te tako prouzročila štetu.
(369)
Ta tvrdnja nije utemeljena. Proizvođači filamentnih staklenih vlakana posluju u skladu s modelom regionalne neposrednosti pri čemu se klijente opskrbljuje iz proizvodnih postrojenja u njihovoj odnosnoj regiji. Pokazatelji u pogledu kapaciteta i zaposlenosti ne pokazuju da je došlo do mogućih velikih ulaganja u inozemstvu na štetu poslovanja Unije.
(370)
Vlada NRK-a jednako je tako tvrdila da je smanjenje izvozne prodaje industrije Unije imalo ozbiljne negativne učinke koje Komisija nije analizirala.
(371)
U trenutačnim ispitnim postupcima udio izvozne prodaje industrije Unije (povezanim i nepovezanim kupcima) iznosio je između 11 % i 13 % ukupne prodaje industrije Unije (povezanim i nepovezanim kupcima) u razdoblju od 2010. do kraja RIP-a. Slično tome, tijekom početnog antidampinškog postupka taj je udio varirao između 10 % i 14 % od 2006. do rujna 2009. Budući da fluktuacije u količinama izvoza nisu znatne i u skladu su s količinama izvoza u prethodnom antidampinškom ispitnom postupku, na razvoj izvoznih prodaja nije bilo ozbiljnih negativnih učinaka iz prethodnih tvrdnji.
(372)
Zbog prethodno navedenih razloga izvozna prodaja proizvođača iz Unije i premještanje poslovanja nisu pridonijeli šteti i stoga ne mogu prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog i subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
1.2.9. Devizni tečaj EUR/USD
(373)
Vlada NRK-a tvrdila je da je kineska opskrba pod rizikom povezanim s većom logističkom složenošću i variranju deviznog tečaja te se stoga kupci nevoljko izlažu tim rizicima. Jedan je korisnik naveo da cijene kineskih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana znatno ovise o deviznom tečaju eura i američkog dolara. Budući da je američki dolar od 2000. postupno oslabio u usporedbi s eurom, to bi navodno moglo prekinuti uzročno-posljedičnu vezu.
(374)
Istina je da je početkom 2000-ih euro u odnosu na američki dolar bio slabiji nego danas. Međutim, potrebno je napomenuti da je devizni tečaj eura i američkog dolara bio relativno stabilan tijekom razmatranog razdoblja. Tijekom razmatranog razdoblja profitabilnost proizvođača iz Unije u uzorku unatoč tome znatno se smanjila s 3 % na - 4 %. Čak i ako se smatra da je devizni tečaj eura i američkog dolara pridonio šteti, to ni na koji način ne može umanjiti štetne učinke jeftinog dampinškog uvoza iz NRK-a na tržište Unije u razdoblju između 2011. i kraja RIP-a.
(375)
Stoga devizni tečaj eura i američkog dolara nije pridonio šteti i nije mogao prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
1.3. Zaključci o uzročnosti
(376)
Zaključno, prethodnom analizom dokazano je da je došlo do povećanja količine i tržišnog udjela dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a. Zbog pritiska povećanja dampinškog i subvencioniranog uvoza na tržište Unije industrija Unije nije mogla određivati prodajne cijene u skladu s uobičajenim tržišnim uvjetima i zabilježenim povećanjima troškova. Čak ni nakon što je smanjila svoju prodajnu cijenu, proizvođači iz Unije u uzorku nisu uspjeli zadržati tržišni udio. To je smanjenje cijene izvršeno na račun profitabilnosti, što je dovelo do neodržive situacije u kojoj se ostvaruju gubici.
(377)
U okviru prethodno opisane analize propisno su razlikovani i razdvojeni utjecaji svih poznatih čimbenika na stanje industrije Unije od štetnih učinaka dampinškog uvoza. Na temelju te analize zaključuje se da je dampinški i subvencionirani uvoz iz NRK-a prouzročio znatnu štetu industriji Unije u smislu članka 3. stavka 6. Osnovne antidampinške uredbe i članka 8. stavka 5. Osnovne antisubvencijske uredbe.
(378)
Poznati čimbenici osim dampinškog i subvencioniranog uvoza procijenjeni su u skladu s člankom 3. stavkom 7. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 8. stavkom 6. Osnovne antisubvencijske uredbe. Ni za jedan od tih čimbenika, analiziranih pojedinačno i zajedno, nije otkriveno da krše posljedičnu vezu između dampinškog i subvencioniranog uvoza i štete prouzročene industriji Unije.
(379)
Nakon konačne objave vlada NRK-a tvrdila je da je Komisija samo odbacila tvrdnje zainteresiranih strana umjesto da ispita sve poznate čimbenike osim dampinškog uvoza koji prouzročuju štetu industriji Unije.
(380)
Komisija je razmotrila učinke sljedećih preostalih čimbenika: uvoza iz drugih zemalja, troška proizvodnje, razvoja potrošnje, proizvodnih kapaciteta i zaliha, ekonomske krize, konkurentnosti uvoza iz NRK-a, samoprouzročene štete, izvozne prodaje proizvođača iz Unije i premještanja te deviznog tečaja EUR/USD. Ispitnim postupkom nisu otkriveni nikakvi drugi čimbenici kojima bi se mogla prekršiti posljedična veza.
F. INTERES UNIJE
(381)
U skladu s člankom 31. Osnovne antisubvencijske uredbe Komisija je ispitala postoje li, unatoč zaključku o štetnom subvencioniranju, uvjerljivi razlozi na temelju kojih bi se zaključilo da u ovom konkretnom slučaju donošenje mjera nije u interesu Unije. Utvrđivanje interesa Unije temeljilo se na procjeni svih različitih uključenih interesa, uključujući interes industrije Unije, uvoznika i korisnika.
