ROZHODNUTÍ RADY č. 940/2014/EU
ze dne 17. prosince 2014
o režimu tzv. „octroi de mer“ (přístavní daně) v nejvzdálenějších francouzských regionech
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení smlouvy, která se týkají nejvzdálenějších regionů Unie, k nimž patří francouzské zámořské departementy, v zásadě nedovolují žádné rozdíly ve zdanění místních produktů a produktů z metropolitní Francie nebo jiných členských států. Podle článku 349 smlouvy však lze pro tyto regiony zavést konkrétní opatření z důvodu trvalého znevýhodnění, které má dopad na jejich sociální a hospodářskou situaci.
(2)
Tato konkrétní opatření musí brát v úvahu zvláštní charakter a omezení nejvzdálenějších regionů, aniž by narušila integritu a soudržnost právního řádu Unie, který zahrnuje i vnitřní trh a společné politiky. Neměnnost a spolupůsobení nepříznivých faktorů (odlehlost, závislost na surovinách a energii, povinnost vytvářet větší zásoby, malý rozsah místního trhu v kombinaci s málo rozvinutou vývozní činností) na nejvzdálenější regiony Unie uvedené v článku 349 smlouvy se projevují zvýšením nákladů na produkci, a tedy i pořizovací ceny produktů z místní produkce, které by bez konkrétních opatření byly méně konkurenceschopné v porovnání s produkty odjinud, a to i při zohlednění nákladů na dopravu do zámořských departementů. Tato skutečnost by ztížila zachování místní produkce. Proto je nezbytné zavést konkrétní opatření, která posílí místní průmysl zvýšením jeho konkurenceschopnosti. Rozhodnutí Rady 2004/162/ES (1) povoluje Francii do 31. prosince 2014 v zájmu obnovení konkurenceschopnosti produktů z místní produkce uplatnit osvobození od tzv. „octroi de mer“ (přístavní daně) či její snížení u některých produktů, které pocházejí z místní produkce nejvzdálenějších regionů Guadeloupe, Guyana, Martinik, Réunion a od 1. ledna 2014 též Mayotte. Seznam produktů, pro které platí výše uvedené osvobození od daně nebo její snížení, je uveden v příloze zmíněného rozhodnutí. Rozdíl ve výši daně mezi místními a ostatními produkty nesmí podle druhu produktu překročit 10, 20 nebo 30 procentních bodů.
(3)
Francie požádala, aby i po 1. lednu 2015 byla zachována úprava podobná úpravě zavedené rozhodnutím 2004/162/ES. Francie tvrdí, že výše zmíněná znevýhodnění jsou trvalé povahy, že režim zdanění zavedený rozhodnutím 2004/162/ES umožnil zachovat a v některých případech i rozvinout místní produkci a neznamenal pro přijímající podniky zdroj příjmů, neboť celkově se dovozy produktů podléhajících diferencovanému zdanění nadále zvyšoval.
(4)
Francie oznámila Komisi pro každý z dotčených nejvzdálenějších regionů - Guadeloupe, Guyanu, Martinik, Mayotte a Réunion - pět souborů seznamů produktů, u nichž hodlá uplatňovat diferencované zdanění ve výši 10, 20 nebo 30 procentních bodů podle toho, zda jsou tyto produkty v těchto regionech produkovány, či ne. Opatření se netýká nejvzdálenějšího regionu Saint-Martin.
(5)
Toto rozhodnutí provádí článek 349 smlouvy a povoluje Francii používat diferencované zdanění na produkty, u kterých byla doložena za prvé existence místní produkce, za druhé existence významného dovozu zboží (včetně dovozu z metropolitní Francie i jiných členských států), který může ohrozit zachování místní produkce, a za třetí existence dodatečných nákladů zvyšujících pořizovací cenu produktů z místní produkce oproti produktům pocházejícím odjinud a narušujících konkurenceschopnost produktů z místní produkce. Povolený rozdíl ve zdanění by neměl být vyšší než doložené vícenáklady. Použití těchto zásad umožní provést článek 349 smlouvy v míře nezbytně nutné a bez toho, aby byla místní produkci poskytnuta neodůvodněná výhoda; díky tomu nebude narušena integrita a soudržnost právního řádu Unie, a zejména nebude narušena hospodářská soutěž na vnitřním trhu a politika v oblasti státní podpory.
