NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 316/2014
ze dne 21. března 2014
o použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie na kategorie dohod o převodu technologií
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady č. 19/65/EHS ze dne 2. března 1965 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod a jednání ve vzájemné shodě (1), a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
po zveřejnění předlohy tohoto nařízení,
po konzultaci Poradního výboru pro restriktivní praktiky a dominantní postavení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení č. 19/65/EHS zmocňuje Komisi formou nařízení použít čl. 101 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod o převodu technologií a odpovídající jednání ve vzájemné shodě, kterých se účastní pouze dva podniky a na něž se vztahuje čl. 101 odst. 1 Smlouvy.
(2)
Na základě nařízení č. 19/65/EHS přijala Komise zejména nařízení (ES) č. 772/2004 (2). Nařízení (ES) č. 772/2004 definuje kategorie dohod o převodu technologií, u nichž měla Komise za to, že zpravidla splňují podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy. Vzhledem k celkově pozitivním zkušenostem s používáním uvedeného nařízení, jehož použitelnost skončí dnem 30. dubna 2014, a k dalším zkušenostem získaným od jeho přijetí je vhodné přijmout nové nařízení o blokové výjimce.
(3)
Toto nařízení by mělo splňovat dva požadavky: zajistit účinnou ochranu hospodářské soutěže a přiměřenou právní jistotu pro podniky. Plnění těchto cílů by mělo brát úvahu potřebu v nejvyšší možné míře zjednodušit správní dohled a právní rámec.
(4)
Předmětem dohod o převodu technologií je udělení licence na technologická práva. Takovéto dohody zpravidla zvyšují hospodářskou výkonnost a podporují hospodářskou soutěž, protože mohou snížit zdvojení výzkumu a vývoje, posílit podněty pro provádění nového výzkumu a vývoje, podpořit inkrementální inovace, usnadnit rozšiřování technologií a mohou vyvolat hospodářskou soutěž na výrobkových trzích.
(5)
Pravděpodobnost, že účinky zvyšující výkonnost a podporující hospodářskou soutěž převáží nad zápornými účinky na hospodářskou soutěž, které jsou způsobeny omezeními obsaženými v dohodách o převodu technologií, závisí na tržní síle dotyčných podniků a v důsledku toho na rozsahu, v jakém jsou tyto podniky vystaveny soutěži ze strany jiných podniků, které disponují náhradními technologiemi nebo vyrábějí náhradní výrobky.
(6)
Toto nařízení by se mělo vztahovat pouze na dohody o převodu technologií mezi poskytovatelem a nabyvatelem licence. Na uvedené dohody by se mělo vztahovat i tehdy, jestliže obsahují omezení pro více než jednu rovinu obchodu, například když je nabyvateli licence uložena povinnost vybudovat zvláštní distribuční systém a když je mu stanoveno, jaké závazky musí nebo může uložit prodejcům výrobků vyrobených v licenci. Tato omezení a tyto závazky by však měly být v souladu s pravidly hospodářské soutěže použitelnými na dodavatelské a distribuční dohody, která jsou stanovena v nařízení Komise (EU) č. 330/2010 (3). Dodavatelské a distribuční dohody mezi nabyvatelem licence a odběrateli jeho smluvních výrobků by však neměly být tímto nařízením vyňaty.
(7)
Toto nařízení by se mělo vztahovat pouze na dohody, v nichž poskytovatel licence dovoluje nabyvateli licence a/nebo jednomu či několika jeho subdodavatelům využívat licencovaná technologická práva, případně po dalších výzkumných a vývojových činnostech nabyvatele licence a/nebo jeho subdodavatelů, k produkci zboží nebo služeb. Nemělo by se vztahovat na udělování licencí v souvislosti s dohodami o výzkumu a vývoji, na něž se vztahuje nařízení Komise (EU) č. 1217/2010 (4), nebo na udělování licencí v souvislosti se specializačními dohodami, na něž se vztahuje nařízení Komise (EU) č. 1218/2010 (5). Nemělo by se rovněž vztahovat na dohody, jejichž účel spočívá v pouhé reprodukci a distribuci výrobků chráněných autorskými právy k programovému vybavení, neboť předmětem takovýchto dohod není udělení licence na technologii k výrobním účelům; tyto dohody jsou spíše podobné distribučním dohodám. Nařízení by se nemělo vztahovat ani na dohody o zřizování technologických „poolů“, to znamená dohody, jejichž cílem je seskupení technologií s cílem udělit na ně licence třetím stranám, ani na dohody, kterými jsou těmto třetím stranám poskytovány licence na technologie seskupené do „poolu“.
(8)
Pro použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy formou nařízení není nutno vymezit ty dohody o převodu technologií, na něž by se mohl vztahovat čl. 101 odst. 1 Smlouvy. V rámci individuálního posuzování dohod podle čl. 101 odst. 1 je třeba vzít v úvahu několik faktorů, zejména strukturu a dynamiku relevantních trhů technologií a výrobků.
(9)
Je třeba omezit výhody blokové výjimky stanovené tímto nařízením na ty dohody, u nichž se lze s dostatečnou jistotou domnívat, že splňují podmínky uvedené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy. Za účelem využití výhod převodu technologií a splnění s ním spojených cílů by se toto nařízení mělo vztahovat nejen na převod technologií jako takový, ale i na jiná ustanovení obsažená v dohodách o převodu technologií, nakolik jsou tato ustanovení přímo spojena s výrobou či prodejem smluvních výrobků.
(10)
V případě dohod o převodu technologií mezi soutěžiteli lze předpokládat, že dohody, které neobsahují určitá omezení se závažnými zápornými účinky na hospodářskou soutěž, obecně povedou ke zlepšení výroby nebo distribuce a vyhradí spotřebitelům přiměřený podíl na výhodách z nich vyplývajících, pokud společný podíl stran na relevantních trzích nepřekročí 20 %.
(11)
V případě dohod o převodu technologií mezi stranami nenacházejícími se v soutěžním vztahu lze předpokládat, že dohody, které neobsahují určitá omezení se závažnými zápornými účinky na hospodářskou soutěž, obecně povedou ke zlepšení výroby nebo distribuce a vyhradí spotřebitelům přiměřený podíl na výhodách z nich vyplývajících, pokud jednotlivý podíl každé ze stran na relevantních trzích nepřekročí 30 %.
(12)
Je-li použitelný práh podílu na trhu překročen na jednom nebo na více výrobkových trzích či trzích technologií, bloková výjimka by se na dohodu neměla použít, pokud jde o dotyčné relevantní trhy.
(13)
Nelze mít bez dalšího za to, že nad těmito prahy podílu na trhu spadají dohody o převodu technologií pod čl. 101 odst. 1 Smlouvy. Na dohody o udělení výhradní licence mezi podniky, které se nenacházejí v soutěžním vztahu, se například čl. 101 odst. 1 Smlouvy často nevztahuje. Ani při překročení těchto prahů podílu na trhu nelze mít bez dalšího za to, že dohody o převodu technologií, na něž se vztahuje čl. 101 odst. 1 Smlouvy, nesplňují podmínky pro uplatnění výjimky. Nelze ovšem ani předpokládat, že obvykle přinesou objektivní výhody takové povahy a rozsahu, aby vyvážily nevýhody, které způsobily pro hospodářskou soutěž.
(14)
Toto nařízení by nemělo sloužit k uplatnění výjimky na dohody o převodu technologií, které obsahují omezení, jež nejsou nezbytná pro zlepšení výroby nebo distribuce. Zejména dohody o převodu technologií, které obsahují určitá omezení se závažnými zápornými účinky na hospodářskou soutěž, jako je stanovení cen vůči třetím stranám, by měly být bez ohledu na podíl dotyčných podniků na trhu vyloučeny z možnosti využití blokové výjimky podle tohoto nařízení. U těchto tak zvaných tvrdých omezení by měla být celá dohoda vyloučena z možnosti využití blokové výjimky.
