NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 240/2014
ze dne 7. ledna 2014
o evropském kodexu chování pro partnerskou spolupráci v rámci evropských strukturálních a investičních fondů
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (1), a zejména čl. 5 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem tohoto nařízení je stanovit evropský kodex chování s cílem podpořit členské státy a zjednodušit jim situaci při organizaci partnerské spolupráce pro dohody o partnerství a programy podporované Evropským fondem pro regionální rozvoj (EFRR), Evropským sociálním fondem (ESF), Fondem soudržnosti, Evropským zemědělským fondem pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropským námořním a rybářským fondem (ENRF). Tyto fondy nyní fungují v rámci společného rámce a jsou označovány jako „evropské strukturální a investiční fondy“ (dále jen „fondy ESI“).
(2)
Partnerská spolupráce je při provádění fondů ESI zavedenou zásadou. Partnerská spolupráce předpokládá úzkou spolupráci mezi orgány veřejné správy, hospodářskými a sociálními partnery a subjekty zastupujícími občanskou společnost na národní, regionální a místní úrovni po celou dobu programového cyklu sestávajícího z přípravy, provádění, monitorování a hodnocení.
(3)
Vybraní partneři by měli být co nejreprezentativnější z hlediska příslušných zúčastněných stran. Výběrová řízení by měla být transparentní a měla by zohlednit různé institucionální a právní rámce členských států a pravomoci národních a regionálních úrovní správy a samosprávy.
(4)
Partnery by měli být orgány veřejné správy, hospodářští a sociální partneři a subjekty zastupující občanskou společnost, včetně partnerů v oblasti životního prostředí, či komunitní a dobrovolnické organizace, které mohou významně ovlivnit nebo mít závažný dopad na provádění dohod o partnerství a programů. Zvláštní pozornost by se měla věnována tomu, aby byly zapojeny skupiny, na které mohou mít programy dopad, ale které je jen obtížně ovlivní, zejména nejzranitelnější a nejvíce marginalizované komunity, kterým nejvíce hrozí diskriminace nebo sociální vyloučení, obzvláště osoby se zdravotním postižením, migranti či Romové.
(5)
Pro výběr partnerů je nezbytné brát v úvahu rozdíly mezi dohodami o partnerství a programy. Dohody o partnerství se týkají všech fondů ESI poskytující podporu jednotlivým členským státům, zatímco programy se týkají pouze fondů ESI, jež na ně přispívají. Partnery v rámci dohod o partnerství by měli být ti, kteří jsou relevantní pro plánované použití všech fondů ESI, zatímco u programů je dostačující, aby partneři byli relevantní pro plánované použití fondů ESI, které na daný program přispívají.
(6)
Partneři by se měli účastnit přípravy a provádění dohod o partnerství a programů. Za tímto účelem je nutné stanovit hlavní zásady a osvědčené postupy týkající se včasných, účelných a transparentních konzultací s partnery ohledně analýzy úkolů a potřeb, které je třeba řešit, dále výběru cílů a priorit k řešení, dohod o koordinačních strukturách a víceúrovňové správě nezbytných pro zajištění účinné realizace politiky.
(7)
Partneři by měli být zastoupeni v monitorovacích výborech programů. Pravidla pro členství ve výborech a jejich vnitřní postupy by měla podporovat návaznost a pocit vlastní odpovědnosti ve vztahu k přípravě programů a jejich provádění; dále by měla podporovat jasná a transparentní pracovní ujednání, včasnost a zákaz diskriminace.
(8)
Prostřednictvím aktivní účasti v monitorovacích výborech by partneři měli být zapojeni do posuzování výkonnosti jednotlivých priorit, příslušných zpráv o programech a popřípadě i výzev k předkládání návrhů.
(9)
Efektivní partnerská spolupráce by měla být usnadněna tím, že se bude příslušným partnerům pomáhat při posilování jejich institucionální kapacity s ohledem na přípravu a provádění programů.
(10)
Komise by měla usnadnit výměnu osvědčených postupů, posilování institucionální kapacity a šíření příslušných výsledků mezi členskými státy, řídícími orgány a zástupci partnerů tím, že se zřídí komunita odborníků v oblasti partnerství zahrnující všechny fondy ESI.
(11)
Úlohu partnerů při provádění dohod o partnerství a výkonnost a účinnost partnerské spolupráce v programovém období by měly posoudit členské státy.
(12)
S cílem podpořit členské státy a zjednodušit jim situaci při organizaci partnerské spolupráce by Komise měla zpřístupnit příklady osvědčených postupů členských států,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Tímto nařízením se zřizuje evropský kodex chování v oblasti partnerské spolupráce pro dohody o partnerství a programy podporované z evropských strukturálních a investičních fondů.
KAPITOLA II
HLAVNÍ ZÁSADY TÝKAJÍCÍ SE TRANSPARENTNÍCH POSTUPŮ PRO IDENTIFIKACI PŘÍSLUŠNÝCH PARTNERŮ
Článek 2
Reprezentativnost partnerů
Členské státy zajistí, aby partneři uvedení v čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 byli co nejreprezentativnější z hlediska příslušných zúčastněných stran a byli jmenováni jako řádně pověření zástupci, při zohlednění jejich pravomocí, schopnosti aktivně se zapojit a odpovídající úrovně reprezentativnosti.