(6)
V zájmu zjednodušení povinností pro malé podniky by se osvobození od daně či její snížení měla týkat pouze hospodářských subjektů, jejichž roční obrat činí alespoň 300 000 EUR. Hospodářské subjekty, jejichž roční obrat této hranice nedosahuje, by „octroi de mer“ podléhat neměly, ale neměly by moci si tuto daň odečíst na vstupu.
(7)
Stejně tak soudržnost s právem Unie vyžaduje, aby se rozdíl ve zdanění neuplatňoval na potravinové produkty, které využívají podpor stanovených v kapitole III nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 (2). Cílem uvedeného ustanovení je zabránit tomu, aby dopad finančních zemědělských podpor poskytnutých zvláštním režimem zásobování byl smazán či omezen vyšším zdaněním subvencovaných produktů prostřednictvím „octroi de mer“.
(8)
Cíle podpory sociálního a hospodářského rozvoje francouzských zámořských departementů, které již byly vytyčeny v rozhodnutí 2004/162/ES, jsou potvrzeny díky požadavkům na účel „octroi de mer“. Začlenění příjmů z této daně do zdrojů hospodářského a daňového systému francouzských zámořských departementů a jejich využití v rámci strategie hospodářského a sociálního rozvoje těchto regionů, včetně podpory místních činností, je právní povinností.
(9)
Je nezbytné prodloužit dobu použitelnosti rozhodnutí 2004/162/ES o šest měsíců až do 30. června 2015. Nová lhůta umožní Francii provést toto rozhodnutí ve svém vnitrostátním práva.
(10)
Doba použitelnosti režimu je stanovena na pět let a šest měsíců do 31. prosince 2020, kdy rovněž skončí platnost stávajících pokynů pro regionální státní podpory. Ještě předtím však bude nutné posoudit výsledky uplatňování tohoto režimu. Francie by proto měla předložit Komisi do 31. prosince 2017 zprávu o uplatňování ustanovení zavedeného režimu zdanění za účelem ověření dopadu přijatých opatření a jejich přínosu pro zachování, podporu či rozvoj místních hospodářských činností, přičemž se vezmou v úvahu znevýhodnění postihující nejvzdálenější regiony. Zpráva by měla zejména ověřit, zda daňové výhody, jež Francie uděluje místním produktům, nepřekračují nezbytně nutnou míru a zda jsou tyto výhody nadále nezbytné a přiměřené. Navíc by měla obsahovat rozbor dopadu, jejž má zavedený režim na úroveň cen v nejvzdálenějších francouzských regionech. Na základě této zprávy by Komise měla vypracovat svou zprávu pro Radu a případně předložit návrh na změnu ustanovení tohoto rozhodnutí, aby se zohlednila její zjištění.
(11)
Rozhodnutí je třeba použít od 1. července 2015, aby se zabránilo právnímu vakuu.
(12)
Tímto rozhodnutím není dotčeno případné použití článků 107 a 108 Smlouvy.
(13)
Cílem tohoto rozhodnutí je stanovit právní rámec pro „octroi de mer“ od 1. ledna 2015. S ohledem na tuto naléhavost je třeba odchýlit se od osmitýdenní lhůty stanovené v článku 4 protokolu č. 1 o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Odchylně od článků 28, 30 a 110 smlouvy se Francii povoluje do 31. prosince 2020 uplatnit osvobození od tzv. „octroi de mer“ (námořní daně) nebo její snížení u produktů, jejichž seznam je uveden v příloze a které pocházejí z místní produkce na Guadeloupu, v Guyaně, na Martiniku, Mayotte a Réunionu jakožto nejvzdálenějších regionech ve smyslu článku 349 smlouvy.
Tato osvobození a snížení musí být součástí strategie hospodářského a sociálního rozvoje dotčených nejvzdálenějších regionů, se zohledněním rámce Unie pro tuto strategii, a přispívat k podpoře místních činností a nesmí měnit podmínky obchodu v míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
2. Uplatnění úplného osvobození od daně či jejího snížení uvedených v odstavci 1 nesmí vést k tomu, že by rozdíly oproti úrovni zdanění použité na podobné produkty, které nepocházejí z dotčených nejvzdálenějších regionů, byly vyšší než:
a)
deset procentních bodů u produktů uvedených v části A přílohy;
b)
dvacet procentních bodů u produktů uvedených v části B přílohy;
c)
třicet procentních bodů u produktů uvedených v části C přílohy.