(15)
Za účelem zachování inovačních pobídek a zajištění vhodného uplatnění práv duševního vlastnictví by měla být z možnosti uplatnění blokové výjimky vyloučena určitá omezení. Zejména by měly být vyloučeny určité závazky udělit zpětně licenci poskytovateli licence a doložky o nenapadnutí práv. Jestliže je takové omezení obsaženo v licenční dohodě, mělo by být z možnosti uplatnění blokové výjimky vyloučeno pouze dané omezení.
(16)
Prostřednictvím prahů podílů na trhu, vyloučení dohod o převodu technologií, které obsahují omezení se závažnými zápornými účinky na hospodářskou soutěž, z možnosti uplatnění blokové výjimky a prostřednictvím omezení vyloučených podle tohoto nařízení by mělo být obecně zajištěno, že dohody, na které se bloková výjimka použije, neumožní zúčastněným podnikům vyloučit hospodářskou soutěž ve vztahu k podstatné části dotčených výrobků.
(17)
Podle čl. 29 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (6) může Komise odejmout výhodu plynoucí z tohoto nařízení, pokud v konkrétním případě zjistí, že dohoda, na kterou se vztahuje výjimka podle tohoto nařízení, má přesto takové dopady, které nejsou slučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy. To může nastat zejména v případě, že jsou oslabeny inovační pobídky nebo že je bráněno přístupu na trh.
(18)
Podle čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 může orgán pro hospodářskou soutěž členského státu odejmout výhodu plynoucí z tohoto nařízení na celém území členského státu nebo na jeho části, pokud dohoda, na kterou se vztahuje výjimka podle tohoto nařízení, má přesto v konkrétním případě na celém území členského státu nebo na jeho části dopady, které nejsou slučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy, a pokud má toto území nebo jeho část všechny vlastnosti odděleného zeměpisného trhu.
(19)
Za účelem zesílení dohledu nad paralelními sítěmi dohod o převodu technologií, které mají podobné omezující účinky a které se týkají více než 50 % daného trhu, může Komise formou nařízení prohlásit, že se toto nařízení nepoužije na dohody o převodu technologií obsahující zvláštní omezení vztahující se k dotyčnému trhu, a tak obnovit plnou použitelnost článku 101 Smlouvy na tyto dohody,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení platí tyto definice:
a)
„dohodou“ se rozumí dohoda, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě;
b)
„technologickými právy“ se rozumí know-how, jakož i následující práva nebo kombinace těchto práv, včetně přihlášek či žádostí o zápis těchto práv:
i)
patenty,
ii)
užitné vzory,
iii)
práva k průmyslovým vzorům,
iv)
topografie polovodičových výrobků,
v)
doplňková ochranná osvědčení pro léčiva nebo jiné výrobky, pro které lze takováto osvědčení získat,
vi)
osvědčení šlechtitelů rostlin, a
vii)
autorská práva k programovému vybavení;
c)
„dohodou o převodu technologií“ se rozumí:
i)
dohoda o udělení licence na technologická práva uzavřená mezi dvěma podniky za účelem výroby smluvních výrobků nabyvatelem licence a/nebo jeho subdodavatelem (subdodavateli),
ii)
postoupení technologických práv mezi dvěma podniky za účelem výroby smluvních výrobků, pokud část rizika spojeného s využíváním technologie zůstane na postupiteli;
d)
„vzájemnou dohodou“ se rozumí dohoda o převodu technologií, při níž si dva podniky v téže smlouvě či v samostatných smlouvách vzájemně udělí licenci na technologická práva, přičemž se tyto licence týkají konkurenčních technologií nebo je lze použít k výrobě konkurenčních výrobků;
e)
„nevzájemnou dohodou“ se rozumí dohoda o převodu technologií, kterou jeden podnik uděluje licenci na technologická práva druhému podniku nebo kterou si takovou licenci vzájemně udělí dva podniky, přičemž se tyto licence netýkají konkurenčních technologií ani je nelze použít k výrobě konkurenčních výrobků;
f)
„výrobkem“ rozumí zboží nebo služba, včetně zboží nebo služby ve formě polotovaru nebo v konečné podobě;
g)
„smluvním výrobkem“ se rozumí výrobek vyrobený přímo či nepřímo na základě licencovaných technologických práv;
h)
„práva duševního vlastnictví“ zahrnují práva k průmyslovému vlastnictví, zejména patenty a ochranné známky, autorská práva a práva s ním související;
i)
pojmem „know-how“ se rozumí soubor praktických znalostí, které jsou získány zkušenostmi a pokusy:
i)
které jsou tajné, to znamená, že nejsou všeobecně známé a nejsou snadno přístupné,
ii)
které jsou podstatné, to znamená, že jsou důležité a užitečné pro výrobu smluvních výrobků, a
iii)
které jsou identifikované, to znamená, že jsou dostatečně úplným způsobem popsané, takže lze prověřit, zda splňují kritéria tajnosti a podstatnosti;
j)
„relevantním výrobkovým trhem“ se rozumí trh pro smluvní výrobky a jejich náhrady, to znamená všechny výrobky, které kupující na základě jejich vlastností, cen a účelu použití považuje za zaměnitelné nebo nahraditelné;
k)
„relevantním trhem technologií“ se rozumí trh s licencovanými technologickými právy a jejich náhradami, to znamená se všemi takovými technologickými právy, která nabyvatel licence na základě jejich povahy, licenčních poplatků, které z nich plynou, a účelu použití považuje za zaměnitelná nebo nahraditelná;
l)
„relevantním zeměpisným trhem“ se rozumí oblast, v níž se dotyčné podniky účastní nabídky výrobků a poptávky po nich nebo udělování či nabývání licencí na technologická práva, v níž jsou podmínky hospodářské soutěže dostatečně stejnorodé a která může být odlišena od sousedních zeměpisných oblastí, protože podmínky hospodářské soutěže jsou v těchto oblastech zřetelně odlišné;
m)
„relevantním trhem“ se rozumí kombinace relevantního výrobkového trhu či relevantního trhu technologií s relevantním zeměpisným trhem;
n)
„soutěžícími podniky“ se rozumí podniky, které spolu soutěží na relevantním trhu, přičemž:
i)
soutěžící podniky na relevantním trhu, na kterém se udělují licence na technologická práva, jsou takové podniky, které udělují licence na konkurenční technologická práva (skuteční soutěžitelé na relevantním trhu),
ii)
soutěžící podniky na relevantním trhu, na kterém se prodávají smluvní výrobky, jsou takové podniky, které by bez dohody o převodu technologií působily na relevantních trzích, na nichž jsou prodávány smluvní výrobky (skuteční soutěžitelé na relevantním trhu), nebo které by bez dohody o převodu technologií za opodstatněných předpokladů a nikoli jen čistě teoreticky při nepatrném trvalém zvýšení relativních cen pravděpodobně v krátkém čase provedly dodatečné investice nebo nesly jiné transformační náklady nutné k tomu, aby vstoupily na relevantní trhy (potenciální soutěžitelé na relevantním trhu);
o)
„systémem selektivní distribuce“ se rozumí systém distribuce, v němž se poskytovatel licence zaváže udělovat licence na výrobu smluvních výrobků přímo nebo nepřímo pouze nabyvatelům licence, kteří budou vybráni na základě stanovených kritérií, a v němž se tito nabyvatelé licence zaváží, že na území, které si poskytovatel licence pro používání tohoto systému vyhradil, nebudou smluvní výrobky prodávat neschváleným distributorům;
p)
„výhradní licencí“ se rozumí licence, podle níž poskytovatel licence sám nesmí vyrábět na základě licencovaných technologických práv a nesmí udělovat licence na tato práva třetím stranám, a to obecně nebo k určitému užití nebo na určitém území;
q)
„výhradním územím“ se rozumí území, v němž smí smluvní výrobky vyrábět pouze jeden podnik, ale v němž je přesto možné povolit jinému nabyvateli licence výrobu smluvních výrobků na tomto území pouze pro určitého zákazníka, jestliže druhá licence byla udělena, aby se pro tohoto zákazníka vytvořil alternativní zdroj dodávek;
r)
„výhradní skupinou zákazníků“ se rozumí skupina zákazníků, které smí aktivně prodávat smluvní výrobky vyráběné licencovanou technologií pouze jedna strana dohody o převodu technologií.