(382)
Sve zainteresirane strane dobile su priliku iznijeti stavove na temelju članka 31. stavka 2. Osnovne antisubvencijske uredbe. Komisija je poslala upitnike na adrese pet neovisnih uvoznika i 34 korisnika. U konačnici je dvoje uvoznika i 13 korisnika dostavilo potpune odgovore na upitnik u zadanim rokovima. Uz to, niz korisnika i udruženja korisnika javili su se tijekom ispitnog postupka te u pismima izrazili protivljenje bilo kakvim mogućim mjerama u ovom slučaju. Vlada NRK-a i CCCLA jednako su tako dostavili podneske s tvrdnjama protiv bilo kakvih mogućih mjera u ovom slučaju.
(383)
U početnom antidampinškom ispitnom postupku uvođenje mjera nije se smatralo suprotnim interesu Unije. Budući da je revizija tijekom važenja mjera ograničena na štetu, nalazi o interesu Unije i dalje su valjani. Stoga se analiza u nastavku teksta odnosi na antisubvencijski ispitni postupak.
1. Interes industrije Unije
(384)
Postojeće antidampinške mjere nisu dovele do smanjenja dampinškog uvoza iz NRK-a niti su pomogle industriji Unije. Kako je prethodno navedeno, industrija Unije nastavila je trpjeti znatnu štetu nakon smanjenja cijena nastalog zbog dampinškog uvoza iz NRK-a. Ne uvedu li se mjere, to bi najvjerojatnije dovelo do nastavka negativnog kretanja financijskog stanja industrije Unije. Stanje proizvođača iz Unije u uzorku posebno je obilježeno padom profitabilnosti s + 3 % 2010. na - 4 % krajem RIP-a. Svako bi daljnje pogoršavanje rezultata u konačnici prouzročilo rezove u proizvodnim linijama i zatvaranja proizvodnih pogona, što bi predstavljalo prijetnju zaposlenosti i ulaganjima u Uniji.
(385)
Uvođenjem mjera na tržištu ponovno bi se uspostavilo pošteno tržišno natjecanje. Negativno kretanje profitabilnosti industrije Unije posljedica je poteškoća te industrije u tržišnom natjecanju sa subvencioniranim, jeftinim uvozom podrijetlom iz NRK-a. Očekuje se da bi se uvođenjem antisubvencijskih mjera stoga zaustavilo smanjenje cijena i gubitak tržišnog udjela te da bi se prodajne cijene industrije Unije počele oporavljati, što bi dovelo do poboljšanja profitabilnosti industrije Unije u smjeru razina koje se smatraju potrebnima za tu kapitalno intenzivnu industriju.
(386)
Mjerama bi se industriji Unije pružila prilika da se oporavi od štetnog dampinga utvrđenog u ispitnom postupku.
(387)
U skladu s time zaključuje se da bi uvođenje antisubvencijskih mjera očito bilo u interesu industrije Unije.
(388)
Nakon konačne objave jedna je industrijska udruga tvrdila da se strožim mjerama ne bi pomoglo industriji Unije zbog toga što početne mjere iz 2011. očito nisu bile učinkovite.
(389)
Komisija odbacuje tu tvrdnju i upućuje na prethodne uvodne izjave u kojima je zaključeno da bi neuvođenje strožih mjera najvjerojatnije dovelo do nastavka negativnog kretanja financijskog stanja industrije Unije.
2. Interes uvoznika
(390)
Kako je prethodno navedeno, uzorkovanje nepovezanih uvoznika nije provedeno i dva su nepovezana uvoznika u potpunosti surađivala u ispitnom postupku te su dostavila odgovor na upitnik. Aktivnosti povezane s predmetnim proizvodom predstavljaju tek manji dio ukupnog prometa tih dvaju uvoznika (manje od 0,5 %). Oba su se uvoznika protivila mogućim strožim antidampinškim mjerama jer su smatrali da bi to dovelo do prekida uvoza predmetnog proizvoda iz NRK-a.
(391)
Zbrojeni uvoz koji su prijavila ta dva uvoznika predstavljao je znatan dio ukupnog uvoza iz NRK-a tijekom RIP-a te se stoga smatra reprezentativnim za uvoznike iz Unije. Nijedan drugi uvoznik nije surađivao dostavljanjem odgovora na upitnik ili potkrijepljenih primjedaba. Na temelju toga zaključuje se da, s obzirom na ograničen udio predmetnog proizvoda u ukupnoj djelatnosti uvoznika, uvođenje mjera neće imati znatne negativne učinke na općeniti interes uvoznika iz Unije.
3. Interes korisnika
(392)
Istovjetni proizvod ima brojne primjene, npr. u automobilskoj industriji, za turbine vjetroelektrana, u pomorstvu, prijevozu, aeronautici i infrastrukturi. Velik broj različitih korisnika surađivao je u postupku. Ti su korisnici podijeljeni u skupine s obzirom na sektor poslovanja: proizvođači spojeva, proizvođači kompozitnih materijala, proizvođači višeosnih tkanina i proizvođači turbina za vjetroelektrane. Time je Komisiji omogućena procjena utjecaja strožih mjera na različite vrste korisnika.
(393)
Korisnici koji surađuju kupili su oko 13 % uvoza predmetnog proizvoda iz NRK-a tijekom RIP-a. Prema tome, velika većina istovjetnog proizvoda kupljena je iz ostalih izvora poput trećih zemalja i industrije Unije. Tek je manji broj korisnika kupovao predmetni proizvod isključivo iz NRK-a.
(394)
Postoji širok raspon industrija na kraju proizvodnog lanca u kojima se upotrebljava istovjetni proizvod, a te se industrije jednako tako razlikuju s obzirom na veličinu, u rasponu od svjetskih društava do MSP-ova. Nadalje, iz podataka dostavljenih tijekom ispitnog postupka čini se da je u industriji korisnika u Uniji zaposlen znatan broj ljudi koji se procjenjuje na 100 000 zaposlenika, iako o tome nisu dostavljeni nikakvi opsežni i potkrijepljeni podaci.