Článek 3
Určení příslušných partnerů pro dohody o partnerství
1. Podle dohody o partnerství členské státy určí příslušné partnery přinejmenším z těchto oblastí:
a)
příslušných regionálních, místních, městských a jiných orgánů veřejné správy, včetně
i)
regionálních orgánů, národních zástupců místních samospráv a místních orgánů představujících největší města a městské oblasti, jejichž působnost se týká plánovaného využití fondů ESI,
ii)
národních zástupců vysokoškolských vzdělávacích institucí, poskytovatelů vzdělávání a školení a výzkumných středisek s ohledem na plánované využití fondů ESI,
iii)
jiných vnitrostátních veřejných orgánů odpovědných za uplatňování horizontálních zásad uvedených v článcích 4 až 8 nařízení (EU) č. 1303/2013 s ohledem na plánované využití fondů ESI; a zejména subjektů pověřených podporou rovného zacházení stanoveného podle směrnice Rady 2000/43/ES (2), směrnice Rady 2004/113/ES (3) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES (4);
b)
hospodářských a sociálních partnerů, včetně:
i)
celostátně uznávaných organizací sociálních partnerů, zejména obecných mezioborových organizací a odvětvových organizací, jejichž odvětví se týkají plánovaného využití fondů ESI,
ii)
národních obchodních komor a podnikatelských sdružení zastupujících obecný zájem průmyslu a odvětví s ohledem na plánované využití fondů ESI a s cílem zajistit vyvážené zastoupení velkých, středních a malých podniků a mikropodniků, spolu se zástupci sociální ekonomiky;
c)
subjektů zastupujících občanskou společnost, jako jsou partneři v oblasti životního prostředí, nevládní organizace a subjekty zodpovědné za prosazování sociálního začlenění, rovnosti žen a mužů a nediskriminace, včetně:
i)
subjektů působících v oblastech souvisejících s plánovaným využitím fondů ESI a s uplatňováním horizontálních zásad uvedených v článcích 4 až 8 nařízení (EU) č. 1303/2013, a to na základě jejich reprezentativnosti a při zohlednění zeměpisného a tematického pokrytí, řídících schopností, odborných znalostí a inovativních přístupů,
ii)
jiných organizací nebo skupin, na které má provádění fondů ESI výrazný reálný nebo potenciální dopad, zejména pak skupin považovaných za ohrožené diskriminací a sociálním vyloučením.
2. V případě, že orgány veřejné správy, hospodářští a sociální partneři či subjekty zastupující občanskou společnost vytvořili na základě svých společných zájmů seskupení, které má usnadnit jejich zapojení do partnerské spolupráce (zastřešující organizace), mohou jmenovat jediného zástupce zastřešující organizace, který bude v partnerství jejich stanoviska tlumočit.
Článek 4
Určení příslušných partnerů pro programy
1. Pro každý program členské státy určí příslušné partnery přinejmenším z těchto oblastí:
a)
příslušných regionálních, místních, městských a jiných orgánů veřejné správy, včetně
i)
regionálních orgánů, národních zástupců místních samospráv a místních orgánů představujících největší města a městské oblasti, jejichž působnost se týká plánovaného využití fondů ESI přispívajících na program,
ii)
národních nebo regionálních zástupců vysokoškolských vzdělávacích institucí, poskytovatelů vzdělávání, školení a poradenství a výzkumných středisek s ohledem na plánované využití fondů ESI přispívajících na program,
iii)
dalších orgánů veřejné správy, které jsou odpovědné za uplatňování horizontálních zásad uvedených v článcích 4 až 8 nařízení (EU) č. 1303/2013 s ohledem plánované využití fondů ESI přispívajících na program, a zejména subjektů pověřených podporou rovného zacházení stanoveného podle směrnice 2000/43/ES, směrnice 2004/113/ES a směrnice 2006/54/ES,
iv)
ostatních subjektů organizovaných na národní, regionální nebo místní úrovni, které reprezentují oblasti, ve kterých se provádí integrované územní investice a strategie místního rozvoje financované z programu;
b)
hospodářských a sociálních partnerů, včetně:
i)
celostátně a regionálně uznávaných organizací sociálních partnerů, zejména obecných mezioborových organizací a odvětvových organizací, jejichž odvětví se týkají plánovaného využití fondů ESI přispívajících na program,
ii)
národních nebo regionálních obchodních komor a podnikatelských sdružení zastupujících obecný zájem průmyslu či odvětví s cílem zajistit vyvážené zastoupení velkých, středních a malých podniků a mikropodniků, spolu se zástupci sociální ekonomiky,
iii)
ostatních podobných subjektů organizovaných na národní nebo regionální úrovni;
c)
subjektů zastupujících občanskou společnost, jako jsou partneři v oblasti životního prostředí, nevládní organizace a subjekty zodpovědné za prosazování sociálního začlenění, rovnosti žen a mužů a nediskriminace, včetně:
i)
subjektů působících v oblastech souvisejících s plánovaným využitím fondů ESI přispívajícího na program a s uplatňováním horizontálních zásad uvedených v článcích 4 až 8 nařízení (EU) č. 1303/2013, a to na základě jejich reprezentativnosti a při zohlednění zeměpisného a tematického pokrytí, řídících schopností, odborných znalostí a inovativních přístupů,
ii)
subjektů zastupujících místní akční skupiny uvedené v čl. 34 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013,
iii)
dalších organizací nebo skupin, na které má provádění fondů ESI výrazný reálný nebo potenciální dopad; zejména pak skupin považovaných za ohrožené diskriminací a sociálním vyloučením.
2. Co se týče programů evropské územní spolupráce, mohou členské státy do partnerské spolupráce zahrnout:
i)
evropská seskupení pro územní spolupráci, která působí v příslušné přeshraniční nebo nadnárodní programové oblasti,
ii)
orgány nebo subjekty, které jsou zapojeny do vytváření či provádění makroregionální strategie či strategie pro oblast jednotlivého moře v programových oblastech, včetně koordinátorů prioritních oblastí v rámci makroregionálních strategií.
3. V případě, že orgány veřejné správy, hospodářští a sociální partneři či subjekty zastupující občanskou společnost vytvořili zastřešující organizaci, mohou jmenovat jediného zástupce této zastřešující organizace, který bude v partnerství jejich stanoviska tlumočit.
KAPITOLA III
HLAVNÍ ZÁSADY A OSVĚDČENÉ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE ZAPOJENÍ PŘÍSLUŠNÝCH PARTNERŮ DO PŘÍPRAVY DOHODY O PARTNERSTVÍ A PROGRAMŮ
Článek 5
Konzultace s příslušnými partnery o přípravě dohody o partnerství a programů
1. Členské státy a řídící orgány konzultují s příslušnými partnery postup a časový harmonogram přípravy dohody o partnerství a programů, aby zajistily jejich transparentní a účinné zapojení. Přitom je plně informují o jejich obsahu a jakýchkoli jeho změnách.
