NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 149/2013
ze dne 19. prosince 2012,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 s ohledem na regulační technické normy týkající se ujednání o nepřímém clearingu, povinnosti clearingu, veřejného rejstříku, přístupu k obchodnímu systému, nefinančních smluvních stran a technik zmírňování rizika pro OTC derivátové smlouvy, u nichž ústřední protistrana neprovádí clearing
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (2), a zejména na čl. 4 odst. 4, čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 4, čl. 8 odst. 5, čl. 10 odst. 4 a čl. 11 odst. 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Je třeba stanovit rámec zahrnující pravidla týkající se povinnosti clearingu, jejího uplatňování, možného osvobození a technik zmírňování rizika, které mají být stanoveny, nelze-li provést clearing s ústřední protistranou. Za účelem zajištění souladu mezi uvedenými ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a usnadnění komplexního pohledu a účinného přístupu pro zúčastněné strany a zejména pro subjekty, na něž se vztahují tyto povinnosti, je žádoucí zařadit většinu regulačních technických norem požadovaných podle hlavy II nařízení (EU) č. 648/2012 do jediného nařízení.
(2)
S ohledem na globální povahu trhu s OTC deriváty by toto nařízení mělo vzít v úvahu relevantní mezinárodně dohodnuté pokyny a doporučení pro reformy trhu s OTC deriváty a povinný clearing, jakož i související pravidla vypracovaná v jiných jurisdikcích. Konkrétně rámec pro určení povinnosti clearingu zohledňuje požadavky na povinný clearing zveřejněné Mezinárodní organizací komisí pro cenné papíry. V maximální možné míře tak bude podpořeno sbližování s přístupem jiných jurisdikcí.
(3)
Za účelem jasné identifikace omezeného počtu konceptů pocházejících z nařízení (EU) č. 648/2012, jakož i specifikace technických pojmů nezbytných k vypracování této technické normy, by mělo být definováno několik pojmů.
(4)
Ujednání o nepřímém clearingu by nemělo ústřední protistranu, člena clearingového systému, klienta nebo nepřímého klienta vystavit dalšímu riziku protistrany a aktivům a pozicím nepřímého klienta by měla být poskytnuta odpovídající ochrana. Je proto důležité, aby jakýkoli druh ujednání o nepřímém clearingu splňoval minimální podmínky pro zajištění jejich bezpečnosti. Strany ujednání o nepřímém clearingu by proto měly podléhat specifickým povinnostem. Tato ujednání přesahují smluvní vztah mezi nepřímými klienty a klienty člena clearingového systému, který poskytuje služby nepřímého clearingu.
(5)
Nařízení (EU) č. 648/2012 požaduje, aby ústřední protistrana byla systémem určeným podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/26/ES ze dne 19. května 1998 o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry (3). To znamená, že by se členové clearingového systému ústředních protistran měli kvalifikovat jako účastníci podle uvedené směrnice. Pro zajištění ochrany nepřímým klientům, která bude rovnocenná ochraně klientů podle nařízení (EU) č. 648/2012, je proto nutné zajistit, aby klienti poskytující služby nepřímého clearingu byli úvěrovými institucemi, investičními podniky nebo rovnocennými úvěrovými institucemi nebo investičními podniky třetí země.
(6)
Měla by být vytvořena ujednání o nepřímém clearingu s cílem zajistit, aby nepřímí klienti mohli v případě selhání získat rovnocennou úroveň ochrany jako přímí klienti. V případě selhání člena clearingového systému, který zajišťuje ujednání o nepřímém clearingu, by nepřímí klienti měli být na základě požadavků na přenositelnost stanovených v článcích 39 a 48 nařízení (EU) č. 648/2012 zahrnuti do převodu klientských pozic na alternativního člena clearingového systému. V rámci ujednání o nepřímém clearingu by měly rovněž existovat odpovídající záruky proti selhání klienta a tato ujednání by měla podporovat převod pozic nepřímých klientů na alternativního poskytovatele clearingových služeb.
(7)
Jelikož mohou ujednání o nepřímém clearingu způsobovat určitá rizika, měly by všechny strany nepřímého ujednání o clearingu, včetně členů clearingového systému a ústředních protistran, běžně identifikovat, sledovat a řídit veškerá podstatná rizika vyplývající z ujednání. V této souvislosti je obzvláště důležité vhodné sdílení informací mezi klienty, kteří poskytují služby nepřímého clearingu, a členy clearingového systému, kteří uvedené služby zajišťují. Členové clearingového systému by měli informace poskytované klienty využívat výhradně pro účely řízení rizik a měli by předcházet zneužívání obchodně citlivých informací, a to včetně využití účinných bariér mezi různými divizemi finanční instituce, aby se zamezilo střetům zájmů.
(8)
Příslušný orgán, který ústřední protistraně povolí provádět clearing určité kategorie OTC derivátů, je povinen informovat Evropský orgán pro cenné papíry a trhy. Toto oznámení by mělo zahrnovat podrobné informace nezbytné k tomu, aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy provedl svůj postup posouzení, včetně informací o likviditě a objemu příslušné kategorie OTC derivátů. Přestože tok informací směřuje od příslušného orgánu k Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, měla by nejprve ústřední protistrana, která požádala o povolení, poskytnout požadované informace příslušným orgánům, které je následně mohou doplnit.
(9)
Přestože zejména u nových produktů nemusí být vždy k dispozici všechny informace, které mají být obsaženy v oznámení příslušného orgánu pro Evropský orgán pro cenné papíry a trhy pro účely povinnosti clearingu, měly by být poskytnuty dostupné odhady, včetně jasného uvedení použitých předpokladů. Oznámení by mělo rovněž obsahovat informace týkající se protistran, jako je druh a počet protistran, kroky nutné k zahájení clearingu s ústřední protistranou, jejich právní a provozní kapacita nebo jejich rámec pro řízení rizik, aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy mohl posoudit schopnost aktivních protistran splnit povinnost clearingu bez narušení trhu.
(10)
Oznámení příslušného orgánu pro Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by mělo obsahovat informace o míře standardizace, likvidity a cenové dostupnosti, aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy mohl posoudit, zda by měla určitá kategorie OTC derivátů podléhat povinnosti clearingu. Kritéria týkající se standardizace smluvních podmínek a provozních procesů příslušné kategorie OTC derivátů jsou ukazatelem standardizace ekonomických podmínek určité kategorie OTC derivátů, jelikož smluvní podmínky a provozní procesy mohou být standardizovány, pouze pokud jsou standardizovány tyto ekonomické podmínky. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy posuzuje kritéria týkající se likvidity a cenové dostupnosti podle jiných východisek, než jaká používá příslušný orgán při povolování ústřední protistrany. Likvidita je v této souvislosti posuzována z širší perspektivy a odlišuje se od likvidity poté, co by se uplatnila povinnost clearingu. Zvláště skutečnost, že je smlouva dostatečně likvidní, aby její clearing mohla provádět jedna ústřední protistrana, nutně neznamená, že by měla podléhat povinnosti clearingu. Posouzení Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy by nemělo opakovat nebo zdvojovat přezkum, který již provedl příslušný orgán.
(11)
Informace, které má příslušný orgán poskytnout pro účely povinnosti clearingu, by měly Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy umožnit posouzení dostupnosti cenových informací. V této souvislosti přístup ústřední protistrany k cenovým informacím v určitém okamžiku neznamená, že účastníci trhu budou mít přístup k cenovým informacím v budoucnosti. V důsledku toho skutečnost, že ústřední protistrana má přístup k nezbytným cenovým informacím pro řízení rizik plynoucích z clearingu derivátových smluv v rámci určité kategorie OTC derivátů, automaticky neznamená, že by tato kategorie OTC derivátů měla podléhat povinnosti clearingu.
(12)
Míra podrobností dostupných v rejstříku kategorií OTC derivátových smluv podléhajících povinnosti clearingu závisí na relevanci těchto údajů pro identifikaci každé kategorie OTC derivátových smluv. Míra podrobností v rejstříku se proto pro různé kategorie OTC derivátových smluv může lišit.
(13)
Umožnění přístupu více ústředních protistran k obchodnímu systému by mohlo rozšířit přístup účastníků k tomuto systému, a zvýšit tak celkovou likviditu. Za takových okolností je nicméně nezbytné specifikovat pojem roztříštění likvidity v rámci obchodního systému v případě, kdy může ohrozit hladké a řádné fungování trhů pro kategorii finančních nástrojů, pro které je podána žádost.
(14)
Posouzení obchodního systému, k němuž ústřední protistrana požádala o přístup, i samotné ústřední protistrany ze strany příslušného orgánu by mělo vycházet z dostupných mechanismů bránících roztříštění likvidity v rámci obchodního systému.
(15)
Aby se předešlo roztříštění likvidity, měli by být všichni účastníci v obchodním systému schopni provést clearing všech obchodů, které vzájemně provedou. Nebylo by však přiměřené požadovat, aby se všichni členové clearingového systému stávající ústřední protistrany stali rovněž členy clearingového systému jakékoli nové ústřední protistrany obsluhující tento obchodní systém. Pokud existují subjekty, které jsou členy clearingového systému obou ústředních protistran, mohou zajišťovat převod a clearing obchodů prováděných účastníky trhu, jimž poskytují služby uvedené dvě ústřední protistrany zvlášť, aby se tak omezilo riziko roztříštění likvidity. Je nicméně důležité, aby žádost ústřední protistrany o přístup k obchodnímu systému nezpůsobovala roztříštění likvidity způsobem, který by zvyšoval rizika, kterým je stávající ústřední protistrana vystavena.
(16)
V souladu s čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) č. 648/2012 by žádost ústřední protistrany o přístup k obchodnímu systému neměla vyžadovat interoperabilitu, a toto nařízení by proto nemělo předepisovat interoperabilitu jako jediný způsob řešení roztříštění likvidity. Toto nařízení by však ústředním protistranám nemělo bránit v dobrovolném uzavření takového ujednání, pokud jsou splněny nutné podmínky k jeho vytvoření.
(17)
Za účelem stanovení toho, které OTC derivátové smlouvy jsou objektivně měřitelné jako snižující rizika přímo související s obchodní činností nebo korporátním financováním, mohou nefinanční smluvní strany použít jedno z kritérií stanovených v tomto nařízení, včetně účetní definice vycházející z pravidel Mezinárodních standardů účetního výkaznictví (IFRS). Protistrany mohou účetní definici použít i v případě, že nepoužívají předpisy IFRS. U nefinančních smluvních stran, které mohou používat místní účetní předpisy, se očekává, že většina smluv, které by podle takových místních účetních pravidel byly klasifikovány jako zajišťovací, by spadala do obecné definice smluv snižujících rizika přímo související s obchodní činností nebo korporátním financováním podle tohoto nařízení.
(18)
Za určitých okolností nemusí být možné zajistit se proti riziku použitím přímo související derivátové smlouvy, tj. smlouvy s totožným podkladovým nástrojem a datem vypořádání, jako riziko, jež je předmětem krytí. V takovém případě může nefinanční smluvní strana ke krytí své expozice využít zástupné zajištění prostřednictvím úzce korelovaného nástroje, například nástroje s odlišným, ale velmi blízkým podkladovým nástrojem z hlediska ekonomického chování. Kromě toho určité skupiny nefinančních smluvních stran, které uzavírají OTC derivátové smlouvy prostřednictvím jediného subjektu, aby se zajistily proti celkovým rizikům skupiny, mohou použít makro zajištění nebo portfoliové zajištění. Tyto OTC derivátové smlouvy poskytující makro zajištění, portfoliové zajištění nebo zástupné zajištění mohou pro účely tohoto nařízení představovat zajištění a měly by být posuzovány podle kritérií pro stanovení toho, které OTC derivátové smlouvy objektivně snižují rizika.
(19)
Riziko se může v průběhu času vyvíjet a aby bylo možné se vývoji rizika přizpůsobit, může být nutné OTC derivátové smlouvy původně provedené s cílem snížit riziko související s obchodní činností nebo korporátním financováním kompenzovat použitím dalších OTC derivátových smluv. V důsledku toho lze zajištění rizika dosáhnout prostřednictvím kombinace OTC derivátových smluv, včetně započtení OTC derivátových smluv, které zajišťují konečné uzavření těch OTC derivátových smluv, které ztratily souvislost s obchodní činností nebo korporátním financováním.
(20)
Rozsah rizik přímo souvisejících s obchodní činností a korporátním financováním je velmi široký a liší se podle různých hospodářských odvětví. Rizika související s obchodní činností jsou obvykle spojena se vstupy do produkční funkce společnosti nebo s produkty a službami, které prodává nebo poskytuje. Korporátní financování se obvykle týká řízení krátkodobého a dlouhodobého financování subjektu včetně jeho dluhu, a způsobů, jak investuje finanční prostředky, které vytváří nebo které má v držení, včetně řízení hotovosti. Korporátní financování a obchodní činnost mohou být ovlivněny stejnými zdroji rizik, například měnovým rizikem, rizikem plynoucím z cen komodit, inflačním nebo úvěrovým rizikem. Vzhledem k tomu, že se OTC derivátové smlouvy uzavírají k zajištění konkrétního rizika, měla by být při analýze rizik přímo souvisejících s obchodní činností nebo korporátním financováním uvedená rizika definována jednotným způsobem, který by zahrnoval oba typy činností. Oddělení těchto dvou kategorií by navíc mohlo mít nezamýšlené důsledky, protože by v závislosti na odvětví, v němž nefinanční smluvní strany působí, bylo konkrétní riziko zajištěno buď v rámci korporátního financování, nebo obchodní činnosti.
(21)
S ohledem na systémový význam souvisejících rizik by měly být stanoveny clearingové prahy; je nicméně nutné vzít v úvahu, že OTC deriváty, které snižují rizika, jsou z výpočtu clearingových prahů vyloučeny a že clearingové prahy umožňují výjimku ze zásady clearingové povinnosti pro ty OTC derivátové smlouvy, u nichž lze mít za to, že nebyly uzavřeny pro účely zajištění. Konkrétněji řečeno by hodnota clearingového prahu měla být pravidelně přezkoumávána a měla by být stanovena podle kategorie OTC derivátových smluv. Kategorie OTC derivátů stanovené pro účely clearingových prahů se mohou lišit od kategorií OTC derivátů pro účely povinnosti clearingu. Při stanovení hodnoty clearingových prahů by měla být věnována patřičná pozornost potřebě definovat jediný ukazatel zachycující systémový význam součtu čistých pozic a expozic protistrany a podle jednotlivých kategorií OTC derivátů. Clearingové prahy používané nefinančními smluvními stranami by dále měly být snadno použitelné.
(22)
Hodnota clearingových prahů by měla být určena s ohledem na systémový význam součtu čistých pozic a expozic protistrany a podle jednotlivých kategorií OTC derivátů v souladu s nařízením (EU) č. 648/2012. Je však třeba vzít v úvahu, že tyto čisté pozice a expozice jsou odlišné od čisté expozice v rámci protistran a v rámci kategorie aktiv. Kromě toho by podle nařízení (EU) č. 648/2012 tyto čisté pozice měly být sečteny za účelem určení údajů, které mají být zohledněny pro stanovení clearingových prahů. Při stanovení clearingových prahů by měl být vzat v úvahu celkový hrubý součet těchto čistých pozic. Referenční hodnotou pro stanovení clearingových prahů by měla být hrubá nominální hodnota vzniklá uvedeným součtem.
