SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/28/EU
ze dne 26. února 2014
o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání výbušnin pro civilní použití na trh a dozoru nad nimi (přepracované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 93/15/EHS ze dne 5. dubna 1993 o harmonizaci předpisů týkajících se uvádění na trh a dozoru nad výbušninami pro civilní použití (3) byla podstatně změněna (4). Vzhledem k tomu, že je třeba provést další změny, měla by být uvedená směrnice z důvodu přehlednosti přepracována.
(2)
V této směrnici je nutno upřesnit, že určité předměty byly podle doporučení OSN pro přepravu nebezpečných věcí identifikovány jako pyrotechnické výrobky nebo střelivo, a nespadají tudíž do oblasti působnosti této směrnice. Směrnice Komise 2004/57/ES ze dne 23. dubna 2004 o identifikaci pyrotechnických předmětů a některého střeliva pro účely směrnice Rady 93/15/EHS o harmonizaci předpisů týkajících se uvádění na trh a dozoru nad výbušninami pro civilní použití (5) by tedy měla být zrušena.
(3)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (6), stanoví pravidla pro akreditaci subjektů posuzování shody, rámec pro dozor nad trhem s výrobky a pro kontroly výrobků ze třetích zemí a obecné zásady označení CE.
(4)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh (7) stanoví společné zásady a referenční ustanovení, jež se mají použít napříč odvětvovými právními předpisy s cílem poskytnout ucelený základ pro revizi nebo přepracování uvedených právních předpisů. Směrnice 93/15/EHS by tedy měla být upravena tak, aby byla v souladu s uvedeným rozhodnutím.
(5)
Bezpečnost během skladování se řídí směrnicí Rady 96/82/ES ze dne 9. prosince 1996 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek (8), která stanoví bezpečnostní požadavky na zařízení, ve kterých se nacházejí výbušné látky. Bezpečnost výbušnin během přepravy je upravena mezinárodními úmluvami a dohodami, mezi něž rovněž patří doporučení OSN pro přepravu nebezpečných věcí. Tyto aspekty by tudíž neměly být zahrnuty do působnosti této směrnice.
(6)
Pyrotechnické výrobky vyžadují vhodná opatření pro zajištění ochrany konečných uživatelů a bezpečnosti veřejnosti. Na pyrotechnické výrobky se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/29/EU ze dne 12. června 2013 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání pyrotechnických výrobků na trh (9). Proto by se tato směrnice na pyrotechnické výrobky neměla vztahovat.
(7)
Oblast působnosti této směrnice by měla zahrnovat střelivo, avšak pouze pokud jde o pravidla kontroly předávání a souvisejících činností. Vzhledem k tomu, že střelivo je předáváno za podobných podmínek jako u zbraní, je nutno předávání střeliva podřídit podobným ustanovením, jako jsou ustanovení vztahující se na zbraně, jak je stanoví směrnice Rady 91/477/EHS ze dne 18. června 1991 o kontrole nabývání a držení zbraní (10).
(8)
Tato směrnice by se měla vztahovat na všechny formy dodávání výbušnin, včetně prodeje na dálku.
(9)
Definice výbušnin, na něž se vztahuje tato směrnice, by měla být založena na definici těchto výrobků v doporučeních OSN pro přepravu nebezpečných věcí.
(10)
Pro zajištění volného pohybu výbušnin je třeba harmonizovat právní předpisy týkající se dodávání výbušnin na trh.
(11)
Odpovědnost za soulad výbušnin s touto směrnicí by měly nést hospodářské subjekty podle své úlohy v dodavatelském řetězci, aby byla zajištěna vysoká úroveň ochrany veřejných zájmů, jako je zdraví a bezpečnost osob a veřejná bezpečnost, jakož i spravedlivá hospodářská soutěž na trhu Unie.
(12)
Všechny hospodářské subjekty zapojené do dodavatelského a distribučního řetězce by měly přijmout vhodná opatření, která zajistí, aby na trh dodávaly pouze výbušniny, které jsou ve shodě s touto směrnicí. Je nezbytné stanovit jasné a přiměřené rozdělení povinností odpovídající úloze jednotlivých hospodářských subjektů v dodavatelském a distribučním řetězci.
(13)
Pro usnadnění komunikace mezi hospodářskými subjekty, orgány dozoru nad trhem a konečnými uživateli by měly členské státy podněcovat hospodářské subjekty k tomu, aby kromě poštovní adresy uváděly také adresu webových stránek.
(14)
Vzhledem k tomu, že výrobce zná podrobně proces navrhování a výroby, má nejlepší možnosti provést postup posuzování shody. Posuzování shody by tedy mělo zůstat výhradně povinností výrobce.
(15)
Je nezbytné zajistit, aby výbušniny ze třetích zemí vstupující na trh Unie byly v souladu s touto směrnicí, a zejména aby je jejich výrobci podrobili řádným postupům posuzování shody. Mělo by být proto stanoveno, že dovozci mají zajistit, aby výbušniny, které uvádějí na trh, byly v souladu s požadavky této směrnice a aby na trh neuváděli výbušniny, které s těmito požadavky v souladu nejsou či které představují riziko. Mělo by být rovněž stanoveno, že dovozci mají zajistit, aby byly provedeny postupy posuzování shody a aby označení výbušnin a dokumentace vypracovaná výrobci byly k dispozici ke kontrole prováděné příslušnými vnitrostátními orgány.
(16)
Distributor dodává výbušninu na trh poté, co ji na trh uvedl výrobce nebo dovozce, a měl by jednat s náležitou péčí, aby zajistil, že jeho nakládání s danou výbušninou neovlivní nepříznivě její soulad.
(17)
Každý hospodářský subjekt, který buď uvede výbušninu na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou, nebo ji upraví tak, že to může ovlivnit soulad s touto směrnicí, by měl být považován za výrobce a měl by převzít povinnosti výrobce.
(18)
Vzhledem k tomu, že jsou distributoři a dovozci blízko trhu, měli by být zapojeni do úkolů dozoru nad trhem, které provádějí příslušné vnitrostátní orgány, a měli by být připraveni aktivně se zúčastnit a poskytovat těmto orgánům všechny nezbytné informace týkající se dotčené výbušniny.
(19)
Mají-li být ve všech etapách dodavatelského řetězce uchovány přesné a úplné záznamy týkající se výbušnin, je důležitá jednoznačná identifikace výbušnin. To by umožnilo identifikovat a zpětně vysledovat výbušninu od místa, kde byla vyrobena, přes místo uvedení na trh až po jejího konečného uživatele a užití, čímž by se zabránilo zneužívání a krádežím a orgánům pro vymáhání právních předpisů pomohlo sledovat původ ztracených nebo ukradených výbušnin. Účinný systém zpětné vysledovatelnosti také usnadňuje orgánům dozoru nad trhem jejich úkol vysledovat hospodářské subjekty, které dodaly na trh nevyhovující výbušniny. Pokud hospodářské subjekty uchovávají informace podle této směrnice pro účely identifikace jiných hospodářských subjektů, neměly by mít povinnost aktualizovat tyto informace o jiných hospodářských subjektech, které jim dodaly výbušninu nebo kterým dodaly výbušninu.
(20)
Ve snaze chránit zdraví a bezpečnost osob, majetek a životní prostředí by se ustanovení této směrnice týkající se dodávání na trh měla omezit na stanovení základních požadavků na bezpečnost výbušnin. Aby se usnadnilo posuzování shody s těmito požadavky, je nezbytné stanovit předpoklad shody pro výbušniny, které jsou ve shodě s harmonizovanými normami přijatými v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 ze dne 25. října 2012 o evropské normalizaci (11) za účelem stanovení podrobných technických specifikací těchto požadavků.
(21)
Nařízení (EU) č. 1025/2012 stanoví postup pro námitky proti harmonizovaným normám, pokud tyto normy nesplňují v plné míře požadavky této směrnice.
(22)
Ve snaze umožnit hospodářským subjektům prokázat a příslušným orgánům zajistit, že výbušniny dodávané na trh splňují základní bezpečnostní požadavky, je nezbytné stanovit postupy posuzování shody. Rozhodnutí č. 768/2008/ES stanoví moduly postupů posuzování shody od nejmírnějšího po nejpřísnější podle míry souvisejícího rizika a požadované úrovně bezpečnosti. Pro účely zajištění souladu mezi odvětvími, jakož i s cílem vyhnout se ad hoc variantám by postupy posuzování shody měly být zvoleny z těchto modulů. S ohledem na své specifické vlastnosti a související rizika by výbušniny měly být vždy v rámci posuzování shody ověřeny třetí stranou.
(23)
Výrobci by měli vypracovat EU prohlášení o shodě, ve kterém poskytnou informace požadované podle této směrnice o shodě výbušniny s touto směrnicí a ostatními příslušnými harmonizačními právními předpisy Unie.
(24)
Aby byl zajištěn skutečný přístup k informacím pro účely dozoru nad trhem, měly by být informace, které jsou nutné ke zjištění všech příslušných aktů Unie, dostupné v jediném EU prohlášení o shodě. Za účelem snížení administrativní zátěže hospodářských subjektů může mít toto jediné EU prohlášení o shodě podobu složky tvořené příslušnými jednotlivými prohlášeními o shodě.
(25)
Označení CE, které vyjadřuje shodu výbušniny, je viditelným výsledkem celého postupu zahrnujícího posuzování shody v širším smyslu. Obecné zásady, kterými se označení CE řídí, jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 765/2008. V této směrnici by měla být stanovena pravidla týkající se umisťování označení CE.
(26)
Postupy posuzování shody stanovené v této směrnici vyžadují zapojení subjektů posuzování shody, které členské státy oznámily Komisi.
(27)
Zkušenosti ukázaly, že kritéria stanovená ve směrnici 93/15/EHS, jež musí subjekty posuzování shody splnit, aby mohly být oznámeny Komisi, nedostačují k zajištění toho, aby tyto subjekty vykonávaly svou činnost na stejně vysoké úrovni výkonnosti v celé Unii. Je však nezbytné, aby všechny oznámené subjekty vykonávaly své povinnosti na stejné úrovni a za podmínek rovné hospodářské soutěže. K tomu je třeba stanovit povinné požadavky na subjekty posuzování shody, které si přejí být oznámeny za účelem poskytování služeb posuzování shody.
(28)
Za účelem zajištění jednotné úrovně kvality posuzování shody je také nutné stanovit požadavky, které musí splnit oznamující orgány a ostatní subjekty zapojené do posuzování, oznamování a kontroly oznámených subjektů.
(29)
Pokud subjekt posuzování shody prokáže, že splňuje kritéria stanovená harmonizovanými normami, mělo by se předpokládat, že splňuje příslušné požadavky stanovené v této směrnici.
(30)
Systém stanovený v této směrnici by měl být doplněn akreditačním systémem stanoveným v nařízení (ES) č. 765/2008. Vzhledem k tomu, že akreditace je základním prostředkem ověřování způsobilosti subjektů posuzování shody, měla by být rovněž používána pro účely oznamování.
(31)
Transparentní akreditaci stanovenou v nařízení (ES) č. 765/2008, zajišťující nezbytnou míru důvěry v certifikáty shody, by měly vnitrostátní veřejné orgány v Unii považovat za přednostní způsob prokázání odborné způsobilosti subjektů posuzování shody. Vnitrostátní orgány se však mohou domnívat, že mají vhodné prostředky, aby toto hodnocení prováděly samy. V takovém případě by měly za účelem zajištění odpovídající úrovně důvěryhodnosti hodnocení prováděných jinými vnitrostátními orgány poskytnout Komisi a ostatním členským státům potřebné doklady, které prokazují, že hodnocené subjekty posuzování shody splňují příslušné regulační požadavky.
(32)
Subjekty posuzování shody často zadávají část svých činností souvisejících s posuzováním shody subdodavatelům nebo dceřiným společnostem. V zájmu zachování úrovně ochrany požadované pro výbušniny, které mají být uvedeny na trh Unie, je nezbytné, aby subdodavatelé a dceřiné společnosti provádějící posuzování shody splňovali při plnění úkolů posuzování shody stejné požadavky jako oznámené subjekty. Je proto důležité, aby se posuzování způsobilosti a výkonnosti subjektů posuzování shody, jež mají být oznámeny, a kontrola oznámených subjektů týkaly rovněž činností, které vykonávají subdodavatelé a dceřiné společnosti.
(33)
Je nezbytné zvýšit účinnost a transparentnost postupu oznamování, a zejména ho přizpůsobit novým technologiím a umožnit tak oznamování on-line.