2. Pokud jde o konzultace s příslušnými partnery, členské státy zohlední potřebu:
a)
včasného zveřejnění příslušných informací a snadného přístupu k nim;
b)
dostatečného času na to, aby partneři mohli analyzovat základní přípravné dokumenty a předlohu dohody o partnerství a předlohy programů a mohli k nim dát připomínky;
c)
dostupnosti způsobů, pomocí nichž mohou partneři klást otázky, poskytovat příspěvky nebo budou informováni o tom, jak byly jejich návrhy zohledněny;
d)
šíření výsledků konzultací.
3. Co se týče programů rozvoje venkova, členské státy zohlední úlohu, kterou mohou hrát celostátní sítě pro venkov ustavené podle čl. 54 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (5) z hlediska zapojení příslušných partnerů.
4. Pokud došlo k ustavení formálních dohod mezi různými úrovněmi správy na nižší úrovni, než je národní úroveň, členské státy zohlední tyto dohody o víceúrovňové správě v souladu se svými institucionálními a právními rámci.
Článek 6
Příprava dohody o partnerství
Členské státy v souladu se svými institucionálními a právními rámci zapojí příslušné partnery do přípravy dohody o partnerství, zejména co se týče:
a)
analýzy rozdílů, potřeb rozvoje a růstového potenciálu s ohledem na tematické cíle, včetně těch, jež jsou obsaženy v doporučeních pro jednotlivé země;
b)
souhrnu předběžných podmínek programů nebo hlavních zjištění předběžných hodnocení dohody o partnerství, pokud je členský stát provedl z vlastního podnětu;
c)
vybraných tematických cílů, orientačního rozdělení podpory z fondů ESI a jejich hlavních očekávaných výsledků;
d)
seznamu programů a mechanismů na národní a regionální úrovni pro zajištění koordinace fondů ESI mezi sebou navzájem a s dalšími unijními a vnitrostátními finančními nástroji a Evropskou investiční bankou;
e)
opatření pro zajištění integrovaného přístupu k využití fondů ESI pro územní rozvoj městských, venkovských, pobřežních a rybolovných oblastí a oblastí se zvláštními územními rysy;
f)
opatření pro zajištění integrovaného přístupu k řešení zvláštních potřeb zeměpisných oblastí nejvíce postižených chudobou a cílových skupin, jimž nejvíce hrozí diskriminace nebo vyloučení, se zvláštním zřetelem na marginalizované skupiny obyvatel;
g)
provádění horizontálních zásad uvedených v článcích 5, 7 a 8 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 7
Informace o zapojení příslušných partnerů do přípravy dohody o partnerství
Členské státy pro účely dohody o partnerství poskytnou alespoň tyto informace:
a)
seznam partnerů, kteří se podíleli na přípravě dohody o partnerství;
b)
opatření přijatá s cílem zajistit aktivní účast partnerů, včetně opatření přijatých v oblasti přístupnosti, zejména pro osoby se zdravotním postižením;
c)
úloha partnerů v přípravě dohody o partnerství;
d)
výsledky konzultací s partnery a popis jejich přidané hodnoty při přípravě dohody o partnerství.
Článek 8
Příprava programů
Členské státy v souladu se svými institucionálními a právními rámci zapojí příslušné partnery do přípravy programů, zejména co se týče:
a)
analýzy a určení potřeb;
b)
definice nebo výběru priorit a souvisejících specifických cílů;
c)
přidělování finančních prostředků;
d)
definice specifických ukazatelů programů;
e)
provádění horizontálních zásad definovaných v článcích 7 a 8 nařízení (EU) č. 1303/2013;
f)
složení monitorovacího výboru.
Článek 9
Informace o zapojení příslušných partnerů do programů
Členské státy pro účely programů poskytnou alespoň tyto informace:
a)
opatření přijatá za účelem zapojení příslušných partnerů do přípravy programů a jejich změny;
b)
plánované kroky k zajištění účasti partnerů při provádění programů.
KAPITOLA IV
OSVĚDČENÉ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE FORMULACE PRAVIDEL ČLENSTVÍ A VNITŘNÍ POSTUPY MONITOROVACÍCH VÝBORŮ
Článek 10
Pravidla členství v monitorovacích výborech
1. Při vypracovávání pravidel členství v monitorovacích výborech berou členské státy v úvahu zapojení těch partnerů, kteří již byli zapojeni do přípravy programů, a podporují rovnost žen a mužů a zásadu nediskriminace.
2. Pokud jde monitorovací výbory programů Evropské územní spolupráce, partneři mohou být zastoupeni zastřešujícími organizacemi na úrovni Unie nebo mezinárodní úrovni pro meziregionální a nadnárodní programy spolupráce. Členské státy mohou zapojovat partnery do příprav monitorovacího výboru, zejména prostřednictvím jejich účasti v koordinačních výborech na národní úrovni organizovaných v zúčastněných členských státech.
Článek 11
Jednací řády monitorovacích výborů
Při formulaci jednacího řádu monitorovací výbory zohledňují tyto aspekty:
a)
hlasovací práva členů;
b)
lhůta pro oznámení o zasedáních a předávání dokumentů, jež zpravidla nesmí být kratší než deset pracovních dnů;
c)
opatření pro zveřejňování a přístupnost přípravných dokumentů předložených monitorovacím výborům;
d)
postup pro přijímání, zveřejňování a přístupnost zápisů z jednání;
e)
opatření týkající se zřizování a činnosti pracovních skupin v rámci monitorovacích výborů;
f)
ustanovení týkající se střetu zájmů partnerů zapojených do monitorování, hodnocení a výzev k předkládání návrhů;
g)
podmínky, zásady a ujednání týkající se pravidel pro úhradu, možností budování kapacit a využití technické pomoci.