2. Pro účely tohoto nařízení zahrnují pojmy „podnik“, „poskytovatel licence“ a „nabyvatel licence“ i propojené podniky.
„Propojenými podniky“ se rozumějí:
a)
podniky, ve kterých jedna smluvní strana dohody o převodu technologií přímo nebo nepřímo:
i)
může vykonávat více než polovinu hlasovacích práv, nebo
ii)
může jmenovat více než polovinu členů dozorčí rady, představenstva nebo orgánů právně zastupujících podnik, nebo
iii)
má právo řídit záležitosti podniku;
b)
podniky, které mohou přímo nebo nepřímo v podniku, jenž je smluvní stranou dohody o převodu technologií, vykonávat práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a);
c)
podniky, v nichž podnik uvedený v písmenu b) má přímo či nepřímo práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a);
d)
podniky, v nichž jedna smluvní strana dohody o převodu technologií spolu s jedním nebo více podniky uvedenými v písmenu a), b) nebo c), nebo v nichž dva nebo více posledně zmíněných podniků mají společně práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a);
e)
podniky, v nichž jsou práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a) vykonávány společně:
i)
smluvními stranami dohody o převodu technologií nebo příslušnými s nimi propojenými podniky uvedenými v písmenech a) až d), nebo
ii)
jednou nebo více smluvními stranami dohody o převodu technologií nebo jedním nebo více s nimi propojenými podniky uvedenými v písmenech a) až d) a jedním nebo více třetími stranami.
Článek 2
Výjimka
1. Podle čl. 101 odst. 3 Smlouvy a s výhradou ustanovení tohoto nařízení se čl. 101 odst. 1 Smlouvy na dohody o převodu technologií nevztahuje.
2. Výjimka uvedená v odstavci 1 se uplatní v rozsahu, v němž dohody o převodu technologií obsahují omezení hospodářské soutěže, na něž se vztahuje čl. 101 odst. 1 Smlouvy. Výjimka se uplatní, dokud licencovaná technologická práva nevyprší, nezaniknou nebo nejsou prohlášena za neplatná anebo - v případě know-how - dokud know-how zůstává tajné. Pokud se však know-how stane obecně známým v důsledku počínání nabyvatele licence, použije se výjimka po dobu trvání dohody.
3. Výjimka uvedená v odstavci 1 se uplatní rovněž na ustanovení v dohodách o převodu technologií, která se týkají nákupu výrobků nabyvatelem licence nebo která se týkají udělení licence na jiná práva duševního vlastnictví či know-how nebo postoupení těchto práv či know-how nabyvateli licence, nakolik se tato ustanovení přímo týkají výroby nebo prodeje smluvních výrobků.
Článek 3
Práh podílu na trhu
1. Jestliže smluvní strany dohody jsou soutěžícími podniky, uplatní se výjimka stanovená v článku 2 za předpokladu, že společný podíl stran na relevantním trhu (relevantních trzích) nepřekročí 20 %.
2. Jestliže smluvní strany dohody nejsou soutěžícími podniky, uplatní se výjimka stanovená v článku 2 za předpokladu, že podíl žádné ze stran na relevantním trhu (relevantních trzích) nepřekročí 30 %.
Článek 4
Tvrdá omezení
1. Jestliže smluvní strany dohody jsou soutěžícími podniky, výjimka stanovená v článku 2 se neuplatní na dohody, jejichž cílem je přímo či nepřímo, samostatně nebo ve spojení s jinými okolnostmi pod kontrolou smluvních stran kterékoli z následujících omezení:
a)
omezení možnosti jedné strany, aby si sama určovala cenu, za kterou prodává své výrobky třetím stranám;
b)
omezení výroby s výjimkou omezení výroby smluvních výrobků, která jsou nabyvateli licence uložena v nevzájemné dohodě nebo jsou uložena pouze jednomu z nabyvatelů licence ve vzájemné dohodě;
c)
rozdělení trhů nebo zákazníků s výjimkou:
i)
závazku, který byl uložen poskytovateli licence a/nebo nabyvateli licence v nevzájemné dohodě, nevyrábět na základě licencovaných technologických práv v rámci výhradního území vyhrazeného druhé straně a/nebo neprodávat aktivně a/nebo pasivně na výhradním území nebo výhradní skupině zákazníků, jež byly vyhrazeny druhé straně,
ii)
omezení, uloženého v nevzájemné dohodě nabyvateli licence, aktivního prodeje na výhradním území nebo výhradní skupině zákazníků, jež byly poskytovatelem licence přiděleny jinému nabyvateli licence, pokud se u posledně uvedeného nejedná o podnik, který v okamžiku uzavření licenční dohody nebyl soutěžícím podnikem vůči poskytovateli licence,
iii)
závazku, který byl uložen nabyvateli licence, vyrábět smluvní výrobky pouze pro vlastní potřebu, pokud nabyvatel licence není omezen v aktivním nebo pasivním prodeji smluvních výrobků jako náhradních dílů pro své vlastní výrobky,
iv)
závazku, který byl uložen nabyvateli licence v nevzájemné dohodě, vyrábět smluvní výrobky pouze pro určitého zákazníka, jestliže byla licence udělena za účelem vytvoření alternativního zdroje dodávek tomuto zákazníkovi;
d)
omezení možnosti nabyvatele licence využívat svá vlastní technologická práva, nebo omezení možnosti kterékoli ze smluvních stran provádět výzkum a vývoj, ledaže je posledně uvedené omezení nezbytné k tomu, aby se zabránilo prozrazení licencovaného know-how třetí straně.
2. Jestliže smluvní strany dohody nejsou soutěžícími podniky, výjimka stanovená v článku 2 se neuplatní na dohody, jejichž cílem je přímo či nepřímo, samostatně nebo ve spojení s jinými okolnostmi pod kontrolou smluvních stran kterékoli z následujících omezení:
a)
omezení možnosti jedné strany, aby si sama stanovovala cenu, za kterou prodává výrobky třetím stranám, aniž je dotčena možnost stanovovat maximální prodejní cenu nebo doporučovat prodejní cenu, pokud se tyto nerovnají v důsledku vyvíjení tlaku nebo vytváření pobídek jednou ze smluvních stran pevným nebo minimálním prodejním cenám;
b)
omezení území, na kterém smí nabyvatel licence pasivně prodávat smluvní výrobky, nebo okruh zákazníků, kterým smí nabyvatel licence tyto výrobky pasivně prodávat, s výjimkou:
i)
omezení pasivního prodeje na výhradním území nebo výhradní skupině zákazníků, které jsou vyhrazeny poskytovateli licence,
ii)
závazku vyrábět smluvní výrobky pouze pro vlastní potřebu, pokud nabyvatel licence není omezen v aktivním nebo pasivním prodeji smluvních výrobků jako náhradních dílů pro své vlastní výrobky,
iii)
závazku vyrábět smluvní výrobky pouze pro určitého zákazníka, jestliže byla licence udělena za účelem vytvoření alternativního zdroje dodávek tomuto zákazníkovi,
iv)
omezení prodeje konečným uživatelům nabyvatelem licence, který působí na velkoobchodní úrovni,
v)
omezení prodeje neschváleným distributorům členy systému selektivní distribuce;
c)
omezení aktivního nebo pasivního prodeje konečným uživatelům nabyvatelem licence, který je členem systému selektivní distribuce a působí na maloobchodní úrovni, aniž je dotčena možnost zakázat členovi systému vykonávat činnost z neschválených poboček.
3. Jestliže smluvní strany nejsou v okamžiku uzavření dohody soutěžící podniky, ale stanou se jimi později, použije se po celou dobu trvání dohody odstavec 2 místo odstavce 1, jestliže dohoda nebude později zásadně pozměněna. Takovou změnou je i uzavření nové dohody o převodu technologií mezi smluvními stranami týkající se konkurenčních technologických práv.