(34)
Vzhledem k tomu, že oznámené subjekty mohou své služby nabízet na území celé Unie, je vhodné dát ostatním členským státům a Komisi možnost vznést námitky týkající se oznámeného subjektu. Je proto důležité stanovit dobu, během níž bude možné vyjasnit veškeré pochyby nebo obavy týkající se způsobilosti subjektů posuzování shody, dříve než začnou fungovat jako oznámené subjekty.
(35)
Z důvodu konkurenceschopnosti je zásadně důležité, aby oznámené subjekty používaly postupy posuzování shody, aniž by zbytečně zatěžovaly hospodářské subjekty. Ze stejného důvodu a v zájmu zajištění rovného zacházení s hospodářskými subjekty je třeba zajistit jednotné technické používání postupů posuzování shody. Toho lze nejlépe dosáhnout vhodnou koordinací a spoluprací mezi oznámenými subjekty.
(36)
V zájmu právní jistoty je nezbytné objasnit, že se na výbušniny vztahují pravidla týkající se dozoru nad trhem Unie a kontroly výrobků vstupujících na trh Unie stanovená v nařízení (ES) č. 765/2008. Tato směrnice by neměla členským státům bránit, aby si samy zvolily příslušné orgány, které tyto úkoly budou provádět.
(37)
Členské státy by měly přijmout veškerá vhodná opatření k zajištění toho, aby výbušniny mohly být uváděny na trh pouze za podmínky, že - jsou-li řádně skladovány a použity k určenému účelu nebo jsou použity způsobem, který lze rozumně předvídat - neohrožují zdraví a bezpečnost osob. Neplnění základních bezpečnostních požadavků stanovených v této směrnici by se u výbušnin mělo posuzovat pouze za podmínek používání, které lze rozumně předvídat, tedy používání, které může vyplývat z dovoleného a snadno předvídatelného lidského chování.
(38)
Stávající systém by měl být doplněn postupem, na jehož základě jsou zúčastněné strany informovány o plánovaných opatřeních, pokud jde o výbušniny představující riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro majetek nebo životní prostředí. Tento postup by měl rovněž orgánům dozoru nad trhem umožnit, aby ve spolupráci s příslušnými hospodářskými subjekty začaly jednat co nejdříve, pokud jde o uvedené výbušniny.
(39)
Pokud členské státy a Komise souhlasí, že opatření přijaté členským státem je důvodné, neměl by se vyžadovat žádný další zásah Komise, kromě případů, kdy lze nesoulad s právními předpisy přisuzovat nedostatkům v harmonizované normě.
(40)
Členským státům by v případech vážného ohrožení veřejné bezpečnosti nebo útoku na veřejnou bezpečnost v důsledku nezákonného držení nebo používání výbušnin nebo střeliva za určitých podmínek mělo být povoleno odchýlit se od této směrnice, pokud jde o předávání výbušnin a střeliva, aby se zabránilo tomuto nezákonnému držení nebo používání.
(41)
Je nutné vytvořit mechanismy správní spolupráce mezi příslušnými orgány členských států. Příslušné orgány by proto měly svůj přístup založit na nařízení Rady (ES) č. 515/97 ze dne 13. března 1997 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a jejich spolupráci s Komisí k zajištění řádného používání celních nebo zemědělských předpisů (12).
(42)
Tato směrnice by se neměla dotýkat pravomoci členských států přijímat opatření nutná pro zabránění nezákonnému obchodu s výbušninami a střelivem.
(43)
Za účelem dosažení cílů této směrnice by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o opatření Unie, jimiž se tato směrnice přizpůsobuje doporučením OSN pro přepravu nebezpečných věcí. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(44)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (13).
(45)
Pro přijímání prováděcích aktů požadujících, aby oznamující členský stát přijal nezbytná nápravná opatření ve vztahu k oznámeným subjektům, které nesplňují nebo již nesplňují požadavky pro své oznámení, by se měl použít poradní postup.
(46)
Pro přijímání prováděcích aktů, kterými se stanoví praktické aspekty provozu systému jednoznačné identifikace a zpětné vysledovatelnosti výbušnin, a při stanovení technických opatření pro uplatňování ustanovení o předávání výbušnin, zejména vzorového dokumentu, který se má používat, by se měl použít přezkumný postup.
(47)
Přezkumný postup by měl být rovněž použit při přijímání prováděcích aktů týkajících se výbušnin, které jsou v souladu s právními předpisy, avšak představují riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro ochranu jiného veřejného zájmu.
(48)
Je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se výbušnin, které jsou v souladu s právními předpisy, avšak představují riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro majetek či životní prostředí, měla by Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
(49)
V souladu se zavedenými postupy může výbor zřízený touto směrnicí užitečným způsobem projednávat záležitosti týkající se uplatňování této směrnice, které v souladu s jeho jednacím řádem vznese předseda výboru nebo zástupce členského státu.
(50)
Pokud jsou projednávány záležitosti týkající se této směrnice, které nesouvisejí s jejím prováděním nebo dodržováním, to znamená v rámci odborné skupiny Komise, měly by být Evropskému parlamentu v souladu se zavedenými postupy poskytnuty úplné informace a podklady a případně by měl být Evropský parlament přizván k účasti na těchto zasedáních.
(51)
Komise by měla prostřednictvím prováděcích aktů a vzhledem k jejich zvláštní povaze bez použití nařízení (EU) č. 182/2011 rozhodnout, zda jsou opatření přijatá členskými státy ohledně nevyhovujících výbušnin důvodná, či nikoliv.
(52)
Členské státy by měly stanovit sankce za porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě této směrnice a zajistit jejich uplatňování. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(53)
Je nezbytné stanovit rozumná přechodná opatření, která umožní dodávat na trh výbušniny, které již byly uvedeny na trh v souladu se směrnicí 93/15/EHS přede dnem nabytí účinnosti vnitrostátních předpisů provádějících tuto směrnici, aniž by bylo nutné splňovat další požadavky na výrobky. Distributoři by proto měli být oprávněni dodávat výbušniny, které byly uvedeny na trh, konkrétně zásoby nacházející se již v distribučním řetězci, přede dnem nabytí účinnosti vnitrostátních předpisů provádějících tuto směrnici, i po nabytí účinnosti vnitrostátních předpisů.
(54)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zajistit, aby výbušniny na trhu splňovaly požadavky na vysokou úroveň ochrany zdraví a bezpečnosti a jiných veřejných zájmů, a zároveň zaručit fungování vnitřního trhu, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej, z důvodu jeho rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(55)
Povinnost provést tuto směrnici ve vnitrostátním právu by se měla omezovat na ustanovení, která v porovnání s předchozími směrnicemi představují věcnou změnu. Povinnost provést ve vnitrostátním právu nezměněná ustanovení vyplývá z předchozích směrnic.
(56)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení ve vnitrostátním právu a dne použitelnosti směrnic uvedených v části B přílohy V,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na výbušniny pro civilní použití.
2. Tato směrnice se nevztahuje na:
a)
výbušniny, včetně střeliva, které jsou podle vnitrostátních právních předpisů určeny pro ozbrojené síly nebo policii;
b)
pyrotechnické výrobky spadající do působnosti směrnice 2013/29/EU;
c)
střelivo, s výjimkou článků 12, 13 a 14.
Příloha I obsahuje demonstrativní seznam pyrotechnických výrobků uvedených v písmenu b) tohoto odstavce a střeliva uvedeného v čl. 2 bodě 2, které byly jako takové identifikovány v souladu s doporučeními OSN pro přepravu nebezpečných věcí.
3. Tato směrnice nebrání členským státům, aby vnitrostátními právními předpisy označily jako výbušniny některé látky, na které se nevztahuje tato směrnice.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„výbušninami“ látky a předměty, které jsou považovány za výbušniny v doporučeních OSN pro přepravu nebezpečných věcí a jsou zařazeny do třídy 1 těchto doporučení;
2)
„střelivem“ náboje s hnacími náplněmi nebo bez nich a slepé náboje používané v ručních a jiných střelných zbraních a dělostřelectvem;
3)
„bezpečností“ ochrana před nehodami a v případě selhání prevence omezení jejich následků;
4)
„zabezpečením“ ochrana před protiprávním použitím a použitím v rozporu s veřejným pořádkem;
5)
„schválením“ rozhodnutí přijaté za účelem povolení zamýšleného předání výbušnin v rámci Unie;
6)
„předáním“ každý fyzický pohyb výbušnin v Unii, s výjimkou pohybu uvnitř jednoho místa;
7)
„dodáním na trh“ dodání výbušniny k distribuci nebo použití na trhu Unie v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu, nebo bezplatně;
8)
„uvedením na trh“ první dodání výbušniny na trh Unie;
9)
„výrobcem“ fyzická nebo právnická osoba, která vyrábí výbušninu nebo si nechává výbušninu navrhnout nebo vyrobit a tuto výbušninu uvádí na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou nebo ji používá pro vlastní potřebu;
10)
„zplnomocněným zástupcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která byla písemně pověřena výrobcem, aby jednala jeho jménem při plnění konkrétních úkolů;
11)
„dovozcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která uvádí na trh Unie výbušninu ze třetí země;
12)
„distributorem“ fyzická nebo právnická osoba v dodavatelském řetězci, jiná než výrobce nebo dovozce, která dodává výbušninu na trh;
13)
„hospodářskými subjekty“ výrobce, zplnomocněný zástupce, dovozce, distributor a fyzická nebo právnická osoba, která se zabývá skladováním, používáním, předáváním, dovozem nebo vývozem výbušnin nebo obchodem s nimi;
14)
„obchodníkem“ fyzická nebo právnická osoba, která se zcela nebo zčásti zabývá výrobou, výměnou, pronajímáním, opravou nebo konverzí střelných zbraní a střeliva nebo obchodem s nimi;
15)
„technickou specifikací“ dokument, který předepisuje technické požadavky, které má výbušnina splňovat;
16)
„harmonizovanou normou“ harmonizovaná norma ve smyslu čl. 2 bodu 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1025/2012;
17)
„akreditací“ akreditace ve smyslu čl. 2 bodu 10 nařízení (ES) č. 765/2008;
18)
„vnitrostátním akreditačním orgánem“ vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu čl. 2 bodu 11 nařízení (ES) č. 765/2008;
19)
„posuzováním shody“ postup k prokázání, zda byly splněny základní požadavky této směrnice týkající se bezpečnosti výbušniny;
20)
„subjektem posuzování shody“ subjekt, který vykonává činnosti posuzování shody, včetně kalibrace, zkoušení, certifikace a inspekce;
21)
„stažením z oběhu“ opatření, jehož cílem je navrácení výbušniny, která byla již zpřístupněna konečnému uživateli;
22)
„stažením z trhu“ opatření, jehož cílem je zabránit, aby byla výbušnina, která se nachází v dodavatelském řetězci, dodána na trh;
23)
„harmonizačními právními předpisy Unie“ veškeré právní předpisy Unie harmonizující podmínky uvádění výrobků na trh;
24)
„označením CE“ označení, kterým výrobce vyjadřuje, že výbušnina je ve shodě s příslušnými požadavky stanovenými v harmonizačních právních předpisech Unie, které upravují jeho umisťování.
Článek 3
Volný pohyb
Členské státy nesmějí zakazovat, omezovat ani bránit v dodávání na trh výbušnin, které splňují požadavky této směrnice.
Článek 4
Dodávání na trh
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby výbušniny mohly být dodávány na trh pouze tehdy, pokud splňují požadavky této směrnice.
KAPITOLA 2
POVINNOSTI HOSPODÁŘSKÝCH SUBJEKTŮ
Článek 5
Povinnosti výrobců
1. Při uvádění svých výbušnin na trh nebo při jejich používání pro vlastní potřebu výrobci zajistí, aby tyto výbušniny byly navrženy a vyrobeny v souladu se základními bezpečnostními požadavky stanovenými v příloze II.
2. Výrobci vypracují technickou dokumentaci uvedenou v příloze III a zajistí provedení příslušného postupu posuzování shody uvedeného v článku 20.
Byl-li soulad výbušniny s příslušnými požadavky takovým postupem prokázán, vypracují výrobci EU prohlášení o shodě a umístí označení CE.