KAPITOLA V
HLAVNÍ ZÁSADY A OSVĚDČENÉ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE ZAPOJENÍ PŘÍSLUŠNÝCH PARTNERŮ DO PŘÍPRAVY VÝZEV K PŘEDKLÁDÁNÍ NÁVRHŮ A ZPRÁV O POKROKU A VE VZTAHU K MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ PROGRAMŮ
Článek 12
Povinnosti týkající se ochrany údajů, důvěrnosti údajů a střetu zájmů
Členské státy zajistí, aby si partneři, kteří se podíleli na přípravě výzev k předkládání návrhů a zpráv o pokroku či na monitorování a hodnocení programů, byli vědomi svých povinností týkajících se ochrany údajů, důvěrnosti údajů a střetu zájmů.
Článek 13
Zapojení příslušných partnerů do přípravy výzev k předkládání návrhů
Řídící orgány přijmou vhodná opatření, aby se zamezilo možnému střetu zájmů, pokud jsou do přípravy výzev k předkládání návrhů nebo jejich posuzování zapojeni příslušní partneři.
Článek 14
Zapojení příslušných partnerů do přípravy zpráv o pokroku
Členské státy zapojí příslušné partnery do přípravy zpráv o pokroku při provádění dohody o partnerství podle čl. 52 nařízení (EU) č. 1303/2013, týkající se zejména hodnocení role partnerů při provádění dohody o partnerství a přehledu stanovisek předložených partnery během konzultací, popřípadě včetně popisu toho, jak byla stanoviska partnerů zohledněna.
Článek 15
Zapojení příslušných partnerů do monitorování programů
V rámci monitorovacích výborů a jejich pracovních skupin řídící orgány zapojí partnery do posuzování výsledků programu, včetně závěrů přezkumu výkonnosti, a do přípravy výročních zpráv o provádění programů.
Článek 16
Zapojení partnerů do hodnocení programů
1. Řídící orgány zapojí příslušné partnery do hodnocení programů v rámci monitorovacích výborů a popřípadě i zvláštních pracovních skupin vytvořených pro tento účel monitorovacími výbory.
2. Řídící orgány pro programy Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), Evropského sociálního fondu (ESF) a Fondu soudržnosti konzultují s partnery zprávy, jež shrnují závěry hodnocení provedených v průběhu programového období v souladu s čl. 114 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
KAPITOLA VI
ORIENTAČNÍ OBLASTI, TÉMATA A OSVĚDČENÉ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE VYUŽÍVÁNÍ FONDŮ ESI K POSÍLENÍ INSTITUCIONÁLNÍCH KAPACIT PŘÍSLUŠNÝCH PARTNERŮ A ROLE KOMISE PŘI ŠÍŘENÍ OSVĚDČENÝCH POSTUPŮ
Článek 17
Posilování institucionálních kapacit příslušných partnerů
1. Řídící orgán prověří potřebu využívat technické pomoci za účelem podpory posilování institucionálních kapacit partnerů, zejména co se týče malých územněsprávních celků, hospodářských a sociálních partnerů a nevládních organizací, s cílem pomoci jim účinně se zapojit do přípravy, provádění, monitorování a hodnocení programů.
2. Podpora uvedená v odstavci 1 může mít formu, mimo jiné, tematických seminářů, školení, koordinačních a síťových struktur nebo příspěvků na náklady spojené s účastí na zasedáních týkajících se přípravy, provádění, monitorování a hodnocení programu.
3. Co se týče programů rozvoje venkova, lze podporu uvedenou v odstavci 1 poskytnout prostřednictvím celostátní sítě pro venkov v souladu s čl. 54 nařízení (EU) č. 1305/2013.
4. Co se týče programů ESF, řídící orgány v méně rozvinutých nebo přechodových regionech nebo v členských státech způsobilých pro podporu z Fondu soudržnosti zajistí, aby byly vhodné zdroje z ESF podle potřeby přidělovány na činnosti spojené s budováním kapacit sociálních partnerů a nevládních organizací, které jsou zapojeny do programů.
5. Co se týče evropské územní spolupráce, podpora podle odstavců 1 a 2 může rovněž zahrnovat podporu partnerům k posílení jejich institucionálních kapacit pro účast na mezinárodní spolupráci.
Článek 18
Úloha Komise při šíření osvědčených postupů
1. Komise zřídí mechanismus spolupráce nazvaný evropská komunita odborníků v oblasti partnerství, který je společný pro fondy ESI a je otevřený zainteresovaným členským státům, řídícím orgánům a organizacím zastupujícím partnery na úrovni Unie.
Evropská komunita odborníků v oblasti partnerství usnadňuje výměnu zkušeností, budování kapacit a šíření příslušných výsledků.
2. Komise zpřístupní příklady osvědčených postupů pro organizování partnerství.
3. Výměna zkušeností ohledně určení, přenosu a šíření osvědčených postupů a inovativních přístupů v souvislosti s prováděním programů meziregionální spolupráce a opatření podle čl. 2 odst. 3 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 (6) zahrnuje zkušenosti z partnerství v programech spolupráce.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. ledna 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 240/2014
оd 7. siječnja 2014.
o europskom kodeksu ponašanja za partnerstvo u okviru Europskih strukturnih i investicijskih fondova
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi Europskog fonda za regionalni razvoj, Europskog socijalnog fonda, Kohezijskog fonda, Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj i Europskog fonda za pomorstvo i ribarstvo te o utvrđivanju općih odredbi Europskog fonda za regionalni razvoj, Europskog socijalnog fonda, Kohezijskog fonda i Europskog fonda za pomorstvo i ribarstvo kojom se izvan snage stavlja Uredba Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (1), a posebno njezin članak 5. stavak 3.,
budući da:
(1)
Cilj je ove Uredbe osigurati europski kodeks ponašanja kako bi se državama članicama dala potpora te kako bi im se olakšalo organiziranje partnerstva za Sporazume o partnerstvu i programe koje podupiru Europski fond za regionalni razvoj (ERDF), Europski socijalni fond (ESF), Kohezijski fond, Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EAFRD) i Europski fond za pomorstvo i ribarstvo (EMFF). Ti fondovi sada funkcioniraju pod zajedničkim okvirom kao „Europski strukturni i investicijski fondovi” (dalje u tekstu „Fondovi ESI-ja”).