Článek 5
Vyloučená omezení
1. Výjimka stanovená v článku 2 se neuplatní na žádný z následujících závazků obsažených v dohodách o převodu technologií:
a)
veškeré přímé nebo nepřímé závazky nabyvatele licence udělit poskytovateli licence či třetí straně určené poskytovatelem licence výhradní licenci na zlepšení licencované technologie, která přinesl nabyvatel licence, nebo na nová použití této technologie, která zavedl nabyvatel licence, nebo na poskytovatele licence či třetí straně určené poskytovatelem licence úplně nebo částečně převést práva k uvedeným zlepšením nebo novým použitím licencované technologie;
b)
veškeré přímé nebo nepřímé závazky smluvní strany nenapadnout platnost práv duševního vlastnictví, kterými disponuje druhá strana v rámci Unie, aniž je dotčena možnost v případě výhradní licence stanovit ukončení dohody o převodu technologií pro případ, že nabyvatel licence napadne platnost kteréhokoli licencovaného technologického práva.
2. Jestliže smluvní strany nejsou soutěžícími podniky, neuplatní se výjimka stanovená v článku 2 na přímé nebo nepřímé závazky, které omezují možnost nabyvatele licence využívat jeho vlastní technologická práva nebo možnost kterékoli ze smluvních stran provádět výzkum a vývoj, ledaže je posledně uvedené omezení nezbytné k tomu, aby se zabránilo prozrazení licencovaného know-how třetí straně.
Článek 6
Odnětí výjimky v jednotlivých případech
1. Komise může odejmout výhodu plynoucí z tohoto nařízení podle čl. 29 odst. 1 nařízení (ES) č. 1/2003, pokud v konkrétním případě zjistí, že dohoda o převodu technologií, na kterou se vztahuje výjimka stanovená v článku 2 tohoto nařízení, má přesto takové dopady, které jsou neslučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy, a zejména pokud:
a)
je omezen přístup technologií patřících třetím stranám na trh, například v důsledku kumulativního účinku paralelních sítí omezujících dohod stejného druhu, které nabyvatelům licence zakazují používání technologií třetích stran;
b)
je omezen přístup potenciálních nabyvatelů licence na trh, například v důsledku kumulativního účinku paralelních sítí podobných omezujících dohod, které poskytovatelům licence zakazují udělování licencí jiným nabyvatelům licence, nebo protože jediný vlastník technologie udělující licenci na příslušná technologická práva uzavře výhradní licenci s nabyvatelem licence, který již působí na výrobkovém trhu na základě vzájemně nahraditelných technologických práv.
2. Jestliže má v konkrétním případě dohoda o převodu technologií, na kterou se vztahuje výjimka stanovená v článku 2 tohoto nařízení, na území členského státu nebo na jeho části, která vykazuje všechny znaky odděleného zeměpisného trhu, účinky, které jsou neslučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy, může orgán pro hospodářskou soutěž tohoto členského státu za stejných podmínek jako v odstavci 1 tohoto článku odejmout pro dotčené území podle čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 výhodu plynoucí z tohoto nařízení.
Článek 7
Nepoužití tohoto nařízení
1. Podle článku 1a nařízení č. 19/65/EHS může Komise formou nařízení prohlásit, že v případech, kdy je více než 50 % relevantního trhu pokryto paralelními sítěmi dohod o převodu technologií stejného druhu, se toto nařízení nepoužije na dohody o převodu technologií, které obsahují zvláštní omezení hospodářské soutěže na tomto trhu.
2. Nařízení přijaté podle odstavce 1 se použije nejdříve šest měsíců po svém přijetí.
Článek 8
Použití prahu podílu na trhu
Na používání jednotlivých prahů podílu na trhu stanovených v článku 3 se použijí tato pravidla:
a)
podíl na trhu se vypočítá na základě hodnoty prodejů na trhu; jestliže nejsou údaje o prodejích na trhu k dispozici, pak lze stanovit podíl na trhu dotyčného podniku na základě odhadů založených na jiných důvěryhodných informacích o trhu, včetně objemů prodeje na trhu;
b)
podíl na trhu se vypočítá na základě údajů týkajících se předchozího kalendářního roku;
c)
podíl na trhu podniků uvedených v čl. 1 odst. 2 druhém pododstavci písm. e) se rovnoměrně rozdělí na každý podnik, který má práva nebo pravomoci uvedené v čl. 1 odst. 2 druhém pododstavci písm. a);
d)
podíl poskytovatele licence na relevantním trhu s licencovanými technologickými právy se vypočítá na základě výskytu licencovaných technologických práv na relevantním (výrobkovém a zeměpisném) trhu (trzích), na kterém (kterých) se smluvní výrobky prodávají, tedy na základě údajů o prodeji smluvních výrobků vyrobených společně poskytovatelem a nabyvateli licence;
e)
jestliže podíl na trhu podle čl. 3 odst. 1 nebo 2 na počátku nepřesahuje 20 %, případně 30 %, ale následně vzroste nad tyto hranice, platí výjimka stanovená v článku 2 po období dvou po sobě následujících kalendářních let od roku, kdy byl práh 20 %, případně 30 % překročen poprvé.
Článek 9
Vztah k ostatním nařízením o blokových výjimkách
Toto nařízení se nevztahuje na licenční ujednání v dohodách o výzkumu a vývoji, které spadají do působnosti nařízení (EU) č. 1217/2010, nebo ve specializačních dohodách, které spadají do působnosti nařízení (EU) č. 1218/2010.
Článek 10
Přechodné období
Zákaz stanovený v čl. 101 odst. 1 Smlouvy se nepoužije v období od 1. května 2014 do 30. dubna 2015 na dohody, jež byly dne 30. dubna 2014 již v platnosti a jež nesplňují podmínky pro uplatnění výjimky podle tohoto nařízení, avšak které dne 30. dubna 2014 splňovaly podmínky pro uplatnění výjimky podle nařízení (ES) č. 772/2004.
Článek 11
Doba platnosti
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. května 2014.
Jeho použitelnost končí dnem 30. dubna 2026.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. března 2014.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 316/2014
оd 21. ožujka 2014.
o primjeni članka 101. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na kategorije sporazuma o prijenosu tehnologije
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća br. 19/65/EEZ od 2. ožujka 1965. o primjeni članka 85. stavka 3. Ugovora na određene kategorije sporazuma i usklađenih djelovanja (1), a posebno njezin članak 1.,
nakon objavljivanja nacrta ove Uredbe,
nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom za pitanja ograničavajućih djelovanja i vladajućih položaja,
budući da:
(1)
Uredba br. 19/65/EEZ ovlašćuje Komisiju primijeniti putem uredbe članak 101. stavak 3. Ugovora na određene kategorije sporazuma o prijenosu tehnologije i odgovarajućih usklađenih djelovanja u kojima sudjeluju samo dva poduzetnika te koje su obuhvaćene člankom 101. stavkom 1. Ugovora.
(2)
Na temelju Uredbe br. 19/65/EEZ Komisija je posebno donijela Uredbu (EZ) br. 772/2004. (2). Uredba (EZ) br. 772/2004 definira kategorije sporazuma o prijenosu tehnologije za koje je Komisija smatrala da uobičajeno ispunjavaju uvjete utvrđene u članku 101. stavku 3. Ugovora. S obzirom na cjelokupno pozitivna iskustva u primjeni te Uredbe, koja prestaje važiti 30. travnja 2014., te uzimajući u obzir daljnja iskustva stečena od njezinog donošenja, prikladno je donijeti novu uredbu o skupnom izuzeću.
(3)
Ovom bi se Uredbom trebala ispuniti dva zahtjeva u vezi s osiguranjem učinkovite zaštite tržišnog natjecanja i pružanjem odgovarajuće pravne sigurnosti poduzetnicima. Pri ostvarenju tih ciljeva potrebno je voditi računa o potrebi da se u najvećoj mogućoj mjeri pojednostavne upravni nadzor i zakonski okviri.