3. Výrobci uchovávají technickou dokumentaci a EU prohlášení o shodě po dobu deseti let od uvedení výbušniny na trh.
4. Výrobci zajistí, aby byly zavedeny postupy, díky nimž sériová výroba zůstane ve shodě s touto směrnicí. Je třeba patřičně přihlédnout ke změnám návrhu nebo parametrů výbušniny a změnám harmonizovaných norem nebo jiných technických specifikací, na jejichž základě se prohlašuje shoda výbušniny.
5. Výrobci zajistí, aby výbušniny, které uvedli na trh, byly opatřeny jednoznačnou identifikací v souladu se systémem jednoznačné identifikace a zpětné vysledovatelnosti výbušnin stanoveným v článku 15. U výbušnin, které jsou z tohoto systému vyloučeny, výrobci:
a)
zajistí, aby bylo na výbušninách, které uvedli na trh, uvedeno číslo typu či dávky nebo sériové číslo nebo jiný prvek umožňující jejich identifikaci, nebo v případech, kdy to velikost, tvar nebo provedení výbušniny neumožňuje, aby byly požadované informace uvedeny na obalu nebo v dokladu přiloženém k výbušnině;
b)
uvedou na výbušnině, nebo není-li to možné, na jejím obalu nebo v dokladu přiloženém k výbušnině své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na níž je lze kontaktovat. Adresa musí uvádět jediné místo, na kterém lze výrobce kontaktovat. Kontaktní údaje se uvádějí v jazyce snadno srozumitelném konečným uživatelům a orgánům dozoru nad trhem.
6. Výrobci zajistí, aby byly k výbušninám, které uvedli na trh, přiloženy návody a bezpečnostní informace v jazyce snadno srozumitelném konečným uživatelům, který určí dotčený členský stát. Tyto návody a bezpečnostní informace a jakákoli označení musí být jasné, srozumitelné a snadno pochopitelné.
7. Výrobci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že výbušnina, kterou uvedli na trh, není ve shodě s touto směrnicí, přijmou okamžitě nápravná opatření, jež jsou nezbytná k uvedení výbušniny do shody, nebo v případě potřeby k jejímu stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud výbušnina představuje riziko, informují o tom výrobci neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž výbušninu dodali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
8. Výrobci poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci v papírové nebo elektronické podobě, které jsou nezbytné k prokázání shody výbušniny s touto směrnicí, v jazyce snadno srozumitelném tomuto orgánu. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná výbušninami, které uvedli na trh.
Článek 6
Zplnomocnění zástupci
1. Výrobce může písemným pověřením jmenovat zplnomocněného zástupce.
Povinnosti stanovené v čl. 5 odst. 1 a povinnost vypracovat technickou dokumentaci stanovená v čl. 5 odst. 2 nesmí být součástí pověření zplnomocněného zástupce.
2. Zplnomocněný zástupce vykonává úkoly stanovené v pověření, které obdržel od výrobce. Pověření musí zplnomocněnému zástupci umožňovat alespoň:
a)
uchovávat EU prohlášení o shodě a technickou dokumentaci pro potřeby vnitrostátních orgánů dozoru nad trhem po dobu deseti let od uvedení výbušniny na trh;
b)
poskytnout příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výbušniny;
c)
spolupracovat s příslušnými vnitrostátními orgány na jejich žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná výbušninami, na které se vztahuje jeho pověření.
Článek 7
Povinnosti dovozců
1. Dovozci mohou uvádět na trh pouze výbušniny, které jsou v souladu s právními předpisy.
2. Před uvedením výbušniny na trh dovozci zajistí, aby výrobce provedl příslušný postup posuzování shody uvedený v článku 20. Zajistí, aby výrobce vypracoval technickou dokumentaci, aby výbušnina nesla označení CE, aby k ní byly přiloženy požadované doklady a aby výrobce splnil požadavky stanovené v čl. 5 odst. 5.
Domnívá-li se dovozce nebo má-li důvod se domnívat, že výbušnina není ve shodě se základními bezpečnostními požadavky stanovenými v příloze II, nesmí uvést výbušninu na trh, dokud nebude uvedena do shody. Dále, pokud výbušnina představuje riziko, musí o tom být výrobce i orgány dozoru nad trhem dovozcem informováni.
3. Dovozci uvedou na výbušnině, nebo není-li to možné, na jejím obalu nebo v dokladu přiloženém k výbušnině své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na níž je lze kontaktovat. Kontaktní údaje se uvádějí v jazyce snadno srozumitelném konečným uživatelům a orgánům dozoru nad trhem.
4. Dovozci zajistí, aby byly k výbušnině přiloženy návody a bezpečnostní informace v jazyce snadno srozumitelném konečným uživatelům, který určí dotčený členský stát.
5. Dovozci zajistí, aby v době, kdy nesou za výbušninu odpovědnost, skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly její soulad se základními bezpečnostními požadavky stanovenými v příloze II.
6. Dovozci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že výbušnina, kterou uvedli na trh, není ve shodě s touto směrnicí, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení této výbušniny do shody, nebo v případě potřeby k jejímu stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud výbušnina představuje riziko, informují o tom dovozci neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž výbušninu dodali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
7. Dovozci po dobu deseti let od uvedení výbušniny na trh uchovávají kopii EU prohlášení o shodě pro potřeby orgánů dozoru nad trhem a zajišťují, že těmto orgánům může být na požádání předložena technická dokumentace.
8. Dovozci poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci v papírové nebo elektronické podobě, které jsou nezbytné k prokázání shody výbušniny, v jazyce snadno srozumitelném tomuto orgánu. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná výbušninami, které uvedli na trh.
Článek 8
Povinnosti distributorů
1. Při dodávání výbušniny na trh distributoři jednají s řádnou péčí, pokud jde o požadavky této směrnice.
2. Před dodáním výbušniny na trh distributoři ověří, zda nese označení CE, zda jsou k ní přiloženy požadované doklady a návody a bezpečnostní informace v jazyce, kterému koneční uživatelé v členském státě, v němž má být výbušnina dodána na trh, snadno rozumějí, a zda výrobce a dovozce splnili příslušné požadavky stanovené v čl. 5 odst. 5 a v čl. 7 odst. 3.
Domnívá-li se distributor nebo má-li důvod se domnívat, že výbušnina není ve shodě se základními bezpečnostními požadavky stanovenými v příloze II, nesmí dodat výbušninu na trh, dokud nebude uvedena do shody. Dále, pokud výbušnina představuje riziko, informuje o tom distributor výrobce nebo dovozce, jakož i orgány dozoru nad trhem.
3. Distributoři zajistí, aby v době, kdy nesou za výbušninu odpovědnost, skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly její soulad se základními bezpečnostními požadavky stanovenými v příloze II.
4. Distributoři, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že výbušnina, kterou dodali na trh, není ve shodě s touto směrnicí, zajistí, aby byla přijata nezbytná nápravná opatření k uvedení této výbušniny do shody nebo v případě potřeby k jejímu stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud výbušnina představuje riziko, informují o tom distributoři neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž výbušninu dodali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
5. Distributoři poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci v papírové nebo elektronické podobě, které jsou nezbytné k prokázání shody výbušniny. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná výbušninami, které dodali na trh.
Článek 9
Případy, kdy se povinnosti výrobců vztahují na dovozce a distributory
Dovozce nebo distributor je pro účely této směrnice považován za výrobce a vztahují se na něj povinnosti výrobce podle článku 5, pokud uvede výbušninu na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou nebo pokud upraví výbušninu, jež byla na trh již uvedena, takovým způsobem, který může ovlivnit její soulad s touto směrnicí.
Článek 10
Identifikace hospodářských subjektů
Pro výbušniny, na něž se nevztahuje systém stanovený v článku 15, musí hospodářské subjekty na žádost orgánů dozoru nad trhem identifikovat:
a)
každý hospodářský subjekt, který jim dodal výbušninu;
b)
každý hospodářský subjekt, kterému dodaly výbušninu.
Hospodářské subjekty musí být schopny poskytnout informace uvedené v prvním pododstavci po dobu deseti let poté, co jim byla výbušnina dodána, a po dobu deseti let poté, co výbušninu dodaly.
KAPITOLA 3
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ZABEZPEČENÍ
Článek 11
Předávání výbušnin
1. Výbušniny lze předávat pouze v souladu s odstavci 2 až 8.
2. Povolení k předání výbušnin obdrží příjemce od příslušného orgánu v členském státě příjemce. Příslušný orgán ověří, zda je příjemce zákonně oprávněn k nabývání výbušnin a zda vlastní nezbytné licence nebo povolení. Jakýkoli tranzit výbušnin přes území členského státu oznámí hospodářský subjekt odpovědný za předání příslušným orgánům členského státu tranzitu a musí předem obdržet souhlas členského státu tranzitu.
3. Pokud má členský stát za to, že existuje problém týkající se ověření oprávnění k nabývání výbušnin podle odstavce 2, předá dostupné informace Komisi, která o záležitosti informuje ostatní členské státy.
4. Pokud příslušný orgán v členském státě příjemce předání povolí, vydá příjemci doklad o povolení k předání, který obsahuje všechny informace uvedené v odstavci 5. Tento doklad provází výbušniny až do stanoveného místa určení. Doklad musí být kdykoliv na požádání předložen příslušným orgánům. Příjemce uchovává kopii daného dokladu, kterou na požádání předloží příslušnému orgánu v členském státě příjemce.
5. Pokud předání výbušnin vyžaduje zvláštní dozor, aby byly splněny zvláštní bezpečnostní požadavky na území nebo na části území členského státu, příjemce před zahájením předání poskytne příslušnému orgánu v členském státě příjemce tyto informace:
a)
jména a adresy dotčených hospodářských subjektů;
b)
počet a množství předávaných výbušnin;
c)
úplný popis daných výbušnin a způsobu identifikace, včetně identifikačního čísla OSN;
d)
budou-li výbušniny uvedeny na trh, informace o splnění podmínek pro uvedení na trh;
e)
způsob předání a přepravní trasa;
f)
předpokládané datum odeslání a příchodu;
g)
přesná místa vstupu a výstupu z členských států, pokud je to zapotřebí.
Informace uvedené v prvním pododstavci písm. a) musí být dostatečně podrobné, aby příslušné orgány mohly hospodářské subjekty kontaktovat a ověřit, zda mají oprávnění k převzetí zásilky.
Příslušný orgán v členském státě příjemce přezkoumá podmínky, za kterých se má předání uskutečnit, zvláště s ohledem na zvláštní bezpečnostní požadavky. Pokud jsou zvláštní bezpečnostní požadavky splněny, vydá příslušné povolení k předání. V případě tranzitu přes území jiných členských států informace o předání přezkoumají a schválí tyto členské státy.
6. Pokud má příslušný orgán členského státu za to, že zvláštní bezpečnostní požadavky uvedené v odstavci 4 a 5 nejsou nezbytné, mohou být výbušniny předány na jeho území nebo na části jeho území bez předchozího poskytnutí informací ve smyslu odstavce 5. Příslušný orgán členského státu příjemce pak vydá povolení k předání, které platí po určitou dobu a které může být odůvodněným rozhodnutím pozastaveno nebo zrušeno. Doklad uvedený v odstavci 4, který provází výbušniny až do místa určení, se vztahuje pouze k uvedenému povolení k předání.
7. Aniž jsou dotčeny obvyklé kontroly, které provádí na svém území členský stát místa odeslání, předloží příjemci a dotčené hospodářské subjekty na požádání příslušným orgánům členského státu místa odeslání a tranzitních členských států veškeré relevantní informace o předání výbušnin, které mají k dispozici.
8. Žádný hospodářský subjekt nesmí předat výbušniny, jestliže příjemce neobdržel potřebná povolení k předání na základě odstavců 2, 4, 5 a 6.
Článek 12
Předávání střeliva
1. Střelivo smí být předáno z jednoho členského státu do jiného pouze postupem stanoveným v odstavcích 2 až 5. Tyto odstavce se rovněž týkají předávání při zásilkovém prodeji střeliva.
2. Pokud je střelivo předáváno do jiného členského státu, sdělí dotyčná osoba před každým odesláním členskému státu, ve kterém se toto střelivo nachází:
a)
jméno a adresu osoby prodávající nebo předávající střelivo a osoby kupující nebo nabývající střelivo, případně vlastníka;
b)
adresu, na kterou bude střelivo odesláno nebo přepraveno;
c)
množství střeliva, které bude odesláno nebo přepraveno;
d)
údaje umožňující identifikaci střeliva a rovněž údaj, že střelivo prošlo kontrolou podle Úmluvy ze dne 1. července 1969 o vzájemném uznávání ověřovacích značek ručních palných zbraní;
e)
způsoby předání;
f)
datum odeslání a předpokládané datum příchodu.