(2)
Partnerstvo je davno uspostavljeno načelo u provedbi Fondova ESI-ja. Pod partnerstvom se podrazumijeva uska suradnja javnih tijela, gospodarskih i socijalnih partnera te tijela koja predstavljaju civilno društvo na nacionalnim, regionalnim i lokalnim razinama kroz cijeli programski ciklus koji se sastoji od pripreme, provedbe, praćenja i evaluacije.
(3)
Odabrani partneri trebali bi predstavljati najreprezentativnije relevantne dionike. Postupci odabira trebali bi biti transparentni i njima bi se u obzir trebalo uzimati različite institucionalne i pravne okvire država članica te njihovu nacionalnu i regionalnu nadležnost.
(4)
Partneri bi trebali uključivati javna tijela, gospodarske i socijalne partnere te tijela koja predstavljaju civilno društvo, uključujući partnere iz područja zaštite okoliša, organizacije temeljene na zajednici i volonterske organizacije koje mogu znatno utjecati na provedbu Sporazuma o partnerstvu i provedbu programa ili na koje provedba Sporazuma o partnerstvu i provedba programa može znatno utjecati. Posebnu bi pažnju trebalo obratiti na uključivanje skupina na koje bi se moglo utjecati programima, ali koje teško utječu na programe, ponajprije najranjivije i marginalizirane zajednice s najvećim rizikom od diskriminacije ili socijalne isključenosti, osobito osobe s invaliditetom, migranti i Romi.
(5)
Za odabir partnera neophodno je u obzir uzeti razlike između Sporazuma o partnerstvu i programa. Sporazumima o partnerstvu pokriva se sve Fondove ESI-ja kojima se pruža potporu svakoj državi članici, dok se programi odnose samo na Fondove ESI-ja kojima im se doprinosi. Partneri za Sporazume o partnerstvu trebali bi biti oni koji su relevantni s obzirom na planiranu uporabu svih Fondova ESI-ja, dok je za programe dovoljno da su partneri oni koji su relevantni s obzirom na planirane uporabe Fondova ESI-ja kojima se doprinosi programu.
(6)
Partneri bi trebali biti uključeni u pripremu i provedbu Sporazuma o partnerstvu i programa. U tu je svrhu neophodno utvrditi glavna načela i dobru praksu povezanu s pravovremenim, značajnim i transparentnim savjetovanjem partnera u vezi s analizom izazova i potreba koje treba riješiti, odabir ciljeva i prioriteta kojima bi se oni rješavali te strukture koordinacije i sporazume o višerazinskom upravljanju neophodnom za učinkovito provođenje politika.
(7)
Partnere bi trebalo predstaviti odborima za praćenje programa. Pravilima koja reguliraju članstvo i postupke odbora trebalo bi promicati kontinuitet i vlasništvo programiranja i provedbe te jasne i transparentne radne dogovore, kao i pravodobnost i nediskriminaciju.
(8)
Aktivnim sudjelovanjem u odborima za praćenje partneri bi trebali biti uključeni u ocjenjivanje učinkovitosti različitih prioriteta, važnih izvješća o programima te, ako je primjenjivo, poziva na dostavu prijedloga.
(9)
Učinkovito partnerstvo trebalo bi olakšati pomaganjem bitnim partnerima da ojačaju svoju institucionalnu sposobnost s obzirom na pripremu i provedbu programa.
(10)
Komisija bi uspostavom Zajednice prakse o partnerstvu kojom bi bili obuhvaćeni Fondovi ESI-ja trebala olakšati razmjenu dobre prakse, jačanje institucionalne sposobnosti i širenje relevantnih rezultata među državama članicama, upravljačkim tijelima i predstavnicima partnera.
(11)
Države članice trebale bi ocijeniti ulogu partnera u provedbi Sporazuma o partnerstvu te učinkovitost i djelotvornost partnerstva u programskom razdoblju.
(12)
Kako bi se državama članicama dala potpora i olakšala organizacija partnerstva, Komisija bi na raspolaganje trebala staviti primjere najbolje postojeće prakse u državama članicama,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet i područje primjene
Ovom se Uredbom uspostavlja europski kodeks ponašanja za partnerstvo za Sporazume o partnerstvu i programe koje se podupire iz Europskih strukturnih i investicijskih fondova.
POGLAVLJE II.
GLAVNA NAČELA POVEZANA S TRANSPARENTNIM POSTUPCIMA ZA IDENTIFICIRANJE RELEVANTNIH PARTNERA
Članak 2.
Reprezentativnost partnera
Države članice osiguravaju da su partneri iz članka 5. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1303/2013 najreprezentativniji relevantni dionici te da se imenuju kao propisno ovlašteni predstavnici, uzimajući u obzir njihovo znanje, mogućnost aktivnog sudjelovanja i zastupanje na odgovarajućoj razini.
Članak 3.
Identificiranje relevantnih partnera za Sporazum o partnerstvu
1. Za Sporazum o partnerstvu države članice identificiraju relevantne partnere barem među sljedećima:
(a)
nadležna regionalna, lokalna, gradska i druga javna tijela, uključujući:
i.
regionalna nadležna tijela, nacionalne predstavnike lokalnih nadležnih tijela i lokalna nadležna tijela koja predstavljaju najveće gradove i urbana područja čija je nadležnost povezana s planiranom uporabom Fondova ESI-ja;
ii.
nacionalne predstavnike visokoškolskih ustanova, pružatelje obrazovnih usluga i usluga osposobljavanja te istraživačke centre s obzirom na planiranu uporabu Fondova ESI-ja;
iii.
ostala nacionalna javna tijela odgovorna za primjenu horizontalnih načela iz članaka 4. do 8. Uredbe (EU) br. 1303/2013 s obzirom na planiranu uporabu Fondova ESI-ja; ponajprije tijela za promicanje ravnopravnosti utvrđena u skladu s Direktivom Vijeća 2000/43/EZ (2), Direktivom Vijeća 2004/113/EZ (3) i Direktivom 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4);
(b)
gospodarski i socijalni partneri, uključujući:
i.