3.1. Mogući utjecaji mjera na profitabilnost korisnika
(395)
Općenito, na temelju odgovora na upitnik utvrđeno je da su industrije korisnika filamentnih staklenih vlakana u relativno dobrom stanju. Većina korisnika koji surađuju zaista su prijavljivali dobit tijekom razmatranog razdoblja od prodaje proizvoda za koje su upotrebljavali predmetni proizvod. Tek je nekoliko korisnika ostvarilo gubitak povezan s tom djelatnošću tijekom RIP-a, ali dobit većine drugih kretala se u rasponu između 2 % i 22 %. Stoga su čak i pod trenutačnim mjerama industrije korisnika uspjele ostvariti dobit.
(396)
Na temelju primljenih podataka analiza utjecaja na korisnike provedena je za svaku od skupina korisnika.
(397)
Ispitnim postupkom otkriveno je da je, ovisno o svojstvima različitih industrija korisnika, mogućnost prenošenja svakog povećanja pristojbe na kupce različita te će stoga utjecaj svakog povećanja pristojbe na maržu dobiti biti drukčiji za svaku industriju korisnika.
(398)
Ukratko, uvođenje kombiniranih mjera dovelo bi do smanjenja dobiti korisnika za manje od jednog postotnog boda za veliku većinu industrija korisnika, uz iznimku jedne industrije proizvođača višeosnih tkanina. Udio predmetnog proizvoda u troškovima proizvodnje za tu industriju veći je nego za ostale razmatrane industrije korisnika. Stoga će utjecaj na te korisnike biti veći nego na ostale procijenjene korisnike.
(399)
Na temelju prethodne analize vrlo je vjerojatno da korisnici u industrijama spojeva, kompozita i turbina za vjetroelektrane mogu nadoknaditi dio ili cjelokupno povećanje troškova. Nadalje, mogli bi prenijeti dio povećanja troškova na kupce. U tom je pogledu jedan veliki korisnik koji posluje u proizvodnji turbina za vjetroelektrane komentirao da se slaže sa zaključcima ispitnog postupka i da će preuzeti obveze.
(400)
Taj općenito ograničen utjecaj na profitabilnost znači i da predviđeno povećanje pristojbi do mjere koju navodi nekoliko korisnika ne predstavlja prijetnju zaposlenosti na razini industrije korisnika.
(401)
U svakom slučaju, svaki mogući negativni učinak ublažio bi se stalnim pristupom korisnika uvozu iz trećih zemalja. Uvođenjem mjera ne sprečava se opskrba korisnika iz različitih izvora opskrbe.
(402)
Nakon konačne objave nekoliko je korisnika tvrdilo da su tvrdnje korisnika odbačene jedino na temelju kvalitativnih izjava. Jednako tako, tvrdili su da je smanjenje njihove profitne marže veće od jednog postotnog boda kako je navedeno u uvodnoj izjavi 398., posebno ako ga se razmatra na temelju pojedinačnog proizvoda.
(403)
Te se tvrdnje odbacuju zbog sljedećih razloga. Na temelju podataka koje su dostavili korisnici, Komisija je provela detaljne izračune radi procjene kvantitativnog učinka koje strože mjere imaju na profitabilnost korisnika. Industrije koje upotrebljavaju predmetni proizvod heterogene su i znatno se razlikuju u odnosu na veličinu (u rasponu od MSP-ova do multinacionalnih poduzeća), njihovu ovisnost o predmetnom proizvodu te primjene njihova konačnog proizvoda i bazu njihovih kupaca (od malih do velikih društava, prodaja u Uniji u usporedbi s izvoznim prodajama). Kako je već objašnjeno u uvodnoj izjavi 398., Komisija priznaje da će učinak na određene segmente korisnika biti veći nego na druge. Na temelju podataka koje su dostavili korisnici koji surađuju, udio upotrijebljenog predmetnog proizvoda kupljenog u NRK-u bio je relativno ograničen (niži od 13 % - vidjeti uvodnu izjavu 393.). Nadalje, udio predmetnog proizvoda u NRK-u u ukupnom trošku proizvodnje jednako je tako u prosjeku bio ograničen, tj. niži od 4 %. Međutim, potonji je znatno viši za ispitane proizvođače višeosnih tkanina. Učinak povećanja pristojbi izračunan je na temelju pretpostavki da bi slična količina staklenih vlakana bila kupljena u NRK-u kako je navedeno u RIP-u te da bi kineske uvozne cijene bile podložne pristojbama od oko 30 %, iako će velika većina kineskih proizvođača izvoznika podlijegati nižim pristojbama. Na temelju tih pretpostavki izračuni su ukazali na to da će u prosjeku, koji uključuje sve korisnike koji surađuju, utjecaj povećanja cijena predmetnog proizvoda podrijetlom iz NRK-a na profitabilnost bili niži od jednog postotnog boda kako je prethodno navedeno.
3.2. Nedostatak zamjenjivosti
(404)
Nekoliko korisnika tvrdilo je da velik broj proizvoda od filamentnih staklenih vlakana koji su potrebni za industriju korisnika nisu lako dostupni. Umjesto toga, dobavljači bi trebali proći dugotrajan i složen kvalifikacijski postupak koji bi mogao trajati između šest i dvanaest mjeseci, a da uspjeh nije zajamčen. Stoga bi promjena dobavljača radi izbjegavanja plaćanja pristojbi bila skupa, nemoguća u kratkoročnom smislu i rizična s tehnološkog stajališta.
(405)
U tom se pogledu priznaje da, u odnosu na određene primjene, svojstva predmetnog proizvoda zaista mogu dovesti do dugotrajnog kvalifikacijskog postupka koji uključuje ispitivanje. Međutim, u pogledu primjedaba niza korisnika, u većini slučajeva trenutačno postoje različiti izvori. Nadalje, ispitnim postupkom utvrđeno je da korisnici obično imaju više mogućnosti opskrbe kao mogućnosti za slučaj nužde te da su u velikom broju slučajeva ispitali proizvode niza dobavljača kako ne bi ovisili o samo jednom dobavljaču. Potrebno je podsjetiti i da se mjerama ne namjerava određenim dobavljačima uskratiti pristup tržištu Unije, nego se svakom predviđenom mjerom namjerava jednostavno ponovno uspostaviti poštena trgovina i ispraviti narušeno stanje na tržištu.