Informace uvedené v prvním pododstavci písm. e) a f) nemusí být uvedeny v případě předávání mezi obchodníky. Členský stát přezkoumá podmínky, za kterých se má předání uskutečnit, a to zvláště s ohledem na bezpečnost. Když členský stát povolí toto předání, vydá licenci obsahující veškeré údaje podle prvního pododstavce. Tato licence provází střelivo až do místa určení. Musí být předložena, kdykoliv o to příslušné orgány členských států požádají.
3. Každý členský stát může udělit obchodníkům povolení k předávání střeliva ze svého území obchodníkovi usazenému v jiném členském státě bez předběžného povolení uvedeného v odstavci 2. Za tímto účelem vydá povolení platné po dobu tří let, které může být kdykoliv pozastaveno nebo zrušeno odůvodněným rozhodnutím. Doklad odvolávající se na toto povolení doprovází střelivo až do místa určení. Musí být předložen, kdykoliv o to příslušné orgány členských států požádají.
Před předáním sdělí obchodník orgánům členského státu, z něhož se přeprava má uskutečnit, všechny údaje uvedené v odst. 2 prvním pododstavci.
4. Každý členský stát poskytne ostatním členským státům seznam střeliva, jehož předávání na jeho území může být povoleno bez jeho předběžného souhlasu.
Tyto seznamy střeliva se sdělí obchodníkům, kteří postupem podle odstavce 3 získali povolení k předávání střeliva bez předběžného povolení.
5. Každý členský stát sdělí členským státům, do nichž se přeprava uskutečnila, všechny užitečné informace o konečných předáních střeliva, které má k dispozici.
Všechny informace, které členské státy získají v souladu s odstavci 2 a 3, sdělí nejpozději v době předání členskému státu místa určení a případným tranzitním členským státům.
Článek 13
Odchylky z důvodu bezpečnosti
V případě vážného ohrožení veřejné bezpečnosti nebo útoku na ni v důsledku nezákonného držení nebo používání výbušnin nebo střeliva může členský stát přijmout veškerá nezbytná opatření pro předávání výbušnin nebo střeliva odchylně od čl. 11 odst. 2, 4, 5 a 6 a článku 12, aby tomuto nezákonnému držení nebo používání zabránil.
Opatření uvedená v prvním pododstavci musí respektovat zásadu přiměřenosti. Nesmějí být prostředky svévolné diskriminace ani skrytým omezením obchodu mezi členskými státy.
Každý členský stát, který přijme tato opatření, je neprodleně oznámí Komisi. Komise o tom uvědomí ostatní členské státy.
Článek 14
Výměna informací
1. Členské státy vytvoří informační sítě pro výměnu informací za účelem provádění článků 11 a 12. Oznámí ostatním členským státům a Komisi vnitrostátní orgány odpovědné za předávání a přijímání informací a za uplatnění postupů popsaných v uvedených článcích.
Členské státy uchovávají k dispozici ostatním členským států a Komisi aktualizované informace o hospodářských subjektech, které vlastní licence a povolení podle článku 16.
2. Při provádění této směrnice se nařízení (ES) č. 515/97, a zejména požadavky na důvěrnost informací stanovené v tomto nařízení, uplatňuje obdobně.
Článek 15
Identifikace a zpětná vysledovatelnost výbušnin
1. Hospodářské subjekty dodržují jednotný systém jednoznačné identifikace a zpětné vysledovatelnosti výbušnin, který zohledňuje jejich velikost, tvar nebo provedení, s výjimkou případů, kdy není nutné umístit na výbušninu jednoznačnou identifikaci, neboť nebezpečí s ní spojené je nízké vzhledem k jejím vlastnostem a faktorům, jako je nízký detonační účinek, její způsoby použití a nízké riziko v oblasti zabezpečení, které výbušnina představuje z důvodu malých potenciálních dopadů v případě zneužití.
Systém se nevztahuje na výbušniny přepravené a doručené bez obalu nebo v čerpacích vozidlech pro jejich přímé nabití vývrtu nebo výbušniny vyrobené na místě odstřelu a výbušniny, které jsou nabity hned po výrobě (výroba na místě - in situ).
2. Uvedený systém zajistí sběr a uchovávání údajů, kde je to možné i elektronicky, které umožní jednoznačnou identifikaci a zpětnou vysledovatelnost výbušniny, jakož i umístění jednoznačné identifikace na výbušninu nebo její obal, která umožní přístup k těmto údajům. Tyto údaje se týkají jednoznačné identifikace výbušniny, včetně jejího umístění v době, kdy je v držení hospodářských subjektů, a údajů o totožnosti hospodářských subjektů.
3. Údaje uvedené v odstavci 2 musí být pravidelně testovány a chráněny proti náhodnému nebo svévolnému poškození nebo zničení. Uchovávají se po dobu deseti let po zaznamenané transakci nebo v případě, že výbušniny byly použity nebo zneškodněny, po dobu deseti let po jejich použití nebo zneškodnění, i když hospodářský subjekt ukončil činnost. Tyto údaje musí být na požádání příslušných orgánů okamžitě k dispozici.
4. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými:
a)
stanoví praktické aspekty fungování systému jednoznačné identifikace a zpětné vysledovatelnosti uvedeného v odstavci 1, který zohledňuje velikost, tvar a provedení výbušnin, zejména formát a strukturu jednoznačné identifikace, jak stanoví odstavec 2;
b)
identifikuje případy uvedené v odstavci 1, v nichž není z důvodu nízkého stupně nebezpečí, které výbušnina představuje, nutné, aby hospodářské subjekty dodržovaly systém jednoznačné identifikace a zpětné vysledovatelnosti ve smyslu uvedeného odstavce.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 49 odst. 3.
Článek 16
Licence nebo povolení
Hospodářské subjekty musí mít licenci nebo povolení, které je opravňuje zabývat se výrobou, skladováním, používáním, dovozem, vývozem nebo předáváním výbušnin nebo obchodováním s nimi.
První pododstavec se nevztahuje na zaměstnance hospodářského subjektu majícího licenci nebo povolení.
Článek 17
Vydání licence na výrobní činnosti
Jestliže členský stát vydá licenci nebo povolení uvedené v článku 16 k výrobě výbušnin, prověří zejména, zda jsou odpovědné hospodářské subjekty schopny plnit technické závazky, které převzaly.
Článek 18
Zabavení
Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby umožnil příslušným orgánům zabavit jakoukoliv výbušninu, jestliže existuje dostatek důkazů, že tato výbušnina bude nezákonně získána, použita nebo obchodována.
KAPITOLA 4
SHODA VÝBUŠNIN
Článek 19
Předpoklad shody výbušnin
Předpokládá se, že výbušniny, které jsou ve shodě s harmonizovanými normami nebo jejich částmi, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, jsou ve shodě se základními bezpečnostními požadavky stanovenými v příloze II, na které se tyto normy nebo jejich části vztahují.
Článek 20
Postupy posuzování shody
K posouzení shody výbušnin postupuje výrobce podle jednoho z těchto postupů uvedených v příloze III:
a)
EU přezkoušení typu (modul B) a podle volby výrobce jeden z těchto postupů:
i)
shoda s typem založená na interním řízení výroby a kontrolách výrobků pod dohledem v náhodně zvolených intervalech (modul C2),
ii)
shoda s typem založená na zabezpečování kvality výrobního procesu (modul D),
iii)
shoda s typem založená na zabezpečování kvality výrobků (modul E),
iv)
shoda s typem založená na ověřování výrobků (modul F);
b)
shoda založená na ověřování každého jednotlivého výrobku (modul G).
Článek 21
EU prohlášení o shodě
1. EU prohlášení o shodě potvrzuje, že bylo prokázáno splnění základních bezpečnostních požadavků stanovených v příloze II.
2. EU prohlášení o shodě se vypracuje podle vzoru uvedeného v příloze IV, obsahuje prvky stanovené v příslušných modulech uvedených v příloze III a je průběžně aktualizováno. Přeloží se do jazyka nebo jazyků požadovaných členským státem, v němž se výbušnina uvádí nebo dodává na trh.
3. Pokud se na výbušninu vztahuje více než jeden akt Unie vyžadující EU prohlášení o shodě, vypracuje se jediné EU prohlášení o shodě pro všechny tyto akty Unie. Dané akty Unie musí být v tomto prohlášení uvedeny včetně odkazů na jejich vyhlášení.
4. Vypracováním EU prohlášení o shodě přebírá výrobce odpovědnost za soulad výbušniny s požadavky stanovenými v této směrnici.
Článek 22
Obecné zásady označení CE
Označení CE podléhá obecným zásadám stanoveným v článku 30 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 23
Pravidla a podmínky umisťování označení CE
1. Označení CE se viditelně, čitelně a nesmazatelně umístí na výbušninu. Pokud to vzhledem k povaze výbušniny není možné nebo odůvodněné, umístí se na obal a průvodní dokumenty.
2. Označení CE se umístí před uvedením výbušniny na trh.
3. Za označením CE následuje identifikační číslo oznámeného subjektu, je-li tento subjekt zapojen do kontrolní fáze výroby.
Identifikační číslo oznámeného subjektu umístí sám subjekt nebo je umístí podle jeho pokynů výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce.
4. Za označením CE, případně za identifikačním číslem oznámeného subjektu může následovat jakákoli jiná značka označující zvláštní riziko nebo použití.
5. V případě výbušnin vyrobených pro vlastní použití, výbušnin přepravených a doručených bez obalu nebo v čerpacích vozidlech pro jejich přímé nabití vývrtu a výbušnin vyrobených na místě odstřelu, které jsou nabity hned po výrobě (výroba na místě - in situ), se označení CE umístí na průvodní dokumenty.
6. Členské státy při zajišťování řádného uplatňování režimu označování CE vycházejí ze stávajících mechanismů a přijmou vhodná opatření v případě nesprávného použití tohoto označení.
KAPITOLA 5
OZNAMOVÁNÍ SUBJEKTŮ POSUZOVÁNÍ SHODY
Článek 24
Oznámení
Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům subjekty, které jsou oprávněny vykonávat jako třetí strany úkoly posuzování shody podle této směrnice.
Článek 25
Oznamující orgány
1. Členské státy určí oznamující orgán odpovědný za vytvoření a provádění nezbytných postupů pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a kontrolu oznámených subjektů, včetně souladu s článkem 30.
2. Členské státy mohou rozhodnout o tom, že posuzování a kontrolu uvedené v odstavci 1 bude provádět vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu nařízení (ES) č. 765/2008 a v souladu s ním.
Článek 26
Požadavky na oznamující orgány
1. Oznamující orgán musí být zřízen takovým způsobem, aby nedošlo k žádnému střetu zájmů se subjekty posuzování shody.
2. Oznamující orgán musí být organizován a fungovat tak, aby zabezpečil objektivitu a nestrannost svých činností.
3. Oznamující orgán musí být organizován takovým způsobem, aby každé rozhodnutí týkající se oznámení subjektu posuzování shody bylo přijato příslušnými osobami jinými než osobami, které provedly posouzení.
4. Oznamující orgán nesmí nabízet ani poskytovat žádné činnosti, které provádějí subjekty posuzování shody, a nesmí poskytovat poradenské služby na komerčním či konkurenčním základě.
5. Oznamující orgán musí zachovávat důvěrnost informací, které obdržel.
6. Oznamující orgán musí mít k dispozici dostatečný počet odborně způsobilých pracovníků, aby mohl řádně vykonávat své úkoly.
Článek 27
Informační povinnost oznamujících orgánů
Členské státy informují Komisi o svých postupech posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a kontrolu oznámených subjektů a o veškerých změnách týkajících se těchto postupů.
Komise tyto informace zveřejní.
Článek 28
Požadavky na oznámené subjekty
1. Pro účely oznámení musí subjekt posuzování shody splňovat požadavky stanovené v odstavcích 2 až 11.
2. Subjekt posuzování shody musí být zřízen podle vnitrostátních právních předpisů členského státu a mít právní subjektivitu.
3. Subjekt posuzování shody musí být třetí stranou nezávislou na organizaci nebo výbušnině, které posuzuje.
4. Subjekt posuzování shody, jeho nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody nesmějí být osobami, které navrhují, vyrábějí, dodávají, instalují, nakupují, vlastní, používají nebo udržují výbušniny, ani zástupci jakékoli z těchto stran. To nevylučuje používání výbušnin, které jsou nezbytné pro činnost subjektu posuzování shody, ani používání výbušnin k osobním účelům.