Francie se zavazuje, že osvobození a snížení použitá na produkty uvedené v příloze nepřekročí procentní podíl, který je nezbytně nutný k zachování, podpoře a rozvoji místních hospodářských činností.
3. Osvobození od daně či její snížení uvedená v odstavcích 1 a 2 uplatní Francie na hospodářské subjekty, jejichž roční obrat činí nejméně 300 000 EUR. Hospodářské subjekty, jejichž roční obrat nedosahuje této hranice, „octroi de mer“ nepodléhají.
Článek 2
Na produkty, pro něž byl využit zvláštní režim zásobování stanovený v kapitole III nařízení (EU) č. 228/2013, uplatní francouzské orgány stejný režim zdanění jako na produkty z místní produkce.
Článek 3
1. Režimy zdanění uvedené v článku 1 Francie Komisi neprodleně oznámí.
2. Francie předloží Komisi do 31. prosince 2017 zprávu o uplatňování režimu zdanění uvedeného v článku 1, v níž sdělí, jaký měla přijatá opatření dopad a jaký byl jejich přínos pro zachování, podporu a rozvoj místních hospodářských činností, přičemž se vezmou v úvahu znevýhodnění postihující nejvzdálenější regiony.
Na základě této zprávy vypracuje Komise svou zprávu pro Radu a případně jí předloží návrh na změnu ustanovení tohoto rozhodnutí.
Článek 4
V čl. 1 odst. 1 rozhodnutí 2004/162/ES se datum „31. prosince 2014“ nahrazuje datem „30. června 2015“.
Článek 5
Články 1 až 3 se použijí ode dne 1. července 2015.
Článek 4 se použije ode dne 1. ledna 2015.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 17. prosince 2014.
ODLUKA VIJEĆA br. 940/2014/EU
od 17. prosinca 2014.
o porezu „octroi de mer” u najudaljenijim francuskim regijama
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 349.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)
Odredbama Ugovora koje se primjenjuju na najudaljenije regije Unije, uključujući francuske prekomorske departmane, u načelu se ne dopušta razlika u oporezivanju između lokalnih proizvoda i proizvoda iz matične Francuske ili ostalih država članica. Međutim, člankom 349. Ugovora predviđa se mogućnost uvođenja posebnih mjera za te regije zbog postojanja stalnih poteškoća koja utječu na gospodarske i socijalne uvjete najudaljenijih regija.
(2)
Takvim se posebnim mjerama moraju uzeti u obzir posebne značajke i ograničenja tih regija, ali bez ugrožavanja cjelovitosti i dosljednosti pravnog poretka Unije, uključujući unutarnje tržište i zajedničke politike. Stalnost i kombinacija poteškoća s kojima se suočavaju najudaljenije regije Unije kako je navedeno u članku 349. Ugovora, a među kojima su udaljenost, ovisnost o sirovinama i energiji, obveza stvaranja većih zaliha, malo lokalno tržište s niskom razinom izvozne djelatnosti itd., podrazumijevaju veće troškove proizvodnje, a stoga i veću proizvodnu cijenu robe proizvedene lokalno, koja bez posebnih mjera ne bi bila jednako konkurentna kao roba proizvedena drugdje, čak i uzimajući u obzir trošak prijevoza potonje u francuske prekomorske departmane. Time bi se otežalo održavanje lokalne proizvodnje. Potrebno je primijeniti posebne mjere kako bi se poboljšanjem njezine konkurentnosti ojačala lokalna industrija. Odlukom Vijeća 2004/162/EZ (1) Francuskoj se do 31. prosinca 2014. dopušta primjena izuzeća od poreza „octroi de mer” ili njegova smanjenja za određene proizvode koji su proizvedeni u najudaljenijim francuskim regijama Guadeloupeu, Francuskoj Gvajani, Martiniku, Reunionu i, od 1. siječnja 2014., Mayotteu. Prilog toj odluci sadržava popis proizvoda na koje se mogu primjenjivati izuzeća od poreza ili smanjenja poreza. Razlika između oporezivanja proizvoda proizvedenih lokalno i oporezivanja ostalih proizvoda ne smije prelaziti 10, 20 ili 30 postotnih bodova, ovisno o proizvodu.