(406)
Stoga nije vjerojatno da će uvođenje mjera na predmetni proizvod iz NRK-a dovesti do privremenog prekida opskrbe sirovinama za industriju korisnika.
3.3. Nemogućnost prenošenja povećanja cjenovnih troškova i povećano tržišno natjecanje s proizvodima s kraja proizvodnog lanca podrijetlom izvan Unije
(407)
Nekoliko korisnika tvrdilo je da su suočeni s oštrom konkurencijom proizvođača izvan Unije i da stoga ne bi bili u mogućnosti prenijeti povećanje cijena predmetnog proizvoda na kupce jer bi to dovelo do gubitka prodaje. S obzirom na raznolikost društava korisnika, mogućnost prenošenja mogućih povećanja troškova na kupce razlikovat će se ovisno o vrsti korisnika. Unatoč tome, na temelju podataka iz odgovora na upitnik, na promet i profitabilnost korisnika koji ne bi uspjeli prenijeti većinu povećanja troškova na kupce u većini bi se slučajeva utjecalo tek u ograničenoj mjeri.
(408)
Nekoliko korisnika izrazilo je zabrinutost da bi uvođenje antisubvencijskih pristojbi dobavljače izvan Unije, koji imaju pristup predmetnom proizvodu bez mjera, dovelo u nepovoljan položaj u smislu tržišnog natjecanja. Korisnici tvrde da se na tržištu proizvoda s kraja proizvodnog lanca natječu s uvozom iz NRK-a. Uvođenjem kombiniranih mjera dodatno bi se pogoršalo stanje u pogledu tržišnog natjecanja. Što se tiče tih okolnosti, tvrdilo se da ne bi bilo moguće prenijeti povećanje cijena sirovina na kupce. Osim toga, tvrdilo se da bi to dovelo do premještanja proizvodnje izvan Unije, što bi pak dovelo do znatnih gubitaka u pogledu zaposlenosti.
(409)
Potrebno je napomenuti da to što bi uvođenje antisubvencijskih mjera moglo potaknuti veće tržišno natjecanje ne može biti razlog za neuvođenje mjera ako je tvrdnja opravdana. Ovi se ispitni postupci odnose na specifičan proizvod. Svaka industrija korisnika ima puno pravo pozvati se na trgovačko pravo Unije i zahtijevati antidampinški ispitni postupak za svoje proizvode. Uz to, odluke o lokaciji poduzeća ovise o velikom broju čimbenika. Nije vjerojatno da odluka o premještanju ovisi samo o pristojbama na jednu sirovinu.
(410)
Nekoliko strana tvrdilo je da su proizvođači iz Unije globalna društva u stranom vlasništvu te da je većina kompozitnih društava ipak male ili srednje veličine i u lokalnom vlasništvu. Ti su MSP-ovi tvrdili da će povećanje pristojbi dovesti do gubitka radnih mjesta. Jednako tako, CCCLA je tvrdio da će do gubitka radnih mjesta u Uniji doći kad korisnici premjeste proizvodnju zbog povećanja pristojbi. Nadalje, jedan je korisnik naveo i da će zbog premještanja korisnika doći i do smanjenja prodaje industrije Unije.
(411)
Komisija jednako razmatra sva radna mjesta u Uniji, bez obzira na vlasništvo i veličinu društva. U tom pogledu Komisija upućuje i na uvodne izjave 400. i 403. Nadalje, Komisija smatra da su tvrdnje o premještanju, mogućim gubicima radnih mjesta i smanjenju prodaje industrije Unije spekulativne i neutemeljene.
(412)
Nekoliko je strana izjavilo da se proizvodi trenutačno proizvode u Uniji za globalno tržište u konkurenciji s trećim zemljama. Jedan je korisnik izjavio da može uvesti predmetni proizvod u okviru unutarnje proizvodnje bez plaćanja antidampinških pristojbi pod uvjetom da se konačni proizvod koji proizvede izvozi izvan Unije. Međutim, posljedica je toga da taj korisnik može nuditi svojim kupcima izvan Unije konkurentnije cijene nego korisnicima u Uniji.
(413)
Doista, korisnici mogu uvesti predmetni proizvod u okviru unutarnje proizvodnje bez plaćanja antidampinških pristojbi pod uvjetom da se konačni proizvod koji proizvedu izvozi izvan Unije. Međutim, time se ne mijenjaju zaključci Komisije u ovom ispitnom postupku.
3.4. Nedostatak opskrbe
(414)
Jedan je korisnik tvrdio da industrija Unije ne može u potpunosti zadovoljavati potražnju u Uniji, posebno u pogledu određenih vrsta velikih narudžbi posebno izrađenih namjenskih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana. Uz to, taj korisnik tvrdi da, najvjerojatnije zbog ograničenog proizvodnog kapaciteta u Uniji, nijedan proizvođač iz Unije ne bi bio spreman namijeniti velik dio kapaciteta za opskrbu samo jednog kupca. Jedan je drugi korisnik tvrdio da ne postoji suvišna opskrba sječenim nitima te da bi isključivanje NRK-a s tržišta Unije dovelo do znatnih poteškoća s opskrbom na tržištu Unije, posebno s obzirom na povećanje potražnje. Vlada NRK-a citira proizvođača iz Unije, društvo 3B, da u industriji Unije nije instaliran nikakav novi kapacitet za taljenje od 2002. te da je za potrebe zadovoljenja tržišnih potreba, posebno u Europi, potrebno dodatnih 200 000 tona proizvodnog kapaciteta.
(415)
U tom pogledu prvo je potrebno napomenuti da je svrha antisubvencijskih mjera ispravljanje nepoštenih trgovačkih praksi koje imaju štetni učinak na industriju Unije i ponovno uspostaviti stanje učinkovitog tržišnog natjecanja na tržištu Unije, a ne isključivanje uvoza. Cilj predloženih mjera kao takvih nije zatvaranje tržišta Unije za proizvođače izvoznike iz NRK-a čak i po neštetnim cijenama te će se omogućiti stalna prisutnost uvoza sječenih niti i drugih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana iz NRK-a na tržište Unije.