Subjekt posuzování shody, jeho nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody se nesmějí přímo podílet na navrhování, výrobě nebo konstrukci, uvádění na trh, instalaci, používání ani údržbě výbušnin ani nesmějí zastupovat strany, které se těmito činnostmi zabývají. Nesmějí vykonávat žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek nebo důvěryhodnost ve vztahu k činnostem posuzování shody, pro něž byly tyto osoby oznámeny. To platí zejména pro poradenské služby.
Subjekty posuzování shody zajistí, aby činnosti jejich dceřiných společností nebo subdodavatelů neohrožovaly důvěrnost, objektivitu a nestrannost jejich činností posuzování shody.
5. Subjekt posuzování shody a jeho pracovníci vykonávají činnosti posuzování shody na nejvyšší úrovni profesionální důvěryhodnosti a požadované odborné způsobilosti v konkrétní oblasti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům a podnětům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich úsudek nebo výsledky jejich činností posuzování shody, zejména ze strany osob nebo skupin osob, které mají na výsledcích těchto činností zájem.
6. Subjekt posuzování shody musí být způsobilý vykonávat všechny úkoly posuzování shody, které tomuto subjektu ukládá příloha III a pro něž byl oznámen, ať již tyto úkoly vykonává subjekt posuzování shody sám nebo jsou vykonávány jeho jménem a na jeho odpovědnost.
Subjekt posuzování shody musí mít vždy a pro každý postup posuzování shody a pro každý druh nebo kategorii výbušnin, pro něž byl oznámen, k dispozici nezbytné:
a)
pracovníky s odbornými znalostmi a dostatečnými zkušenostmi potřebnými k plnění úkolů posuzování shody;
b)
popisy postupů, podle nichž je posuzování shody prováděno, aby byla zajištěna transparentnost těchto postupů a možnost jejich zopakování; musí mít zavedenu náležitou politiku a postupy pro rozlišení mezi úkoly, jež vykonává jako oznámený subjekt, a dalšími činnostmi;
c)
postupy pro výkon činností, jež řádně zohledňují velikost a strukturu podniku, odvětví, v němž působí, míru složitosti dané technologie výrobku a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu.
Subjekt posuzování shody musí mít prostředky nezbytné k řádnému plnění technických a administrativních úkolů spojených s činnostmi posuzování shody a musí mít přístup k veškerému potřebnému vybavení nebo zařízení.
7. Pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody musí:
a)
mít dobrou technickou a odbornou přípravu zahrnující všechny činnosti posuzování shody, pro něž byl subjekt posuzování shody oznámen;
b)
mít uspokojivou znalost požadavků souvisejících s posuzováním, které provádějí, a odpovídající pravomoc toto posuzování provádět;
c)
mít náležité znalosti základních bezpečnostních požadavků stanovených v příloze II, příslušných harmonizovaných norem a příslušných ustanovení harmonizačních právních předpisů Unie a vnitrostátních právních předpisů a rozumět jim;
d)
být schopni vypracovávat certifikáty, záznamy, zprávy a protokoly prokazující, že byla provedena posouzení.
8. Musí být zaručena nestrannost subjektu posuzování shody, jeho nejvyššího vedení a pracovníků odpovědných za vykonávání úkolů posuzování shody.
Odměňování nejvyššího vedení a pracovníků subjektu posuzování shody odpovědných za vykonávání úkolů posuzování shody nesmí záviset na počtu provedených posouzení ani na výsledcích těchto posouzení.
9. Subjekty posuzování shody uzavřou pojištění odpovědnosti za škodu, pokud tuto odpovědnost nepřevzal stát v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo pokud není za posuzování shody přímo odpovědný sám členský stát.
10. Pracovníci subjektu posuzování shody jsou povinni zachovávat služební tajemství, pokud jde o veškeré informace, které obdrželi při plnění svých úkolů podle přílohy III nebo podle jakéhokoli ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterým se tato příloha provádí, s výjimkou styku s příslušnými orgány členského státu, v němž vykonávají svou činnost. Důvěrné obchodní informace musí být chráněny.
11. Subjekty posuzování shody se podílejí na příslušných normalizačních činnostech a na činnostech koordinační skupiny oznámených subjektů zřízené podle příslušných harmonizačních právních předpisů Unie nebo zajistí, aby byli jejich pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody o těchto činnostech informováni, a řídí se rozhodnutími a jinými dokumenty, které mají povahu všeobecných pokynů a které jsou výsledkem práce této skupiny.
Článek 29
Předpoklad shody subjektů posuzování shody
Pokud subjekt posuzování shody prokáže svou shodu s kritérii stanovenými v příslušných harmonizovaných normách nebo jejich částech, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, předpokládá se, že splňuje požadavky stanovené v článku 28 v rozsahu, v němž se harmonizované normy na tyto požadavky vztahují.
Článek 30
Dceřiné společnosti oznámených subjektů a zadávání subdodávek
1. Pokud oznámený subjekt zadá konkrétní úkoly týkající se posuzování shody subdodavateli nebo dceřiné společnosti, zajistí, aby subdodavatel nebo dceřiná společnost splňovali požadavky stanovené v článku 28, a informuje o tom oznamující orgán.
2. Oznámené subjekty nesou plnou odpovědnost za úkoly provedené subdodavateli nebo dceřinými společnostmi bez ohledu na to, kde jsou tito subdodavatelé nebo dceřiné společnosti usazeni.
3. Činnosti lze zadat subdodavateli nebo dceřiné společnosti pouze se souhlasem zákazníka.
4. Oznámené subjekty uchovávají pro potřebu oznamujícího orgánu příslušné doklady týkající se posouzení kvalifikací subdodavatele nebo dceřiné společnosti a práce provedené subdodavatelem nebo dceřinou společností podle přílohy III.
Článek 31
Žádost o oznámení
1. Subjekt posuzování shody podává žádost o oznámení oznamujícímu orgánu členského státu, v němž je usazen.
2. Součástí žádosti o oznámení je popis činností posuzování shody, modulu nebo modulů posuzování shody a výbušniny nebo výbušnin, pro něž se subjekt prohlašuje za způsobilý, jakož i osvědčení o akreditaci, pokud existuje, vydané vnitrostátním akreditačním orgánem, které potvrzuje, že subjekt posuzování shody splňuje požadavky stanovené v článku 28.
3. Nemůže-li dotčený subjekt posuzování shody předložit osvědčení o akreditaci, poskytne oznamujícímu orgánu veškeré doklady nezbytné k ověření, uznání a pravidelné kontrole svého souladu s požadavky stanovenými v článku 28.
Článek 32
Postup oznamování
1. Oznamující orgány mohou oznámit pouze subjekty posuzování shody, které splňují požadavky stanovené v článku 28.
2. K oznámení Komisi a ostatním členským státům využijí elektronický nástroj pro oznamování vyvinutý a spravovaný Komisí.
3. Oznámení musí obsahovat veškeré podrobnosti o dotčených činnostech posuzování shody, modulu nebo modulech posuzování shody a výbušnině nebo výbušninách a příslušné potvrzení o způsobilosti.
4. Pokud se oznámení nezakládá na osvědčení o akreditaci uvedeném v čl. 31 odst. 2, poskytne oznamující orgán Komisi a ostatním členským státům podklady, které prokazují způsobilost subjektu posuzování shody, a informace o zavedených opatřeních k zajištění toho, aby byl subjekt pravidelně kontrolován a i v budoucnu splňoval požadavky stanovené v článku 28.
5. Dotčený subjekt může vykonávat činnosti oznámeného subjektu pouze tehdy, pokud Komise nebo ostatní členské státy proti tomu nevznesly námitky do dvou týdnů po oznámení, pokud se použije osvědčení o akreditaci, nebo do dvou měsíců po oznámení, pokud se akreditace nepoužije.
Pouze takový subjekt se pro účely této směrnice považuje za oznámený subjekt.
6. Oznamující orgán oznámí Komisi a ostatním členským státům jakékoli následné významné změny v oznámení.
Článek 33
Identifikační čísla a seznamy oznámených subjektů
1. Komise oznámenému subjektu přidělí identifikační číslo.
Přidělí mu jediné číslo i v případě, že je subjekt oznámen podle několika aktů Unie.
2. Komise zveřejní seznam subjektů oznámených podle této směrnice, včetně identifikačních čísel, která jim byla přidělena, a činností, pro něž byly oznámeny.
Komise zajistí, aby byl tento seznam průběžně aktualizován.
Článek 34
Změny v oznámeních
1. Pokud oznamující orgán zjistí nebo je upozorněn na to, že oznámený subjekt již nesplňuje požadavky stanovené v článku 28 nebo neplní své povinnosti, omezí, pozastaví nebo případně zruší oznámení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Informuje o tom neprodleně Komisi a ostatní členské státy.
2. V případě omezení, pozastavení nebo zrušení oznámení nebo v případě, že oznámený subjekt ukončil svou činnost, zajistí oznamující členský stát, aby byly spisy tohoto subjektu buď zpracovány jiným oznámeným subjektem, nebo byly k dispozici příslušným oznamujícím orgánům a orgánům dozoru nad trhem na vyžádání.
Článek 35
Zpochybnění způsobilosti oznámených subjektů
1. Komise vyšetří všechny případy, v nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o způsobilosti oznámeného subjektu nebo o tom, zda oznámený subjekt nadále splňuje požadavky a povinnosti, které jsou mu uloženy.
2. Oznamující členský stát předloží Komisi na vyžádání všechny informace týkající se podkladů pro oznámení nebo zachování způsobilosti dotčeného oznámeného subjektu.
3. Komise zajistí, aby se se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.
4. Pokud Komise zjistí, že oznámený subjekt nesplňuje nebo přestal splňovat požadavky pro své oznámení, přijme prováděcí akt, jímž požádá oznamující členský stát, aby přijal nezbytná nápravná opatření, včetně případného zrušení oznámení.
Tento prováděcí akt se přijme poradním postupem podle čl. 49 odst. 2.
Článek 36
Povinnosti týkající se činnosti oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty provádějí posuzování shody v souladu s postupy posuzování shody stanovenými v příloze III.
2. Posuzování shody se provádí přiměřeným způsobem, aby se zabránilo zbytečné zátěži hospodářských subjektů. Subjekty posuzování shody při výkonu své činnosti řádně zohlední velikost a strukturu podniku, odvětví, v němž působí, míru složitosti dané technologie výrobku a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu.
Tyto subjekty musí ovšem dodržovat míru přísnosti a úroveň ochrany, jež jsou vyžadovány, aby byla výbušnina v souladu s touto směrnicí.
3. Pokud oznámený subjekt zjistí, že výrobce nesplnil základní bezpečnostní požadavky stanovené v příloze II nebo v odpovídajících harmonizovaných normách nebo jiných technických specifikacích, vyžaduje po výrobci, aby přijal vhodná nápravná opatření, a nevydá certifikát shody.
4. Pokud v průběhu kontroly shody po vydání certifikátu oznámený subjekt zjistí, že výbušnina již nesplňuje požadavky, vyžaduje po výrobci, aby přijal vhodná nápravná opatření, a v případě nutnosti certifikát pozastaví nebo odejme.
5. Pokud nejsou nápravná opatření přijata nebo pokud nemají požadovaný účinek, oznámený subjekt příslušné certifikáty podle potřeby omezí, pozastaví nebo odejme.
Článek 37
Odvolání proti rozhodnutím oznámených subjektů
Členské státy zajistí, aby bylo možné se proti rozhodnutím oznámených subjektů odvolat.
Článek 38
Informační povinnost oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty informují oznamující orgán:
a)
o každém zamítnutí, omezení, pozastavení platnosti nebo odnětí certifikátu;
b)
o všech okolnostech majících vliv na působnost nebo podmínky oznámení;
c)
o každé žádosti o informace o činnostech posuzování shody, kterou obdržely od orgánů dozoru nad trhem;
d)
na vyžádání o činnostech posuzování shody vykonaných v působnosti jejich oznámení a o jakékoli jiné vykonané činnosti, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.
2. Oznámené subjekty poskytnou ostatním subjektům oznámeným podle této směrnice, které vykonávají obdobné činnosti posuzování shody a zabývají se stejnými výbušninami, příslušné informace o otázkách týkajících se negativních, a na požádání i pozitivních výsledků posuzování shody.