(23)
Struktura činnosti OTC derivátů nefinančních smluvních stran navíc obvykle vede k nízké míře nettingu, protože se OTC derivátové smlouvy uzavírají ve stejném směru. V důsledku toho by se rozdíl mezi součtem čistých pozic a expozic protistrany a podle jednotlivých kategorií OTC derivátů velmi blížil hrubé hodnotě smluv. Z tohoto důvodu a pro dosažení cíle jednoduchosti by jako platný zástupce hodnoty, kterou je třeba vzít v úvahu při stanovení clearingového prahu, měla být použita hrubá hodnota OTC derivátových smluv.
(24)
Vzhledem k tomu, že nefinanční smluvní strany, které nepřekračují clearingový práh, nemají povinnost oceňovat své OTC derivátové smlouvy podle tržní hodnoty, nebylo by přiměřené využívat tuto metodu k určení clearingových prahů, neboť by pro nefinanční smluvní strany znamenala výraznou zátěž, která by nebyla přiměřená řešenému riziku. Oproti tomu použitím jmenovité hodnoty OTC derivátových smluv by byl umožněn jednoduchý přístup, který pro nefinanční smluvní strany není vystaven vnějším událostem.
(25)
Překročení jedné z hodnot stanovených pro určitou kategorii OTC derivátů by mělo znamenat překročení clearingového prahu pro všechny kategorie vzhledem k tomu, že OTC derivátové smlouvy, které snižují rizika, jsou z výpočtu clearingového prahu vyloučeny, důsledky překročení clearingového prahu nesouvisejí jen s povinností clearingu, ale vztahují se i na techniky zmírňování rizika, a přístup v souvislosti s příslušnými povinnostmi platnými podle nařízení (EU) č. 648/2012 pro nefinanční smluvní strany by měl být vzhledem k nekomplikované povaze většiny z nich jednoduchý.
(26)
U těch OTC derivátových smluv, u nichž se neprovádí clearing, by se měly používat techniky zmírňování rizika, jako je včasné potvrzení. Potvrzení OTC derivátových smluv se může týkat jedné nebo více rámcových smluv, rámcových potvrzovacích smluv nebo jiných standardních obchodních podmínek. Může mít podobu elektronicky provedené smlouvy nebo dokumentu podepsaného oběma protistranami.
(27)
Je nezbytné, aby protistrany potvrdily podmínky svých obchodů co nejdříve po provedení obchodu, zejména pokud je obchod prováděn nebo zpracován elektronicky, aby bylo zajištěno vzájemné porozumění a právní jistota podmínek obchodu. Zejména v případě protistran, které uzavírají nestandardní či složité OTC derivátové smlouvy, může být nutné, aby zavedly nástroje, jež jim umožní splnit požadavek, aby své OTC derivátové smlouvy včas potvrdily. Včasné potvrzení by rovněž předpokládalo, že se v této oblasti vytvoří příslušné tržní postupy.
(28)
Za účelem dalšího zmírnění rizik umožňuje sesouhlasení portfolií každé protistraně provést komplexní přezkum portfolia obchodů, jak jej vidí její protistrana, a okamžitě identifikovat jakákoli nedorozumění ohledně klíčových podmínek obchodu. Mezi tyto podmínky by mělo patřit ocenění každého obchodu a mohou mezi ně rovněž patřit ostatní relevantní údaje, jako je datum účinnosti, plánované datum splatnosti, jakákoli data plateb či vypořádání, jmenovitá hodnota smlouvy a měna obchodu, podkladový nástroj, pozice protistran, konvence obchodního dne a jakékoli příslušné pevné nebo pohyblivé úrokové sazby OTC derivátové smlouvy.
(29)
S ohledem na různé rizikové profily a v zájmu toho, aby sesouhlasení portfolií představovalo přiměřenou techniku zmírňování rizik, by se četnost sesouhlasení a velikost zvažovaného portfolia měly lišit v závislosti na povaze protistran. Náročnější požadavky by se měly vztahovat na finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany, které překročí clearingový práh, zatímco na nefinanční smluvní stranu, která clearingový práh nepřekročí, by se měla uplatnit nižší četnost sesouhlasení, a to bez ohledu na kategorii její protistrany, která by na uvedenou část svého portfolia mohla rovněž uplatnit toto méně časté sesouhlasení.
(30)
Komprese portfolií může být také účinným nástrojem pro účely zmírňování rizika v závislosti na okolnostech, jako je velikost portfolia s určitou protistranou, splatnost, účel a míra standardizace OTC derivátových smluv. Finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany, které mají portfolio OTC derivátových smluv, u nichž ústřední protistrana neprovedla clearing, nad úrovní stanovenou v tomto nařízení, by měly mít zavedené postupy pro analýzu možnosti využít kompresi portfolií, která by jim umožnila snížit jejich úvěrové riziko protistrany.
(31)
Cílem řešení sporů je zmírnění rizik plynoucích ze smluv, u nichž není clearing prováděn centrálně. Při uzavírání vzájemných obchodů s OTC deriváty by protistrany měly mít dohodnutý rámec pro řešení jakéhokoli souvisejícího sporu, k němuž může dojít. Tento rámec by měl odkazovat na mechanismy řešení sporů, jako je rozhodčí řízení vedené třetí stranou nebo mechanismus poptávání trhu. Jeho cílem je zamezit tomu, aby nevyřešené spory eskalovaly a vystavily protistrany dalším rizikům. Spory by měly být identifikovány, řízeny a odpovídajícím způsobem oznámeny.
(32)
Pro účely určení tržních podmínek, které brání oceňování podle tržní hodnoty, je nezbytné specifikovat neaktivní trh. Trh může být neaktivní z několika důvodů, včetně případů, kdy se neuskutečňují pravidelné obchody za obvyklých tržních podmínek, přičemž obvyklé tržní podmínky by měly mít stejný význam jako pro účely účetnictví.
(33)
Toto nařízení se vztahuje na finanční smluvní strany a na nefinanční smluvní strany, které překročí clearingový práh, a zohledňuje směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (4), která rovněž stanoví požadavky, které musí být splněny pro oceňování podle modelu.
(34)
Struktura modelu použitého pro oceňování podle modelu může být navržena interně nebo externě, avšak v zájmu zajištění řádné odpovědnosti je za schválení modelu odpovědná správní rada nebo její pověřený výbor.
(35)
Pokud mohou protistrany uplatnit osvobození v rámci skupiny poté, co podají oznámení příslušným orgánům, avšak aniž by čekaly na konec lhůty pro vyjádření případných námitek těmito příslušnými orgány, je důležité zajistit, aby příslušné orgány včas získaly vhodné a dostatečné informace, aby mohly posoudit, zda mají vůči osvobození vznést námitku.
(36)
Předpokládanou velikost, objemy a četnost vnitroskupinových OTC derivátových smluv lze určit na základě minulých vnitroskupinových obchodů protistran, jakož i předpokládaného modelu a činnosti očekávané v budoucnosti.
(37)
Pokud protistrany uplatní osvobození v rámci skupiny, měly by zveřejnit informace v zájmu zajištění transparentnosti vůči účastníkům trhu a potenciálním věřitelům. Z hlediska posuzování rizik je to obzvláště důležité pro potenciální věřitele protistran. Cílem tohoto zveřejnění je zabránit nesprávnému dojmu, že u OTC derivátových smluv probíhá centrální clearing nebo že se jich týkají techniky zmírňování rizika, zatímco tomu tak není.
(38)
Časový rámec pro dosažení včasného potvrzení vyžaduje adaptační úsilí, včetně změn tržních postupů a zdokonalení systémů informačních technologií. Vzhledem k tomu, že tempo přizpůsobení s cílem dosáhnout souladu se může lišit podle kategorie protistran a podle kategorie aktiv OTC derivátů, umožnilo by stanovení postupných lhůt pro uplatňování, které tyto rozdíly zohlední, posílení časového rámce pro potvrzení pro ty protistrany a produkty, které mohou být připraveny rychleji.
(39)
Standardy stanovené pro sesouhlasení portfolií, kompresi portfolií nebo pro řešení sporů by od protistran vyžadovaly, aby zavedly postupy, strategie a procesy a aby změnily dokumentaci, což by vyžadovalo čas. Vstup příslušných požadavků v platnost by měl být odložen, aby se protistranám poskytl čas provést nezbytné kroky pro dosažení souladu.
(40)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
(41)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (5) uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, analyzoval možné související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1095/2010,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„nepřímým klientem“ se rozumí klient klienta člena clearingového systému;
b)
„ujednáním o nepřímém clearingu“ se rozumí soubor smluvních vztahů mezi ústřední protistranou, členem clearingového systému, klientem člena clearingového systému a nepřímým klientem, který klientovi člena clearingového systému umožňuje poskytovat nepřímému klientovi clearingové služby;
c)
„potvrzením“ se rozumí dokumentace souhlasu protistran se všemi podmínkami OTC derivátové smlouvy.
KAPITOLA II
UJEDNÁNÍ O NEPŘÍMÉM CLEARINGU
(čl. 4 odst. 4 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 2
Struktura ujednání o nepřímém clearingu
1. Je-li člen clearingového systému připraven zajišťovat nepřímý clearing, smí jakýkoli klient tohoto člena clearingového systému poskytovat služby nepřímého clearingu jednomu nebo více svých vlastních klientů, pokud je klient člena clearingového systému povolenou úvěrovou institucí, investičním podnikem nebo rovnocennou úvěrovou institucí nebo investičním podnikem třetí země.
2. Klient člena clearingového systému a nepřímý klient mezi sebou dohodnou smluvní podmínky ujednání o nepřímém clearingu poté, co s členem clearingového systému konzultují aspekty, které mohou mít dopad na operace člena clearingového systému. Tyto podmínky zahrnují smluvní požadavky na klienta, aby dodržel veškeré závazky nepřímého klienta vůči členovi clearingového systému. Tyto požadavky se vztahují pouze na obchody, k nimž dochází v rámci ujednání o nepřímém clearingu, jehož působnost musí být jasně zdokumentována ve schválených smlouvách.
Článek 3
Povinnosti ústředních protistran
1. Na ujednání o nepřímém clearingu se nevztahují ty obchodní postupy ústřední protistrany, které brání jejich uzavření za přiměřených obchodních podmínek. Na žádost člena clearingového systému vede ústřední protistrana oddělené záznamy a účetnictví, které každému klientovi umožní rozlišit v účtech, které ústřední protistrana vede, aktiva a pozice klienta od aktiv a pozic držených na účet nepřímých klientů klienta.
2. Ústřední protistrana identifikuje, sleduje a řídí veškerá podstatná rizika vyplývající z ujednání o nepřímém clearingu, která by mohla mít vliv na odolnost ústřední protistrany.
Článek 4
Povinnosti členů clearingového systému
1. Člen clearingového systému, který nabízí zajišťování služeb nepřímého clearingu, tak činí za přiměřených obchodních podmínek. Aniž je dotčena důvěrnost smluvních ujednání s jednotlivými klienty člena clearingového systému, zveřejní tento člen obecné podmínky, za nichž je připraven zajišťovat služby nepřímého clearingu. Tyto podmínky mohou zahrnovat minimální provozní požadavky na klienty, kteří poskytují služby nepřímého clearingu.
2. Při zajišťování ujednání o nepřímém clearingu musí člen clearingového systému podle volby klienta realizovat kterýkoli z následujících způsobů oddělení:
a)
vést oddělené záznamy a účetnictví, které každému klientovi umožní rozlišit v účtech se členem clearingového systému aktiva a pozice klienta od aktiv a pozic držených na účet svých nepřímých klientů;
b)
vést oddělené záznamy a účetnictví, které každému klientovi umožní rozlišit v účtech se členem clearingového systému aktiva a pozice držené na účet nepřímého klienta od aktiv a pozic držených na účet ostatních nepřímých klientů.
3. Požadavek na rozlišení aktiv a pozic se členem clearingového systému se považuje za splněný, jsou-li splněny podmínky uvedené v čl. 39 odst. 9 nařízení (EU) č. 648/2012.
4. Člen clearingového systému zavede spolehlivé postupy umožňující řídit selhání klienta, který poskytuje služby nepřímého clearingu. Tyto postupy zahrnují věrohodný mechanismus pro převod pozic a aktiv na alternativního klienta nebo člena clearingového systému se souhlasem dotčených nepřímých klientů. Klient nebo člen clearingového systému není povinen tyto pozice přijmout, pokud se k tomu nezavázal v dříve uzavřeném smluvním ujednání.
5. Člen clearingového systému rovněž zajistí, aby jeho postupy umožňovaly okamžitou likvidaci aktiv a pozic nepřímých klientů a člena clearingového systému úhradou veškerých finančních prostředků splatných nepřímým klientům po selhání klienta.
6. Člen clearingového systému identifikuje, sleduje a řídí veškerá rizika vyplývající ze zajišťování ujednání o nepřímém clearingu, včetně využívání informací poskytnutých klienty podle čl. 4 odst. 3. Člen clearingového systému zavede spolehlivé vnitřní postupy s cílem zajistit, aby tyto informace nemohly být použity pro obchodní účely.
Článek 5
Povinnosti klientů
1. Klient, který poskytuje služby nepřímého clearingu, vede oddělené záznamy a účetnictví, které mu umožní rozlišovat mezi svými vlastními aktivy a pozicemi a aktivy a pozicemi drženými na účet jeho nepřímých klientů. Nabídne nepřímým klientům možnost výběru mezi alternativními způsoby oddělení účtů stanovenými v čl. 4 odst. 2 a zajistí, aby byli nepřímí klienti plně informováni o rizicích spojených s každým ze způsobů oddělení. Informace poskytnuté klientem nepřímým klientům musí obsahovat podrobnosti o opatřeních pro převod pozic a účtů na alternativního klienta.
2. Klient, který poskytuje služby nepřímého clearingu, požádá člena clearingového systému, aby otevřel oddělený účet u ústřední protistrany. Výhradním účelem tohoto účtu je držení aktiv a pozic jeho nepřímých klientů.
3. Klient poskytne členovi clearingového systému dostatečné informace k identifikaci, sledování a řízení veškerých rizik vyplývajících ze zajišťování ujednání o nepřímém clearingu. V případě selhání klienta se veškeré informace, které klient drží ve vztahu ke svým nepřímým klientům, okamžitě poskytnou členovi clearingového systému.
