NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 906/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o výdaje na veřejnou intervenci
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na čl. 20 odst. 2 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013 mají být intervenční opatření pro regulaci zemědělských trhů financována Unií za podmínek stanovených právními předpisy v odvětví zemědělství. Pokud jde o opatření týkající se veřejné intervence, určuje se částka, kterou má Unie financovat, ročními účetními závěrkami sestavenými platebními agenturami.
(2)
Výdaje na veřejnou intervenci se mohou do značné míry lišit. Je tedy nezbytné upřesnit pro každou kategorii operací, jaké výdaje jsou způsobilé k financování Unií, a zejména za jakých podmínek je lze uhradit. Pro tento účel je třeba stanovit podmínky způsobilosti a metody výpočtu těchto výdajů. Dále je třeba stanovit, zda se tyto výdaje mají zaúčtovat na základě údajů skutečně zaznamenaných platebními agenturami, nebo na základě paušálních částek stanovených Komisí.
(3)
Aby mohly členské státy, jejichž měnou není euro, provádět za harmonizovaných podmínek konsolidaci svých výdajů a svých nákladů v národní měně i v eurech, je třeba stanovit podmínky, za kterých se operace týkající se veřejného skladování zapíší do jejich účtů, a jaký směnný kurz se má použít.
(4)
Ocenění operací týkajících se veřejného skladování závisí rovněž na povaze operací a na platných právních předpisech z jednotlivých odvětví zemědělství. Napříště je proto třeba vymezit obecné pravidlo, kterým se stanoví, že hodnota nákupů a prodejů se rovná součtu plateb a příjmů, které byly nebo mají být realizovány u hmotných operací, a zvláštní pravidla nebo zvláštní případy, které je třeba vzít v úvahu.
(5)
Opatření tohoto nařízení nahrazují příslušná ustanovení uvedená v nařízení Komise (ES) č. 884/2006 (2), které bylo zrušeno nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podmínky a pravidla pro financování výdajů na intervenční opatření související s veřejným skladováním z Evropského zemědělského záručního fondu (dále jen „EZZF“).
Článek 2
Intervenční opatření v podobě veřejného skladování
Intervenční opatření v podobě veřejného skladování mohou zahrnovat operace v souvislosti s nákupem, skladováním, dopravou a přemísťováním zásob, jakož i prodejem a jinou distribucí zemědělských produktů za podmínek stanovených platnými právními předpisy v odvětví zemědělství a tímto nařízením.
Článek 3
Financování intervenčních výdajů vzniklých v rámci operací veřejného skladování
1. V rámci operací veřejného skladování podle článku 2 financuje EZZF z titulu intervence, pokud odpovídající výdaje nebyly jiným způsobem stanoveny právními předpisy z jednotlivých odvětví zemědělství, tyto výdaje:
a)
finanční náklady na finanční prostředky mobilizované členskými státy pro nákup produktů podle metod výpočtu stanovených v příloze I;
b)
výdaje na hmotné operace související s nákupem, prodejem nebo s jakýmkoli jiným přechodem vlastnictví k produktům (uskladnění, skladování a vyskladnění produktů v rámci veřejného skladování) podle přílohy II na základě paušálních částek jednotných pro celou Unii a vypočítaných metodami uvedenými v příloze III;
c)
výdaje na hmotné operace, které nejsou nutně spojeny s nákupem, prodejem nebo jakýmkoli jiným přechodem vlastnictví k produktům na základě paušálních nebo nepaušálních částek podle ustanovení stanovených Komisí v rámci právních předpisů v odvětví zemědělství týkajících se těchto produktů a v příloze IV;
d)
výdaje na přepravu na území členského státu nebo mimo jeho území nebo na vývoz na základě paušálních nebo nepaušálních částek; tyto výdaje je třeba schválit v souladu s postupem uvedeným v čl. 229 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1308/2013 (4);
e)
snížení hodnoty skladovaných produktů podle metod výpočtu stanovených v příloze V;
f)
rozdíly (zisky a ztráty) mezi účetní hodnotou a distribuční cenou produktů nebo rozdíly vyplývající z jiných činitelů.
2. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla a rozhodné činitele stanovené v přílohách tohoto nařízení nebo v zemědělských právních předpisech, pro členské státy, jejichž měnou není euro, platí, že výdaje podle odst. 1 písm. b) a c) tohoto článku, které se vypočítají na základě částek stanovených v eurech, a výdaje nebo příjmy uskutečněné v národní měně podle tohoto nařízení se převádějí na národní měnu nebo na euro na základě posledního směnného kurzu stanoveného Evropskou centrální bankou před účetním obdobím, během něhož se operace zapisují na účty platební agentury.
Pro účely tohoto nařízení se účetním obdobím rozumí období uvedené v čl. 3 odst. 3 písm. a) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014.
Článek 4
Ocenění operací týkajících se veřejného skladování
1. Hodnota nákupů a prodejů se rovná součtu plateb nebo příjmů, které byly nebo mají být realizovány u hmotných operací, s výjimkou případů, kdy se použijí zvláštní ustanovení uvedená v tomto článku, a s výhradou ustanovení v:
a)
příloze VI, pokud jde o chybějící množství;
b)
příloze VII, pokud jde o produkty znehodnocené nebo zničené;
c)
příloze VIII, pokud jde o uskladněné produkty, u nichž bylo zamítnuto převzetí.
2. Určení hodnoty nákupů se provádí pro uskladňovaná množství produktů uskladněná na základě ceny v rámci veřejné intervence s přihlédnutím k navýšením, bonifikacím, slevám, procentním podílům a koeficientům, které se mají použít na ceny v rámci veřejné intervence při nákupu produktu v souladu s kritérii vymezenými právními předpisy v odvětví zemědělství.
V případech a situacích uvedených v příloze VI a v bodě 2 písm. a) a c) přílohy VII se však k navýšením, bonifikacím, slevám, procentním podílům a koeficientům nepřihlíží.
Hodnota produktů znehodnocených nebo zničených buď v důsledku přírodních katastrof, nebo příliš dlouhého skladování, jak je uvedeno v bodě 2 přílohy VII tohoto nařízení, se určí prováděcím aktem Komise. Tento akt se přijme v souladu s přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013.
3. Aniž je dotčena příloha V, hodnota produktů zpřístupněných a financovaných z Fondu evropské pomoci nejchudším osobám je cena v rámci veřejné intervence platná 1. října každého roku. Pro členské státy, jejichž měnou není euro, se účetní hodnota intervenčních produktů převádí na národní měnu pomocí směnného kurzu platného 1. října uvedeného roku.
Pokud se intervenční produkty převádí z jednoho členského státu do druhého, dodavatelský členský stát zaznamená doručený produkt v účtech jako nulovou položku a členský stát určení jej zaznamená jako příjem v měsíci odeslání, přičemž použije cenu vypočítanou v souladu s prvním pododstavcem.
4. Náklady placené nebo účtované při nákupu produktů za hmotné operace uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. c) v souladu s právními předpisy Unie se zanášejí na účet jako výdaje nebo příjmy vztahující se k technickým nákladům, a to odděleně od nákupní ceny.
5. Na finančních účtech uvedených v čl. 3 odst. 3 písm. a) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 se množství produktů, která se nacházejí na skladě na konci účetního období a která se mají převést do následujícího účetního období, ocení průměrnou účetní hodnotou (převodní cenou), která se určí v měsíčním účetnictví z posledního měsíce účetního období.
6. Uskladněná množství, u kterých se ukáže, že nesplňují podmínky pro skladování, se v okamžiku vyskladnění zaúčtují jako prodaná za cenu, za kterou byla nakoupena.
Pokud však jsou v okamžiku fyzického vyskladnění produktu splněny podmínky pro uplatnění písm. b) přílohy VI, vyskladnění zboží se předem zkonzultuje s Komisí.
7. Jestliže účet vykazuje kreditní zůstatek, odečte se tento od výdajů běžného účetního období.
8. Jestliže po prvním dni v měsíci nastane změna v paušálních částkách, platebních lhůtách, úrokových sazbách či v jiných činitelích používaných pro výpočet, nové činitele se pro hmotné operace použijí od následujícího měsíce.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 906/2014
оd 11. ožujka 2014.
o dopuni Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu rashoda za javne intervencije
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) br. 485/2008 (1), a posebno njezin članak 20. stavke 2. i 3.,
budući da:
(1)
U skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013 interventne mjere kojima se reguliraju poljoprivredna tržišta treba financirati Unija prema uvjetima sektorskog poljoprivrednog zakonodavstva. U pogledu mjera javne intervencije, iznos koji treba financirati Unija određuje se na temelju godišnjih financijskih izvješća koja sastavljaju agencije za plaćanja.