(4)
Sporazumi o prijenosu tehnologije odnose se na licenciranje prava na tehnologiju. Takvi sporazumi obično poboljšavaju gospodarsku učinkovitost i pogoduju tržišnom natjecanju jer mogu ograničiti umnožavanje istraživanja i razvoja, ojačati inicijativu za početno istraživanje i razvoj, potaknuti veću inovativnost, omogućiti širenje i izazvati natjecanje na tržištu proizvoda.
(5)
Vjerojatnost da će takvi učinci na povećanje učinkovitosti i pogodovanje tržišnom natjecanju nadmašiti učinke štetne za tržišno natjecanje zbog ograničenja koja su sadržana u sporazumima o prijenosu tehnologije ovisi o stupnju tržišne snage predmetnih poduzetnika te, stoga, o mjeri u kojoj su ti poduzetnici suočeni s natjecanjem, i to u vidu poduzetnika koji imaju zamjenske tehnologije ili poduzetnika koji proizvode zamjenske proizvode.
(6)
Ova bi se Uredba trebala odnositi samo na sporazume o prijenosu tehnologije između davatelja licence i stjecatelja licence. Trebala bi se odnositi na takve sporazume čak i ako su uvjeti propisani za više od jedne razine trgovine, na primjer, tako što obvezuje stjecatelja licence da uspostavi poseban sustav distribucije i tako što specificira obveze koje stjecatelj licence mora ili može nametnuti preprodavateljima proizvoda proizvedenih u okviru licence. Međutim, takvi uvjeti i obveze trebaju biti u skladu s važećim pravilima tržišnog natjecanja za sporazume o nabavi i distribuciji iz Uredbe Komisije (EU) br. 330/2010. (3). Sporazumi o nabavi i distribuciji sklopljeni između stjecatelja licence i njegovih kupaca ne bi trebali biti izuzeti na temelju ove Uredbe.
(7)
Ova bi se Uredba trebala primjenjivati samo na sporazume kojima davatelj licence dozvoljava stjecatelju licence i/ili njegovom podizvođaču/njegovim podizvođačima korištenje licenciranih prava na tehnologiju za proizvodnju robe ili usluga, po mogućnosti nakon što su stjecatelj licence i/ili njegov podizvođač/njegovi podizvođači proveli daljnje istraživanje i razvoj. Ne bi se trebala primjenjivati na licenciranje u kontekstu sporazuma o istraživanju i razvoju koji su obuhvaćeni Uredbom Komisije (EU) br. 1217/2010 (4) kao ni na licenciranje u kontekstu sporazuma o specijalizaciji koji su obuhvaćeni Uredbom Komisije (EU) br. 1218/2010. (5). Ne bi se trebala primjenjivati ni na sporazume čija je svrha samo umnožavanje i distribucija softverskih proizvoda zaštićenih autorskim pravima, s obzirom na to da se takvi sporazumi ne odnose na licenciranje tehnologije za proizvodnju nego su sličniji sporazumima o distribuciji. Ne bi se trebala primjenjivati ni na sporazume o licenci koji se odnose na uspostavu tehnoloških udruženja, odnosno sporazume o udruživanju tehnologija radi izdavanja licence za njih trećim osobama niti na sporazume kojima se za udruženu tehnologiju izdaju licence tim trećim osobama.
(8)
Za primjenu članka 101. stavka 3. na temelju uredbe nije potrebno definirati sporazume o prijenosu tehnologije na koje se primjenjuje članak 101. stavak 1. Pri pojedinačnoj procjeni sporazuma na temelju članka 101. stavka 1. potrebno je voditi računa o nekoliko čimbenika, a posebno o strukturi i dinamici mjerodavnih tržišta tehnologija i proizvoda.
(9)
Pogodnost skupnog izuzeća koja je utvrđena ovom Uredbom potrebno je ograničiti na sporazume za koje se s dostatnom sigurnošću može pretpostaviti da ispunjavaju uvjete iz članka 101. stavka 3. Ugovora. Kako bi se ostvarile pogodnosti i ciljevi prijenosa tehnologije, ova bi se Uredba trebala primjenjivati ne samo na prijenos tehnologije kao takav, nego i na druge odredbe sadržane u sporazumima o prijenosu tehnologije ako, i u mjeri u kojoj su, one neposredno povezane s proizvodnjom ili prodajom ugovornih proizvoda.
(10)
Za sporazume o prijenosu tehnologije između konkurenata može se pretpostaviti, ako zajednički udjel sudionika sporazuma na mjerodavnim tržištima ne premašuje 20 % i ako sporazumi ne sadržavaju određena stroga ograničenja štetna za tržišno natjecanje, da općenito vode poboljšanju proizvodnje ili distribucije i omogućuju korisnicima pravedan udjel u nastalim pogodnostima.
(11)
Za sporazume o prijenosu tehnologije između poduzetnika koji nisu konkurenti može se pretpostaviti, ako pojedinačni udjel svakog od sudionika sporazuma na mjerodavnim tržištima ne premašuje 30 % i ako sporazumi ne sadržavaju određena stroga ograničenja štetna za tržišno natjecanje, da općenito vode poboljšanju proizvodnje ili distribucije i omogućuju korisnicima pravedan udjel u nastalim pogodnostima.
(12)
U slučaju premašivanja mjerodavnog praga tržišnog udjela na jednom ili na više tržišta tehnologija ili proizvoda skupno se izuzeće ne bi trebalo primjenjivati na sporazume za predmetna mjerodavna tržišta.
(13)
Nije moguće pretpostaviti da su sporazumi o prijenosu tehnologije iznad ovih pragova tržišnog udjela obuhvaćeni člankom 101. stavkom 1. Na primjer, sporazum o isključivoj licenci između poduzetnika koji međusobno nisu konkurenti na tržištu često nije obuhvaćen člankom 101. stavkom 1. Također nije moguće pretpostaviti da sporazumi o prijenosu tehnologije koji su iznad ovih pragova tržišnog udjela i koji su obuhvaćeni člankom 101. stavkom 1. ne ispunjavaju uvjete za izuzeće. Međutim, ne može se pretpostaviti ni da oni obično za posljedicu imaju objektivne prednosti takve vrste i opsega kojima mogu neutralizirati nepovoljne učinke koje su izazvali za tržišno natjecanje.
(14)
Ovom Uredbom ne bi se smjeli izuzimati sporazumi o prijenosu tehnologije koji sadržavaju ograničenja koja nisu neophodna za unapređenje proizvodnje ili distribucije. Sporazume o prijenosu tehnologije koji sadržavaju određena stroga ograničenja tržišnoga natjecanja, kao što je utvrđivanje cijena koje se naplaćuju trećim osobama, potrebno je posebno isključiti iz pogodnosti skupnog izuzeća iz ove Uredbe, bez obzira na tržišne udjele predmetnih poduzetnika. U slučaju takvih apsolutno zabranjenih ograničenja tržišnog natjecanja cijeli je sporazum potrebno isključiti iz pogodnosti skupnog izuzeća.
(15)
Radi zaštite inicijativa za inovacije i odgovarajuće primjene prava intelektualnoga vlasništva, određena ograničenja potrebno je isključiti iz skupnog izuzeća. Posebno je potrebno isključiti određena povratna ustupanja licenci i klauzule o neosporavanju prava. Ako je takvo ograničenje uključeno u sporazum o licenci, iz pogodnosti skupnog izuzeća potrebno je isključiti samo predmetno ograničenje.
(16)
Pragovi tržišnog udjela, neizuzimanje sporazuma o prijenosu tehnologije koji sadržavaju stroga ograničenja štetna za tržišno natjecanje te isključenje ograničenja iz ove Uredbe uobičajeno osiguravaju da sporazumi na koje se primjenjuje skupno izuzeće ne dopuste uključenim poduzetnicima isključenje konkurencije u pogledu znatnoga dijela predmetnih proizvoda.
