NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 655/2013
ze dne 10. července 2013,
kterým se stanoví společná kritéria pro odůvodnění tvrzení používaných v souvislosti s kosmetickými přípravky
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o kosmetických přípravcích (1), a zejména na čl. 20 odst. 2 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Koneční uživatelé, kteří jsou vymezeni podle čl. 2 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 1223/2009, čelí mnoha rozmanitým tvrzením, jež se týkají funkce, obsahu a účinků kosmetického přípravku. Vzhledem k tomu, že kosmetické přípravky hrají velmi významnou roli v životě konečných uživatelů, je třeba zajistit, aby byly informace, které jsou jim prostřednictvím takových tvrzení poskytovány, užitečné, srozumitelné a spolehlivé, a aby tito uživatelé měli možnost přijmout informovaná rozhodnutí a vybrat si přípravky, které nejlépe odpovídají jejich potřebám a očekáváním.
(2)
Hlavním účelem tvrzení u kosmetických přípravků je podat konečným uživatelům informace o charakteristických rysech a vlastnostech přípravků. Tato tvrzení představují základní způsob pro vzájemné odlišení jednotlivých přípravků. Rovněž přispívají k podpoře inovací a posilování hospodářské soutěže.
(3)
Na úrovni Unie by měla být stanovena společná kritéria s cílem poskytnout zdůvodnění použití určitého tvrzení v souvislosti s kosmetickými přípravky. Hlavním cílem stanovení společných kritérií je zajistit vysokou úroveň ochrany konečných uživatelů, zejména před zavádějícími tvrzeními, jež jsou používána v souvislosti s kosmetickými přípravky. Společný přístup na úrovni Unie by měl rovněž zajistit lepší sladění opatření, jež přijímají příslušné orgány členských států, a zabránit narušení vnitřního trhu. Takový přístup by měl rovněž posílit spolupráci mezi vnitrostátními orgány příslušnými pro vymáhání dodržování ochrany spotřebitele, která je stanovena v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 ze dne 27. října 2004 o spolupráci mezi vnitrostátními orgány příslušnými pro vymáhání dodržování zákonů na ochranu zájmů spotřebitele (nařízení o spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele) (2).
(4)
Článek 20 nařízení (ES) č. 1223/2009 se použije na přípravky, na které se vztahuje definice kosmetického přípravku podle článku 2 uvedeného nařízení. Společná kritéria se uplatní, jen bylo-li o dotčeném přípravku rozhodnuto, že je skutečně kosmetickým přípravkem. Příslušné vnitrostátní orgány a soudy rozhodují o tom, jaký regulační rámec se uplatní na konkrétní případ.
(5)
Společná kritéria by měla být použita, aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (3), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/114/ES ze dne 12. prosince 2006 o klamavé a srovnávací reklamě (4) a jiné uplatnitelné právní předpisy Unie.
(6)
Ve vztahu k podávání sdělení konečným uživatelům by měl být využit flexibilní přístup tak, aby se zohlednila společenská, jazyková a kulturní rozmanitost v rámci Unie a zachovala inovativnost a konkurenceschopnost evropského průmyslu. Takový přístup je v souladu se zásadami vyřčenými Soudním dvorem, který při několika příležitostech zdůraznil, že k tomu, aby bylo možné rozhodnout o tom, zda je tvrzení způsobilé uvést spotřebitele v omyl, je nezbytné posoudit očekávání spotřebitele, přičemž se zohlední konkrétní souvislosti a okolnosti, za nichž je tvrzení učiněno, včetně společenských, kulturních a jazykových hledisek (5).
(7)
Společná kritéria, jež mají zajistit, aby byly v rámci celé Unie dodržovány totožné zásady, by však neměla usilovat o přesné vymezení a konkrétní určení znění, jež lze pro tvrzení o kosmetických přípravcích použít.
(8)
Aby bylo zajištěno, že se společná kritéria pro tvrzení používaná v souvislosti s kosmetickými přípravky použila od stejného data jako nařízení (ES) č. 1223/2009, mělo by se toto nařízení použít od 11. července 2013.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro kosmetické přípravky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Toto nařízení se vztahuje na tvrzení v podobě textů, názvů, ochranných známek, obrazových a figurativních či jiných označení, jejichž prostřednictvím jsou výslovně či odvozeně sdělovány charakteristické vlastnosti přípravku či jeho funkce při označování, dodávání na trh a propagaci kosmetických přípravků. Vztahuje se na jakékoli tvrzení, aniž by záleželo na prostředku či formě marketingového nástroje použitého k jeho sdělení, funkci přípravku uvedené v tvrzení či cílových skupinách.