KAPITOLA III
OZNÁMENÍ EVROPSKÉMU ORGÁNU PRO CENNÉ PAPÍRY A TRHY PRO ÚČELY POVINNOSTI CLEARINGU
(čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 6
Údaje, které mají být obsaženy v oznámení
1. Oznámení pro účely povinnosti clearingu musí obsahovat tyto informace:
a)
identifikaci kategorie OTC derivátových smluv;
b)
identifikaci OTC derivátových smluv v rámci dané kategorie OTC derivátových smluv;
c)
ostatní informace, které mají být uvedeny ve veřejném rejstříku v souladu s článkem 8;
d)
jakékoli další charakteristiky nezbytné k rozlišení OTC derivátových smluv v rámci dané kategorie OTC derivátových smluv od OTC derivátových smluv mimo danou kategorii;
e)
důkazy o míře standardizace smluvních podmínek a provozních postupů u příslušné kategorie OTC derivátových smluv;
f)
údaje o objemu kategorie OTC derivátových smluv;
g)
údaje o likviditě kategorie OTC derivátových smluv;
h)
důkazy o tom, že jsou účastníkům trhu dostupné spravedlivé, spolehlivé a všeobecně přijímané cenové informace o smlouvách v dané kategorii OTC derivátových smluv;
i)
důkazy o tom, jaký dopad má pro účastníky trhu povinnost clearingu na dostupnost cenových informací.
2. Pro účely posouzení data nebo dat, odkdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, včetně případného postupného zavádění a kategorií protistran, na které se tato povinnost vztahuje, musí oznámení pro účely povinnosti clearingu obsahovat:
a)
údaje důležité pro posouzení očekávaného objemu kategorie OTC derivátových smluv, pokud se na ni začne vztahovat povinnost clearingu;
b)
důkazy o schopnosti ústřední protistrany zvládnout očekávaný objem kategorie OTC derivátových smluv, pokud se na ni začne vztahovat povinnost clearingu, a řídit riziko vyplývající z clearingu příslušné kategorie OTC derivátových smluv, a to i prostřednictvím clearingových ujednání zahrnujících klienta nebo nepřímého klienta;
c)
druh a počet protistran, jež jsou aktivní a u nichž se očekává, že budou aktivní na trhu pro kategorii OTC derivátových smluv, pokud se na ni začne vztahovat povinnost clearingu;
d)
nástin různých úkolů, které mají být provedeny s cílem zahájit clearing s ústřední protistranou, spolu s určením doby nutné ke splnění každého úkolu;
e)
informace o řízení rizik, právní a provozní kapacitě škály protistran, jež jsou aktivní na trhu pro kategorii OTC derivátových smluv, pokud se na ni začne vztahovat povinnost clearingu.
3. Údaje týkající se objemu a likvidity musí pro kategorii OTC derivátových smluv a pro každou derivátovou smlouvu v rámci dané kategorie obsahovat příslušné informace o trhu, včetně údajů z minulosti a současných údajů, jakož i o veškerých změnách, které se očekávají, pokud se na kategorii OTC derivátových smluv začne vztahovat povinnost clearingu, včetně:
a)
počtu obchodů;
b)
celkového objemu;
c)
celkových otevřených úrokových pozic;
d)
množství otevřených pokynů včetně průměrného počtu pokynů a žádostí o kotaci;
e)
velikosti rozpětí;
f)
likviditních opatření za krizových podmínek na trhu;
g)
likviditních opatření pro provádění postupů v případě selhání.
4. Informace týkající se míry standardizace smluvních podmínek a provozních postupů u příslušné kategorie OTC derivátových smluv uvedené v odst. 1 písm. e) musí pro danou kategorii OTC derivátových smluv a pro každou derivátovou smlouvu v rámci dané kategorie obsahovat údaje o denní referenční ceně, jakož i počet dnů za rok s referenční cenou, kterou považuje za spolehlivou, a to alespoň během posledních dvanácti měsíců.
KAPITOLA IV
KRITÉRIA PRO URČENÍ KATEGORIÍ OTC DERIVÁTOVÝCH SMLUV, NA NĚŽ SE VZTAHUJE POVINNOST CLEARINGU
(čl. 5 odst. 4 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 7
Kritéria, která má posuzovat Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
1. V souvislosti s mírou standardizace smluvních podmínek a provozních postupů příslušné kategorie OTC derivátových smluv Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zohlední:
a)
zda smluvní podmínky příslušné kategorie OTC derivátových smluv zahrnují společnou právní dokumentaci, včetně rámcových nettingových dohod, definic, standardních podmínek a potvrzení, které stanoví smluvní specifikace běžně užívané protistranami;
b)
zda provozní postupy uvedené příslušné kategorie OTC derivátových smluv podléhají automatizovanému poobchodnímu zpracování a událostem v životním cyklu, které jsou řízeny stejným způsobem podle harmonogramu, o němž mezi protistranami existuje široká shoda.
2. V souvislosti s objemem a likviditou příslušné kategorie OTC derivátových smluv Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zohlední:
a)
zda by marže nebo finanční požadavky ústřední protistrany byly přiměřené riziku, které má povinnost clearingu zmírnit;
b)
stabilitu velikosti a hloubky trhu v souvislosti s produktem v průběhu času;
c)
pravděpodobnost, že by rozptýlení trhu zůstalo dostatečné v případě selhání člena clearingového systému;
d)
počet a hodnotu obchodů.
3. V souvislosti s dostupností spravedlivých, spolehlivých a všeobecně přijímaných cenových informací v příslušné kategorii OTC derivátových smluv Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zohlední, zda jsou informace potřebné k přesnému ocenění smluv v rámci příslušné kategorie OTC derivátových smluv pro účastníky trhu snadno přístupné za přiměřených obchodních podmínek a zda by i nadále byly snadno přístupné, pokud by se na příslušnou kategorii OTC derivátových smluv začala vztahovat povinnost clearingu.
KAPITOLA V
VEŘEJNÝ REJSTŘÍK
(čl. 6 odst. 4 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 8
Údaje, které mají být uvedeny v rejstříku Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy
1. Veřejný rejstřík Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy pro každou kategorii OTC derivátových smluv, která podléhá povinnosti clearingu, uvádí:
a)
kategorii aktiv OTC derivátových smluv;
b)
druh OTC derivátových smluv v rámci kategorie;
c)
podkladové nástroje OTC derivátových smluv v rámci kategorie;
d)
u podkladových nástrojů, které jsou finančními nástroji, informaci o tom, zda je podkladový nástroj jediným finančním nástrojem nebo emitentem nebo indexem nebo portfoliem;
e)
u ostatních podkladových nástrojů informaci o kategorii podkladového nástroje;
f)
jmenovité a vypořádací měny OTC derivátových smluv v rámci dané kategorie;
g)
rozsah splatností OTC derivátových smluv v rámci kategorie;
h)
podmínky vypořádání OTC derivátových smluv v rámci kategorie;
i)
rozsah četnosti plateb OTC derivátových smluv v rámci kategorie;
j)
identifikační kód produktu příslušné kategorie OTC derivátových smluv;
k)
jakoukoli jinou charakteristiku nutnou k rozlišení jedné smlouvy v příslušné kategorii OTC derivátových smluv od jiné.
2. Ve vztahu k ústředním protistranám, které mají povolení nebo jsou uznány pro účely povinnosti clearingu, veřejný rejstřík Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy pro každou ústřední protistranu uvádí:
a)
identifikační kód v souladu s článkem 3 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1247/2012 (6);
b)
úplný název;
c)
zemi usazení;
d)
příslušný orgán určený v souladu s článkem 22 nařízení (EU) č. 648/2012.
3. Ve vztahu k datům, odkdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, včetně případného postupného zavádění, veřejný rejstřík Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy uvádí:
a)
identifikaci kategorií protistran, na něž se vztahuje každé období postupného zavádění;
b)
jakékoli jiné podmínky pro uplatnění období postupného zavádění požadované na základě regulačních technických norem přijatých podle čl. 5 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012.
4. Veřejný rejstřík Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy uvede odkaz na regulační technické normy přijaté podle čl. 5 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012, v souladu s nimiž byla stanovena každá povinnost clearingu.
5. Ve vztahu k ústřední protistraně, kterou příslušný orgán oznámil Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, veřejný rejstřík Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy uvádí alespoň:
a)
identifikaci ústřední protistrany;
b)
kategorii aktiv OTC derivátových smluv, které jsou předmětem oznámení;
c)
druh OTC derivátových smluv;
d)
datum oznámení;
e)
identifikaci příslušného orgánu, který provádí oznámení.
KAPITOLA VI
ROZTŘÍŠTĚNÍ LIKVIDITY
(čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 9
Specifikace pojmu roztříštění likvidity
1. Má se za to, že k roztříštění likvidity dochází v situaci, v níž účastníci obchodního systému nejsou schopni uzavřít obchod s jedním nebo více jinými účastníky tohoto systému, protože neexistují clearingová ujednání, k nimž by všichni účastníci měli přístup.
2. Má se za to, že přístup určité ústřední protistrany k obchodnímu systému, který již obsluhuje jiná ústřední protistrana, nezpůsobuje v rámci daného obchodního systému roztříštění likvidity, pokud - aniž by bylo nutné ukládat členům clearingového systému zavedené ústřední protistrany povinnost stát se členy clearingového systému dožadující ústřední protistrany - mohou všichni účastníci daného obchodního systému provádět clearing přímo nebo nepřímo jedním z těchto způsobů:
a)
prostřednictvím alespoň jedné společné ústřední protistrany;
b)
prostřednictvím clearingových ujednání vytvořených ústředními protistranami.
3. Ujednání nutná ke splnění podmínek uvedených v odst. 2 písm. a) nebo b) musí být vytvořena předtím, než dožadující ústřední protistrana začne příslušnému obchodnímu systému poskytovat clearingové služby.
4. Přístup ke společné ústřední protistraně podle odst. 2 písm. a) může být zřízen prostřednictvím dvou či více členů clearingového systému nebo dvou či více klientů nebo prostřednictvím ujednání o nepřímém clearingu.
5. Clearingová ujednání podle odst. 2 písm. b) mohou stanovit převod obchodů provedených uvedenými účastníky trhu na členy clearingového systému jiných ústředních protistran. Přestože by přístup ústřední protistrany k obchodnímu systému neměl vyžadovat interoperabilitu, lze ke splnění požadavku na přístup ke společným clearingovým ujednáním využít dohodu o interoperabilitě, kterou sjednaly příslušné ústřední protistrany a schválily relevantní příslušné orgány.
KAPITOLA VII
NEFINANČNÍ SMLUVNÍ STRANY
Článek 10
(čl. 10 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012)
Kritéria pro stanovení toho, které OTC derivátové smlouvy objektivně snižují rizika
1. OTC derivátová smlouva je objektivně měřitelná jako snižující rizika přímo související s obchodní činností nebo korporátním financováním nefinanční smluvní strany nebo skupiny, pokud splňuje, sama o sobě nebo v kombinaci s jinými derivátovými smlouvami a přímo nebo prostřednictvím úzce korelovaných nástrojů, jedno z těchto kritérií:
a)
kryje rizika vyplývající z možné změny hodnoty aktiv, služeb, vstupů, produktů, komodit nebo závazků, které nefinanční smluvní strana nebo její skupina vlastní, produkuje, vyrábí, zpracovává, poskytuje, nakupuje, uvádí na trh, pronajímá, prodává nebo které jí vznikají nebo o nichž důvodně předpokládá, že je v rámci své běžné obchodní činnosti bude vlastnit, produkovat, vyrábět, zpracovávat, poskytovat, nakupovat, uvádět na trh, pronajímat, prodávat nebo že jí vzniknou;
b)
kryje rizika vyplývající z možného nepřímého vlivu na hodnotu aktiv, služeb, vstupů, produktů, komodit nebo závazků uvedených v písmeni a), jež jsou způsobena kolísáním úrokových sazeb, míry inflace, směnných kurzů nebo úvěrového rizika;
c)
splňuje parametry zajišťovací smlouvy podle Mezinárodních standardů účetního výkaznictví (IFRS) přijatých v souladu s článkem 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (7).
Článek 11
(čl. 10 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 648/2012)
Clearingové prahy
Hodnoty clearingových prahů pro účely povinnosti clearingu jsou:
a)
1 miliarda EUR hrubé jmenovité hodnoty u OTC úvěrových derivátových smluv;
b)
1 miliarda EUR hrubé jmenovité hodnoty u OTC akciových derivátových smluv;
c)
3 miliardy EUR hrubé jmenovité hodnoty u OTC úrokových derivátových smluv;
d)
3 miliardy EUR hrubé jmenovité hodnoty u OTC měnových derivátových smluv;
e)
3 miliardy EUR hrubé jmenovité hodnoty u OTC komoditních derivátových smluv a ostatních OTC derivátových smluv, které nejsou stanoveny v písmenech a) až d).
KAPITOLA VIII
TECHNIKY ZMÍRŇOVÁNÍ RIZIKA PRO OTC DERIVÁTOVÉ SMLOUVY, JEJICHŽ CLEARING NEPROVÁDÍ ÚSTŘEDNÍ PROTISTRANA
Článek 12
(čl. 11 odst. 14 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012)
Včasné potvrzení
1. OTC derivátová smlouva uzavřená mezi finančními smluvními stranami nebo nefinančními smluvními stranami uvedenými v článku 10 nařízení (EU) č. 648/2012, jejíž clearing neprovádí ústřední protistrana, musí být potvrzena (elektronickými prostředky, jsou-li k dispozici) co nejdříve a nejpozději:
a)
u swapů úvěrového selhání a úrokových swapů uzavřených do 28. února 2014 do konce druhého pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
b)
u swapů úvěrového selhání a úrokových swapů uzavřených po 28. únoru 2014 do konce pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
c)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny do 31. srpna 2013, do konce třetího pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
d)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny po 31. srpnu 2013 a do 31. srpna 2014, do konce druhého pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
e)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny po 31. srpnu 2014, do konce pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy.
2. OTC derivátová smlouva uzavřená s nefinanční smluvní stranou neuvedenou v článku 10 nařízení (EU) č. 648/2012 musí být potvrzena co nejdříve (elektronickými prostředky, jsou-li k dispozici) a nejpozději:
a)
u swapů úvěrového selhání a úrokových swapů uzavřených do 31. srpna 2013 do konce pátého pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
b)
u swapů úvěrového selhání a úrokových swapů uzavřených po 31. srpnu 2013 a do 31. srpna 2014 do konce třetího pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
c)
u swapů úvěrového selhání a úrokových swapů uzavřených po 31. srpnu 2014 do konce druhého pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
d)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny do 31. srpna 2013, do konce sedmého pracovního dne následujícího po dni provedení derivátové smlouvy;
e)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny po 31. srpnu 2013 a do 31. srpna 2014, do konce čtvrtého pracovního dne následujícího po dni provedení derivátové smlouvy;
f)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny po 31. srpnu 2014, do konce druhého pracovního dne následujícího po dni provedení.
3. Pokud je obchod uvedený v odstavci 1 nebo 2 uzavřen po 16:00 místního času nebo pokud je uzavřen s protistranou, jež se nachází v jiném časovém pásmu, což znemožňuje potvrzení ve stanovené lhůtě, musí k potvrzení dojít co nejdříve a nejpozději jeden pracovní den po uplynutí lhůty stanovené v odstavci 1 nebo 2.
4. Finanční smluvní strany musí mít nezbytné postupy k tomu, aby příslušnému orgánu určenému v souladu s článkem 48 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (8) jednou měsíčně podávaly zprávy o počtu nepotvrzených obchodů s OTC deriváty uvedenými v odstavcích 1 a 2, které zůstaly nevypořádány déle než pět pracovních dnů.