(3)
Francuska je zatražila zadržavanje sustava sličnog onom iz Odluke 2004/162/EZ i nakon 1. siječnja 2015. Ona ističe da su gore navedene poteškoće stalne, da je režimom oporezivanja predviđenim Odlukom 2004/162/EZ omogućeno zadržavanje, a u nekim slučajevima i razvoj lokalne proizvodnje te da taj režim ne daje prednost trgovačkim društvima korisnicima jer uvoz proizvoda na koje se primjenjuje diferencirano oporezivanje, globalno gledano, neprestano raste.
(4)
Francuska je za svaku predmetnu najudaljeniju regiju (Guadeloupe, Francusku Gvajanu, Martinik, Mayotte i Reunion), dostavila pet nizova popisa proizvoda za koje predlaže primjenu diferenciranog oporezivanja u iznosu od 10, 20 ili 30 postotnih bodova, ovisno o tome jesu li proizvodi proizvedeni lokalno. To se ne odnosi na najudaljeniju francusku regiju Sveti Martin.
(5)
Ovom se Odlukom provode odredbe članka 349. Ugovora i Francuskoj dopušta primjena diferenciranog oporezivanja na proizvode za koje je kao prvo dokazano postojanje lokalne proizvodnje, zatim, kao drugo, postojanje znatnog uvoza robe (uključujući iz matične Francuske i ostalih država članica) koji može ugroziti održavanje lokalne proizvodnje i, kao treće, postojanje dodatnih troškova koji povećavaju cijenu lokalne proizvodnje u usporedbi s proizvodima koji su drugdje proizvedeni, smanjujući time konkurentnost lokalno proizvedenih proizvoda. Dopušteno diferencirano oporezivanje ne bi smjelo prekoračiti dokazane dodatne troškove. Primjenom tih načela omogućila bi se provedba odredaba iz članka 349. Ugovora bez prekoračivanja onoga što je potrebno i bez stvaranja neopravdane prednosti u korist lokalne proizvodnje kako se ne bi ugrozila cjelovitost i dosljednost pravnog poretka Unije, uključujući očuvanje nenarušenog tržišnog natjecanja na unutarnjem tržištu i politika državnih potpora.
(6)
Kako bi se malim poduzećima obveze pojednostavnile, izuzećima ili smanjenjima poreza trebali bi biti obuhvaćeni svi gospodarski subjekti čiji je godišnji promet jednak ili veći od 300 000 EUR. Gospodarski subjekti čiji je godišnji promet niži od tog praga ne bi trebali podlijegati plaćanju poreza „octroi de mer”, ali zauzvrat oni ne smiju odbiti prethodno plaćeni iznos tog poreza.
(7)
Na sličan način, dosljednost sa zakonodavstvom Unije znači odbacivanje primjene diferencijalnog oporezivanja za sve prehrambene proizvode za koje se dodjeljuju potpore predviđene poglavljem III. Uredbe (EU) br. 228/2013 Europskog parlamenta i Vijeća. (2) Tom se odredbom sprečava da se pojačanim oporezivanjem proizvoda subvencioniranih porezom „octroi de mer” poništi ili umanji učinak financijske potpore poljoprivredi uvedene posebnim režimom opskrbe.
(8)
Ciljevi potpore društvenom i gospodarskom razvoju francuskih prekomorskih departmana, koji su već predviđeni Odlukom 2004/162/EZ, potvrđuju se zahtjevima u pogledu svrhe poreza „octroi de mer”. Uključivanje prihoda od poreza „octroi de mer” u sredstva gospodarskog i poreznog režima francuskih prekomorskih departmana i njihova namjena strategiji gospodarskog i društvenog razvoja francuskih prekomorskih departmana koja uključuje potporu za promicanje lokalnih djelatnosti pravna je obveza.
(9)
Potrebno je produljiti razdoblje primjene Odluke 2004/162/EZ za šest mjeseci, do 30. lipnja 2015. To bi razdoblje omogućilo Francuskoj da u svoje nacionalno pravo prenese ovu Odluku.
(10)
Režim se treba primjenjivati pet godina i šest mjeseci, do 31. prosinca 2020., kada se postojeće smjernice u području regionalnih državnih potpora također prestaju primjenjivati. Međutim, najprije će trebati procijeniti rezultate primjene tog mehanizma. Stoga bi Francuska do 31. prosinca 2017. trebala dostaviti izvješće o primjeni uvedenog režima oporezivanja kako bi se provjerio učinak poduzetih mjera i njihov doprinos održavanju, promicanju i razvoju lokalnih gospodarskih djelatnosti, vodeći računa o poteškoćama s kojima se suočavaju najudaljenije regije. Izvješćem bi se trebalo provjeriti prelaze li porezne olakšice koje je Francuska odobrila za lokalno proizvedene proizvode ono što je nužno te jesu li te olakšice i dalje potrebne i proporcionalne. Izvješće bi također trebalo sadržavati analizu učinka uvedenog režima u pogledu cijena u najudaljenijim francuskim regijama. Na temelju tog izvješća Komisija bi Vijeću trebala dostaviti izvješće i, prema potrebi, prijedlog prilagodbe odredaba ove Odluke s obzirom na zaključke.