(416)
Što se tiče sposobnosti industrije Unije za prevladavanje mogućeg nedostatka sječenih niti, na temelju trenutačne razine iskorištenosti kapaciteta industrije Unije ta industrija može ostvariti dodatnu proizvodnju.
(417)
Sječene niti, kao i sve druge vrste predmetnog proizvoda, mogle bi se uvoziti u Uniju iz trećih zemalja kao što je Malezija.
(418)
Nadalje, kineski proizvođači filamentnih staklenih vlakana gradili su postrojenja bliže Uniji (u Egiptu i Bahreinu) kao temelj za opskrbljivanje tržišta Unije.
(419)
Što se tiče prethodno navedenoga, moguće je zaključiti da bi se mogući nedostatak opskrbe sječenim nitima mogao riješiti povećanjem iskorištenosti kapaciteta industrije Unije, uvozom iz ostalih zemalja izvoznica te nastavkom uvoza iz NRK-a po neštetnoj cijeni.
(420)
Na temelju prethodnih odjeljaka zaključuje se da je općeniti učinak uvođenja kombiniranih mjera na industrije proizvoda s kraja proizvodnog lanca u Uniji ograničen te da ne bi bio veći od pozitivnog učinka mjera na industriju Unije.
(421)
Nakon konačne objave jedna je industrijska udruga izjavila da je teško razumjeti da proizvođači iz Unije imaju neiskorišteni kapacitet dok postoji manjak staklenih vlakana s povećanjem cijena na tržištu Unije. Nekoliko je stranaka potvrdilo tvrdnje da će nametanje dodatnih mjera dovesti do nestašice opskrbe od proizvođača iz Unije.
(422)
Ispitnim postupkom nije utvrđena nestašica opskrbe za razmatrano razdoblje. Što se tiče budućih nestašica opskrbe Komisija smatra da se povećanjem pristojbi ne onemogućuje uvoz u Uniju iz NRK-a i iz prethodno navedenih trećih zemalja.
4. Zaključak o interesu Unije
(423)
Na temelju prethodno navedenoga očekuje se da bi se uvođenjem kombiniranih mjera pružila prilika industriji Unije da popravi stanje zahvaljujući povećanju prodajnih cijena i tržišnog udjela. Iako bi mogli nastati neki negativni učinci u obliku povećanja troškova za određene korisnike, vjerojatno je da bi te učinke nadmašile očekivane koristi za industriju Unije i njezine dobavljače.
(424)
Stoga se zaključuje da, uzimajući sve u obzir, ne postoje uvjerljivi razlozi protiv uvođenja mjera na uvoz predmetnog proizvoda podrijetlom iz NRK-a.
(425)
Nakon konačne objave nekoliko je stranaka tvrdilo da su posljedice predloženih mjera podcijenjene. Oni tvrde da Komisija više povjerenja polaže u tvrdnje male skupine proizvođača staklenih vlakana nego u otpor mnogo veće, ali rascjepkane skupine većinom malih i srednjih poddobavljača koji nisu dobili stvarnu priliku odgovoriti s jednakim utjecajem.
(426)
Te se zahtjeve odbacuje zbog toga što su korisnicima omogućene mnogobrojne prilike da se jave tijekom ispitnog postupka. Mnogi su to učinili te su njihovi podaci temeljito ispitani i uzeti u obzir. Tijekom ispitnog postupka pridana je važnost svim zainteresiranim stranama.
G. KONAČNE ANTIDAMPINŠKE I ANTISUBVENCIJSKE MJERE
(427)
Na temelju zaključaka koje je Komisija donijela u vezi sa subvencijom, dampingom, štetom, uzročnosti i interesom Unije, potrebno je uvesti konačne mjere kako bi se spriječilo da dampinški i subvencionirani uvoz i dalje prouzročuje štetu industriji Unije.
1. Razina uklanjanja štete
(428)
Kako bi se utvrdila razina mjera, Komisija mora prvo ustanoviti iznos pristojbi koji je potreban kako bi se otklonila šteta koju je pretrpjela industrija Unije.
(429)
Šteta bi bila otklonjena ako bi industrija Unije bila u mogućnosti pokriti troškove proizvodnje i ostvariti dobit prije oporezivanja od prodaje istovjetnog proizvoda na tržištu Unije kakvu bi pod uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja razumno mogla ostvariti industrija te vrste u tom sektoru, tj. u izostanku dampinškog uvoza. Kao i u početnom ispitnom postupku, upotrijebljena je ciljna dobit od 5 %.
(430)
Udruženje APFE zahtijevalo je ciljnu dobit od 10 % - 12 %. To je udruženje tvrdilo da je za ciljnu dobit za potrebe analize potrebno uzeti u obzir potrebu visoko kapitalno intenzivne industrije za ostvarenjem zadovoljavajućeg povrata uloženog kapitala u skladu s očekivanjima ulagatelja. Udruženje APFE upućuje i na izvješće Stern Business School Sveučilišta u New Yorku u kojem su izračunani ponderirani prosječni troškovi kapitala (WACC) zbrajanjem troška vlasničkog kapitala i troška dugova za različite sektore industrije (43). U izvješću Stern prosječni WACC za industriju filamentnih staklenih vlakana izračunan je na razini između 8,3 % i 8,4 %. Uz to, udruženje APFE upućuje na dobit od 8,3 % koja je upotrijebljena u predmetu o kineskom solarnom staklu (44). Nadalje, to udruženje tvrdi da bi, s obzirom na nešto više troškove vlasničkog kapitala i dugova u Uniji u odnosu na SAD, stopa za Uniju bila nešto viša, između 10 % i 12 %.