(17)
Ako u pojedinom slučaju Komisija utvrdi da sporazum, na koji se primjenjuje izuzeće predviđeno u ovoj Uredbi, ipak proizvodi učinke u suprotnosti s člankom 101. stavkom 3. Ugovora, ona može povući pogodnost iz ove Uredbe prema članku 29. stavku 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (6). To se posebno može dogoditi ako dođe do smanjenja poticaja za inovacije ili do ometanja pristupa tržištu.
(18)
Tijelo države članice nadležno za tržišno natjecanje može povući pogodnost iz ove Uredbe na temelju članka 29. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 u odnosu na državno područje te države članice ili neki njegov dio ako u pojedinom slučaju sporazum na koji se primjenjuje izuzeće iz ove Uredbe usprkos tomu proizvodi učinke koji nisu u skladu s člankom 101. stavkom 3. Ugovora na državnom području te države članice ili nekom njegovom dijelu te ako takvo područje ima sva obilježja izdvojenog zemljopisnog tržišta.
(19)
Kako bi ojačala nadzor nad usporednim mrežama sporazuma o prijenosu tehnologije koje imaju slične ograničavajuće učinke i pokrivaju više od 50 % određenog tržišta, Komisija prema uredbi može proglasiti ovu Uredbu neprimjenjivom na sporazume o prijenosu tehnologije koji sadržavaju određena ograničenja koja se odnose na predmetno tržište te na taj način ponovo uspostaviti potpunu primjenu članka 101. na takve sporazume,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Definicije
1. Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„sporazum” znači sporazum, odluku udruženja poduzetnika ili usklađeno djelovanje;
(b)
„prava na tehnologiju” znači znanje i iskustvo te sljedeća prava ili njihovu kombinaciju, uključujući i zahtjeve ili zahtjeve za registraciju tih prava:
i.
patente;
ii.
korisne modele;
iii.
prava na dizajn;
iv.
topografije poluvodičkih proizvoda;
v.
svjedodžbe o dodatnoj zaštiti za medicinske proizvode ili druge proizvode za koje je moguće ishoditi takvu svjedodžbu o dodatnoj zaštiti;
vi.
svjedodžbe o pravima uzgajivača bilja; i
vii.
autorska prava na softver;
(c)
„sporazum o prijenosu tehnologije” znači:
i.
sporazum o licenciranju prava na tehnologiju koji su sklopila dva poduzetnika kako bi stjecatelj licence i/ili njegov podizvođač/njegovi podizvođači mogli proizvoditi ugovorne proizvode;
ii.
ustupanje prava na tehnologiju pri kojem dio rizika u vezi s korištenjem licencirane tehnologije i dalje snosi ustupitelj također se smatra sporazumom o prijenosu tehnologije;
(d)
„uzajamni sporazum” znači sporazum o prijenosu tehnologije u kojem dva poduzetnika, u istom ili odvojenim ugovorima, jedan drugome izdaju licencu za pravo na tehnologiju i kada se navedene licence odnose na natjecateljske tehnologije ili se mogu koristiti za proizvodnju natjecateljskih proizvoda;
(e)
„neuzajamni sporazum” znači sporazum o prijenosu tehnologije u kojem jedan poduzetnik izdaje drugom poduzetniku licencu za pravo na tehnologiju ili u kojem dva poduzetnika jedan drugome izdaju takvu licencu, ali se te licence ne odnose na natjecateljske tehnologije i ne mogu se koristiti za proizvodnju natjecateljskih proizvoda;
(f)
„proizvod” znači robu ili usluge, uključujući polugotovu robu i usluge i gotovu robu i usluge;
(g)
„ugovorni proizvod” znači proizvod izrađen, posredno ili neposredno, na temelju licenciranih prava na tehnologiju;
(h)
„prava intelektualnog vlasništva” uključuju prava industrijskog vlasništva, a posebno patente i robne žigove, autorsko pravo i srodna prava;
(i)
„znanje i iskustvo” znači skup praktičnih podataka koji je nastao kao rezultat iskustva i ispitivanja i koji je:
i.
tajan, odnosno nije općepoznat ili lako dostupan;
ii.
značajan, odnosno važan i koristan za proizvodnju ugovornih proizvoda; i
iii.
prepoznatljiv, odnosno opisan na dovoljno opširan način kako bi bilo moguće provjeriti ispunjava li kriterije tajnosti i značajnosti;
(j)
„mjerodavno tržište proizvoda” znači tržište ugovornih proizvoda i njihovih zamjenskih proizvoda, tj. svih onih proizvoda koje kupac smatra zamjenjivima ili nadomjestivima zbog karakteristika proizvoda, njihove cijene i namjene;
(k)
„mjerodavno tržište tehnologije” znači tržište licenciranih prava na tehnologiju i njezinu zamjensku tehnologiju, tj. svih onih prava na tehnologije koje stjecatelj licence smatra zamjenjivima ili nadomjestivima zbog karakteristika prava na tehnologije, licencijskih naknada koje se plaćaju za ta prava i njihove namjene;
(l)
„mjerodavno tržište u zemljopisnom smislu” znači područje na kojemu su dotični poduzetnici uključeni u ponudu i potražnju proizvoda ili licenciranje prava na tehnologije, na kojem su uvjeti tržišnog natjecanja dovoljno ujednačeni i koje se može razlikovati od susjednih područja jer su uvjeti tržišnog natjecanja znatno različiti u tim područjima;
(m)
„mjerodavno tržište” znači kombinaciju mjerodavnog tržišta proizvoda ili mjerodavnog tržišta tehnologije i mjerodavnog tržišta u zemljopisnom smislu;
(n)
„konkurentski poduzetnici” su poduzetnici koji se natječu na mjerodavnom tržištu, odnosno:
i.
konkurentski poduzetnici na mjerodavnom tržištu na kojem se licenciraju prava na tehnologije, koji izdaju licence za natjecateljska prava na tehnologije (stvarni natjecatelji na mjerodavnom tržištu);
ii.
konkurentski poduzetnici na mjerodavnom tržištu na kojem se prodaju ugovorni proizvodi, koji su, u slučaju kada ne postoji sporazum o prijenosu tehnologije, istodobno aktivni na mjerodavnom tržištu/mjerodavnim tržištima na kojima se prodaju ugovorni proizvodi (stvarni natjecatelji na mjerodavnom tržištu) ili koji bi, u slučaju kada ne postoji sporazum o prijenosu tehnologije, na realnoj, a ne samo na teoretskoj osnovi, mogli u slučaju malog, ali trajnog povećanja relativnih cijena, u kratkom roku izvršiti potrebna dodatna ulaganja ili uz potrebne troškove prelaska ući na to mjerodavno tržište/mjerodavna tržišta (potencijalni konkurenti na mjerodavnom tržištu);
(o)
„selektivni sustav distribucije” znači sustav distribucije u kojem se davatelj licence obvezuje, posredno ili neposredno, izdati licencu za proizvodnju ugovornih proizvoda samo stjecateljima licence odabranim na temelju posebnih kriterija, a ti se stjecatelji licence obvezuju da neće prodavati ugovorne proizvode neovlaštenim distributerima na području koje je davatelj licence odredio za primjenu tog sustava;
(p)
„isključiva licenca” znači licencu prema kojoj samom stjecatelju licence nije dopušteno proizvoditi na temelju licenciranih prava na tehnologiju i nije mu dopušteno licenciranje licenciranih prava na tehnologiju trećim osobama, općenito ili za neku specifičnu namjenu ili na određenom području;
(q)
„isključivo dodijeljeno područje” znači područje na kojem je samo jednom poduzetniku dozvoljena proizvodnja ugovornih proizvoda, ne dovodeći u pitanje mogućnost da se na istom području dozvoli drugom stjecatelju licence proizvodnju ugovornih proizvoda samo za određenog korisnika, kada se druga licenca izdaje s namjerom stvaranja alternativnog izvora nabave za tog korisnika;
(r)
„isključivo dodijeljena skupina korisnika” znači skupinu korisnika za koju je samo jednom sudioniku sporazuma o prijenosu tehnologije dopuštena aktivna prodaja ugovornih proizvoda proizvedenih primjenom licencirane tehnologije.