Článek 13
(čl. 11 odst. 14 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012)
Sesouhlasení portfolií
1. Finanční a nefinanční smluvní strany OTC derivátové smlouvy se s každou ze svých protistran dohodnou, písemně nebo jinými rovnocennými elektronickými prostředky, na ujednáních, na jejichž základě dochází k sesouhlasení portfolií. Této dohody musí být dosaženo před uzavřením OTC derivátové smlouvy.
2. Sesouhlasení portfolií provádějí protistrany OTC derivátových smluv vzájemně, nebo je provádí kvalifikovaná třetí osoba, jež je k tomu některou z protistran řádně zmocněna. Sesouhlasení portfolií zahrnuje klíčové obchodní podmínky, které identifikují každou konkrétní OTC derivátovou smlouvu, a obsahuje alespoň ocenění každé smlouvy v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012.
3. Aby byla v rané fázi identifikována jakákoli nesrovnalost týkající se podstatné podmínky OTC derivátové smlouvy, včetně jejího ocenění, provádí se sesouhlasení portfolia:
a)
u finanční smluvní strany nebo nefinanční smluvní strany uvedené v článku 10 nařízení (EU) č. 648/2012:
i)
každý pracovní den, mají-li protistrany mezi sebou 500 nebo více nevypořádaných OTC derivátových smluv,
ii)
jednou týdně, mají-li protistrany mezi sebou kdykoli v průběhu týdne mezi 51 a 499 nevypořádanými OTC derivátovými smlouvami,
iii)
jednou za čtvrtletí, mají-li protistrany mezi sebou kdykoli v průběhu čtvrtletí 50 nebo méně nevypořádaných OTC derivátových smluv;
b)
u nefinanční smluvní strany neuvedené v článku 10 nařízení (EU) č. 648/2012:
i)
jednou za čtvrtletí, mají-li protistrany mezi sebou kdykoli v průběhu čtvrtletí více než 100 nevypořádaných OTC derivátových smluv,
ii)
jednou ročně, mají-li protistrany mezi sebou 100 nebo méně nevypořádaných OTC derivátových smluv.
Článek 14
(čl. 11 odst. 14 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012)
Komprese portfolií
Finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany, které mají s určitou protistranou 500 nebo více nevypořádaných OTC derivátových smluv, jejichž clearing neprovádí ústřední protistrana, musí mít zavedené postupy, které jim umožní pravidelně a nejméně dvakrát ročně analyzovat možnost provedení komprese portfolií v zájmu snížení jejich úvěrového rizika protistrany a tuto kompresi portfolií uskutečnit.
Finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany zajistí, aby byly schopny relevantnímu příslušnému orgánu poskytnout přiměřené a důvodné vysvětlení závěru, že komprese portfolií není vhodná.
Článek 15
(čl. 11 odst. 14 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012)
Řešení sporů
1. Při vzájemném uzavírání OTC derivátových smluv musí mít finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany dohodnuté podrobné postupy a procesy ve vztahu k(e):
a)
identifikaci, zaznamenávání a sledování sporů týkajících se uznání nebo ocenění smlouvy a výměny zajištění mezi protistranami. Tyto postupy musí zaznamenat alespoň dobu, po kterou zůstává spor nevyřešený, protistranu a spornou částku;
b)
včasnému řešení sporů, se specifickým procesem pro ty spory, jež nejsou vyřešeny do pěti pracovních dnů.
2. Finanční smluvní strany oznámí příslušnému orgánu určenému v souladu s článkem 48 směrnice 2004/39/ES veškeré spory mezi protistranami, které se týkají OTC derivátové smlouvy, jejího ocenění nebo výměny zajištění ve výši nebo v hodnotě vyšší než 15 milionů EUR, jež zůstávají nevyřešeny po dobu nejméně 15 pracovních dnů.
Článek 16
(čl. 11 odst. 14 písm. b) nařízení (EU) č. 648/2012)
Tržní podmínky, které brání ocenění podle tržní hodnoty
1. V kterékoli z těchto situací se má za to, že tržní podmínky brání ocenění OTC derivátové smlouvy podle tržní hodnoty:
a)
pokud je trh neaktivní;
b)
pokud mají odhady přiměřené spravedlivé hodnoty velké rozpětí a pravděpodobnost různých odhadů nelze přiměřeně posoudit.
2. Trh pro OTC derivátovou smlouvu se považuje za neaktivní, pokud nejsou kotované ceny snadno a pravidelně dostupné a uvedené dostupné ceny nepředstavují skutečné a pravidelně se vyskytující tržní obchody za obvyklých tržních podmínek.
Článek 17
(čl. 11 odst. 14 písm. b) nařízení (EU) č. 648/2012)
Kritéria pro používání ocenění podle modelu
V případě použití oceňování podle modelu musí mít finanční a nefinanční smluvní strany model, který:
a)
zahrnuje veškeré faktory, které by protistrany zohlednily při stanovení ceny, včetně využití co největšího množství informací pro oceňování podle tržní hodnoty;
b)
je v souladu s přijímanými ekonomickými metodikami pro oceňování finančních nástrojů;
c)
je nastaven a jeho platnost je odzkoušena za použití cen ze zjistitelných obchodů se stejným finančním nástrojem na aktuálním trhu nebo na základě dostupných zjistitelných tržních údajů;
d)
je potvrzen a monitorován nezávisle jinou divizí než je divize, která přijímá riziko;
e)
je řádně zdokumentován a schvalován správní radou tak často, jak je třeba, po každé podstatné změně, nejméně však jednou ročně. Tímto schválením lze pověřit výbor.
Článek 18
(čl. 11 odst. 14 písm. c) nařízení (EU) č. 648/2012)
Podrobnosti týkající se oznámení o obchodech uvnitř skupiny příslušnému orgánu
1. Žádost nebo oznámení týkající se obchodů uvnitř skupiny, určené příslušnému orgánu, musí být písemné a musí obsahovat:
a)
právní protistrany obchodů, včetně jejich identifikačních kódů v souladu s článkem 3 prováděcího nařízení (EU) č. 1247/2012;
b)
vztah mezi protistranami v rámci společnosti;
c)
podrobnosti o podpůrných smluvních vztazích mezi stranami;
d)
kategorii obchodu uvnitř skupiny podle čl. 3 odst. 1 a odst. 2 písm. a) až d) nařízení (EU) č. 648/2012;
e)
údaje o obchodech, u nichž protistrana žádá o osvobození, včetně:
i)
kategorie aktiv OTC derivátových smluv,
ii)
druhu OTC derivátových smluv,
iii)
druhu podkladových nástrojů,
iv)
jmenovité a vypořádací měny,
v)
rozsahu trvání smluv,
vi)
druhu vypořádání,
vii)
předpokládané velikosti, objemů a četnosti OTC derivátových smluv za rok.
2. Protistrana v rámci své žádosti nebo oznámení relevantnímu příslušnému orgánu rovněž předloží podpůrné informace dokládající, že jsou splněny podmínky čl. 11 odst. 6 až 10 nařízení (EU) č. 648/2012. Podklady musí zahrnovat kopie zdokumentovaných postupů řízení rizik, informace o minulých obchodech a kopie příslušných smluv mezi stranami a na žádost příslušného orgánu mohou zahrnovat právní stanovisko.
Článek 19
(čl. 11 odst. 14 písm. d) nařízení (EU) č. 648/2012)
Podrobnosti týkající se oznámení o obchodu uvnitř skupiny pro Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
1. Oznámení příslušného orgánu týkající se obchodu uvnitř skupiny se Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy předloží písemně:
a)
do jednoho měsíce od obdržení oznámení, pokud jde o oznámení podle čl. 11 odst. 7 nebo 9 nařízení (EU) č. 648/2012;
b)
do jednoho měsíce od předání rozhodnutí protistraně, pokud jde o rozhodnutí příslušného orgánu podle čl. 11 odst. 6, 8 nebo 10 nařízení (EU) č. 648/2012.
2. Oznámení Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy obsahuje:
a)
informace uvedené v článku 18;
b)
informaci o tom, zda došlo ke kladnému nebo zápornému rozhodnutí;
c)
v případě kladného rozhodnutí:
i)
souhrn důvodů pro závěr, že jsou splněny podmínky uvedené v čl. 11 odst. 6, 7, 8, 9 nebo 10 nařízení (EU) č. 648/2012,
ii)
zda se jedná o úplné osvobození nebo částečné osvobození, pokud jde o oznámení týkající se čl. 11 odst. 6, 8 nebo 10 nařízení (EU) č. 648/2012;
d)
v případě záporného rozhodnutí:
i)
uvedení podmínek čl. 11 odst. 6, 7, 8, 9 nebo 10 nařízení (EU) č. 648/2012, které nejsou splněny,
ii)
souhrn důvodů pro závěr, že tyto podmínky nejsou splněny.
Článek 20
(čl. 11 odst. 14 písm. d) nařízení (EU) č. 648/2012)
Podrobnosti o osvobození v rámci skupiny, které mají být zveřejněny
Informace o osvobození v rámci skupiny, které mají být zveřejněny, obsahují:
a)
právní protistrany obchodů, včetně jejich identifikačních kódů v souladu s článkem 3 prováděcího nařízení (EU) č. 1247/2012;
b)
vztah mezi protistranami;
c)
informaci o tom, zda se jedná o úplné osvobození nebo částečné osvobození;
d)
jmenovitou celkovou výši OTC derivátových smluv, na něž se osvobození v rámci skupiny vztahuje.
Článek 21
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Články 13, 14 a 15 se použijí po uplynutí 6 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 2012.
32013R0149
L 052/11
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 149/2013
od 19. prosinca 2012.
o dopuni Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća vezano uz regulatorne tehničke standarde o dogovorima o posrednom poravnanju, obvezi poravnanja, javnom registru, pristupu mjestu trgovanja, nefinancijskim drugim ugovornim strankama i tehnikama smanjenja rizika za ugovore o OTC izvedenicama čije se poravnanje ne obavlja posredstvom središnje druge ugovorne stranke
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj stranci i trgovinskom repozitoriju (2), a posebno njezin članak 4. stavak 4., članak 5. stavak 1., članak 6. stavak 4., članak 8. stavak 5., članak 10. stavak 4. i članak 11. stavak 14.,
budući da:
(1)
Trebalo bi predvidjeti okvir radi obuhvaćanja pravila koja se primjenjuju na obvezu poravnanja, njezinu primjenu, moguća izuzeća i tehnike smanjivanja rizika koje treba uspostaviti kada se poravnanje ne može obavljati posredstvom središnje druge ugovorne stranke. Kako bi se osigurala usklađenost tih odredaba, koje trebaju stupiti na snagu istodobno, i kako bi se olakšao sveobuhvatni pregled i efikasan pristup zainteresiranim strankama, a posebno onima koje podliježu obvezama, poželjno je obuhvatiti većinu regulatornih tehničkih standarda zahtijevanih u skladu s glavom II. Uredbe (EU) br. 648/2012 jedinstvenom uredbom.
(2)
S obzirom na globalnu prirodu tržišta OTC izvedenica, ova bi Uredba trebala uzeti u obzir odgovarajuće međunarodno priznate smjernice i preporuke o reformama tržišta OTC izvedenica i obveznom poravnanju, kao i povezana pravila drugih zakonodavstava. Okvir za određivanje obveze poravnanja posebno uzima u obzir zahtjeve za obvezno poravnanje koje je objavila Međunarodna organizacija nadzornih tijela za vrijednosne papire. Time će se u najvećoj mogućoj mjeri pomoći postizanju konvergencije s pristupom u drugim zakonodavstvima.
(3)
Kako bi se jasno identificirao ograničeni broj koncepata koji proizlaze iz Uredbe (EU) br. 648/2012 i odredili tehnički termini potrebni za izradu tog tehničkog standarda, trebalo bi odrediti određeni broj pojmova.
(4)
Dogovor o posrednom poravnanju ne smije izložiti središnju drugu ugovornu stranku, člana sustava poravnanja, klijenta ili posrednog klijenta dodatnom riziku druge ugovorne stranke dok bi imovina i pozicije posrednog klijenta trebali imati koristi od odgovarajuće razine zaštite. Stoga je neophodno da sve vrste dogovora o posrednom poravnanju ispunjavaju minimalne uvjete za osiguranje njihove sigurnosti. S tim ciljem, stranke uključene u dogovore o posrednom poravnanju obvezne su ispunjavati određene obveze. Navedeni dogovori prelaze granice ugovornog odnosa između posrednih klijenata i klijenta člana sustava poravnanja koji pruža usluge posrednog poravnanja.
(5)
Uredbom (EU) br. 648/2012 zahtijeva se da središnja druga ugovorna stranka bude sustav određen u skladu s Direktivom 98/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 1998. o konačnosti namire u platnim sustavima i sustavima za namiru vrijednosnih papira (3). To znači da bi članovi sustava poravnanja središnje druge ugovorne stranke trebali ispunjavati uvjete kako bi bili sudionici u smislu te Direktive. Stoga je potrebno, kako bi se osigurala razina zaštite posrednim klijentima koja je jednakovrijedna onoj koja se osigurava klijentima u skladu s Uredbom (EU) br. 648/2012, osigurati da klijenti koji pružaju usluge posrednog poravnanja budu kreditne institucije, investicijska društva ili istovrijedne kreditne institucije ili investicijska društva trećih zemalja.
(6)
Trebalo bi uspostaviti dogovore o posrednom poravnanju kako bi se osiguralo da posredni klijenti mogu dobiti istovrijednu razinu zaštite kao i izravni klijenti u slučaju neispunjavanja obveza. Nakon neuspjeha člana sustava poravnanja koji omogućuje dogovor o posrednom poravnanju, posredni klijenti trebali bi biti uključeni u prijenos pozicija klijenata drugom članu sustava poravnanja u skladu sa zahtjevima za prenosivost iz članaka 39. i 48. Uredbe (EU) br. 648/2012. Trebali bi postojati odgovarajući sustavi zaštite od neuspjeha klijenta i u okviru dogovora o posrednom poravnanju koji bi trebali pomoći pri prijenosu pozicija posrednog klijenta drugom pružatelju usluga poravnanja.
(7)
Budući da dogovori o posrednom poravnanju mogu dovesti do specifičnih rizika, sve stranke uključene u dogovore o posrednom poravnanju, uključujući članove sustava poravnanja i središnje druge ugovorne stranke, trebali bi redovito identificirati, pratiti i upravljati svim značajnim rizicima koji proizlaze iz dogovora. U tom smislu od posebnog je značaja primjerena razmjena informacija između klijenata koji pružaju usluge posrednog poravnanja i članova sustava poravnanja koji omogućuju te usluge. Članovi sustava poravnanja trebali bi koristiti informacije koje pružaju klijenti samo za potrebe upravljanja rizicima i trebali bi sprečavati zlouporabu poslovno osjetljivih informacija, između ostalog i efikasnim razgraničenjem između različitih organizacijskih dijelova financijske institucije radi izbjegavanja sukoba interesa.