(431)
Stvarna dobit ostvarena tijekom razmatranog razdoblja ne može se upotrijebiti jer su tada iz NRK-a i dalje pristizale znatne količine dampinškog uvoza unatoč trenutačnim pristojbama na snazi.
(432)
U predmetu o solarnom staklu iz NRK-a primijenjena je ciljna dobit od 8,3 % jer je to bila prosječna dobit koju su proizvođači iz Unije u uzorku ostvarili u 2010. kad je uvoz predmetnog proizvoda i dalje bio nizak te stoga još nije mogao narušiti uobičajene uvjete tržišnog natjecanja (tj. dobit na koju još nije utjecao dampinški uvoz).
(433)
Iako je neosporivo da je industrija Unije visoko kapitalno intenzivna industrija, udruženje APFE nije moglo dokazati da je ciljna dobit na temelju WACC-a iz izvješća Stern primjenjiva. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(434)
Nakon konačne objave udruženje APFE tvrdilo je da je rezultate u pogledu ciljne dobiti potrebno preispitati uzevši u obzir da je industrija Unije sposobna ostvariti razine dobiti iznad 5 % u pogledu vrsta proizvoda, poput sječenih niti za mokru upotrebu (WUCS) za netkane tkanine i sječenih niti za mokru upotrebu za gips, pri čemu može pošteno konkurirati uvozima iz trećih zemalja i nije suočena s agresivnim obaranjem cijena putem dampinških i subvencioniranih kineskih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana.
(435)
Ciljna dobit od 5 % upotrijebljena je u prethodnom ispitnom postupku. U nedostatku potkrijepljenih tvrdnji u pogledu izmijenjenih uvjeta na tržištu kojima bi se opravdala viša ciljna dobit, održana je ta ciljna dobit.
(436)
Nadalje, s obzirom na to da se sječene niti za mokru upotrebu, poput svih drugih vrsta predmetnih proizvoda, upotrebljavaju kao materijal za ojačanje, sječene niti za mokru upotrebu imaju ograničen rok trajanja i veće troškove prijevoza zbog težine vode u svojem sadržaju (vidjeti uvodnu izjavu 63.). Sječene niti za mokru upotrebu uvoze se u Uniju u mnogo manjim količinama nego ostali proizvodi od filamentnih staklenih vlakana. Profitna marža za tu vrstu proizvoda stoga nije reprezentativna za predmetni proizvod.
(437)
Komisija je zatim utvrdila razinu uklanjanja štete na temelju usporedbe ponderirane prosječne uvozne cijene proizvođača izvoznika u uzorku iz NRK-a s ponderiranom prosječnom neštetnom cijenom istovjetnog proizvoda koji su tijekom razdoblja ispitnog postupka na tržištu Unije prodavali proizvođači iz Unije u uzorku. Sve razlike proizišle iz te usporedbe izražene su kao postotak ponderirane prosječne uvozne vrijednosti CIF.
(438)
Nakon konačne objave jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da u pogledu triju PCN-ova postoje greške u vrijednostima CIF.
(439)
Komisija je nakon provjere prilagodila odnosne vrijednosti CIF, što je dovelo do male promjene u maržama obaranja cijena za tog proizvođača izvoznika.
(440)
Kao rezultat utvrđene su sljedeće razine uklanjanja štete:
Društvo
Razina uklanjanja štete
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Ostala društva koja surađuju
26,1 %
(441)
Jedan je korisnik tvrdio da su sve činjenice ostale iste i da je stoga jedini način na koji Komisija može donijeti zaključak da se šteta koju navodno prouzročuje uvoz iz NRK-a povećala primjena različite metodologije u izračunu marže štete u usporedbi s početnim ispitnim postupkom.
(442)
Činjenice nisu ostale iste. Stoga se, primijeni li se metodologija iz početnog ispitnog postupka, izračunom trenutačne marže štete dobiva drukčiji rezultat s obzirom na promjenu temeljnih podataka kao što su troškovi, cijene i gubici.
(443)
Nakon konačne objave jedan se proizvođač izvoznik zapitao kakva promjena okolnosti bi mogla opravdati izračune marže štete koji su nastali na temelju PCN-a u usporedbi s jednostavnom usporedbom cijena provedenom u početnom ispitnom postupku.
(444)
Komisija smatra da je osnovna metodologija trenutačnog ispitnog postupka jednaka kao ona primijenjena u prethodnom ispitnom postupku. Primijenjeno je uzorkovanje i provedene su usporedbe na temelju istovjetnosti. Izračunom na temelju PCN-a marže štete omogućen je detaljniji i točniji izračun, ali to se ne može smatrati promjenom metodologije.
(445)
Isti proizvođač izvoznik izjavio je i da su podloge od sječenih niti proizvedene od filamentnih staklenih vlakana sastavni dio predmetnog proizvoda, ali da se u izračunu marže štete ne odražavaju PCN-ovi za podloge od sječenih niti. Taj proizvođač izvoznik zapitao se i. proizvode li još uvijek proizvođači iz Unije te podloge od sječenih niti i ii. zašto se čini da Komisija u prošlosti nije imala problema pri pronalasku zamjene za glavne vrste proizvoda u svrhu izračuna marže štete čak ni kad na temelju PCN-a nije bilo potpunog podudaranja.
(446)
Predmetni proizvod doista uključuje podloge od sječenih niti te neki proizvođači iz Unije (ili njihovi subjekti) proizvode te podloge. Uzorkovani proizvođači iz Unije proizvodili su vrste podloga koje se nisu uvozile iz NRK-a tijekom RIP-a. Međutim, sveukupni je stupanj podudaranja PCN-a bio visok te stoga nije bilo potrebe upotrijebiti zamjene.
(447)
Nadalje, taj se proizvođač izvoznik pitao i. zašto je bila potrebna prilagodba na razini trgovine („LOT”) i kome proizvođači iz Unije zapravo prodaju proizvode te ii. zašto za kinesku prodaju nisu u marži štete uzeti u obzir troškovi prijevoza u skladište i skladištenja u EU-u.