Článek 39
Výměna zkušeností
Komise organizačně zabezpečuje výměnu zkušeností mezi orgány členských států, které jsou odpovědné za politiku oznamování.
Článek 40
Koordinace oznámených subjektů
Komise zajistí zavedení a řádné provádění vhodné koordinace a spolupráce mezi subjekty oznámenými podle této směrnice ve formě odvětvové skupiny oznámených subjektů.
Členské státy zajistí, aby se jimi oznámené subjekty účastnily na práci této skupiny, a to přímo nebo prostřednictvím určených zástupců.
KAPITOLA 6
DOZOR NAD TRHEM UNIE, KONTROLA VÝBUŠNIN VSTUPUJÍCÍCH NA TRH UNIE A OCHRANNÝ POSTUP UNIE
Článek 41
Dozor nad trhem Unie a kontrola výbušnin vstupujících na trh Unie
Na výbušniny se použijí články 16 až 29 nařízení (ES) č. 765/2008.
Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, kterými zajistí, aby výbušniny mohly být uvedeny na trh pouze tehdy, pokud - jsou-li řádně skladovány a použity k určenému účelu - neohrožují zdraví a bezpečnost osob.
Článek 42
Postup nakládání s výbušninami představujícími riziko na vnitrostátní úrovni
1. Pokud orgány dozoru nad trhem jednoho členského státu mají dostatečné důvody domnívat se, že výbušnina představuje riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob, majetek nebo životní prostředí, provedou hodnocení, zda dotčená výbušnina splňuje všechny příslušné požadavky stanovené touto směrnicí. Příslušné hospodářské subjekty za tímto účelem spolupracují v nezbytné míře s orgány dozoru nad trhem.
Pokud v průběhu hodnocení uvedeného v prvním pododstavci orgány dozoru nad trhem zjistí, že výbušnina nesplňuje požadavky stanovené touto směrnicí, neprodleně vyžadují po příslušném hospodářském subjektu, aby přijal všechna vhodná nápravná opatření k uvedení výbušniny do souladu s těmito požadavky, nebo k jejímu stažení z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou mohou stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
Orgány dozoru nad trhem informují příslušný oznámený subjekt.
Na opatření uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Domnívají-li se orgány dozoru nad trhem, že se nesoulad netýká pouze území daného členského státu, informují Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení a o opatřeních, která má hospodářský subjekt na jejich žádost přijmout.
3. Hospodářský subjekt zajistí, aby byla přijata všechna vhodná nápravná opatření ohledně všech dotčených výbušnin, které dodal na trh v celé Unii.
4. Pokud příslušný hospodářský subjekt ve lhůtě uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou orgány dozoru nad trhem všechna vhodná předběžná opatření s cílem zakázat nebo omezit dodávání výbušniny na trh daného členského státu nebo ji stáhnout z trhu nebo z oběhu.
O takových opatřeních orgány dozoru nad trhem neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy.
5. Součástí informací uvedených v odst. 4 druhém pododstavci jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci nevyhovujících výbušnin, údaje o původu výbušnin, povaze nesouladu a souvisejícího rizika, povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni a údaje o stanovisku příslušného hospodářského subjektu. Orgány dozoru nad trhem zejména uvedou, zda je důvodem nesouladu některý z těchto nedostatků:
a)
výbušnina nesplňuje požadavky týkající se zdraví nebo bezpečnosti osob nebo požadavky týkající se ochrany majetku nebo životního prostředí; nebo
b)
nedostatky v harmonizovaných normách uvedených v článku 19, které jsou základem pro předpoklad shody.
6. Členské státy jiné než členský stát, který zahájil postup podle tohoto článku, neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy o veškerých opatřeních, která přijaly, a o všech doplňujících údajích o nesouladu dotčené výbušniny, které mají k dispozici, a v případě nesouhlasu s přijatým vnitrostátním opatřením o svých námitkách.
7. Pokud do tří měsíců od přijetí informací uvedených v odstavci 4 druhém pododstavci žádný členský stát ani Komise nevznese námitku proti předběžnému opatření přijatému členským státem, považuje se uvedené opatření za důvodné.
8. Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčenou výbušninou neprodleně přijata vhodná omezující opatření, jako je stažení této výbušniny z trhu.
Článek 43
Ochranný postup Unie
1. Pokud jsou po ukončení postupu stanoveného v čl. 42 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti opatření přijatému členským státem nebo pokud se Komise domnívá, že je vnitrostátní opatření v rozporu s právními předpisy Unie, zahájí Komise neprodleně konzultace s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení vnitrostátního opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise přijme prováděcí akt, kterým rozhodne, zda je vnitrostátní opatření důvodné, či nikoli.
Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům; Komise ho neprodleně sdělí členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
2. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za důvodné, všechny členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby byla nevyhovující výbušnina stažena z jejich trhu, a informují o tom Komisi. Je-li vnitrostátní opatření považováno za nedůvodné, dotčený členský stát toto opatření zruší.
3. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za důvodné a je-li nesoulad výbušniny přisuzován nedostatkům v harmonizovaných normách, jak je uvedeno v čl. 42 odst. 5 písm. b) této směrnice, použije Komise postup stanovený v článku 11 nařízení (EU) č. 1025/2012.
Článek 44
Výbušniny, jež jsou v souladu, ale přesto představují riziko
1. Pokud členský stát po provedení hodnocení podle čl. 42 odst. 1 zjistí, že ačkoli je výbušnina v souladu s touto směrnicí, představuje riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro majetek či životní prostředí, musí po příslušném hospodářském subjektu vyžadovat, aby přijal všechna vhodná opatření k zajištění toho, aby dotčená výbušnina, pokud byla uvedena na trh, dále nepředstavovala toto riziko, nebo aby ji stáhl z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou může členský stát stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
2. Hospodářský subjekt zajistí, aby byla přijata nápravná opatření ohledně všech dotčených výbušnin, které dodal na trh v celé Unii.
3. Členský stát neprodleně informuje Komisi a ostatní členské státy. Informace musí obsahovat všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci dotčené výbušniny, údaje o jejím původu a dodavatelském řetězci, údaje o povaze souvisejícího rizika a údaje o povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni.
4. Komise neprodleně zahájí konzultace s členskými státy a s příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení přijatých vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodne, zda je vnitrostátní opatření důvodné, či nikoli, a v případě nutnosti navrhne vhodná opatření.
Prováděcí akty uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce se přijímají přezkumným postupem podle čl. 49 odst. 3.
V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se ochrany zdraví a bezpečnosti osob nebo ochrany majetku či životního prostředí přijme Komise postupem podle čl. 49 odst. 4 okamžitě použitelné prováděcí akty.
5. Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům; Komise ho neprodleně sdělí členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
Článek 45
Formální nesoulad
1. Aniž je dotčen článek 42, členský stát vyžaduje po příslušném hospodářském subjektu, aby odstranil nesoulad, pokud zjistí jeden z následujících nedostatků:
a)
označení CE bylo umístěno v rozporu s článkem 30 nařízení (ES) č. 765/2008 nebo článkem 23 této směrnice;
b)
označení CE nebylo umístěno;
c)
identifikační číslo oznámeného subjektu zapojeného do kontrolní fáze výroby bylo umístěno v rozporu s článkem 23 nebo nebylo umístěno;
d)
EU prohlášení o shodě nebylo vypracováno;
e)
EU prohlášení o shodě nebylo vypracováno správně;
f)
technická dokumentace chybí nebo je neúplná;
g)
informace uvedené v čl. 5 odst. 5 nebo čl. 7 odst. 3 chybějí, nebo jsou nesprávné nebo neúplné;
h)
nebyl splněn jiný administrativní požadavek uvedený v článku 5 nebo článku 7.
2. Pokud nesoulad uvedený v odstavci 1 nadále trvá, členský stát přijme všechna vhodná opatření a omezí nebo zakáže dodávání výbušniny na trh nebo zajistí, aby byla stažena z oběhu nebo z trhu.
KAPITOLA 7
PŘENESENÉ A PROVÁDĚCÍ PRAVOMOCI A VÝBOR
Článek 46
Přenesená pravomoc
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 47, kterými aktualizuje přílohu I s cílem sladit ji s doporučeními OSN pro přepravu nebezpečných věcí.
Článek 47
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 46 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 18. dubna 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 46 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 46 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament ani Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 48
Prováděcí akty
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví technická ujednání pro uplatňování článku 11, zejména vzorový dokument, který se bude používat.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 49 odst. 3.
Článek 49
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro výbušniny pro civilní použití. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
5. Komise konzultuje s výborem všechny otázky, pro něž se podle nařízení (EU) č. 1025/2012 či jakéhokoli jiného právního předpisu Unie vyžadují konzultace s odborníky z odvětví.
Výbor může mimoto projednávat jakékoli další otázky týkající se uplatňování této směrnice, které vznese jeho předseda nebo zástupce některého členského státu v souladu s jednacím řádem tohoto výboru.
KAPITOLA 8
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 50
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení vnitrostátních právních předpisů, které byly přijaty na základě této směrnice, hospodářskými subjekty a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Takto stanovené sankce mohou zahrnovat trestněprávní sankce za závažná porušení.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 51
Přechodná ustanovení
1. Členské státy nesmějí bránit dodávání na trh výbušnin, na které se vztahuje směrnice 93/15/EHS a které jsou s uvedenou směrnicí ve shodě a byly uvedeny na trh před 20. dubnem 2016.
2. Osvědčení vydaná podle směrnice 93/15/EHS zůstávají v platnosti podle této směrnice.
3. Směrnice Komise 2008/43/ES ze dne 4. dubna 2008, kterou se podle této směrnice 93/15/EHS zřizuje systém pro identifikaci a sledovatelnost výbušnin pro civilní použití (14), zůstává v platnosti, dokud nebude nahrazena opatřeními přijatými na základě článku 15 této směrnice.
Článek 52
Provedení
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 2 body 2, 7 až 13 a 15 až 24, články 3 až 10, čl. 14 odst. 1, články 15 a 16, čl. 20 písm. a) bodem i), články 21 až 27, čl. 28 odst. 1 až 4, 6, 7, 10 a 11, články 29 až 45, 50 a 51 a s přílohami III a IV do 19. dubna 2016. Znění těchto předpisů sdělí neprodleně Komisi.
Použijí tyto předpisy ode dne 20. dubna 2016.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Musí rovněž obsahovat prohlášení, že odkazy ve stávajících právních a správních předpisech na směrnici zrušenou touto směrnicí se považují za odkazy na tuto směrnici. Způsob odkazu a znění prohlášení si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 53
Zrušení
Směrnice 93/15/EHS ve znění nařízení uvedených v části A přílohy V a směrnice 2004/57/ES se zrušují s účinkem ode dne 20. dubna 2016, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení ve vnitrostátním právu a dne použitelnosti směrnic uvedených v části B přílohy V.
Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 54
Vstup v platnost a použitelnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1, čl. 2 body 1, 3 až 6 a 14, články 11, 12 a 13, čl. 14 odst. 2, články 17 až 19, čl. 20 písm. a) body ii) až iv) a písm. b), čl. 28 odst. 5, 8 a 9, články 46, 47, 48 a 49 a přílohy I, II, V a VI se použijí ode dne 20. dubna 2016.
Článek 55
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
DIREKTIVA 2014/28/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 26. veljače 2014.
o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na stavljanje na raspolaganje eksploziva za civilnu upotrebu na tržištu i nadzoru nad njima (preinačena)
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Direktiva Vijeća 93/15/EEZ od 5. travnja 1993. o usklađivanju propisa o stavljanju na tržište i kontroli eksploziva za civilnu upotrebu (3) znatno je izmijenjena (4). Budući da su planirane daljnje izmjene, tu Direktivu trebalo bi preinačiti radi jasnoće.
(2)
U ovoj Direktivi potrebno je razjasniti da su određena sredstva identificirana nakon preporuka Ujedinjenih naroda o prijevozu opasne robe kao pirotehnička sredstva ili streljiva, dakle nisu uključena u područje primjene ove Direktive. Stoga bi za potrebe Direktive Vijeća 93/15/EEZ o usklađivanju odredbi o stavljanju na tržište i kontroli eksploziva za civilnu upotrebu (5) trebalo staviti izvan snage Direktivu Komisije 2004/57/EZ od 23. travnja 2004. o identifikaciji pirotehničkih sredstava i određenih streljiva koja trenutno sadrži popis takvih sredstava.