(11)
Kako bi se izbjegla pravna praznina, ova se Odluka treba primjenjivati od 1. srpnja 2015.
(12)
Ovom se Odlukom ne dovodi u pitanje moguća primjena članaka 107. i 108. Ugovora.
(13)
Svrha je ove Odluke utvrditi pravni okivr za porez „octroi de mer” od 1. siječnja 2015. S obzirom na hitnost, trebalo bi predvidjeti iznimku od osmotjednog razdoblja utvrđenog člankom 4. Protokola br. 1 o ulozi nacionalnih parlamenata u Europskoj uniji priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
1. Odstupajući od članaka 28., 30 i 110. Ugovora, Francuskoj se do 31. prosinca 2020. dopušta primjena izuzeća od poreza „octroi de mer” ili smanjenja poreza „octroi de mer” u pogledu proizvoda navedenih u Prilogu koji su lokalno proizvedeni u Guadeloupeu, Francuskoj Gvajani, Martiniku, Mayotteu i Reunionu kao najudaljenijim regijama u smislu članka 349. Ugovora.
Ta izuzeća ili smanjenja moraju biti u skladu sa strategijom gospodarskog i društvenog razvoja predmetnih najudaljenijih regija, uzimajući u obzir okvir Unije, te doprinijeti promicanju lokalnih djelatnosti i pritom ne utjecati negativno na trgovinske uvjete u mjeri u kojoj je to suprotno zajedničkom interesu.
2. U odnosu na porezne stope koje se primjenjuju na slične proizvode koji nisu podrijetlom iz predmetnih najudaljenijih regija, primjenom potpunih izuzeća ili smanjenja iz stavka 1. ne smiju nastati razlike veće od:
(a)
deset postotnih bodova za proizvode predviđene dijelom A Priloga;
(b)
dvadeset postotnih bodova za proizvode predviđene dijelom B Priloga;
(c)
trideset postotnih bodova za proizvode predviđene dijelom C Priloga.
Francuska se obvezuje osigurati da izuzeća ili smanjenja koja se primjenjuju na proizvode navedene u Prilogu ne prelaze postotak koji je nužan za održavanje, promicanje i razvoj lokalnih gospodarskih djelatnosti.
3. Francuska primjenjuje izuzeća ili smanjenja poreza iz stavaka 1. i 2. na gospodarske subjekte kojima je godišnji prihod jednak ili veći od 300 000 EUR. Svi gospodarski subjekti kojima su godišnji prihodi niži od tog praga ne podliježu porezu „octroi de mer”
Članak 2.
U pogledu proizvoda na koje je primijenjen poseban režim opskrbe na temelju poglavlja III. Uredbe (EU) br. 228/2013, francuska tijela primjenjuju isti režim oporezivanja kao i za lokalno proizvedene proizvode.
Članak 3.
1. Francuska odmah obavješćuje Komisiju o režimima oporezivanja iz članka 1.
2. Francuska do 31. prosinca 2017. Komisiji podnosi izvješće o primjeni režima oporezivanja iz članka 1. u kojem se navodi učinak poduzetih mjera i njihov doprinos održavanju, promicanju i razvoju lokalnih gospodarskih djelatnosti, vodeći računa o poteškoćama s kojima se suočavaju najudaljenije regije.
Na temelju tog izvješća Komisija dostavlja izvješće Vijeću i prema potrebi prijedlog za prilagodbu odredaba ove Odluke.
Članak 4.
U članku 1. stavku 1. Odluke 2004/162/EZ, datum „31. prosinca 2014.” zamjenjuje se datumom „30. lipnja 2015.”
Članak 5.
Članci od 1. do 3. primjenjuju se od 1. srpnja 2015.
Članak 4. primjenjuje se od 1. siječnja 2015.
Članak 6.
Ova je Odluka upućena Francuskoj Republici.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. prosinca 2014.