(448)
Prodaje uzorkovanih proizvođača iz Unije odvijaju se u najvećoj mjeri izravno krajnjim korisnicima. To nije bio slučaj s uzorkovanim proizvođačima iz Kine. Više se prodaja odvijalo putem distributera ili drugih posredničkih prodajnih kanala. Stoga se smatralo da će cijene postati više usporedive ako se sve prodaje svedu na razinu prodaja krajnjem korisniku. U skladu s uobičajenom metodologijom izračunom obaranja cijena uzimaju se u obzir troškovi nastali nakon uvoza, dok se marža štete temelji na vrijednosti CIF kineskih izvoznih prodaja.
(449)
Proizvođač izvoznik zapitao se i zašto postojeća antidampinška pristojba nije uključena u maržu štete kad bi uključenje te pristojbe u vrijednost CIF bilo u skladu s metodologijom obaranja cijena koja se primjenjuje.
(450)
Maržom uklanjanja štete kako je predstavljena u Uredbi odražava se puna marža potrebna za uklanjanje štete. Da je u maržu uklanjanja šteta uključena postojeća antidampinška marža, bila bi dobivena samo djelomična marža uklanjanja.
(451)
Nakon konačne objave podnositelj pritužbe tvrdio je da su zbog toga što se za grupaciju Jiangsu Changai utvrdilo da ne surađuje u potpunosti u ispitnom postupku (vidjeti prethodni odjeljak C.2.1.) podaci u vezi s izvoznom cijenom grupacije Jiangsu Changai nepouzdani te ih stoga ne bi trebalo upotrijebiti u izračunu marže štete. Podnositelj pritužbe tvrdio je da izvozna cijena grupacije možda ima nedostatke jer je utvrđena na temelju proizvodnih troškova društva koje nije bilo moguće ispravno provjeriti zbog toga što društvo nije u potpunosti surađivalo u ispitnom postupku. Izvoznu cijenu grupacije potrebno je radije temeljiti na dostupnim činjenicama u skladu s člankom 18. stavkom 1. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 28. stavkom 1. Osnovne antisubvencijske uredbe.
(452)
Kako je pojašnjeno u uvodnoj izjavi 92., unutar grupacije predmetni proizvod nije izvozilo društvo koje je dostavilo obmanjujuće podatke već samo OCH. Međutim, potonje je društvo u potpunosti surađivalo u obama ispitnim postupcima i dostavilo je pouzdane podatke o izvoznoj cijeni grupacije (npr. dostavljeni su računi koje je Komisija pregledala na licu mjesta). Stoga Komisija nema razloga sumnjati u izvoznu cijenu grupacije. Izračun marže štete izrađen je na temelju stvarne provjerene izvozne cijene, navedene na računima za prodaju, bez obzira na to kako su uspostavljene i jesu li temeljene na proizvodnim troškovima društva. Ta je tvrdnja stoga odbačena.
2. Konačne mjere
(453)
Antisubvencijski ispitni postupak proveden je usporedo s revizijom antidampinških mjera i bio ograničen na štetu. S obzirom na primjenu pravila niže pristojbe i činjenicu da su konačne marže subvencije niže od razine uklanjanja štete, Komisija bi u skladu s člankom 15. Osnovne antisubvencijske uredbe trebala uvesti konačnu kompenzacijsku pristojbu na razini utvrđenih konačnih marža subvencije i zatim uvesti konačnu antidampinšku pristojbu na relevantnoj razini uklanjanja štete.
(454)
Na temelju te metodologije i činjenica iz ovog predmeta, a posebno činjenice da su mjere ograničene maržom štete, Komisija smatra da u ovom predmetu neće nastati pitanja u pogledu „dvostrukog brojanja”.
(455)
S obzirom na visoku stopu suradnje kineskih izvoznih proizvođača, pristojba „svih ostalih društava” utvrđena je na razini najviše pristojbe koja će se uvesti društvima u uzorku ili onima koja surađuju u ispitnim postupcima. Pristojbe za „sva ostala poduzeća” primjenjivat će se na ona poduzeća koja nisu surađivala u ispitnim postupcima.
(456)
Za ostale kineske proizvođače izvoznike iz Priloga I. koji surađuju, a nisu u uzorku, konačna stopa pristojbe određena je na razini ponderiranih prosječnih stopa utvrđenih za proizvođače izvoznike u uzorku koji surađuju, osim za grupaciju kojoj pripada proizvođač izvoznik koji podliježe odredbama članka 28. stavka 1.
(457)
Nakon konačne objave jedan je proizvođač izvoznik zatražio da mu se odobri pojedinačni tretman u okviru članka 9. stavka 5. Osnovne antidampinške uredbe te da mu se dostavi izračun individualne dampinške marže
(458)
Međutim, s obzirom na to da je parcijalna privremena revizija ograničena na štetu, dampinške marže uspostavljene u prethodnom antidampinškom ispitnom postupku ostaju nepromijenjene. Stoga se zahtjev za individualnu dampinšku maržu odbacuje.
(459)
Na temelju prethodno navedenoga stope na kojima će se takve pristojbe određivati utvrđene su kako slijedi:
Kineski izvoznik
Dampinška marža (utvrđena u početnom ispitnom postupku)
Marža subvencije
Razina uklanjanja štete
Kompenzacijska pristojba
Antidampinška pristojba
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Ostala društva koja surađuju
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Stope pristojbe za sva ostala društva
10,3 %
19,9 %
(460)
Stopa antidampinške i antisubvencijske pristojbe za pojedina društva utvrđena u ovoj Uredbi utvrđena je na temelju nalaza trenutačnih ispitnih postupaka. Ona stoga odražava stanje utvrđeno tijekom ovih ispitnih postupaka u pogledu predmetnih društava. Navedena stopa pristojbe (za razliku od pristojbe na području cijele zemlje koja se primjenjuje na „sva ostala društva”) primjenjuje se tako isključivo na uvoz proizvoda podrijetlom iz predmetne zemlje i koje proizvodi navedeno društvo. Uvezeni proizvodi koje proizvodi neko drugo društvo koje se posebno ne spominje u izvršnom dijelu ove Uredbe, uključujući subjekte povezane s onima koji se posebno spominju, ne mogu imati koristi od tih stopa i podložni su stopi pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala društva”.