(3)
Uredbom (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. srpnja 2008. o utvrđivanju zahtjeva za akreditaciju i za nadzor tržišta u odnosu na stavljanje proizvoda na tržište (6) utvrđuju se pravila za akreditaciju tijela za ocjenjivanje sukladnosti, predviđa se okvir za nadzor nad tržištem proizvoda i nadzor nad proizvodima iz trećih zemalja te se utvrđuju opća načela stavljanja oznake CE.
(4)
Odlukom br. 768/2008/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 9. srpnja 2008. o zajedničkom okviru za stavljanje proizvoda na tržište (7) utvrđuju se zajednička načela i referentne odredbe za primjenu u sektorskom zakonodavstvu kako bi se stvorio skladan temelj za reviziju ili preinaku navedenog zakonodavstva. Direktivu 93/15/EEZ stoga bi trebalo prilagoditi toj Odluci.
(5)
Sigurnost tijekom skladištenja uređuje se Direktivom Vijeća 96/82/EZ od 9. prosinca 1996. o kontroli opasnosti od teških nesreća koje uključuju opasne tvari (8) kojom se utvrđuju sigurnosni zahtjevi za one prostore u kojima se eksplozivi nalaze. Sigurnost eksploziva tijekom prijevoza uređena je međunarodnim konvencijama i sporazumima, uključujući preporuke Ujedinjenih naroda za prijevoz opasne robe. Navedene aspekte stoga ne bi trebalo uključiti u područje primjene ove Direktive.
(6)
Pirotehnički proizvodi zahtijevaju prikladne mjere kako bi se osigurala zaštita krajnjih korisnika i sigurnost javnosti. Pirotehnička sredstva obuhvaćena su Direktivom 2013/29/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 12. lipnja 2013. o usklađivanju zakonodavstava država članica o stavljanju na raspolaganje pirotehničkih sredstava na tržištu (9). Ova se Direktiva stoga ne bi trebala primjenjivati na pirotehnička sredstva.
(7)
Područjem primjene ove Direktive trebalo bi obuhvatiti streljiva, ali samo u smislu propisa koji se odnose na kontrolu prijevoza i tome slične uvjete. Budući da se streljivo prevozi pod uvjetima sličnim onima pod kojima se prevozi oružje, prijevoz streljiva trebao bi biti uređen odredbama sličnim onima koje se primjenjuju na oružje, kako je predviđeno Direktivom Vijeća 91/477/EEZ od 18. lipnja 1991. o nadzoru nabave i posjedovanja oružja (10).
(8)
Ova Direktiva trebala bi se primjenjivati na sve oblike opskrbe, uključujući prodaju na daljinu.
(9)
Definicija eksploziva na koje se primjenjuje ova Direktiva trebala bi se temeljiti na definiciji proizvoda navedenih u preporukama Ujedinjenih naroda za prijevoz opasne robe.
(10)
Kako bi se osiguralo slobodno kretanje eksploziva, nužno je uskladiti zakone o stavljanju na raspolaganje eksploziva na tržištu.
(11)
Gospodarski subjekti trebali bi biti odgovorni za sukladnost eksploziva s ovom Direktivom, i to u vezi s njihovom ulogom u opskrbnom lancu, kako bi se osigurala visoka razina zaštite javnih interesa kao što su zdravlje i sigurnost osoba te javna sigurnost i da bi se jamčilo pošteno tržišno natjecanje na tržištu Unije.
(12)
Svi gospodarski subjekti koji sudjeluju u opskrbnom i distribucijskom lancu trebali bi poduzeti odgovarajuće mjere kako bi osigurali da stavljaju na raspolaganje na tržištu samo one eksplozive koji su sukladni s ovom Direktivom. Treba utvrditi jasnu i proporcionalnu podjelu obveza koje odgovaraju ulozi svakog gospodarskog subjekta u opskrbnom i distribucijskom lancu.
(13)
Kako bi se olakšala komunikacija između gospodarskih subjekata, tijela za nadzor tržišta i krajnjih korisnika, države članice trebale bi poticati gospodarske subjekte da osim poštanske adrese navedu i internetsku stranicu.
(14)
S obzirom na to da detaljno poznaje postupak oblikovanja i proizvodnje, proizvođač je najprimjereniji za provedbu postupka ocjenjivanja sukladnosti. Stoga bi ocjenjivanje sukladnosti trebalo biti isključivo obveza proizvođača.
(15)
Potrebno je osigurati da su eksplozivi koji dolaze na tržište Unije iz trećih zemalja u skladu s ovom Direktivom, a posebno da su proizvođači proveli odgovarajuće postupke ocjenjivanja sukladnosti tih eksploziva. Stoga bi trebalo odrediti da uvoznici osiguraju da su eksplozivi koje stavljaju na tržište u skladu sa zahtjevima ove Direktive i da ne stavljaju na tržište eksplozive koji nisu u skladu s tim zahtjevima ili predstavljaju rizik. Trebalo bi i donijeti odredbu prema kojoj bi uvoznici osigurali da je proveden postupak ocjenjivanja sukladnosti te da su označavanje eksploziva i dokumentacija proizvođača dostupni za kontrolu nadležnih nacionalnih tijela.
(16)
Nakon što proizvođač ili uvoznik stavi eksploziv na tržište, distributer ga stavlja na raspolaganje na tržištu te bi trebao djelovati s dužnom pažnjom kako bi osigurao da njegovo postupanje s eksplozivom ne utječe nepovoljno na sukladnost eksploziva.
(17)
Svaki gospodarski subjekt koji na tržište stavlja eksploziv pod svojim imenom ili trgovačkom oznakom ili preinači eksploziv na takav način da bi to moglo utjecati na sukladnost s ovom Direktivom, trebao bi se smatrati proizvođačem i preuzeti obaveze proizvođača.
(18)
Budući da su blizu tržišta, distributeri i uvoznici trebali bi biti uključeni u zadaće nadzora nad tržištem koje provode nadležna nacionalna tijela i pripremljeni za aktivno sudjelovanje te navedenim tijelima dostaviti sve potrebne informacije u vezi s određenim eksplozivom.
(19)
Jedinstveni identifikacijski broj eksploziva nužan je za vođenje točne i potpune evidencije eksploziva u svim fazama opskrbnog lanca. To bi trebalo omogućiti identifikaciju i sljedivost eksploziva od njegovog proizvodnog pogona i stavljanja na tržište do njegovog krajnjeg korisnika i upotrebe u cilju sprečavanja zloupotrebe i krađe te pomaganja tijelima za provedbu zakona u sljedivosti porijekla izgubljenih ili ukradenih eksploziva. Učinkovit sustav sljedivosti tijelima za nadzor tržišta također olakšava praćenje gospodarskih subjekata koji su nesukladne eksplozive stavili na raspolaganje na tržištu. Tijekom čuvanja informacija koje se zahtijevaju u okviru ove Direktive radi identificiranja ostalih gospodarskih subjekata, gospodarski subjekti ne bi trebali biti obvezni ažurirati takve informacije koje se odnose na ostale gospodarske subjekte koji su ih opskrbili eksplozivom ili koje su oni opskrbili eksplozivom.
(20)
Odredbe ove Direktive o stavljanju na raspolaganje na tržištu trebale bi se ograničiti na određivanje bitnih sigurnosnih zahtjeva za eksplozive kako bi se zaštitili zdravlje i sigurnost osoba, imovina i okoliš. Kako bi se olakšalo ocjenjivanje sukladnosti s tim zahtjevima, potrebno je utvrditi pretpostavke za sukladnost eksploziva koji su sukladni s usklađenim normama donesenim u skladu s Uredbom (EU) br. 1025/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o europskoj normizaciji (11) u svrhu određivanja detaljnih tehničkih specifikacija tih zahtjeva.
(21)
Uredbom (EU) br. 1025/2012 utvrđuje se postupak za prigovore na usklađene norme kad navedene norme ne zadovoljavaju u potpunosti zahtjeve ove Direktive.
(22)
Kako bi se gospodarskim subjektima omogućilo da pokažu i nadležnim tijelima da osiguraju da su eksplozivi stavljeni na raspolaganje na tržištu u skladu s bitnim sigurnosnim zahtjevima, potrebno je utvrditi postupke ocjenjivanja sukladnosti. Odlukom br. 768/2008/EZ određuju se moduli za postupke ocjenjivanja sukladnosti koji uključuju postupke od najmanje strogog do najstrožeg proporcionalno razini rizika i razini potrebne sigurnosti. Da bi se osigurao međusektorski sklad i izbjegle ad hoc varijante, postupke ocjenjivanja sukladnosti trebalo bi izabrati među navedenim modulima. Zbog svojih posebnih značajki i povezanih opasnosti eksplozive bi uvijek trebala provjeravati treća strana ocjenjivanjem sukladnosti.
(23)
Proizvođači bi trebali pripremiti EU izjavu o sukladnosti kako bi se utvrdile informacije koje se zahtijevaju prema ovoj Direktivi o sukladnosti eksploziva s ovom Direktivom i drugog relevantnog zakonodavstva Unije o usklađivanju.
(24)
Radi osiguranja učinkovitog pristupa informacijama u svrhu nadzora nad tržištem, informacije potrebne za utvrđivanje svih važećih akata Unije trebale bi biti dostupne u jedinstvenoj EU izjavi o sukladnosti. Radi smanjenja administrativnog opterećenja gospodarskih subjekata, ta jedinstvena EU izjava o sukladnosti može biti dokumentacija sastavljena od relevantnih pojedinačnih izjava o sukladnosti.
(25)
Oznaka CE, koja označava sukladnost eksploziva, vidljiva je posljedica cijelog postupka koji obuhvaća ocjenjivanje sukladnosti u širem smislu. Opća načela za oznaku CE utvrđena su Uredbom (EZ) br. 765/2008. Pravila za stavljanje oznake CE trebala bi se utvrditi ovom Direktivom.
(26)
Postupcima ocjenjivanja sukladnosti iz ove Direktive zahtijeva se posredovanje tijela za ocjenjivanje sukladnosti koja su države članice prijavile Komisiji.
(27)
Iskustvo je pokazalo da kriteriji utvrđeni Direktivom 93/15/EEZ koje tijela za ocjenjivanje sukladnosti moraju ispunjavati da bi bila prijavljena Komisiji nisu dovoljni za osiguranje jednako visoke razine učinkovitosti prijavljenih tijela u cijeloj Uniji. Međutim bitno je da sva prijavljena tijela obavljaju svoje funkcije na jednakoj razini i pod uvjetima poštenog tržišnog natjecanja. To zahtijeva utvrđivanje obveznih zahtjeva za tijela za ocjenjivanje sukladnosti koja žele biti prijavljena kako bi pružala usluge ocjenjivanja sukladnosti.
(28)
Da bi se osigurala jedinstvena razina kvalitete pri ocjenjivanju sukladnosti, također je potrebno utvrditi zahtjeve za tijela koja provode prijavljivanje i ostala tijela uključena u ocjenjivanje, prijavljivanje i praćenje prijavljenih tijela.
(29)
Ako tijelo za ocjenjivanje sukladnosti dokaže sukladnost s kriterijima utvrđenim u usklađenim normama, trebalo bi pretpostaviti da je sukladno s odgovarajućim zahtjevima iz ove Direktive.
(30)
Sustav utvrđen ovom Direktivom trebalo bi dopuniti sustavom akreditacije utvrđenim Uredbom (EZ) br. 765/2008. Budući da je akreditacija ključno sredstvo kojim se potvrđuje nadležnost tijela za ocjenjivanje sukladnosti, trebala bi se upotrebljavati i u svrhu prijavljivanja.
(31)
Transparentnu akreditaciju utvrđenu Uredbom (EZ) br. 765/2008 kojom se osigurava potrebna razina povjerenja u potvrde o sukladnosti nacionalna javna tijela trebala bi smatrati preferiranim sredstvom za dokazivanje tehničke stručnosti tijela za ocjenjivanje sukladnosti u cijeloj Uniji. Međutim nacionalna tijela mogu smatrati da raspolažu primjerenim sredstvima kojima samostalno mogu obavljati to ocjenjivanje. Da bi se osigurala primjerena razina vjerodostojnosti ocjenjivanja koja obavljaju ostala nacionalna tijela, ona bi u takvim slučajevima Komisiji i ostalim državama članicama trebala kao nužni dokaz dostaviti sve dokumente kojima se dokazuje da ocijenjena tijela za ocjenjivanje sukladnosti ispunjavaju relevantne regulatorne zahtjeve.