(2)
Rashodi za javne intervencije mogu znatno varirati. Stoga je potrebno za svaku kategoriju mjera navesti koji su rashodi prihvatljivi za financiranje Unije i posebno pod kojim uvjetima se ti rashodi mogu pokriti. U tu svrhu potrebno je utvrditi uvjete prihvatljivosti i metode za izračun prihvatljivih rashoda. Nadalje, trebalo bi precizno navesti knjiže li se takvi rashodi na temelju stvarnih elemenata koje su utvrdile agencije za plaćanje ili na temelju paušalnih iznosa koje određuje Komisija.
(3)
Kako bi države članice čija valuta nije euro na ujednačen način mogle konsolidirati svoje rashode i troškove u nacionalnoj valuti i u eurima, trebalo bi navesti uvjete pod kojima se mjere javnog skladištenja knjiže na njihovim računima te primjenjivi tečaj.
(4)
Ocjena mjera javnog skladištenja ovisi i o vrsti mjera i važećem sektorskom poljoprivrednom zakonodavstvu. Trebalo bi stoga odrediti opće pravilo prema kojem je vrijednost otkupljenih i prodanih količina jednaka zbroju isplata i prihoda koji su izvršeni ili će biti izvršeni za fizičke mjere te posebna pravila i posebne slučajeve koje treba uzeti u obzir.
(5)
Mjerama iz ove Uredbe zamjenjuju se relevantne odredbe utvrđene Uredbom Komisije (EZ) br. 884/2006 (2), koja je stavljena izvan snage Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 907/2014 (3).,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom utvrđuju uvjeti i pravila koja se primjenjuju na financiranje rashoda za interventne mjere povezane s javnim skladištenjem iz Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP).
Članak 2.
Interventne mjere u obliku javnog skladištenja
Interventne mjere u obliku javnog skladištenja mogu se sastojati od otkupa, skladištenja, prijevoza i prijenosa zaliha, te prodaje i ostalih oblika plasiranja poljoprivrednih proizvoda pod uvjetima koji su utvrđeni važećim sektorskim poljoprivrednim zakonodavstvom i ovom Uredbom.
Članak 3.
Financiranje interventnih rashoda nastalih u okviru mjera javnog skladištenja
1. U okviru mjera javnog skladištenja iz članka 2., EFJP financira sljedeće rashode iz rubrike intervencije, pod uvjetom da odgovarajući rashodi nisu određeni drugačije u skladu s važećim sektorskim poljoprivrednim zakonodavstvom:
(a)
troškove financiranja za sredstva koje su države članice namijenile za otkup proizvoda u skladu s metodama izračuna iz Priloga I.;
(b)
rashode za fizičke mjere koje se odnose na otkup, prodaju i ostale oblike prijenosa proizvoda (ulaz, skladištenje i izlaz proizvoda u okviru programa javnog skladištenja), kako je navedeno u Prilogu II., temeljene na jedinstvenim paušalnim iznosima za Uniju koji su izračunani u skladu s metodama iz Priloga III.;
(c)
rashode za fizičke mjere koje nisu nužno povezane s otkupom, prodajom ili ostalim oblicima prijenosa proizvoda, na temelju paušalnih iznosa ili nepaušalnih iznosa u skladu s odredbama koje je Komisija utvrdila u okviru sektorskog poljoprivrednog zakonodavstva koje se odnosi na predmetne proizvode i u Prilogu IV.;
(d)
rashode koji nastaju zbog prijevoza unutar ili izvan državnog područja države članice ili zbog izvoza, na temelju paušalnih ili nepaušalnih iznosa koji se odobravaju u skladu s postupkom iz članka 229. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (4);
(e)
amortizaciju skladištenih proizvoda u skladu s metodama izračuna iz Priloga V.;
(f)
razlike (dobici i gubici) između knjigovodstvene vrijednosti i prodajne cijene proizvoda, ili razlike koje su posljedica drugih čimbenika.