(8)
Kada izdaje odobrenje središnjoj drugoj ugovornoj stranci za obavljanje poravnanja određene vrste OTC izvedenica, nadležno tijelo o tom odobrenju mora obavijestiti Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (European Securities and Markets Authority, ESMA). Ta bi obavijest trebala uključivati detaljne informacije koje su ESMA-i potrebne za obavljanje postupka procjenjivanja, kao i informacije o likvidnosti i obujmu odgovarajuće vrste OTC izvedenica. Iako informacije idu od nadležnog tijela do ESMA-e, središnja druga ugovorna stranka koja je podnijela zahtjev za odobrenjem trebala bi prva pružiti potrebne informacije nadležnim tijelima koja ih zatim mogu dopuniti.
(9)
Iako sve informacije koje se uključuju u obavijest koju nadležno tijelo daje ESMA-i za potrebe obveze poravnanja ne moraju uvijek biti dostupne, posebno kada se radi o novim proizvodima, trebalo bi dostaviti dostupne procjene, kao i jasno objašnjenje da se radi o pretpostavkama. Ova bi obavijest trebala također uključivati informacije koje se odnose na druge ugovorne stranke, poput vrste i broja drugih ugovornih stranaka, potrebne korake za početak poravnanja posredstvom središnje druge ugovorne stranke, njihove pravne i operativne kapacitete ili njihov okvir za upravljanje rizicima kako bi se ESMA-i omogućila procjena sposobnosti aktivnih drugih ugovornih stranaka da ispunjavaju obveze poravnanja bez poremećaja na tržištu.
(10)
Obavijest koju nadležno tijelo daje ESMA-i trebala bi sadržavati informacije o stupnju standardizacije, likvidnosti i dostupnosti cijena kako bi ESMA mogla procijeniti treba li određena vrsta OTC izvedenica podlijegati obvezi poravnanja. Kriteriji vezani uz standardizaciju ugovornih uvjeta i operativnih postupaka određene vrste OTC-a pokazatelj su standardizacije ekonomskih uvjeta određene vrste OTC izvedenica jer je standardizacija ugovornih uvjeta i operativnih postupaka moguća jedino kada su ti ekonomski uvjeti standardizirani. Kriterije povezane s likvidnošću i dostupnošću cijena procjenjuje ESMA uzimanjem u obzir različitih činitelja od onih koje uzima u obzir nadležno tijelo prilikom izdavanja odobrenja središnjoj drugoj ugovornoj stranci. Likvidnost se u ovom smislu procjenjuje iz šire perspektive i razlikuje se od one nakon primjene obveze poravnanja. Činjenica da je ugovor dovoljno likvidan za poravnanje posredstvom jedne središnje druge ugovorne stranke ne znači nužno da bi on trebao podlijegati obvezi poravnanja. Procjena ESMA-e ne bi trebala replicirati ili duplicirati preispitivanje koje je već obavilo nadležno tijelo.
(11)
Informacije koje bi nadležno tijelo trebalo pružiti za potrebe obveze poravnanja trebale bi omogućiti ESMA-i procjenu dostupnosti informacija o formiranju cijena. U tom smislu, pristup središnje druge ugovorne stranke informacijama o formiranju cijena u određenom trenutku ne znači da bi sudionici na tržištu mogli pristupiti informacijama o formiranju cijena u budućnosti. Stoga činjenica da središnja druga ugovorna stranka ima pristup potrebnim informacijama o cijenama za upravljanje rizicima poravnanja ugovora o izvedenicama unutar određene vrste OTC izvedenica ne podrazumijeva automatski da bi ta vrsta OTC izvedenica trebala podlijegati obvezi poravnanja.
(12)
Razina podataka dostupnih u registru vrsta ugovora o OTC izvedenicama koji podliježu obvezi poravnanja ovisi o značaju tih podataka u identifikaciji svih vrsta ugovora o OTC izvedenicama. Zbog toga razine podataka u registrima za različite vrste ugovora o OTC izvedenicama mogu biti različite.
(13)
Dozvoljavanje pristupa mjestu trgovanja većem broju središnjih drugih ugovornih stranaka moglo bi proširiti pristup sudionicima tom mjestu i time povećati ukupnu likvidnost. No svejedno je u takvim okolnostima potrebno odrediti pojam fragmentacije likvidnosti unutar mjesta trgovanja u slučaju prijetnje neometanom i urednom funkcioniranju tržišta vrstom financijskih instrumenata za koje se postavlja zahtjev.
(14)
Procjena nadležnog tijela mjesta trgovanja kojem je središnja druga ugovorna stranka zatražila pristup i nadležnog tijela središnje druge ugovorne stranke trebala bi se temeljiti na dostupnim mehanizmima za sprečavanje fragmentacije likvidnosti unutar mjesta trgovanja.
(15)
Za sprečavanje fragmentacije likvidnosti, svi sudionici mjesta trgovanja trebali bi moći izvršiti poravnanje svih međusobnih transakcija. Međutim, ne bi bilo razmjerno zahtijevati od svih članova sustava poravnanja postojeće središnje druge ugovorne stranke da također budu i članovi sustava poravnanja bilo koje nove središnje druge ugovorne stranke koja izvršava usluge na tom mjestu trgovanja. Subjekti koji su članovi sustava poravnanja obje središnje druge ugovorne stranke mogu olakšati prijenos i poravnanje transakcija koje obavljaju sudionici na tržištu na kojima te dvije druge središnje ugovorne stranke izvršavaju usluge radi ograničavanja rizika fragmentacije likvidnosti. Bez obzira na to, važno je da zahtjev središnje druge ugovorne za pristup mjestu trgovanja ne dovodi do fragmentacije likvidnosti kojom bi se povećali rizici kojima je izložena postojeća druga središnja ugovorna stranka.
(16)
U skladu s člankom 8. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 648/2012, zahtjev središnje druge ugovorne stranke za pristup mjestu trgovanja ne smije zahtijevati međudjelovanje te se stoga ovom Uredbom ne smije odrediti međudjelovanje kao jedini način za rješavanje fragmentacije likvidnosti. Međutim, ovom Uredbom ne bi trebalo sprečavati središnje druge ugovorne stranke u sklapanju takvog dogovora na dobrovoljnoj osnovi ako su ispunjeni potrebni uvjeti za njegovu uspostavu.
(17)
Kako bi se utvrdilo koji ugovori o OTC izvedenicama na objektivno mjerljiv način smanjuju rizike koji se izravno odnose na komercijalnu aktivnost ili na aktivnost financiranja poslovanja, nefinancijske druge ugovorne stranke bi trebale primijeniti jedan od kriterija iz ove Uredbe, kao i računovodstvenu definiciju na temelju pravila Međunarodnih standarda financijskog izvještavanja (MSFI). Druge ugovorne stranke mogu se koristiti računovodstvenom definicijom iako ne primjenjuju pravila MSFI-ja. U slučaju nefinancijskih drugih ugovornih stranaka koje se koriste lokalnim računovodstvenim pravilima, očekuje se da će većina ugovora koji su klasificirani kao zaštitni u skladu s navedenim lokalnim računovodstvenim pravilima spadati u opću definiciju ugovora za smanjenje rizika izravno povezanih s komercijalnom aktivnošću ili aktivnošću financiranja poslovanja predviđenoj u ovoj Uredbi.
(18)
U pojedinim okolnostima nije moguće osigurati zaštitu od rizika upotrebom izravno povezanog ugovora o izvedenicama, ugovora s identičnom temeljnom imovinom i datumom namire kao i rizik koji se pokriva. U takvim slučajevima, nefinancijska druga ugovorna stranka može se koristiti zamjenskom zaštitom od rizika pomoću usko koreliranog instrumenta za pokriće svoje izloženosti, poput instrumenta s različitom ali u smislu ekonomskog ponašanja vrlo sličnom temeljnom imovinom. Uz to, pojedine grupe nefinancijskih drugih ugovornih stranaka koje sklapaju ugovore o OTC izvedenicama posredstvom jednog subjekta mogu se koristiti za zaštitu od njihovih rizika u odnosu na ukupne rizike grupe, makro ili portfeljnom zaštitom od rizika. Ti ugovori o OTC izvedenicama s makro, portfeljnom ili zamjenskom zaštitom od rizika mogu predstavljati zaštitu od rizika za potrebe ove Uredbe i trebalo bi ih ispitati u odnosu na kriterije za utvrđivanje ugovora o OTC izvedenicama koji objektivno smanjuju rizike.
(19)
Rizik se može mijenjati tijekom vremena i, radi prilagodbe promjeni rizika, ugovori o OTC izvedenicama koji su izvorno sklopljeni radi smanjivanja rizika povezanog s komercijalnom aktivnošću ili aktivnošću financiranja poslovanja možda se moraju kompenzirati upotrebom dodatnih ugovora o OTC izvedenicama. Iz toga proizlazi da je zaštitu od rizika moguće postići kombinacijom ugovora o OTC izvedenicama uključujući kompenzacijske ugovore o OTC izvedenicama kojima se raskidaju ugovori o OTC izvedenicama koji su postali nepovezani s rizikom poslovanja ili rizikom financiranja poslovanja.
(20)
Raspon rizika koji su izravno povezani s komercijalnom aktivnošću ili aktivnošću financiranja poslovanja vrlo je širok i različit je u različitim gospodarskim sektorima. Rizici povezani s komercijalnom aktivnošću obično su vezani uz inpute proizvodne funkcije poduzeća kao i uz proizvode i usluge koje ono prodaje ili pruža. Aktivnosti financiranja poslovanja obično se odnose na upravljanje kratkoročnim i dugoročnim financiranjem subjekta, njegovim dugom i načinima na koji ulaže financijske resurse koje generira ili posjeduje, što uključuje i upravljanje gotovinom. Na aktivnost financiranja poslovanja i komercijalnu aktivnost mogu utjecati isti izvori rizika, poput tečaja, cijena robe, inflacije ili kreditnog rizika. Budući da se OTC izvedenice ugovaraju radi zaštite od određenog rizika, prilikom analize rizika koji su izravno povezani s komercijalnom aktivnošću ili aktivnošću financiranja poslovanja, te bi rizike trebalo odrediti na dosljedan način kojim se obuhvaćaju obje aktivnosti. Nadalje, razdvajanje tih dvaju pojmova moglo bi imati neželjene posljedice, budući da ovisno o sektoru u kojem nefinancijske druge ugovorne stranke djeluju, zaštita od određenog rizika bi bila postignuta u okviru aktivnosti financiranja poslovanja ili komercijalne aktivnosti.
(21)
Iako bi pragove poravnanja trebalo odrediti uzimanjem u obzir sistemski značaj povezanih rizika, važno je uzeti u obzir da se OTC izvedenice koje smanjuju rizik isključuju iz izračuna pragova poravnanja i da pragovi poravnanja omogućuju izuzimanje načela obveze poravnanja za one ugovore o OTC izvedenicama za koje se može smatrati da nisu sklopljeni radi zaštite od rizika. Drugim riječima, vrijednost pragova poravnanja trebalo bi povremeno preispitati i treba je utvrditi prema vrsti ugovora o OTC izvedenicama. Vrste OTC izvedenica koje su određene za pragove poravnanja mogu se razlikovati od vrsta OTC izvedenica za obveze poravnanja. Pri određivanju vrijednosti pragova poravnanja, trebalo bi uzeti u obzir potrebu određivanja jedinstvenog pokazatelja koji odražava sistemski značaj zbroja neto pozicija i izloženosti po drugoj ugovornoj stranci i po vrsti imovine OTC izvedenice. Pragovi poravnanja kojima se koriste nefinancijske druge ugovorne stranke trebali bi biti i jednostavni za primjenu.
(22)
Pri utvrđivanju vrijednosti pragova poravnanja treba uzeti u obzir sistemski značaj zbroja neto pozicija i izloženosti po drugoj ugovornoj stranci i po vrsti OTC izvedenica u skladu s Uredbom (EU) br. 648/2012. Međutim, trebalo bi uzeti u obzir da se te neto pozicije i izloženosti razlikuju od neto izloženosti drugih ugovornih stranaka i drugih vrsta imovina. Nadalje, u skladu s Uredbom (EU) br. 648/2012, ove neto pozicije trebalo bi zbrojiti radi utvrđivanja podataka koje treba uzeti u obzir za određivanje pragova poravnanja. Pri određivanju pragova poravnanja trebalo bi uzeti u obzir ukupan bruto iznos koji se dobiva zbrojem tih neto pozicija. Bruto zamišljeni iznos koji proizlazi iz tog zbroja trebao bi se koristiti kao referentni iznos prilikom određivanja pragova poravnanja.
(23)
Nadalje, struktura djelatnosti nefinancijskih drugih ugovornih stranaka s OTC izvedenicama obično dovodi do niske razine netiranja budući da se ugovori o OTC izvedenicama sklapaju u istom smjeru. Stoga bi razlika između zbroja neto pozicija i izloženosti po drugoj ugovornoj stranci i po vrsti OTC izvedenica bila vrlo blizu bruto vrijednosti ugovora. Stoga, i radi jednostavnosti, potrebno je upotrebljavati bruto vrijednost ugovora o OTC izvedenicama kao valjanu zamjenu mjere koju bi trebalo uzeti u obzir pri određivanju praga poravnanja.
(24)
Budući da nefinancijske druge ugovorne stranke koje ne prelaze prag poravnanja nisu obvezne vrednovati svoje ugovore o OTC izvedenicama po tržišnim cijenama, ne bi bilo primjereno upotrebljavati ovu mjeru za određivanje pragova poravnanja budući da bi to nefinancijskim drugim ugovornim strankama nametnulo tešku obvezu koja ne bi bila razmjerna predmetnom riziku. Umjesto toga bi za nefinancijske druge ugovorne stranke upotreba zamišljene vrijednosti ugovora o OTC izvedenicama omogućila jednostavan pristup koji nije izložen vanjskim događajima.
(25)
Premašivanje jedne od vrijednosti određenih za određenu vrstu OTC izvedenica trebalo bi pokrenuti premašivanje praga poravnanja za sve vrste, budući da su ugovori o OTC izvedenicama koji smanjuju rizike isključeni iz izračuna praga poravnanja, posljedice premašivanja praga poravnanja nisu povezane samo s obvezom poravnanja već se protežu i na tehnike smanjenja rizika, a pristup za odgovarajuće obveze u skladu s Uredbom (EU) br. 648/2012 koji se primjenjuje na nefinancijske druge ugovorne stranke trebao bi biti jednostavan s obzirom na jednostavnu prirodu većine njih.
(26)
Što se tiče ugovora o OTC izvedenicama koji se ne poravnavaju, trebalo bi primijeniti tehnike smanjenja rizika poput pravodobne potvrde. Potvrda ugovora o OTC izvedenicama može se odnositi na jedan ili više okvirnih sporazuma, okvirne sporazume o potvrdi ili druge standardne uvjete. Ona može biti u obliku elektronički sklopljenog ugovora ili dokumenta koji su potpisale obje ugovorne stranke.