(461)
Društva mogu zahtijevati primjenu pojedinačne stope pristojbe ako naknadno promijene naziv subjekta. Zahtjev se mora poslati Komisiji (45). Zahtjev mora sadržavati sve bitne podatke kojima se dokazuje da ta promjena nema utjecaj na pravo društva na ostvarivanje koristi od stope pristojbe koja se na njega primjenjuje. Ako promjena naziva društva ne utječe na pravo društva na ostvarivanje koristi od stope pristojbe koja se na njega primjenjuje, obavijest o promjeni naziva objavit će se u Službenom listu Europske unije.
(462)
Kako bi se osigurala propisna provedba antidampinške pristojbe, razinu pristojbe za sva ostala društva potrebno je primjenjivati ne samo na proizvođače izvoznike koji ne surađuju nego i na one proizvođače koji tijekom RIP-a nisu izvozili u Uniju
3. Preuzimanje obveze
(463)
Jedan je kineski proizvođač izvoznik ponudio preuzimanje obveze u pogledu cijena u skladu s člankom 8. stavkom 1. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 13. stavkom 1. Osnovne antisubvencijske uredbe. Ponuda za preuzimanje obveze uključivala je najmanje uvozne cijene (MIP-ove) za nekoliko glavnih vrsta proizvoda i potproizvoda predmetnog proizvoda.
(464)
Komisija smatra da predmetni proizvod postoji u više vrsta i razreda potproizvoda, pri čemu je razlika u cijenama do 700 %. Stoga postoji velik rizik od međusobne kompenzacije. U okviru jedne vrste proizvoda cijene se jednako tako mogu razlikovati do 550 %, ovisno o vrstama potproizvoda. Nadalje, različite najmanje uvozne cijene koje je predložio kineski proizvođač izvoznik nalazile su se znatno ispod neštetne cijene te se stoga njima ne bi uklonila šteta prouzročena industriji Unije.
(465)
S obzirom na prethodno navedeno, u pogledu carina ne bi bilo moguće razlikovati specifikaciju bez pojedinačne analize svake transakcije uvoza kako vi se utvrdilo u koju skupinu najmanjih uvoznih cijena spada proizvod, čime praćenje postaje vrlo teško, ako ne i neizvedivo.
(466)
Nadalje, društvo izvozu u Uniju i druge proizvode koji ne podliježu mjerama. Prema tome, postoji rizik od kompenzacije ako se ti proizvodi prodaju istom kupcu. Neki od kupaca društva u Uniji povezana su društva koja trguju i s drugim povezanim društvima izvan Unije. Te složene trgovinske i poslovne veze stvaraju dodatne moguće rizike međusobne kompenzacije.
(467)
Na temelju prethodno navedenoga odbačena je ponuda za preuzimanje obveza.
(468)
Odbor uspostavljen člankom 15. stavkom 1. Osnovne antidampinške uredbe nije donio mišljenje,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se konačna kompenzacijska pristojba na uvoz sječenih niti od staklenih vlakana, duljine od najviše 50 mm; roving prediva od staklenih vlakana, osim onih koja su impregnirana i prevučena te imaju gubitak mase pri žarenju veći od 3 % (kako je utvrđeno normom ISO 1887); te podloga izrađenih od filamentnih staklenih vlakana, osim podloga od staklene vune, trenutačno razvrstanih u oznake KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (oznake TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) i 7019 31 00 i podrijetlom iz Narodne Republike Kine.
2. Stopa konačne kompenzacijske pristojbe primjenjive na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, proizvoda opisanog u stavku 1. koji su proizvela u nastavku navedena društva iznosi:
Društvo
Konačna kompenzacijska pristojba (%)
Dodatna oznaka TARIC
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; i Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Ostala društva koja surađuju s popisa iz Priloga I.
10,2
Sva ostala društva
10,3
A999
3. Uvjet za primjenu pojedinačnih stopa kompenzacijske pristojbe određenih za društva navedena u stavku 2. jest podnošenje valjanog trgovačkog računa carinskim tijelima država članica koji je u skladu sa zahtjevima utvrđenima u Prilogu II. Ne predoči li se takav račun, primjenjuje se pristojba koja se primjenjuje na „sva ostala društva”.
4. Ako nije drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe povezane s carinskim pristojbama.
Članak 2.
Članak 1. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 248/2011 zamjenjuje se sljedećim:
1.
Uvodi se konačna antidampinška pristojba na uvoz sječenih niti od staklenih vlakana, duljine od najviše 50 mm; roving prediva od staklenih vlakana, osim onih koja su impregnirana i prevučena te imaju gubitak mase pri žarenju veći od 3 % (kako je utvrđeno normom ISO 1887); te podloga izrađenih od filamentnih staklenih vlakana, osim podloga od staklene vune, trenutačno razvrstanih u oznake KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (oznake TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) i 7019 31 00 i podrijetlom iz Narodne Republike Kine.
2.
Stopa konačne antidampinške pristojbe primjenjive na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, proizvoda opisanog u stavku 1. koji su proizvela u nastavku navedena društva iznosi:
Društvo
Konačna antidampinška pristojba (%)
Dodatna oznaka TARIC
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Ostala društva koja surađuju s popisa iz Priloga I.
15,9
Sva ostala društva
19,9
A999
3.
Uvjet za primjenu pojedinačnih stopa pristojbe određenih za društva navedena u stavku 2. jest podnošenje valjanog trgovačkog računa carinskim tijelima država članica koji je u skladu sa zahtjevima utvrđenima u Prilogu II. Ne predoči li se takav račun, primjenjuje se pristojba koja se primjenjuje na „sva ostala društva”.
4.
Ako nije drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe povezane s carinskim pristojbama.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Bruxellesu 16. prosinca 2014.