NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 907/2013
ze dne 20. září 2013,
kterým se stanoví pravidla pro žádosti týkající se používání druhových popisů (názvů)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (1), a zejména na čl. 1 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 1924/2006 mohou být konkrétní druhové popisy (názvy), které se již tradičně používají k označení určité zvláštnosti skupiny potravin či nápojů, z níž by mohl vyplývat nějaký účinek na zdraví, vyňaty z působnosti zmíněného nařízení na žádost dotčených provozovatelů potravinářských podniků.
(2)
S cílem zajistit, aby se žádosti týkající se druhových popisů vyřizovaly průhledně a během přiměřené doby, čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 1924/2006 stanoví, že Komise přijme a zveřejní pravidla, podle nichž se tyto žádosti podávají.
(3)
Pravidla by měla zajistit, že žádost bude vypracována tak, aby uváděla a poskytovala veškeré informace, které jsou nezbytné pro posouzení žádosti. Pravidla by dále neměla Komisi bránit ve vyžádání dodatečných informací, pokud to bude třeba a v závislosti na povaze druhového popisu a rozsahu odchylky, která je předmětem žádosti.
(4)
Je vhodné umožnit obchodním sdružením, která zastupují konkrétní potravinářská odvětví, podávat žádosti jménem svých členů, aby se tak předešlo mnohonásobným žádostem týkajícím se téhož druhového popisu (názvu).
(5)
Aby se, mimo jiné, zajistila vysoká úroveň ochrany spotřebitelů, používání tvrzení by nemělo být nepravdivé, dvojsmyslné nebo zavádějící. Stejná zásada by měla platit pro používání druhových popisů (názvů), z nichž by mohl vyplývat nějaký účinek na zdraví. V zájmu dosažení těchto cílů a v souladu se zásadou proporcionality budou muset vnitrostátní orgány vycházet z vlastního úsudku a přihlížet k judikatuře Soudního dvora, aby mohly v daném případě stanovit typickou reakci průměrného spotřebitele.
(6)
Druhové popisy (názvy) by měly před dnem vstupu v platnost tohoto nařízení vykazovat minimálně 20 let prokázaného používání v členském státě (členských státech).
(7)
Členské státy byly konzultovány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Žádosti týkající se používání druhových popisů (názvů) ve smyslu čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 1924/2006 se podávají a předkládají v souladu s pravidly stanovenými v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. září 2013.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 907/2013
оd 20. rujna 2013.
o utvrđivanju pravila za zahtjeve o uporabi generičkih deskriptora (naziva)
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o prehrambenim i zdravstvenim tvrdnjama koje se navode na hrani (1), a posebno njezin članak 1. stavak 4.,
budući da:
(1)
U skladu s člankom 1. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 1924/2006, posebni generički deskriptori (nazivi) koji se već tradicionalno upotrebljavaju za naznačavanje posebnosti određene klase hrane ili pića koja bi mogla imati utjecaja na zdravlje mogu se izuzeti od primjene te Uredbe nakon podnošenja zahtjeva predmetnih subjekata u poslovanju s hranom.
(2)
Kako bi se zajamčilo da se zahtjevi o generičkim deskriptorima obrađuju transparentno i u razumnom roku, na temelju članka 1. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 1924/2006 Komisiji se nalaže donošenje i objavljivanje pravila sukladno kojima se navedeni zahtjevi podnose.
(3)
Pravila bi trebala osigurati da je zahtjev sastavljen na način kojim se predstavljaju i pružaju sve potrebne informacije za njegovu procjenu. Nadalje, pravila ne sprečavaju Komisiju da zatraži dodatne informacije kada je to primjereno te ovisno o vrsti generičkog deskriptora i opsegu zahtjeva za izuzeće.
(4)
Kako bi se izbjeglo podnošenje višestrukih zahtjeva o istom generičkom deskriptoru (nazivu), primjereno je trgovinskim udruženjima koja zastupaju posebne prehrambene sektore dopustiti podnošenje zahtjeva u ime svojih članova.
(5)
Kako bi se, među ostalim, osigurala visoka razina zaštite potrošača, tvrdnje koje se koriste ne smiju biti pogrešne, dvosmislene ili zavaravajuće. Isto bi se načelo trebalo primjenjivati za uporabu generičkih deskriptora (naziva) koji bi mogli imati utjecaja na zdravlje. Kako bi se postigao taj cilj te u skladu s načelom proporcionalnosti, nacionalna tijela morat će primijeniti vlastite sposobnosti prosuđivanja, uzimajući u obzir sudsku praksu Suda, kako bi odredili tipičnu reakciju prosječnog potrošača u pojedinom slučaju.
(6)
Generički deskriptori (nazivi) trebaju odgovarati provjerenoj uporabi u državi članici ili državama članicama tijekom minimalnog razdoblja od 20 godina prije datuma stupanja na snagu ove Uredbe.
(7)
Zatraženo je mišljenje država članica,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Zahtjevi o uporabi generičkih deskriptora (naziva) u smislu članka 1. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 1924/2006 podnose se i predstavljaju u skladu s pravilima utvrđenima u Prilogu.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 20. rujna 2013.