2. U slučaju država članica čija valuta nije euro, ne dovodeći u pitanje posebna pravila i operativne događaje predviđene prilozima ovoj Uredbi ili poljoprivrednim zakonodavstvom, rashodi iz stavka 1. točaka (b) i (c) ovog članka izračunani na temelju iznosa utvrđenih u eurima te rashodi ili prihodi nastali u nacionalnoj valuti u okviru ove Uredbe preračunavaju se, ovisno u slučaju, u nacionalnu valutu ili u euro na temelju zadnjeg tečaja Europske središnje banke određenog prije obračunske godine tijekom koje su mjere knjižene na računima agencije za plaćanja.
Za potrebe ove Uredbe, obračunska godina znači razdoblje iz članka 3. stavka 3. točke (a) Delegirane uredbe (EU) br. 907/2014.
Članak 4.
Vrednovanje mjera javnog skladištenja
1. Vrijednost otkupljenih i prodanih količina jednaka je zbroju isplata ili uplata koje su izvršene ili koje će biti izvršene za fizičke mjere, osim u slučaju određenih odredbi iz ovog članka i u skladu s:
(a)
Prilogom VI. za manjkove;
(b)
Prilogom VII. za proizvode koji su izgubili na kvaliteti ili su uništeni;
(c)
Prilogom VIII. za proizvode koji su ušli u skladište, ali čije je preuzimanje odbijeno.
2. Vrijednost otkupljenih količina određuje se za količine proizvoda koji ulaze u skladište na temelju cijene javne intervencije, vodeći računa o povećanjima, premijama, umanjenjima, postocima i koeficijentima koji se primjenjuju na cijenu javne intervencije u trenutku otkupa u skladu s kriterijima utvrđenima sektorskim poljoprivrednim zakonodavstvom.
Međutim, u slučajevima i situacijama iz Priloga VI. i stavka 2. točaka (a) i (c) Priloga VII., povećanja, premije, umanjenja, postoci i koeficijenti se ne uzimaju u obzir.
Vrijednost proizvoda koji su se pokvarili ili su uništeni zbog prirodnih katastrofa ili predugog razdoblja skladištenja iz točke 2. Priloga VII. ovoj Uredbi, određuje se provedbenim aktom Komisije. Taj se akt donosi u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 229. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1308/2013.
3. Ne dovodeći u pitanje Prilog V., vrijednost proizvoda koji su stavljeni na raspolaganje i financirani u okviru Fonda za europsku pomoć za najugroženije jednaka je cijeni javne intervencije primjenjivoj 1. listopada svake godine. Za države članice čija valuta nije euro, knjigovodstvena vrijednost interventnih proizvoda pretvara se u nacionalnu valutu prema tečaju koji se primjenjuje 1. listopada te godine.
Kada se interventni proizvodi prevoze iz jedne države članice u drugu, država članica dobavljačica knjiži isporučeni proizvod s vrijednošću nula u knjigovodstvu države članice, a odredišna država članica knjiži ga kao primitak u mjesecu isporuke, koristeći cijenu izračunanu u skladu s prvim podstavkom.
4. U skladu s pravilima Unije, troškovi isplaćeni ili zaračunani kada su proizvodi otkupljeni za fizičke mjere iz članka 3. stavka 1. točke (c) knjiže se kao rashodi ili prihodi koji se odnose na tehničke troškove, odvojeno od otkupne cijene.
5. U financijskim računima iz članka 3. stavka 3. točke (a) Delegirane uredbe (EU) br. 907/2014, količine na skladištenju na kraju obračunske godine koje se prenose u sljedeću obračunsku godinu vrednuju se po njihovoj prosječnoj knjigovodstvenoj vrijednosti (prenesena vrijednost), kako je određeno mjesečnim obračunom zadnjeg mjeseca obračunske godine.
6. Količine koje ulaze u skladište i koje ne ispunjavaju uvjete skladištenja knjiže se u vrijeme izlaza iz skladišta kao prodaja po cijeni po kojoj su otkupljeni.
Međutim, ako su u vrijeme stvarnog izlaza iz skladišta zadovoljeni uvjeti za primjenu točke (b) Priloga VI., potrebno je unaprijed se savjetovati s Komisijom o izlazu robe.
7. Kada račun pokazuje pozitivnu bilancu, taj se iznos oduzima od rashoda tekuće obračunske godine.
8. Dođe li do promjena u paušalnim iznosima, odobrenom roku isplate, kamatnoj stopi i ostalim elementima izračuna nakon prvog dana u mjesecu, novi elementi se primjenjuju na fizičke mjere od sljedećeg mjeseca.
Članak 5.
Ova Uredba stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 11. ožujka 2014.