Článek 2
Odpovědná osoba, na kterou odkazuje článek 4 nařízení (ES) č. 1223/2009, zajistí, aby znění tvrzení v souvislosti s kosmetickým přípravkem bylo v souladu se společnými kritérii stanovenými v příloze a bylo v souladu s dokumentací, která prokazuje uváděný účinek kosmetického přípravku a jež je součástí informační dokumentace k přípravku podle článku 11 nařízení (ES) č. 1223/2009.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 11. července 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. července 2013.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 655/2013
оd 10. srpnja 2013.
o utvrđivanju zajedničkih kriterija za opravdanje tvrdnji koje se koriste u vezi s kozmetičkim proizvodima
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1223/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o kozmetičkim proizvodima (1), a posebno njezin članak 20. stavak 2. drugi podstavak,
budući da:
(1)
Krajnji korisnici, kako su definirani u članku 2. stavku 1. točki (f) Uredbe (EZ) br. 1223/2009, susreću se s raznim tvrdnjama u vezi s funkcijom, sadržajem i učincima kozmetičkog proizvoda. S obzirom na to da kozmetički proizvodi igraju veliku ulogu u životima krajnjih korisnika, važno je osigurati da su informacije koje su im u tim tvrdnjama priopćene korisne, razumljive i pouzdane i da im se tim informacijama omogući donošenje informiranih odluka i odabir proizvoda koji najbolje odgovaraju njihovim potrebama i očekivanjima.
(2)
Tvrdnje o kozmetičkim proizvodima služe uglavnom za informiranje krajnjih korisnika o obilježjima i kvaliteti proizvoda. Te su tvrdnje ključne za razlikovanje proizvoda. Pridonose i poticanju inovativnosti i konkurentnosti.
(3)
Potrebno je utvrditi zajedničke kriterije na razini Unije kako bi se opravdala uporaba tvrdnje u vezi s kozmetičkim proizvodima. Glavni je cilj utvrđivanja zajedničkih kriterija osigurati visoki stupanj zaštite krajnjih korisnika, posebice u odnosu na zavaravajuće tvrdnje u vezi s kozmetičkim proizvodima. Zajedničkim pristupom na razini Unije osigurala bi se i bolja usklađenost mjera koje poduzimaju nadležna tijela država članica i spriječila narušavanja unutarnjeg tržišta. Tim bi se pristupom poboljšala i suradnja između nacionalnih tijela odgovornih za zaštitu potrošača, kako je utvrđeno u Uredbi (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. listopada 2004. o suradnji između nacionalnih tijela odgovornih za provedbu zakona o zaštiti potrošača (Uredba o suradnji u zaštiti potrošača) (2).
(4)
Članak 20. Uredbe (EZ) br. 1223/2009 primjenjuje se na proizvode koji su obuhvaćeni definicijom kozmetičkog proizvoda iz članka 2. te Uredbe. Zajednički se kriteriji primjenjuju samo ako je ocijenjeno da je dotični proizvod uistinu kozmetički proizvod. Nacionalna nadležna tijela i nacionalni sudovi odlučuju, ovisno o pojedinačnom slučaju, koji se regulatorni okvir primjenjuje.
(5)
Zajednički kriteriji primjenjuju se ne dovodeći u pitanje Direktivu 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) (3), Direktivu 2006/114/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o zavaravajućem i komparativnom oglašavanju (4) i drugo primjenjivo zakonodavstvo Unije.
(6)
Krajnjim se korisnicima poruke trebaju priopćiti uz prilagodljiv pristup kako bi se uzela u obzir socijalna, jezična i kulturna raznolikost Unije i očuvala inovativnost i konkurentnost europske industrije. Takav je pristup usklađen s načelima koje je izrekao Sud koji je u nekoliko navrata istaknuo da je radi utvrđivanja može li određena tvrdnja zavarati potrošača potrebno uzeti u obzir njegova očekivanja, s obzirom na specifični kontekst i okolnosti u kojima je tvrdnja navedena, uključujući društvene, kulturne i jezične čimbenike (5).
(7)
Iako se zajedničkim kriterijima osigurava da se u Uniji poštuju jednaka načela, njima nije cilj definirati i odrediti koji se tekst može koristiti u tvrdnjama o kozmetičkim proizvodima.
(8)
Kako bi se osiguralo da se zajednički kriteriji za tvrdnje o kozmetičkim proizvodima primjenjuju od istog datuma kao i Uredba (EZ) br. 1223/2009, ova se Uredba treba primjenjivati od 11. srpnja 2013.
(9)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za kozmetičke proizvode,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Ova se Uredba primjenjuje na tvrdnje u obliku teksta, imena, žigova, slika i simboličnih ili drugih oznaka kojima se eksplicitno ili implicitno navode obilježja ili funkcije proizvoda pri označivanju, osiguranju dostupnosti na tržištu i reklamiranju kozmetičkih proizvoda. Primjenjuje se na svaku tvrdnju, neovisno o mediju ili vrsti upotrijebljenog marketinškog alata, naznačenih funkcija proizvoda i ciljne publike.
Članak 2.
Odgovorna osoba iz članka 4. Uredbe (EZ) br. 1223/2009 osigurava da je tekst tvrdnje u vezi s kozmetičkim proizvodima usklađen sa zajedničkim kriterijima iz Priloga I. i s dokumentacijom o učinku za koji se u dokumentaciji s podacima o proizvodu iz članka 11. Uredbe (EZ) br. 1223/2009. tvrdi da ga posjeduje kozmetički proizvod.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ona se primjenjuje od 11. srpnja 2013.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 10. srpnja 2013.