2. Za potrebe ove Uredbe izrazi „poduzetnik”, „davatelj licence” i „stjecatelj licence” uključuju odgovarajuće povezane poduzetnike.
Izraz „povezani poduzetnici” znači:
(a)
poduzetnici u kojima sudionik sporazuma o prijenosu tehnologije neposredno ili posredno:
i.
ima ovlast ostvarivati više od polovice glasačkih prava; ili
ii.
ima ovlast postaviti više od polovice članova nadzornog odbora, uprave, odnosno odgovarajućih tijela koja zakonski zastupaju poduzetnika; ili
iii.
ima pravo upravljati poslovanjem poduzetnika;
(b)
poduzetnici koji izravno ili neizravno nad sudionikom sporazuma o prijenosu tehnologije imaju prava ili ovlasti navedene pod točkom (a);
(c)
poduzetnici u kojima poduzetnik iz točke (b) izravno ili neizravno ima prava ili ovlasti navedene u točki (a);
(d)
poduzetnici u kojima sudionik sporazuma o prijenosu tehnologije zajedno s jednim ili više poduzetnika navedenih u točkama (a), (b) ili (c), odnosno u kojima dva ili više tih poduzetnika zajednički imaju prava ili ovlasti navedene pod točkom (a);
(e)
poduzetnici u kojima prava ili ovlasti navedene pod točkom (a) zajednički imaju:
i.
sudionici sporazuma o prijenosu tehnologije ili njihovi povezani poduzetnici iz točaka (a) do (d); ili
ii.
jedan ili više sudionika sporazuma o prijenosu tehnologije odnosno jedan ili više njihovih povezanih poduzetnika navedenih u točkama (a) do (d) i jedna ili više trećih osoba.
Članak 2.
Izuzeće
1. Na temelju članka 101. stavka 3. Ugovora i u skladu s odredbama ove Uredbe, članak 101. stavak 1. Ugovora ne primjenjuje se na sporazume o prijenosu tehnologije.
2. Izuzeće iz stavka 1. primjenjuje se ako sporazumi o prijenosu tehnologije sadržavaju ograničenja tržišnog natjecanja koja su obuhvaćena člankom 101. stavkom 1. Izuzeće se primjenjuje sve dok licencirana prava na tehnologiju nisu istekla, postala nevažeća ili proglašena nevaljanima ili, u slučaju znanja i iskustva, sve dok znanje i iskustvo predstavljaju tajnu. Međutim, ako znanje i iskustvo postanu opće poznati kao rezultat aktivnosti stjecatelja licence, izuzeće se primjenjuje za vrijeme trajanja sporazuma.
3. Izuzeće iz stavka 1. primjenjuje se i na odredbe sporazuma o prijenosu tehnologije koje se odnose na nabavu proizvoda od strane stjecatelja licence odnosno odredbe koje se odnose na licenciranje ili na ustupanje drugih prava intelektualnog vlasništva ili znanja i iskustva stjecatelju licence ako, i u mjeri u kojoj su, one neposredno povezane s proizvodnjom ili prodajom ugovornih proizvoda.
Članak 3.
Pragovi tržišnog udjela
1. Ako su poduzetnici koji su sudionici sporazuma konkurentski poduzetnici, izuzeće iz članka 2. primjenjuje se pod uvjetom da zajednički tržišni udjel sudionika ne premašuje 20 % na mjerodavnom tržištu ili tržištima.
2. Ako poduzetnici koji su sudionici sporazuma nisu konkurentski poduzetnici, izuzeće iz članka 2. primjenjuje se pod uvjetom da tržišni udjel ni jednog od sudionika ne premašuje 30 % na mjerodavnom tržištu ili tržištima.
Članak 4.
Apsolutno zabranjena ograničenja
1. Ako su poduzetnici koji su sudionici sporazuma konkurentski poduzetnici, izuzeće iz članka 2. ne primjenjuje se na sporazume koji, neposredno ili posredno, samostalno ili u kombinaciji s ostalim čimbenicima nad kojima sudionici sporazuma imaju kontrolu, za cilj imaju:
(a)
ograničavanje sudionika u njegovoj mogućnosti da određuje cijene svojih proizvoda kada ih prodaje trećim osobama;
(b)
ograničavanje proizvodnje, osim ako je riječ o ograničavanju proizvodnje ugovornih proizvoda koje je nametnuto stjecatelju licence neuzajamnim sporazumom ili je uzajamnim sporazumom nametnuto samo jednom od stjecatelja licence;
(c)
podjelu tržišta ili korisnika, osim:
i.
obvezivanja davatelja licence i/ili stjecatelja licence, na osnovi neuzajamnog sporazuma, da ne proizvodi pomoću licenciranih prava na tehnologiju unutar isključivo dodijeljenog područja rezerviranog za drugog sudionika i/ili da ne prodaje, aktivno i/ili pasivno, na isključivo dodijeljenom području ili isključivo dodijeljenoj skupini korisnika, koji su rezervirani za drugog sudionika;
ii.
ograničavanja, na temelju neuzajamnog sporazuma, stjecatelja licence u aktivnoj prodaji na isključivo dodijeljenom području ili isključivo dodijeljenoj skupini korisnika, koje je davatelj licence dodijelio drugom stjecatelju licence, pod uvjetom da ovaj posljednji nije bio konkurentski poduzetnik davatelja licence u trenutku sklapanja njegove vlastite licence;
iii.
obvezivanja stjecatelja licence da proizvodi ugovorne proizvode samo za vlastitu uporabu, pod uvjetom da stjecatelj licence nije ograničen u pogledu aktivne i pasivne prodaje ugovorenih proizvoda kao rezervnih dijelova za vlastite proizvode;
iv.
obvezivanja stjecatelja licence, na temelju neuzajamnog sporazuma, da proizvodi ugovorne proizvode samo za određenog korisnika, kada se licenca izdaje s namjerom stvaranja alternativnog izvora nabave za tog korisnika;
(d)
ograničavanje stjecatelja licence u mogućnosti da koristi vlastita prava na tehnologiju ili ograničavanje bilo kojega sudionika sporazuma u mogućnosti da provodi istraživanja i razvoj, osim ako je posljednje ograničenje neophodno kako bi se spriječilo otkrivanje licenciranoga znanja i iskustva trećim osobama.
2. Ako poduzetnici koji su sudionici sporazuma nisu konkurentski poduzetnici, izuzeće iz članka 2. ne primjenjuje se na sporazume koji, neposredno ili posredno, samostalno ili u kombinaciji s ostalim čimbenicima nad kojima sudionici sporazuma imaju kontrolu, za cilj imaju:
(a)
ograničavanje sudionika u njegovoj mogućnosti da određuje cijene svojih proizvoda kada ih prodaje trećim osobama, ne dovodeći u pitanje mogućnost nametanja najviše prodajne cijene ili preporuke u vezi s prodajnom cijenom, pod uvjetom da rezultat toga nije fiksna ili najniža prodajna cijena nastala zbog pritiska ili ponuđenog poticaja bilo kojeg od sudionika sporazuma;
(b)
ograničavanje područja ili ograničavanje kupaca kojima stjecatelj licence može pasivno prodavati ugovorni proizvod osim:
i.
ograničavanja pasivne prodaje na isključivo dodijeljenom području ili isključivo dodijeljenoj skupini korisnika, koji su rezervirani za davatelja licence;
ii.
obvezivanja na proizvodnju ugovornih proizvoda samo za vlastitu uporabu, pod uvjetom da stjecatelj licence nije ograničen u aktivnoj ili pasivnoj prodaji ugovorenih proizvoda kao rezervnih dijelova za vlastite proizvode;
iii.
obvezivanja na proizvodnju ugovornih proizvoda samo za određenog korisnika, kada se licenca izdaje s namjerom stvaranja alternativnog izvora nabave za tog korisnika;
iv.
ograničavanja stjecatelja licence koji se bavi veleprodajom u prodaji krajnjim korisnicima;
v.
ograničavanja članova sustava selektivne distribucije u prodaji neovlaštenim distributerima;
(c)
ograničavanje stjecatelja licence koji su članovi sustava selektivne distribucije i koji se bave maloprodajom, u aktivnoj ili pasivnoj prodaji krajnjim korisnicima, ne isključujući mogućnost zabrane članu sustava da djeluje izvan ovlaštenog poslovnog nastana.