nacionalno prepoznate organizacije socijalnih partnera, ponajprije opće međuindustrijske i sektorske organizacije čiji su sektori povezani s planiranom uporabom Fondova ESI-ja;
ii.
nacionalne gospodarske komore i poslovna udruženja koja predstavljaju opći interes industrija i grana s obzirom na planiranu uporabu Fondova ESI-ja i radi osiguravanja uravnotežene zastupljenosti velikih, srednjih, malih i mikro poduzeća, zajedno s predstavnicima socijalne ekonomije;
(c)
tijela koja predstavljaju civilno društvo, kao što su partneri iz područja zaštite okoliša, nevladine organizacije i tijela odgovorna za promicanje socijalne uključenosti, jednakosti među spolovima i nediskriminacije, uključujući:
i.
tijela koja rade u područjima povezanima s planiranom uporabom Fondova ESI-ja te s primjenom horizontalnih načela iz članaka 4. do 8. Uredbe (EU) br. 1303/2013 na temelju njihove reprezentativnosti i uzimajući u obzir geografsku i tematsku pokrivenost, sposobnost upravljanja, stručnost i inovativne pristupe;
ii.
druge organizacije ili skupine na koje se znatno utjecalo ili je vjerojatno da će se na njih znatno utjecati provedbom Fondova ESI-ja, ponajprije skupine za koje se smatra da su ugrožene zbog diskriminacije i socijalne isključenosti.
2. Kada javna tijela, gospodarski i socijalni partneri i tijela koja predstavljaju civilno društvo uspostave organizaciju koja se bavi pregrupiranjem njihovih interesa kako bi se olakšala njihova uključenost u partnerstvo (krovna organizacija), oni mogu imenovati pojedinačnog predstavnika koji će predstavljati stajališta krovne organizacije u partnerstvu.
Članak 4.
Identificiranje relevantnih partnera za programe
1. Za svaki program države članice identificiraju relevantne partnere barem među sljedećima:
(a)
nadležna regionalna, lokalna, gradska i druga javna tijela, uključujući:
i.
regionalna nadležna tijela, nacionalne predstavnike lokalnih nadležnih tijela i lokalna nadležna tijela koja predstavljaju najveće gradove i urbana područja čija je nadležnost povezana s planiranom uporabom Fondova ESI-ja kojima se doprinosi programu;
ii.
nacionalne ili regionalne predstavnike visokoškolskih ustanova, pružatelje usluga obrazovanja, osposobljavanja i savjetovanja te istraživačke centre s obzirom na planiranu uporabu Fondova ESI-ja kojima se doprinosi programu;
iii.
ostala javna tijela odgovorna za primjenu horizontalnih načela iz članaka 4. do 8. Uredbe (EU) br. 1303/2013 s obzirom na planiranu uporabu Fondova ESI-ja kojima se doprinosi programu, ponajprije tijela za promicanje ravnopravnosti utvrđena u skladu s Direktivom 2000/43/EZ, Direktivom 2004/113/EZ i Direktivom 2006/54/EZ;
iv.
ostala tijela organizirana na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini i tijela koja predstavljaju područja u kojima se provode integrirana teritorijalna ulaganja i lokalne razvojne strategije koji su financirani programom;
(b)
gospodarski i socijalni partneri, uključujući:
i.
nacionalno ili regionalno prepoznate organizacije socijalnih partnera, ponajprije opće međuindustrijske i sektorske organizacije čiji su sektori povezani s planiranom uporabom Fondova ESI-ja kojima se doprinosi programu;
ii.
nacionalne ili regionalne gospodarske komore i poslovna udruženja koja predstavljaju opći interes industrija ili grana u cilju osiguravanja uravnotežene zastupljenosti velikih, srednjih, malih i mikro poduzeća, zajedno s predstavnicima socijalne ekonomije;
iii.
ostala slična tijela organizirana na nacionalnoj ili regionalnoj razini;
(c)
tijela koja predstavljaju civilno društvo, kao što su partneri iz područja zaštite okoliša, nevladine organizacije i tijela odgovorna za promicanje socijalne uključenosti, jednakosti među spolovima i nediskriminacije, uključujući:
i.
tijela koja rade u područjima povezanima s planiranom uporabom Fondova ESI-ja kojima se doprinosi programu te s primjenom horizontalnih načela iz članaka 4. do 8. Uredbe (EU) br. 1303/2013 na temelju njihove reprezentativnosti i uzimajući u obzir geografsku i tematsku pokrivenost, sposobnost upravljanja, stručnost i inovativne pristupe;
ii.
tijela koja predstavljaju lokalne akcijske skupine iz članka 34. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1303/2013;
iii.
druge organizacije ili skupine na koje se znatno utjecalo ili je vjerojatno da će se na njih znatno utjecati provedbom Fondova ESI-ja; ponajprije skupine za koje se smatra da su ugrožene zbog diskriminacije i socijalne isključenosti.
2. Što se tiče programa europske teritorijalne suradnje, države članice u partnerstvo mogu uključiti:
i.
Europsku skupinu za teritorijalnu suradnju koja funkcionira u odgovarajućem području prekograničnog ili transnacionalnog programa;
ii.
nadležna tijela uključena u razvoj ili provedbu makroregionalne strategije ili strategije morskog bazena u programskom području, uključujući koordinatore za prioritetna područja za makroregionalne strategije.
3. Kada javna tijela, gospodarski i socijalni partneri i tijela koja predstavljaju civilno društvo uspostave krovnu organizaciju, oni mogu imenovati pojedinačnog predstavnika koji će predstavljati stajališta krovne organizacije u partnerstvu.
POGLAVLJE III.
GLAVNA NAČELA I DOBRA PRAKSA POVEZANA S UKLJUČENOŠĆU RELEVANTNIH PARTNERA U PRIPREMU SPORAZUMA O PARTNERSTVU I PROGRAMA
Članak 5.