(27)
Neophodno je da druge ugovorne stranke potvrde uvjete njihovih transakcija što je prije moguće nakon izvršenja transakcije, posebno ako je transakcija izvršena ili obrađena elektronički, kako bi se osiguralo međusobno razumijevanje i pravna sigurnost uvjeta transakcije. Druge ugovorne stranke koje sklapaju nestandardne ili složene ugovore o OTC izvedenicama možda će posebno morati uvesti alate za ispunjavanje zahtjeva za pravodobno potvrđivanje njihovih ugovora o OTC izvedenicama. Pravodobnom potvrdom bi se isto tako predvidio razvoj odgovarajućih tržišnih praksi u tom području.
(28)
Za daljnje ublaživanje rizika, usklađivanje portfelja omogućuje svakoj drugoj ugovornoj stranci temeljito preispitivanje portfelja transakcija kako ih vidjeti njena druga ugovorna stranka radi brzog otkrivanja mogućih nesporazuma oko ključnih uvjeta transakcija. Ti bi uvjeti trebali uključivati vrednovanje svake transakcije i mogu također uključivati ostale odgovarajuće podatke poput datuma od kojeg se proizvode učinci, utvrđenog datuma dospijeća, datuma plaćanja ili namire, zamišljene vrijednosti ugovora i valute transakcije, temeljnog instrumenta, pozicije drugih ugovornih stranaka, konvencije o radnim danima i svih odgovarajućih fiksnih ili promjenljivih kamatnih stopa ugovora o OTC izvedenicama.
(29)
S obzirom na različite profile rizičnosti i kako bi usklađivanje portfelja bilo primjerena tehnika smanjenja rizika, učestalost usklađivanja i veličina portfelja koji se razmatra trebaju biti različiti ovisno o prirodi druge ugovorne stranke. Stroži zahtjevi trebali bi se primjenjivati i na financijske i na nefinancijske druge ugovorne stranke koje premašuju prag poravnanja, dok bi se smanjena učestalost usklađivanja trebala primjenjivati na nefinancijske druge ugovorne stranke koje ne bi premašivale prag poravnanja bez obzira na kategoriju njihove druge ugovorne stranke, koja bi isto tako mogla imati koristi od takve smanjene učestalosti usklađivanja za taj dio njezinog portfelja.
(30)
Sažimanje portfelja može također biti učinkovit alat za potrebe smanjenja rizika, ovisno o okolnostima poput veličine portfelja kod druge ugovorne stranke, dospijeća, svrhe i stupnja standardizacije ugovora o OTC izvedenicama. Financijske druge ugovorne stranke i nefinancijske druge ugovorne stranke koje imaju portfelj ugovora o OTC izvedenicama čije se poravnanje ne obavlja posredstvom središnje druge ugovorne stranke iznad razine utvrđene ovom Uredbom trebaju imati uspostavljene postupke za analizu mogućnosti upotrebe sažimanja portfelja koja bi im omogućila smanjenje rizika druge ugovorne stranke.
(31)
Rješavanje sporova ima za cilj smanjenje rizika koji proizlaze iz ugovora čije se poravnanje ne obavlja posredstvom središnje druge ugovorne stranke. Pri međusobnom sklapanju transakcija OTC izvedenicama, druge bi ugovorne stranke trebale imati dogovoreni okvir za rješavanje svih povezanih sporova do kojih može doći. Taj bi okvir trebao upućivati na mehanizme za rješavanje sporova poput arbitraže treće stranke ili mehanizma tržišnog istraživanja. Tim se okvirom planira izbjeći eskalacija neriješenih sporova i izlaganje drugih ugovornih stranaka dodatnim rizicima. Sporove bi trebalo identificirati te njima upravljati i na odgovarajući ih način objaviti.
(32)
S ciljem utvrđivanja tržišnih uvjeta koji sprečavaju vrednovanje po tržišnim cijenama, potrebno je odrediti neaktivna tržišta. Tržište može biti neaktivno zbog nekoliko razloga, između ostalog i kada se na njemu ne odvijaju redovito tržišne transakcije na tržišnoj osnovi, gdje bi tržišna osnova trebala imati isto značenje kao ono za računovodstvene svrhe.
(33)
Ova se Uredba primjenjuje na financijske druge ugovorne stranke i nefinancijske druge ugovorne stranke iznad praga poravnanja te uzima u obzir Direktivu 2006/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o adekvatnosti kapitala investicijskih društava i kreditnih institucija (4), koja također utvrđuje zahtjeve koje bi trebalo ispuniti pri vrednovanju zasnovanom na modelu.
(34)
Iako se model koji se koristi za vrednovanje zasnovano na modelu može izraditi interno ili eksterno, kako bi se osigurala odgovarajuća odgovornost, za odobrenje modela odgovoran je odbor direktora ili odbor kojeg delegira odbor direktora.
(35)
Kada druge ugovorne stranke mogu primjenjivati izuzeće unutar grupe nakon što su obavijestile nadležna tijela, ali bez čekanja na istek roka za prigovor tih nadležnih tijela, važno je osigurati da nadležna tijela dobivaju pravodobne, primjerene i dovoljne informacije kako bi mogla procijeniti trebaju li uložiti prigovor na primjenu izuzeća.
(36)
Predviđena veličina, obujam i učestalost unutargrupnih ugovora o OTC izvedenicama mogu se odrediti na temelju prošlih unutargrupnih transakcija drugih ugovornih stranaka, kao i očekivani model i očekivane aktivnosti u budućnosti.
(37)
Druge ugovorne stranke koje primjenjuju izuzeće unutar grupe trebale bi objaviti informacije kako bi osigurale transparentnost u pogledu sudionika na tržištu i potencijalnih vjerovnika. To je posebno važno za potencijalne vjerovnike drugih ugovornih stranaka u smislu procjene rizika. Takva objava ima za cilj sprečavanje dobivanja krivog dojma da se ugovori o OTC izvedenicama poravnavaju posredstvom središnje druge ugovorne stranke ili da podliježu tehnikama za smanjenje rizika kada to nije slučaj.
(38)
Vremenski okvir za postizanje pravodobne potvrde zahtijeva napore u prilagodbi uključujući promjene tržišne prakse i jačanje IT sustava. Budući da se brzina prilagodbe usklađenosti može razlikovati ovisno o kategoriji drugih ugovornih stranaka i vrsti imovine OTC izvedenica, određivanje datuma za postepenu primjenu koji uzimaju u obzir ove razlike bi omogućilo povećanje vremenskog okvira potvrde za one druge ugovorne stranke i proizvode koji bi mogli biti brže spremni.
(39)
U skladu sa standardima određenima za usklađivanje portfelja, sažimanje portfelja ili rješavanje sporova, druge ugovorne stranke trebale bi uspostaviti postupke, politike, procese i dopuniti dokumentaciju što zahtijeva vrijeme. Trebalo bi odgoditi stupanje na snagu povezanih zahtjeva kako bi se osiguralo vrijeme koje je potrebno drugim ugovornim strankama da poduzmu potrebne korake za potrebe usklađivanja.
(40)
Ova se Uredba temelji na nacrtu regulatornih tehničkih standarda kojeg je Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala podnijelo Komisiji.
(41)
U skladu s člankom 10. Uredbe (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (5), ESMA je provela otvorene javne konzultacije o nacrtu regulatornih tehničkih standarda, analizirala moguće povezane troškove i koristi i zatražila mišljenje Interesne skupine za vrijednosne papire i tržišta kapitala uspostavljene u skladu s člankom 37. Uredbe (EU) br. 1095/2010,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆENITO
Članak 1.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„posredni klijent” znači klijent klijenta člana sustava poravnanja;
(b)
„dogovor o posrednom poravnanju” znači skupina ugovornih odnosa između središnje druge ugovorne stranke, člana sustava poravnanja, klijenta člana sustava poravnanja i posrednog klijenta koji omogućuje klijentu člana sustava poravnanja pružanje usluga poravnanja posrednom klijentu;
(c)
„potvrda” znači dokumentacija o sporazumu između drugih ugovornih stranaka o svim uvjetima ugovora o OTC izvedenicama.
POGLAVLJE II.
DOGOVORI O POSREDNOM PORAVNANJU
(članak 4. stavak 4. Uredbe (EU) br. 648/2012)
Članak 2.
Struktura dogovora o posrednom poravnanju
1. U slučaju kada je član sustava poravnanja spreman omogućiti posredno poravnanje, svaki klijent takvog člana sustava poravnanja ima pravo pružati usluge posrednog poravnanja jednom ili više svojih klijenata, pod uvjetom da je klijent člana sustava poravnanja kreditna institucija koja ima odobrenje za rad, investicijsko društvo koje ima odobrenje za rad ili istovrijedna kreditna institucija ili jednakovrijedno investicijsko društvo treće zemlje.
2. Ugovorni uvjeti dogovora o posrednom poravnanju dogovaraju se između klijenta člana sustava poravnanja i posrednog klijenta, nakon savjetovanja s članom sustava poravnanja o pitanjima koja mogu utjecati na rad člana sustava poravnanja. Oni moraju uključivati ugovorne zahtjeve prema kojima je klijent dužan ispuniti sve obveze posrednog klijenta prema članu sustava poravnanja. Ovi se zahtjevi odnose samo na transakcije koje proizlaze iz dogovora o posrednom poravnanju, čiji opseg mora biti jasno dokumentiran u dogovorenim ugovorima.
Članak 3.
Obveze središnje druge ugovorne stranke
1. Dogovori o posrednom poravnanju ne podliježu poslovnim praksama središnje druge ugovorne stranke koje djeluju kao zapreka njihovom uspostavljanju na temelju prihvatljivih komercijalnih uvjeta. Na zahtjev člana sustava poravnanja, središnja druga ugovorna stranka vodi odvojenu evidenciju i račune, čime omogućuje svakom klijentu da u računima koji se vode kod središnje druge ugovorne stranke može razlikovati imovinu i pozicije klijenta od imovine i pozicija koje se vode za račune posrednih klijenata klijenta.
2. Središnja druga ugovorna stranka identificira, prati i upravlja svim značajnim rizicima koji proizlaze iz dogovora o posrednom poravnanju koji bi mogli utjecati na otpornost središnje druge ugovorne stranke.
Članak 4.
Obveze članova sustava poravnanja
1. Član sustava poravnanja koji nudi omogućivanje usluga posrednog poravnanja to mora činiti pod prihvatljivim komercijalnim uvjetima. Ne dovodeći u pitanje povjerljivost ugovornih dogovora s pojedinačnim klijentima, član sustava poravnanja javno objavljuje opće uvjete pod kojima je spreman omogućiti pružanje usluga posrednog poravnanja. Ti uvjeti mogu uključiti minimalne operativne zahtjeve za klijente koji pružaju usluge posrednog poravnanja.
2. Pri omogućivanju dogovora o posrednom poravnanju, član sustava poravnanja primjenjuje neki od sljedećih dogovora o odvajanju u skladu s uputom klijenta:
(a)
vodi odvojenu evidenciju i račune, čime omogućuje svakom klijentu da razlikuje u računima kod člana sustava poravnanja imovinu i pozicije klijenta od imovine i pozicija koji se vode za račune njegovih posrednih klijenata;
(b)
vodi odvojenu evidenciju i račune, čime omogućuje svakom klijentu da razlikuje u računima kod člana sustava poravnanja imovinu i pozicije koji se vode za račun posrednog klijenta od imovine i pozicija koji se vode za račun ostalih posrednih klijenata.
3. Smatra se da je zahtjev za razlikovanje imovine i pozicija kod člana sustava poravnanja ispunjen ako je udovoljeno uvjetima iz članka 39. stavka 9. Uredbe (EU) br. 648/2012.
4. Član sustava poravnanja uspostavlja čvrste postupke za upravljanje neispunjavanjem obveza klijenta koji pruža usluge posrednog poravnanja. Ti postupci uključuju vjerodostojan mehanizam za prijenos pozicija i imovine drugom klijentu ili članu sustava poravnanja, ovisno o sporazumu između dotičnih posrednih klijenata. Klijent ili član sustava poravnanja nije obvezan prihvatiti te pozicije ako nije prethodno ušao u ugovorni odnos kojim na to pristaje.
5. Član sustava poravnanja također osigurava da njegovi postupci omogućuju brzo unovčenje imovine i pozicija posrednih klijenata i člana sustava poravnanja radi isplate svih iznosa koji dospijevaju posrednim klijentima u slučaju neispunjavanja obveza klijenta.
6. Član sustava poravnanja identificira, prati i upravlja svim rizicima koji proizlaze iz omogućivanja dogovora o posrednom poravnanju, uključujući i upotrebu informacija koje pružaju klijenti u skladu s člankom 4. stavkom 3. Član sustava poravnanja dužan je uspostaviti čvrste interne postupke kako bi osigurao da se te informacije ne mogu koristiti u komercijalne svrhe.
Članak 5.
Obveze klijenata
1. Klijent koji pruža usluge posrednog poravnanja vodi odvojenu evidenciju i račune koji mu omogućuju da razlikuje vlastitu imovinu i pozicije od imovine i pozicija koje se vode za račun njegovih posrednih klijenata. Posrednim klijentima nudi izbor između dviju mogućnosti odvajanja računa predviđenih u članku 4. stavku 2. i osigurava potpunu informiranost posrednih klijenata o rizicima povezanima sa svakom od mogućnosti odvajanja. Informacije koje klijent pruža posrednim klijentima uključuju informacije o dogovorima za prijenos pozicija i računa drugom klijentu.
2. Klijent koji pruža usluge posrednog poravnanja traži od člana sustava poravnanja da otvori odvojeni račun kod središnje druge ugovorne stranke. Taj se račun otvara isključivo radi držanja imovine i pozicija njegovih posrednih klijenata.
3. Klijent pruža članu sustava poravnanja dovoljno informacija za identifikaciju, praćenje i upravljanje svim rizicima koji proizlaze iz omogućivanja dogovora o posrednom poravnanju. U slučaju kada klijent ne ispunjava svoje obveze, sve informacije koje klijent ima o svojim posrednim klijentima odmah se stavljaju na raspolaganje članu sustava poravnanja.
POGLAVLJE III.
OBAVIJESTI ESMA-i ZA POTREBE OBVEZE PORAVNANJA
(članak 5. stavak 1. Uredbe (EU) br. 648/2012)
Članak 6.
Podaci koje obavijest mora sadržavati
1. Obavijest za potrebe obveze poravnanja sadrži sljedeće informacije:
(a)
identifikaciju vrste ugovora o OTC izvedenicama;
(b)
identifikaciju ugovora o OTC izvedenicama unutar određene vrste ugovora o OTC izvedenicama;
(c)
ostale informacije koje mora sadržavati javni registar u skladu s člankom 8.;
(d)
sve ostale informacije potrebne za razlikovanje ugovora o OTC izvedenicama unutar određene vrste ugovora o OTC izvedenicama od ugovora o OTC izvedenicama izvan te vrste;
(e)
dokaz o stupnju standardizacije ugovornih uvjeta i operativnih procesa za odgovarajuću vrstu ugovora o OTC izvedenicama;
(f)
podatke o obujmu dotične vrste ugovora o OTC izvedenicama;
(g)
podatke o likvidnosti dotične vrste ugovora o OTC izvedenicama;
(h)
dokaz o dostupnosti sudionicima na tržištu primjerenih, pouzdanih i općeprihvaćenih informacija o formiranju cijena vezano uz ugovore unutar određene vrste ugovora o OTC izvedenicama;
(i)
dokaz o utjecaju obveze poravnanja na dostupnost informacija o formiranju cijena sudionicima na tržištu.