3. Ako u trenutku sklapanja sporazuma poduzetnici sudionici sporazuma nisu konkurentski poduzetnici, ali naknadno postanu konkurentski poduzetnici, tijekom cijelog trajanja sporazuma primjenjuje se stavak 2. ovog članka, a ne stavak 1. ovog članka, osim ako je sporazum naknadno bitno izmijenjen. Bitna izmjena uključuje sklapanje novog sporazuma o prijenosu tehnologije između sudionika, pri čemu se taj sporazum odnosi na natjecateljska prava na tehnologije.
Članak 5.
Isključena ograničenja
1. Izuzeće iz članka 2. ove Uredbe ne primjenjuje se ni na jednu od sljedećih obveza sadržanih u sporazumima o prijenosu tehnologije:
(a)
svaku neposrednu ili posrednu obvezu stjecatelja licence da davatelju licence ili trećoj osobi koju je imenovao davatelj licence izda isključivu licencu ili dodijeli prava, u cijelosti ili djelomično, za vlastita poboljšanja ili vlastite nove primjene licencirane tehnologije;
(b)
svaku neposrednu ili posrednu obvezu sudionika da ne osporava valjanost prava intelektualnoga vlasništva koje drugi sudionik ima u Uniji, ne dovodeći u pitanje mogućnost, u slučaju isključive licence, raskida sporazuma o prijenosu tehnologije u slučaju da stjecatelj licence osporava valjanost bilo kojeg licenciranog prava na tehnologiju.
2. Ako poduzetnici sudionici sporazuma nisu konkurentski poduzetnici, izuzeće iz članka 2. ne primjenjuje se ni na jednu neposrednu ili posrednu obvezu kojom se ograničava sposobnost stjecatelja licence da koristi vlastita prava na tehnologiju ili kojom se ograničava sposobnost bilo kojeg sudionika sporazuma da provodi istraživanje i razvoj, osim ako je posljednje ograničenje neizbježno kako bi se spriječilo otkrivanje licenciranoga znanja i iskustva trećim osobama.
Članak 6.
Ukidanje u pojedinim slučajevima
1. Komisija može ukinuti pogodnost iz ove Uredbe na temelju članka 29. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1/2003 ako u bilo kojem specifičnom slučaju utvrdi da sporazum o prijenosu tehnologije na koji se primjenjuje izuzeće iz članka 2. ove Uredbe ipak ostvaruje učinke koji nisu u skladu s člankom 101. stavkom 3. Ugovora, a posebno:
(a)
ako je tehnologijama trećih osoba ograničen pristup tržištu, na primjer zbog kumulativnog učinka usporednih mreža sličnih ograničavajućih sporazuma na temelju kojih je stjecateljima licence zabranjeno koristiti tehnologije trećih osoba;
(b)
ako je potencijalnim stjecateljima licence ograničen pristup tržištu, na primjer zbog kumulativnog učinka paralelnih mreža sličnih ograničavajućih sporazuma na temelju kojih je davateljima licence zabranjeno izdavanje licence drugim stjecateljima licence ili zbog toga što je jedini vlasnik tehnologije koji izdaje licence za mjerodavna prava na tehnologiju sklopio isključivu licencu sa stjecateljem licence koji je već aktivan na tržištu proizvoda na temelju zamjenjivih prava na tehnologiju.
2. Ako u bilo kojem specifičnom slučaju sporazum o prijenosu tehnologije na koji se primjenjuje izuzeće iz članka 2. ove Uredbe ostvaruje učinke koji nisu u skladu s člankom 101. stavkom 3. Ugovora na državnom području ili dijelu područja države članice koje ima sva svojstva izdvojenog tržišta u zemljopisnom smislu, tijelo te države članice nadležno za tržišno natjecanje može ukinuti pogodnost iz ove Uredbe na temelju članka 29. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 za navedeno područje, pod jednakim okolnostima kao što su okolnosti iz stavka 1. ovog članka.
Članak 7.
Neprimjenjivanje ove Uredbe
1. Ako paralelne mreže sličnih sporazuma o prijenosu tehnologije pokrivaju više od 50 % mjerodavnog tržišta, na temelju članka 1.a Uredbe br. 19/65/EEZ Komisija može uredbom proglasiti da se ova Uredba ne primjenjuje na sporazume o prijenosu tehnologije koji sadržavaju određena ograničenja koja se odnose na to tržište.
2. Uredba na temelju stavka 1. ovog članka počinje se primjenjivati najranije šest mjeseci nakon njezinog donošenja.
Članak 8.
Primjena pragova tržišnog udjela
Za potrebe primjene pragova tržišnog udjela utvrđenih u članku 3. primjenjuju se sljedeća pravila:
(a)
tržišni udjel izračunava se na temelju podataka o vrijednosti prodaje na tržištu; ako podaci o vrijednosti prodaje na tržištu nisu dostupni, za utvrđivanje tržišnog udjela predmetnog poduzetnika mogu se koristiti procjene na osnovi pouzdanih podataka o tržištu, uključujući opseg prodaje na tržištu;
(b)
tržišni udjel izračunava se na temelju podataka koji se odnose na prethodnu kalendarsku godinu;
(c)
tržišni udjel poduzetnika iz točke (e) drugog podstavka članka 1. stavka 2. jednako se raspoređuje na svakog poduzetnika koji ima prava ili ovlasti navedene u točki (a) drugog podstavka članka 1. stavka 2.;
(d)
tržišni udjel davatelja licence na mjerodavnom tržištu za licencirana prava na tehnologiju izračunava se i za proizvod i za zemljopisnu dimenziju na temelju prisutnosti licenciranih prava na tehnologije na mjerodavnom tržištu/mjerodavnim tržištima na kojima se ugovorni proizvodi prodaju, odnosno na temelju podataka o prodaji ugovornih proizvoda koje su zajedno proizveli davatelj licence i njegovi stjecatelji licence;
(e)
ako se tržišni udjel iz članka 3. stavka 1. ili 2. koji u početku ne iznosi više od 20 %, odnosno 30 % naknadno poveća iznad navedenih razina, izuzeće iz članka 2. ove Uredbe nastavlja se primjenjivati u razdoblju od dvije uzastopne kalendarske godine nakon godine u kojoj je prvi put premašen prag od 20 % ili prag od 30 %.
Članak 9.
Odnos prema ostalim uredbama o skupnom izuzeću
Ova se Uredba ne primjenjuje na sporazume o licenciranju obuhvaćene Uredbom (EU) br. 1217/2010 koja se primjenjuje na određene kategorije sporazuma o istraživanju i razvoju ili Uredbom (EU) br. 1218/2010 koja se primjenjuje na određene kategorije sporazuma o specijalizaciji.
Članak 10.
Prijelazno razdoblje
Zabrana utvrđena u članku 101. stavku 1. Ugovora ne primjenjuje se od 1. svibnja 2014. do 30. travnja 2015. na sporazume koji su već na snazi 30. travnja 2014., a koji ne ispunjavaju uvjete za izuzeće iz ove Uredbe, ali imaju na dan 30. travnja 2014. ispunjene uvjete za izuzeće iz Uredbe (EZ) br. 772/2004.
Članak 11.
Razdoblje valjanosti
Ova Uredba stupa na snagu 1. svibnja 2014.
Prestaje važiti 30. travnja 2026.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 21. ožujka 2014.