Savjetovanje s relevantnim partnerima u pripremi Sporazuma o partnerstvu i programa
1. Kako bi se osiguralo transparentno i učinkovito uključivanje relevantnih partnera, države članice i upravljačka tijela konzultirat će se s njima o procesu i rasporedu pripreme Sporazuma o partnerstvu i programa. Pritom ih u cijelosti obavješćuju o njihovu sadržaju i promjenama sadržaja.
2. Što se tiče savjetovanja s relevantnim partnerima, države članice u obzir uzimaju potrebu za:
(a)
pravovremenim objavljivanjem relevantnih informacija i jednostavnim pristupom tim informacijama;
(b)
vremenom dovoljnim kako bi partneri analizirali i komentirali ključne pripremne dokumente i nacrt Sporazuma o partnerstvu te nacrte programa;
(c)
dostupnim kanalima putem kojih partneri mogu postavljati pitanja, dostaviti svoje doprinose te putem kojih će biti obaviješteni o načinu na koji se njihovi prijedlozi uzimaju u obzir;
(d)
širenjem rezultata savjetovanja.
3. Što se tiče programa ruralnog razvoja, države članice u obzir uzimaju ulogu koju nacionalne ruralne mreže uspostavljene u skladu s člankom 54. Uredbe (EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5) mogu imati uključivanjem relevantnih partnera.
4. Ako su uspostavljeni formalni sporazumi između različitih razina vlasti ispod nacionalne razine, države članice u obzir uzimaju sporazume o višerazinskom upravljanju u skladu sa svojim institucionalnim i pravnim okvirom.
Članak 6.
Priprema Sporazuma o partnerstvu
U pripremi Sporazuma o partnerstvu države članice uključuju relevantne partnere u skladu s njihovim institucionalnim i pravnim okvirom, ponajprije povezano s:
(a)
analizom razlika, potrebama razvoja i potencijala rasta u odnosu na tematske ciljeve, uključujući one koje rješavaju odgovarajuće preporuke koje se odnose na pojedinu državu članicu;
(b)
sažetcima prethodnih uvjetovanosti programa i ključnih nalaza svih ex ante evaluacija Sporazuma o partnerstvu poduzetih na inicijativu država članica;
(c)
odabirom tematskih ciljeva, indikativnih alokacija Fondova ESI-ja i njihovih glavnih očekivanih rezultata;
(d)
popisom programa i mehanizama na nacionalnoj i regionalnoj razini kako bi se osigurala međusobna koordinacija Fondova ESI-ja kao i s drugim Unijinim i nacionalnim instrumentima financiranja te s Europskom investicijskom bankom;
(e)
dogovorima za osiguravanje integriranog pristupa za uporabu Fondova ESI-ja za teritorijalni razvoj gradskih, ruralnih, obalnih i ribolovnih područja te područja s određenim teritorijalnim značajkama;
(f)
dogovorima za osiguranje integriranog pristupa za rješavanje specifičnih potreba geografskih područja najugroženijih siromaštvom i ciljnih skupina s najvišim rizikom od diskriminacije ili isključivanja, s posebnim osvrtom na marginalizirane zajednice;
(g)
provedbom horizontalnih načela iz članaka 5., 7. i 8. Uredbe (EU) br. 1303/2013.
Članak 7.
Informacije o uključenosti relevantnih partnera u Sporazum o partnerstvu
Države članice za Sporazum o partnerstvu osiguravaju barem sljedeće informacije:
(a)
popis partnera uključenih u pripremu Sporazuma o partnerstvu;
(b)
poduzete radnje kojima se osigurava aktivno sudjelovanje partnera, uključujući radnje poduzete u vezi s pristupačnošću, ponajprije za osobe s invaliditetom;
(c)
uloge partnera u pripremi Sporazuma o partnerstvu;
(d)
rezultat savjetovanja s partnerima i opis dodane vrijednosti u pripremi Sporazuma o partnerstvu.
Članak 8.
Priprema programa
U pripremi programa države članice uključuju relevantne partnere u skladu s njihovim institucionalnim i pravnim okvirom, ponajprije povezano s:
(a)
analizom i identifikacijom potreba;
(b)
definicijom ili odabirom prioriteta i povezanih specifičnih ciljeva;
(c)
dodjeljivanjem sredstava;
(d)
definicijom posebnih pokazatelja programa;
(e)
provedbom horizontalnih načela iz članaka 7. i 8. Uredbe (EU) br. 1303/2013;
(f)
sastavom odbora za praćenje.
Članak 9.
Informacije o uključenosti relevantnih partnera u programe
Države članice za programe osiguravaju barem sljedeće informacije:
(a)
poduzete radnje kojima se uključuju relevantni partneri u pripremi programa i njihovih dopuna;
(b)
planirane radnje kojima se osigurava sudjelovanje partnera u provedbi programa.
POGLAVLJE IV.
DOBRA PRAKSA U VEZI S FORMULIRANJEM PRAVILA ČLANSTVA I INTERNIH POSTUPAKA ODBORA ZA PRAĆENJE
Članak 10.
Pravila članstva odbora za praćenje
1. Pri formuliranju pravila članstva odbora za praćenje države članice u obzir uzimaju uključenost partnera uključenih u pripremu programa te im je cilj poticati jednakost muškaraca i žena te nediskriminaciju.
2. Što se tiče odbora za praćenje programa europske teritorijalne suradnje, partnere mogu predstavljati krovne organizacije na razini Unije ili na transnacionalnoj razini za međuregionalne i transnacionalne programe suradnje. Države članice u pripremu odbora za praćenje mogu uključiti partnere, ponajprije sudjelovanjem u odborima za koordinaciju na nacionalnoj razini organiziranima u državama članicama sudionicama.
Članak 11.