2. S ciljem procjene datuma od kojeg ili od kojih obveza poravnanja proizvodi učinke, uključujući postepeno uvođenje i kategorija drugih ugovornih stranaka na koje se primjenjuje obveza poravnanja, obavijest za potrebe obveze poravnanja uključuje:
(a)
podatke koji su relevantni za procjenu očekivanog obujma određene vrste ugovora o OTC izvedenicama ako se na nju počinje primjenjivati obveza poravnanja;
(b)
dokaz o sposobnosti središnje druge ugovorne stranke da obradi očekivani obujam određene vrste ugovora o OTC izvedenicama ako se na nju počinje primjenjivati obveza poravnanja i da upravlja rizikom koji proizlazi iz poravnanja dotične vrste ugovora o OTC izvedenicama, uključujući kroz dogovore s klijentima ili posrednim klijentima o poravnanju;
(c)
vrstu i broj drugih ugovornih stranaka koje su aktivne i za koje se očekuje da su aktivne na tržištu tom vrstom ugovora o OTC izvedenicama ako se na nju počinje primjenjivati obveza poravnanja;
(d)
prikaz različitih zadaća koje se moraju izvršiti kako bi započelo poravnanje sa središnjom drugom ugovornom strankom kao i vrijeme koje je potrebno za ispunjavanje svake zadaće;
(e)
informacije o upravljanju rizikom, pravnom i operativnom kapacitetu drugih ugovornih stranaka koje su aktivne na tržištu određenom vrstom ugovora o OTC izvedenicama ako se na nju počinje primjenjivati obveza poravnanja.
3. Podaci koji se odnose na obujam i likvidnost za određenu vrstu ugovora o OTC izvedenicama i za svaki ugovor o izvedenicama unutar dotične vrste sadrže odgovarajuće tržišne informacije, uključujući povijesne podatke, tekuće podatke kao i sve promjene koje se očekuju ako se na dotičnu vrstu ugovora o OTC izvedenicama počinje primjenjivati obveza poravnanja, uključujući:
(a)
broj transakcija;
(b)
ukupan obujam;
(c)
ukupne otvorene ugovorne pozicije;
(d)
dubina narudžbi uključujući prosječan broj narudžbi i zahtjeva za ponude;
(e)
raspon razlika;
(f)
mjerila likvidnosti u uvjetima tržišnog stresa;
(g)
mjerila likvidnosti za izvršenje postupaka u slučaju neispunjavanja obveza.
4. Informacije koje se odnose na stupanj standardizacije ugovornih uvjeta i operativnih postupaka za određenu vrstu ugovora o OTC izvedenicama predviđenih u točki (e) stavka 1. uključuju, za određenu vrstu ugovora o OTC izvedenicama i za svaki ugovor o izvedenicama unutar te vrste, podatke o dnevnoj referentnoj cijeni i broju dana po godini s referentnom cijenom koja se smatra pouzdanom tijekom razdoblja od najmanje prethodnih 12 mjeseci.
POGLAVLJE IV.
KRITERIJI ZA ODREĐIVANJE VRSTA UGOVORA O OTC IZVEDENICAMA KOJE PODLIJEŽU OBVEZI PORAVNANJA
(članak 5. stavak 4. Uredbe (EU) br. 648/2012)
Članak 7.
Kriteriji koje procjenjuje ESMA
1. Što se tiče stupnja standardizacije ugovornih uvjeta i operativnih postupaka određene vrste ugovora o OTC izvedenicama, Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (European Securities and Markets Authority, ESMA) uzima u obzir:
(a)
sadrže li ugovorni uvjeti odgovarajuće vrste ugovora o OTC izvedenicama zajedničku pravnu dokumentaciju, uključujući standardizirane ugovore o netiranju, definicije, standardne uvjete i potvrde kojima se utvrđuju ugovorne specifikacije kojima se obično koriste druge ugovorne stranke;
(b)
podliježu li operativni postupci te odgovarajuće vrste ugovora o OTC izvedenicama automatiziranoj obradi nakon trgovanja i događajima životnog ciklusa kojima se upravlja na zajednički način u skladu s rasporedom o kojem je postignuta široka suglasnost između drugih ugovornih stranaka.
2. Što se tiče obujma i likvidnosti određene vrste ugovora o OTC izvedenicama, ESMA uzima u obzir:
(a)
jesu li iznosi nadoknada ili financijskih zahtjeva središnje druge ugovorne stranke razmjerni riziku koji se obvezom poravnanja planira ublažiti;
(b)
stabilnost veličine i dubine tržišta u pogledu određenog proizvoda tijekom vremena;
(c)
vjerojatnost da bi disperzija tržišta ostala dovoljna u slučaju neispunjavanja obveza člana sustava poravnanja;
(d)
broj i vrijednost transakcija.
3. Što se tiče dostupnosti primjerenih, pouzdanih i općeprihvaćenih informacija o formiranju cijena u odgovarajućoj vrsti ugovora o OTC izvedenicama, ESMA uzima u obzir jesu li informacije potrebne za točno određivanje cijene ugovora unutar određene vrste ugovora o OTC izvedenicama lako dostupne sudionicima na tržištu na prihvatljivoj komercijalnoj osnovi i bi li one i nadalje ostale lako dostupne kada bi se na te vrste ugovora o OTC izvedenicama primjenjivala obveza poravnanja.
POGLAVLJE V.
JAVNI REGISTAR
(članak 6. stavak 4. Uredbe (EU) br. 648/2012)
Članak 8.
Podaci koje mora sadržavati registar ESMA-e
1. Za svaku vrstu ugovora o OTC izvedenicama koja podliježe obvezi poravnanja, javni registar ESMA-e sadrži:
(a)
vrstu imovine ugovora o OTC izvedenicama;
(b)
tip ugovora o OTC izvedenicama unutar određene vrste;
(c)
temeljnu imovinu ugovora o OTC izvedenicama unutar te vrste;
(d)
za temeljnu imovinu koja je financijski instrument, naznaku radi li se o jedinstvenom financijskom instrumentu odnosno o jedinstvenom izdavatelju ili o indeksu ili portfelju;
(e)
za ostalu temeljnu imovinu, naznaku o kategoriji temeljne imovine;
(f)
zamišljene valute i valute namire ugovora o OTC izvedenicama unutar dotične vrste;
(g)
dospijeća ugovora o OTC izvedenicama unutar dotične vrste;
(h)
uvjete namire ugovora o OTC izvedenicama unutar dotične vrste;
(i)
učestalost plaćanja ugovora o OTC izvedenicama unutar dotične vrste;
(j)
identifikacijsku oznaku dotične vrste ugovora o OTC izvedenicama;
(k)
svaku drugu značajku koja omogućuje međusobno razlikovanje ugovora u određenoj vrsti ugovora o OTC izvedenicama.
2. Što se tiče središnjih drugih ugovornih stranaka koje imaju odobrenje ili su priznate za potrebe obveze poravnanja, javni registar ESMA-e za svaku središnju drugu ugovornu stranku uključuje:
(a)
identifikacijsku oznaku, u skladu s člankom 3. Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 1247/2012 (6);
(b)
puni naziv;
(c)
zemlju u kojoj imaju poslovni nastan;
(d)
nadležno tijelo određeno u skladu s člankom 22. Uredbe (EU) br. 648/2012.
3. Što se tiče datuma od kojih obveza poravnanja proizvodi učinke, uključujući i postepeno uvođenje, javni registar ESMA-e uključuje:
(a)
identifikaciju svih kategorija drugih ugovornih stranaka na koje se primjenjuje razdoblje postepenog uvođenja;
(b)
sve druge potrebne uvjete koji se zahtijevaju u skladu s regulatornim tehničkim standardima donesenima u skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 648/2012, radi primjene razdoblja postepenog uvođenja.
4. Javni registar ESMA-e sadrži upućivanje na regulatorne tehničke standarde donesene u skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 648/2012 na temelju kojih su utvrđene sve obveze poravnanja.
5. Što se tiče središnje druge ugovorne stranke o kojoj je nadležno tijelo obavijestilo ESMA-u, javni registar ESMA-e sadrži barem:
(a)
identifikaciju središnje druge ugovorne stranke;
(b)
vrstu imovine prijavljenih ugovora o OTC izvedenicama;
(c)
vrstu ugovora o OTC izvedenicama;
(d)
datum obavijesti;
(e)
identifikaciju nadležnog tijela koje podnosi obavijest.
POGLAVLJE VI.
FRAGMENTACIJA LIKVIDNOSTI
(članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) br. 648/2012)
Članak 9.
Određivanje pojma fragmentacije likvidnosti
1. Smatra se da dolazi do fragmentacije likvidnosti kada sudionici u mjestu trgovanja nisu u mogućnosti sklopiti transakciju s jednim ili više sudionika u tom mjestu zbog nepostojanja dogovora o poravnanju kojima svi sudionici imaju pristup.
2. Smatra se da pristup središnje druge ugovorne stranke mjestu trgovanja na kojem već druga središnja druga ugovorna stranka pruža usluge ne dovodi do fragmentacije likvidnosti u mjestu trgovanja kada, bez potrebe nametanja zahtjeva članovima sustava poravnanja postojeće središnje druge ugovorne stranke da postanu članovi sustava poravnanja nove središnje ugovorne stranke, svi sudionici u mjestu trgovanja mogu izvršiti poravnanje, izravno ili posredno posredstvom jednog od sljedećeg:
(a)
barem jedne zajedničke središnje druge ugovorne stranke;
(b)
dogovora o poravnanju koje su uspostavile središnje druge ugovorne stranke.
3. Dogovori o ispunjavanju uvjeta iz točaka (a) ili (b) stavka 2. uspostavljaju se prije nego što nova središnja druga ugovorna stranka počne pružati usluge poravnanja na odgovarajućem mjestu trgovanja.
4. Pristup zajedničkoj središnjoj drugoj ugovornoj stranci iz točke (a) stavka 2. može se uspostaviti putem dvaju ili više članova sustava poravnanja ili dvaju ili više klijenata ili putem dogovora o posrednom poravnanju.
5. Dogovorima o poravnanju iz točke (b) stavka 2. može se predvidjeti prijenos transakcija koje su izvršili ti sudionici na tržištu članovima sustava poravnanja drugih središnjih drugih ugovornih stranaka. Iako pristup središnje druge ugovorne stranke mjestu trgovanja ne smije zahtijevati međudjelovanje, dogovor o međudjelovanju koji su dogovorile odgovarajuće središnje druge ugovorne stranke i odobrila mjerodavna nadležna tijela može se koristiti za ispunjavanje zahtjeva za pristup zajedničkim dogovorima o poravnanju.
POGLAVLJE VII.
NEFINANCIJSKE DRUGE UGOVORNE STRANKE
Članak 10.
(članak 10. stavak 4. točka (a) Uredbe (EU) br. 648/2012)
Kriteriji za utvrđivanje ugovora o OTC izvedenicama koji objektivno smanjuju rizike
1. Ugovor o OTC izvedenicama na objektivno mjerljiv način smanjuje rizike koji su izravno povezani s komercijalnom aktivnošću ili aktivnošću financiranja poslovanja nefinancijske druge ugovorne stranke ili te grupe, kada on sam ili u kombinaciji s drugim ugovorima o izvedenicama, izravno ili putem usko povezanih instrumenata ispunjava jedan od sljedećih kriterija:
(a)
pokriva rizike koji proizlaze iz potencijalne promjene vrijednosti imovine, usluga, sirovina, proizvoda, robe ili obveza koje nefinancijska druga ugovorna stranka ili njezina grupa posjeduje, proizvodi, izrađuje, obrađuje, pruža, kupuje, trži, iznajmljuje/daje u zakup, prodaje ili stvara ili opravdano očekuje da će posjedovati, proizvoditi, izrađivati, obrađivati, pružati, kupovati, tržiti, iznajmljivati/davati u zakup, prodavati ili stvarati u okviru njezinog uobičajenog poslovanja;
(b)
pokriva rizike koji proizlaze iz potencijalnog posrednog utjecaja na vrijednost imovine, usluga, sirovina, proizvoda, robe ili obveza iz točke (a), zbog fluktuacije kamatnih stopa, stope inflacije, tečaja ili kreditnog rizika;
(c)
može se smatrati ugovorom o zaštiti od rizika u skladu s Međunarodnim standardima financijskog izvještavanja (MSFI) donesenima u skladu s člankom 3. Uredbe (EZ) br. 1606/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (7).
Članak 11.
(članak 10. stavak 4. točka (b) Uredbe (EU) br. 648/2012)
Pragovi poravnanja
Vrijednosti pragova poravnanja za potrebe obveze poravnanja su:
(a)
za ugovore o OTC kreditnim izvedenicama, 1 milijarda EUR u bruto zamišljenoj vrijednosti;
(b)
za ugovore o OTC dioničkim izvedenicama, 1 milijarda EUR u bruto zamišljenoj vrijednosti;
(c)
za ugovore o OTC kamatnim izvedenicama, 3 milijarde EUR u bruto zamišljenoj vrijednosti;
(d)
za ugovore o OTC deviznim izvedenicama, 3 milijarde EUR u bruto zamišljenoj vrijednosti;
(e)
za ugovore o OTC robnim izvedenicama i ostale ugovore o OTC izvedenicama koji nisu navedeni u točkama od (a) do (d), 3 milijarde EUR u bruto zamišljenoj vrijednosti.
POGLAVLJE VIII.
TEHNIKE SMANJENJA RIZIKA ZA UGOVORE O OTC IZVEDENICAMA ČIJE SE PORAVNANJE NE OBAVLJA POSREDSTVOM SREDIŠNJE DRUGE UGOVORNE STRANKE
Članak 12.
(članak 11. stavak 14. točka (a) Uredbe (EU) br. 648/2012)
Pravodobna potvrda
1. Ugovor o OTC izvedenicama sklopljen između financijskih drugih ugovornih stranaka ili nefinancijskih drugih ugovornih stranaka iz članka 10. Uredbe (EU) br. 648/2012 čije se poravnanje ne obavlja posredstvom središnje druge ugovorne stranke potvrđuje se, kada je to moguće, elektroničkim putem, što je prije moguće, a najkasnije:
(a)
do kraja drugog radnog dana nakon datuma izvršenja ugovora o OTC izvedenicama, u slučaju kreditnih izvedenica na osnovi nastanka statusa neispunjavanja obveza i kamatnih ugovora o razmjeni koji su sklopljeni do i uključujući 28. veljače 2014.;
(b)
do kraja radnog dana nakon datuma izvršenja ugovora o OTC izvedenicama, u slučaju kreditnih izvedenica na osnovi nastanka statusa neispunjavanja obveza i kamatnih ugovora o razmjeni koji su sklopljeni nakon 28. veljače 2014.;
(c)
do kraja trećeg radnog dana nakon datuma izvršenja ugovora o izvedenicama, u slučaju vlasničkih ugovora o razmjeni, valutnih ugovora o razmjeni i svih ostalih ugovora o izvedenicama koji nisu navedeni u točki (a), a koji su sklopljeni do i uključujući 31. kolovoza 2013.;
(d)
do kraja drugog radnog dana nakon datuma izvršenja ugovora o izvedenicama, u slučaju vlasničkih ugovora o razmjeni, valutnih ugovora o razmjeni i svih ostalih ugovora o izvedenicama koji nisu navedeni u točki (a), a koji su sklopljeni nakon 31. kolovoza 2013. do i uključujući 31. kolovoza 2014.;
(e)
do kraja radnog dana nakon datuma izvršenja ugovora o izvedenicama, u slučaju vlasničkih ugovora o razmjeni, valutnih ugovora o razmjeni, robnih ugovora o razmjeni i svih ostalih ugovora o izvedenicama koji nisu navedeni u točki (a), a koji su sklopljeni nakon 31. kolovoza 2014.
2. Ugovor o OTC izvedenicama koji je sklopljen s nefinancijskom drugom ugovornom strankom koja nije navedena u članku 10. Uredbe (EU) br. 648/2012, potvrđuje se, kada je to moguće, elektroničkim putem, što je prije moguće, a najkasnije:
(a)
do kraja petog radnog dana nakon datuma izvršenja ugovora o OTC izvedenicama, u slučaju kreditnih izvedenica na osnovi nastanka statusa neispunjavanja obveza i kamatnih ugovora o razmjeni koji su sklopljeni do i uključujući 31. kolovoza 2013.;
(b)
do kraja trećeg radnog dana nakon datuma izvršenja ugovora o OTC izvedenicama, u slučaju kreditnih izvedenica na osnovi nastanka statusa neispunjavanja obveza i kamatnih ugovora o razmjeni koji su sklopljeni nakon 31. kolovoza 2013. do i uključujući 31. kolovoza 2014.;
(c)
do kraja drugog radnog dana nakon datuma izvršenja ugovora o OTC izvedenicama, u slučaju kreditnih izvedenica na osnovi nastanka statusa neispunjavanja obveza i kamatnih ugovora o razmjeni koji su sklopljeni nakon 31. kolovoza 2014.;
(d)
do kraja sedmog radnog dana nakon datuma izvršenja ugovora o izvedenicama, u slučaju vlasničkih ugovora o razmjeni, valutnih ugovora o razmjeni, robnih ugovora o razmjeni i svih ostalih ugovora o izvedenicama koji nisu navedeni u točki (a), a koji su sklopljeni do i uključujući 31. kolovoza 2013.;
(e)
do kraja četvrtog radnog dana nakon datuma izvršenja ugovora o izvedenicama, u slučaju vlasničkih ugovora o razmjeni, valutnih ugovora o razmjeni, robnih ugovora o razmjeni i svih ostalih ugovora o izvedenicama koji nisu navedeni u točki (a), a koji su sklopljeni nakon 31. kolovoza 2013. do i uključujući 31. kolovoza 2014.;
(f)
do kraja drugog radnog dana nakon datuma izvršenja, u slučaju vlasničkih ugovora o razmjeni, valutnih ugovora o razmjeni, robnih ugovora o razmjeni i svih ostalih ugovora o izvedenicama koji nisu navedeni u točki (a), a koji su sklopljeni nakon 31. kolovoza 2014.
3. U slučaju kada se transakcija iz stavka 1. ili 2. sklapa nakon 16.00 sati po lokalnom vremenu ili kada se sklapa s drugom ugovornom strankom koja se nalazi u drugoj vremenskoj zoni koja ne omogućuje potvrdu do zadanog roka, potvrda se izvršava što je prije moguće, a najkasnije jedan radni dan nakon roka određenog u stavku 1. odnosno stavku 2.
4. Financijske druge ugovorne stranke imaju uspostavljene postupke za izvješćivanje na mjesečnoj osnovi nadležnom tijelu određenom u skladu s člankom 48. Direktive 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (8) o broju nepotvrđenih transakcija o OTC izvedenicama iz stavaka 1. ili 2. koje su otvorene više od pet radnih dana.
Članak 13.
(članak 11. stavak 14. točka (a) Uredbe (EU) br. 648/2012)
Usklađivanje portfelja
1. Financijske i nefinancijske druge ugovorne stranke u ugovoru o OTC izvedenicama pisanim se putem ili drugim jednakovrijednim elektroničkim načinom dogovaraju sa svakom od svojih drugih ugovornih stranaka o načinu usklađivanja portfelja. Taj se dogovor mora postići prije sklapanja ugovora o OTC izvedenicama.
2. Usklađivanje portfelja provode između sebe druge ugovorne stranke u ugovoru o OTC izvedenicama ili ga može provoditi kvalificirana treća stranka u skladu s ovlaštenjem koje joj je u tu svrhu dala druga ugovorna stranka. Usklađivanje portfelja obuhvaća ključne uvjete trgovanja koji karakteriziraju svaki pojedini ugovor o OTC izvedenicama i ono mora uključivati barem vrednovanje koje je pripisano svakom ugovoru u skladu s člankom 11. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 648/2012.
3. Kako bi se u ranoj fazi identificiralo svako odstupanje od značajnog uvjeta ugovora o OTC izvedenicama, uključujući njegovo vrednovanje, usklađivanje portfelja provodi se:
(a)
za financijsku drugu ugovornu stranku ili nefinancijsku drugu ugovornu stranku iz članka 10. Uredbe (EU) br. 648/2012:
i.
svakog radnog dana kada druge ugovorne stranke međusobno imaju 500 ili više otvorenih ugovora o OTC izvedenicama;
ii.
jednom tjedno kada druge ugovorne stranke međusobno imaju između 51 i 499 otvorenih ugovora o OTC izvedenicama u bilo kojem trenutku u tjednu;
iii.
jednom tromjesečno kada druge ugovorne stranke međusobno imaju 50 ili manje otvorenih ugovora o OTC izvedenicama u bilo kojem trenutku tijekom dotičnog tromjesečja;
(b)
za nefinancijsku drugu ugovornu stranku koja nije navedena u članku 10. Uredbe (EU) br. 648/2012:
i.
jednom tromjesečno kada druge ugovorne stranke međusobno imaju više od 100 otvorenih ugovora o OTC izvedenicama u bilo kojem trenutku tijekom tromjesečja;
ii.
jednom godišnje kada druge ugovorne stranke međusobno imaju 100 ili manje otvorenih ugovora o OTC izvedenicama.
Članak 14.
(članak 11. stavak 14. točka (a) Uredbe (EU) br. 648/2012)
Sažimanje portfelja
Financijske druge ugovorne stranke i nefinancijske druge ugovorne stranke koje imaju 500 ili više otvorenih ugovora o OTC izvedenicama s drugom ugovornom strankom čije se poravnanje ne obavlja posredstvom središnje druge ugovorne stranke imaju uspostavljene postupke za redovitu analizu, koja se mora provoditi najmanje dva puta godišnje, mogućnosti za provođenje vježbe sažimanja portfelja radi smanjenja rizika druge ugovorne stranke i provoditi navedenu vježbu sažimanja portfelja.
Financijske druge ugovorne stranke i nefinancijske druge ugovorne stranke osiguravaju prihvatljivo i valjano objašnjenje mjerodavnom nadležnom tijelu za donošenja zaključka da vježba sažimanja portfelja nije primjerena.
Članak 15.
(članak 11. stavak 14. točka (a) Uredbe (EU) br. 648/2012)
Rješavanje sporova
1. Pri međusobnom sklapanju ugovora o OTC izvedenicama, financijske druge ugovorne stranke i nefinancijske druge ugovorne stranke imaju dogovorene detaljne procedure i postupke vezano uz:
(a)
identifikaciju, bilježenje i praćenje sporova koji se odnose na priznavanje ili vrednovanje ugovora i razmjenu kolaterala između drugih ugovornih stranaka. Tim se postupcima mora barem bilježiti vrijeme tijekom kojeg je spor otvoren, druga ugovorna stranka i iznos spora;
(b)
pravodobno rješavanje sporova i posebne postupke u slučaju sporova koji se ne riješe u roku od pet radnih dana.
2. Financijske druge ugovorne stranke dužne su obavješćivati nadležno tijelo određeno u skladu s člankom 48. Direktive 2004/39/EZ o svim sporovima između ugovornih stranaka koji se odnose na ugovor o OTC izvedenicama, svom vrednovanju ili razmjeni kolaterala čiji je iznos ili vrijednost veća od 15 milijuna EUR i koji traju najmanje 15 radnih dana.
Članak 16.
(članak 11. stavak 14. točka (b) Uredbe (EU) br. 648/2012)
Tržišni uvjeti koji sprečavaju vrednovanje zasnovano na tržišnoj vrijednosti
1. Smatra se da se tržišni uvjeti koji sprečavaju vrednovanje ugovora o OTC izvedenicama zasnovano na tržišnoj vrijednosti javljaju u sljedećim situacijama:
(a)
kada je tržište neaktivno;
(b)
kada je niz prihvatljivih procjena fer vrijednosti značajan i nije moguće na prihvatljiv način procijeniti vjerojatnost različitih procjena.
2. Smatra se da je tržište ugovora o OTC izvedenicama neaktivno kada kotirane cijene nisu lako i redovito dostupne, a cijene koje su dostupne ne predstavljaju stvarne i redovite tržišne transakcije po tržišnim uvjetima.
Članak 17.
(članak 11. stavak 14. točka (b) Uredbe (EU) br. 648/2012)
Kriteriji za primjenu vrednovanja zasnovanog na modelu
Za primjenu vrednovanja zasnovanog na modelu, financijske i nefinancijske druge ugovorne stranke imaju model koji:
(a)
obuhvaća sve čimbenike koje bi druge ugovorne stranke uzele u obzir pri utvrđivanju cijene, uključujući što je više moguće informacije o vrednovanju zasnovanom na tržišnoj vrijednosti;
(b)
je usklađen s prihvaćenim ekonomskim metodologijama za formiranje cijena financijskih instrumenata;
(c)
je kalibriran i ispitan u pogledu valjanosti na temelju cijena iz zabilježenih tekućih tržišnih transakcija istim financijskim instrumentom ili na temelju dostupnih zabilježenih tržišnih podataka;
(d)
je potvrdio i pratio drugi odjel, koji je neovisan o odjelu koji preuzima rizik;
(e)
je dokumentiran i koji odbor direktora odobrava potrebnom učestalošću, nakon svake materijalne promjene a najmanje jednom godišnje. Ovo odobrenje se može delegirati određenom odboru.
Članak 18.
(članak 11. stavak 14. točka (c) Uredbe (EU) br. 648/2012)
Podaci o obavijesti nadležnom tijelu o unutargrupnoj transakciji
1. Zahtjev ili obavijest nadležnom tijelu o podacima o unutargrupnoj transakciji u pisanom su obliku i sadrže:
(a)
pravne druge ugovorne stranke u transakcijama uključujući njihove identifikatore u skladu s člankom 3. Provedbene uredbe (EU) br. 1247/2012;
(b)
poslovni odnos između drugih ugovornih stranaka;
(c)
podatke o popratnim ugovornim odnosima između stranaka;
(d)
kategoriju unutargrupne transakcije kako je utvrđeno u stavku 1. i točkama od (a) do (d) stavka 2. članka 3. Uredbe (EU) br. 648/2012;
(e)
podatke o transakcijama za koje druga ugovorna stranka traži izuzeće, uključujući:
i.
vrstu imovine ugovora o OTC izvedenicama;
ii.
vrstu ugovora o OTC izvedenicama;
iii.
vrstu temeljne imovine;
iv.
zamišljenu valutu i valutu namire;
v.
raspon rokova dospijeća ugovora;
vi.
vrstu namire;
vii.
predviđenu godišnju veličinu, obujam i učestalost ugovora o OTC izvedenicama.
2. U okviru svog zahtjeva ili obavijesti mjerodavnom nadležnom tijelu, druga ugovorna stranka dužna je također podnijeti popratne informacije kojima se dokazuje da su ispunjeni uvjeti iz članka 11. stavaka od 6. do 10. Uredbe (EU) br. 648/2012. Popratni dokumenti sadrže preslike dokumentiranih postupaka za upravljanje rizicima, informacije o prošlim transakcijama, preslike odgovarajućih ugovora između stranaka te na zahtjev nadležnog tijela mogu sadržavati i pravno mišljenje.
Članak 19.
(članak 11. stavak 14. točka (d) Uredbe (EU) br. 648/2012)
Podaci o obavijesti ESMA-i o unutargrupnoj transakciji
1. Obavijest nadležnog tijela o podacima o unutargrupnoj transakciji podnosi se ESMA-i pisanim putem:
(a)
u roku od mjesec dana od primitka obavijesti vezano uz obavijest na temelju članka 11. stavka 7. ili 9. Uredbe (EU) br. 648/2012;
(b)
u roku od mjesec dana od podnošenja odluke drugoj ugovornoj stranci vezano uz odluku nadležnog tijela na temelju članka 11. stavka 6., 8. ili 10. Uredbe (EU) br. 648/2012.
2. Obavijest ESMA-i uključuje:
(a)
informacije navedene u članku 18.;
(b)
informaciju o pozitivnoj ili negativnoj odluci;
(c)
u slučaju pozitivne odluke:
i.
sažeti prikaz razloga zbog kojih se smatra da su ispunjeni uvjeti određeni u članku 11. stavcima 6., 7., 8., 9. ili 10., ovisno o slučaju, Uredbe (EU) br. 648/2012;
ii.
informaciju o tome je li izuzeće potpuno ili djelomično vezano uz obavijest povezanu s člankom 11. stavcima 6., 8. ili 10. Uredbe (EU) br. 648/2012;
(d)
u slučaju negativne odluke;
i.
identifikaciju uvjeta iz članka 11. stavaka 6., 7., 8., 9. ili 10., ovisno o slučaju, Uredbe (EU) br. 648/2012 koji nisu ispunjeni;
ii.
sažeti prikaz razloga zbog kojih se smatra da ti uvjeti nisu ispunjeni.
Članak 20.
(članak 11. stavak 14. točka (d) Uredbe (EU) br. 648/2012)
Javna objava informacija o unutargrupnom izuzeću
Informacije o unutargrupnom izuzeću koje se javno objavljuju uključuju:
(a)
pravne druge ugovorne stranke u transakcijama, uključujući njihove identifikatore u skladu s člankom 3. Provedbene uredbe (EU) br. 1247/2012;
(b)
informacije o odnosu između drugih ugovornih strana;
(c)
informaciju o tome je li izuzeće potpuno ili djelomično;
(d)
ukupan zamišljeni iznos ugovora o OTC izvedenicama na koji se primjenjuje unutargrupno izuzeće.
Članak 21.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članci 13., 14. i 15. primjenjuju se šest mjeseci nakon stupanja na snagu ove Uredbe.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 19. prosinca 2012.