Poslovnik odbora za praćenje
Pri formuliranju poslovnika odbori za praćenje u obzir će uzeti sljedeće elemente:
(a)
glasačka prava članova;
(b)
obavijest o sastancima i prijenosu dokumenata koja, kao opće pravilo, nije dana u roku kraćem od 10 radnih dana;
(c)
dogovore za izdavanje i dostupnost pripremnih dokumenata dostavljenih odborima za praćenje;
(d)
postupak za donošenje, izdavanje i dostupnost zapisnika;
(e)
dogovore za uspostavljanje i aktivnosti radnih skupina pod odborima za praćenje;
(f)
odredbe o sukobu interesa partnera uključenih u praćenje, evaluaciju i poziv na podnošenje prijedloga;
(g)
uvjete, načela i dogovore za pravila nadoknada, mogućnosti izgradnje kapaciteta i uporabe tehničke pomoći.
POGLAVLJE V.
GLAVNA NAČELA I DOBRA PRAKSA POVEZANI S UKLJUČIVANJEM RELEVANTNIH PARTNERA U PRIPREMU POZIVA NA DOSTAVU PRIJEDLOGA, IZVJEŠĆA O NAPRETKU TE U VEZI S PRAĆENJEM I EVALUACIJOM PROGRAMA
Članak 12.
Obveze povezane sa zaštitom podataka, povjerljivošću i sukobom interesa
Države članice osiguravaju da su partneri uključeni u pripremu poziva na dostavu prijedloga, izvješća o napretku te u praćenje i evaluaciju programa svjesni svojih obveza povezanih sa zaštitom podataka, povjerljivošću i sukobom interesa.
Članak 13.
Uključivanje relevantnih partnera u pripremu poziva na dostavu prijedloga
Upravljačka tijela poduzimaju mjere kojima se izbjegava mogući sukob interesa kada se u pripremu poziva na dostavu prijedloga ili u njihovu ocjenu uključuju relevantni partneri.
Članak 14.
Uključivanje relevantnih partnera u pripremu izvješća o napretku
Države članice uključuju relevantne partnere u pripremi izvješća o napretku provedbe Sporazuma o partnerstvu iz članka 52. Uredbe (EU) br. 1303/2013, ponajprije o ocjeni uloge partnera u provedbi Sporazuma o partnerstvu i pregleda mišljenja partnera danih tijekom savjetovanja, uključujući, prema potrebi, opis načina na koji su mišljenja partnera uzeta u obzir.
Članak 15.
Uključivanje relevantnih partnera u praćenje programa
Upravljačka tijela uključuju partnere, u okviru odbora za praćenje i njihovih radnih skupina, u ocjenu učinkovitosti programa, uključujući zaključke pregleda učinkovitosti, te u pripremu godišnjih izvješća o provedbi programa.
Članak 16.
Uključivanje partnera u evaluaciju programa
1. Upravljačka tijela uključuju relevantne partnere u evaluaciju programa u okviru odbora za praćenje i, prema potrebi, određenih radnih skupina koje su u tu svrhu uspostavili odbori za praćenje.
2. Upravljačka tijela za programe Europskog fonda za regionalni razvoj (ERDF), Europskog socijalnog fonda i Kohezijskog fonda savjetovat će partnere o izvješćima u kojima su sažeti rezultati evaluacija izvršenih tijekom programskog razdoblja u skladu s člankom 114. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1303/2013.
POGLAVLJE VI.
OKVIRNA PODRUČJA, TEME I DOBRA PRAKSA U VEZI S UPORABOM FONDOVA ESI-ja ZA JAČANJE INSTITUCIONALNIH SPOSOBNOSTI RELEVANTNIH PARTNERA I ULOGA KOMISIJE U ŠIRENJU DOBRE PRAKSE
Članak 17.
Jačanje institucionalne sposobnosti relevantnih partnera
1. Upravljačko tijelo ispituje potrebu za iskoristivost tehničke pomoći kako bi se podržalo jačanje institucionalne sposobnosti partnera, ponajprije u vezi s malim lokalnim nadležnim tijelima, gospodarskim i socijalnim partnerima i nevladinim organizacijama kako bi im se pomoglo u uspješnom sudjelovanju u pripremi, provedbi, praćenju i evaluaciji programa.
2. Potpora iz stavka 1. može biti, među ostalim, u obliku namjenskih radionica, osposobljavanja, struktura koordinacije i umrežavanja ili doprinosa trošku sudjelovanja na sastancima o pripremi, provedbi, praćenju i evaluaciji programa.
3. Za programe ruralnog razvoja potpora iz stavka 1. može se pružiti kroz nacionalnu ruralnu mrežu uspostavljenu u skladu s člankom 54. Uredbe (EU) br. 1305/2013.
4. Za programe ESF-a upravljačka tijela u manje razvijenim ili prijelaznim regijama ili u državama članicama koje ispunjavaju uvjete za potporu Kohezijskog fonda osiguravaju da se, prema potrebi, odgovarajući resursi ESF-a dodijele aktivnostima izgradnje kapaciteta socijalnih partnera i nevladinih organizacija uključenih u programe.
5. Za europsku teritorijalnu suradnju potpora iz stavaka 1. i 2. može uključivati i potporu za partnere za jačanje njihove institucionalne sposobnosti za sudjelovanje u međunarodnim aktivnostima suradnje.
Članak 18.
Uloga Komisije u širenju dobre prakse
1. Komisija uspostavlja mehanizam suradnje pod nazivom Europska zajednica prakse o partnerstvu koji je zajednički Fondovima ESI-ja te otvoren zainteresiranim državama članicama, upravljačkim tijelima i organizacijama koje predstavljaju partnere na razini Unije.
Europska zajednica prakse o partnerstvu olakšava razmjenu iskustava, izgradnje kapaciteta te širenje relevantnih rezultata.
2. Komisija na raspolaganje stavlja primjere dobre prakse u vezi s organiziranjem partnerstva.
3. Razmjena iskustva u vezi s identifikacijom, prijenosom i širenjem dobre prakse te inovativnim pristupima u vezi s provedbom međuregionalnih programa suradnje i radnji u skladu s člankom 2. stavkom 3. točkom (c) Uredbe (EU) br. 1299/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (6) uključuje iskustvo partnerstva u programima suradnje.
POGLAVLJE VII.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 19.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 7. siječnja 2014.