(32)
Tijela za ocjenjivanje sukladnosti često podugovaraju dio svojih poslova u vezi s ocjenjivanjem sukladnosti ili ih prenose na društvo kćer. Za očuvanje propisane razine zaštite za eksplozive koji se stavljaju na tržište Unije nužno je da podizvoditelji i društva kćeri za ocjenjivanje sukladnosti ispunjavaju iste zahtjeve kao prijavljena tijela u vezi s izvršavanjem zadaća ocjenjivanja sukladnosti. Stoga je važno da ocjenjivanje stručnosti i rada tijela za ocjenjivanje sukladnosti koja će biti prijavljena te nadzor nad već prijavljenim tijelima obuhvaćaju i djelatnosti koje obavljaju podizvoditelji ili društva kćeri.
(33)
Potrebno je povećati učinkovitost i transparentnost postupka prijavljivanja, a posebno ga treba prilagoditi novim tehnologijama kako bi se omogućilo prijavljivanje na internetu.
(34)
Budući da prijavljena tijela mogu nuditi svoje usluge u cijeloj Uniji, drugim državama članicama i Komisiji potrebno je omogućiti da izraze svoje prigovore u pogledu pojedinog prijavljenog tijela. Stoga je bitno utvrditi razdoblje u kojem se mogu razjasniti sve sumnje ili nedoumice u pogledu stručnosti tijela za ocjenjivanje sukladnosti prije nego što ona počnu raditi kao prijavljena tijela.
(35)
U interesu konkurentnosti ključno je da prijavljena tijela primjenjuju postupke ocjenjivanja sukladnosti bez nepotrebnog opterećivanja gospodarskih subjekata. Iz istog razloga i radi osiguranja jednakog postupanja prema gospodarskim subjektima treba osigurati dosljednost tehničke uporabe postupaka ocjenjivanja sukladnosti. To se najbolje može postići primjerenom koordinacijom i suradnjom prijavljenih tijela.
(36)
Da bi se osigurala pravna sigurnost, potrebno je pojasniti da se pravila utvrđena Uredbom (EZ) br. 765/2008 o nadzoru nad tržištem Unije i kontroli proizvoda koja ulaze na tržište Unije primjenjuju na eksplozive. Ovom se Direktivom državama članicama ne smije onemogućiti izbor nadležnih tijela za obavljanje tih zadaća.
(37)
Države članice trebale bi poduzeti sve odgovarajuće mjere kojima bi osigurale da se eksplozivi mogu staviti na tržište samo ako ne ugrožavaju zdravlje i sigurnost osoba i ako se pravilno pohranjuju i koriste za predviđenu namjenu, ili pod uvjetima koji se mogu predvidjeti u razumnim okvirima. Eksplozivi bi se trebali smatrati nesukladnim s bitnim sigurnosnim zahtjevima iz ove Direktive samo pod uvjetima korištenja predviđenim u razumnim okvirima, tj. kad takvo korištenje može proizlaziti iz dopuštenog i lako predvidljivog ljudskog ponašanja.
(38)
Postojeći bi sustav trebalo upotpuniti postupkom kojim bi se zainteresirane strane obavješćivale o mjerama koje se namjeravaju poduzeti u pogledu eksploziva koji predstavljaju opasnost za zdravlje ili sigurnost ljudi ili za imovinu ili okoliš. On bi tijelima za nadzor nad tržištem također trebao omogućiti da u suradnji s relevantnim gospodarskim subjektima djeluju u ranijoj fazi u odnosu na takve eksplozive.
(39)
Ako se države članice i Komisija slažu o opravdanosti mjere koju poduzima država članica, daljnje sudjelovanje Komisije nije potrebno, osim u slučajevima kad je nesukladnost posljedica nedostataka usklađenih normi.
(40)
U slučaju ozbiljne prijetnje ili ugrožavanja javne sigurnosti zbog nezakonitog posjedovanja ili upotrebe eksploziva ili streljiva, državama članicama trebalo bi pod određenim uvjetima biti dozvoljeno odstupanje od ove Direktive kada je riječ o prijevozu eksploziva i streljiva radi sprečavanja tog nezakonitog posjedovanja ili upotrebe.
(41)
Neophodno je uspostaviti mehanizme administrativne suradnje između nadležnih tijela država članica. Stoga bi nadležna tijela trebala temeljiti svoj pristup na Uredbi Vijeća (EZ) br. 515/97 od 13. ožujka 1997. o pružanju uzajamne pomoći među nadležnim upravnim tijelima država članica i o njihovoj suradnji s Komisijom radi osiguravanja pravilne primjene carinskih i poljoprivrednih propisa (12).
(42)
Ova Direktiva ne utječe na ovlasti država članica da donesu mjere za sprječavanje nezakonite trgovine eksplozivima i streljivom.
(43)
Kako bi se postigli ciljevi ove Direktive, trebalo bi ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije delegirati Komisiji u pogledu mjera Unije o prilagodbi ove Direktive preporukama Ujedinjenih naroda za prijevoz opasne robe. Posebno je važno da tijekom priprema Komisija provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući savjetovanja na stručnoj razini. Pri pripremi i sastavljanju delegiranih akata Komisija bi trebala osigurati istodobno, pravovremeno i odgovarajuće prosljeđivanje relevantnih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(44)
Da bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu ove Direktive, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te bi se ovlasti trebale izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (13).
(45)
Savjetodavni postupak trebao bi se koristiti za donošenje provedbenih akata kojima se od države članice koja provodi prijavljivanje zahtijeva da poduzme potrebne korektivne mjere u pogledu prijavljenih tijela koja ne ispunjavaju ili više ne ispunjavaju zahtjeve za prijavljivanje.
(46)
Postupak ispitivanja trebao bi se primijeniti za donošenje provedbenih akata kako bi se uspostavila praktična rješenja za funkcioniranje sustava jedinstvene identifikacije i sljedivosti eksploziva te kako bi se odredila tehnička rješenja za primjenu odredaba o prijevozu eksploziva, naročitopredložak dokumenta koji će se koristiti.
(47)
Postupak ispitivanja trebao bi se primijeniti i za donošenje provedbenih akata u pogledu sukladnih eksploziva koji predstavljaju rizik za zdravlje ili sigurnost osoba ili za druge aspekte zaštite javnog interesa.
(48)
Komisija bi trebala donijeti odmah primjenjive provedbene akte ako, u valjano utemeljenim slučajevima povezanim sa sukladnim eksplozivima za civilnu upotrebu koji predstavljaju rizik za zdravlje ili sigurnost osoba ili imovinu ili okoliš, to zahtijevaju krajnje hitni razlozi.
(49)
U skladu s ustaljenom praksom odbor osnovan ovom Direktivom može imati korisnu ulogu u ispitivanju pitanja koja se odnose na primjenu ove Direktive i koja su postavili ili njegov predsjedavajući ili predstavnik države članice u skladu s poslovnikom.
(50)
Kada se ispituju pitanja povezana s ovom Direktivom, različita od njezine provedbe ili njezina kršenja, tj. u stručnoj skupini Komisije, Europski parlament trebao bi u skladu s postojećom praksom dobiti potpune informacije i dokumentaciju te, ako je potrebno, poziv za sudjelovanje na tim sastancima.
(51)
Komisija bi trebala provedbenim aktima i, s obzirom na njihove posebne značajke, djelujući bez primjene Uredbe (EU) br. 182/2011, utvrditi jesu li mjere koje su države članice poduzele u pogledu nesukladnosti eksploziva opravdane ili ne.
(52)
Države članice trebale bi utvrditi pravila o sankcijama koje se primjenjuju za kršenje odredaba nacionalnog prava donesenog u skladu s ovom Direktivom i osigurati da se ta pravila provode. Predviđene sankcije trebale bi biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.
(53)
Treba utvrditi razumna prijelazna rješenja kojima se dopušta da se eksplozivi koji su već bili stavljeni na tržište u skladu s Direktivom 93/15/EEZ prije datuma primjene nacionalnih mjera o provedbi ove Direktive, stave na raspolaganje na tržište, a da ne trebaju biti sukladni s daljnjim zahtjevima koje proizvod mora ispunjavati. Distributeri bi stoga trebali moći dostaviti eksplozive koji su stavljeni na tržište, naime zalihu koja je već u opskrbnom lancu, prije datuma primjene nacionalnih mjera o provedbi ove Direktive.
(54)
Budući da države članice cilj ove Direktive, a to je osigurati da eksplozivi na tržištu ispunjavaju zahtjeve kojima se osiguravaju visoka razina zaštite zdravlja i sigurnosti te drugi javni interesi uz istodobno jamstvo funkcioniranja unutarnjeg tržišta, ne mogu dostatno ostvariti pa se stoga taj cilj zbog svog opsega i učinka može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kao što je utvrđeno člankom 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti navedenim u tom članku ova Direktiva ne prelazi okvire koji su potrebni za postizanje tog cilja.
(55)
Obvezu prenošenja ove Direktive u nacionalno pravo trebalo bi ograničiti na one odredbe koje predstavljaju sadržajnu izmjenu u usporedbi s prethodnim direktivama. Obveza prenošenja odredaba koje su nepromijenjene proizlazi iz prethodnih direktiva.
(56)
Ovom Direktivom ne dovode se u pitanje obveze država članica u pogledu rokova za prenošenje u nacionalno pravo i datuma primjene direktiva iz Priloga V., dijela B,
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
POGLAVLJE 1.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Područje primjene
1. Ova Direktiva primjenjuje se na eksplozive za civilnu upotrebu.
2. Ova Direktiva ne primjenjuje se na:
(a)
eksplozive, uključujući streljivo, koji su u skladu s nacionalnim zakonima namijenjeni za korištenje oružanim snagama ili policiji;
(b)
pirotehnička sredstva obuhvaćena područjem primjene Direktive 2013/29/EU;
(c)
streljivo, osim u slučajevima predviđenim člancima 12., 13. i 14.
Prilog I. sadrži neiscrpni popis pirotehničkih sredstava i streljiva navedenih u točki (b) ovog stavka i točki 2. članka 2. odnosno identificiranih u skladu s preporukama Ujedinjenih naroda o prijevozu opasne robe.
3. Ova Direktiva ne sprječava države članice da u skladu s nacionalnim zakonima i propisima određene tvari koje nisu obuhvaćene ovom Direktivom odrede kao eksplozive.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„eksplozivi” su tvari i proizvodi koji se smatraju eksplozivima u preporukama Ujedinjenih naroda za prijevoz opasnih tvari, a u preporukama su uvršteni u 1. razred;
2.
„streljivo” su projektili s pogonskim punjenjem ili bez njega te prazno streljivo za upotrebu u prijenosnom vatrenom oružju, drugom oružju i artiljeriji;
3.
„sigurnost” označava mjere sprječavanja nesreća, a u slučaju neuspjeha, ublažavanje njihovih posljedica;
4.
„sigurnosni” označava mjere sprječavanja korištenja eksploziva suprotno redu i zakonu;
5.
„ovlaštenje” je odluka o dopuštanju planiranog prijevoza eksploziva na području Unije;
6.
„prijevoz” je svako fizičko premještanje eksploziva na području Unije, osim onoga u jednom te istom prostoru;
7.
„stavljanje na raspolaganje na tržištu” svaka je isporuka eksploziva za distribuciju ili uporabu na tržištu Unije u okviru trgovačke djelatnosti s plaćanjem ili bez plaćanja;
8.
„stavljanje na tržište” prvo je stavljanje na raspolaganje eksploziva na tržištu Unije;
9.
„proizvođač” je svaka fizička ili pravna osoba koja proizvodi eksploziv ili koja je oblikovala ili proizvela eksploziv i stavlja taj eksploziv na tržište pod svojim imenom ili trgovačkom oznakom ili se njime koristi za vlastite potrebe;
10.
„ovlašteni zastupnik” je svaka fizička ili pravna osoba s poslovnim nastanom u Uniji koju je proizvođač pismeno ovlastio da određene zadaće obavlja u njegovo ime;
11.
„uvoznik” je svaka fizička ili pravna osoba s poslovnim nastanom u Uniji koja eksploziv iz treće zemlje stavlja na tržište Unije;
12.
„distributer” je svaka fizička ili pravna osoba u opskrbnom lancu, različita od proizvođača ili uvoznika, koja stavlja eksploziv na raspolaganje na tržištu;
13.
„trgovac oružjem” svaka je fizička ili pravna osoba čija je profesionalna aktivnost u potpunosti ili djelomično usmjerena na proizvodnju, trgovinu, razmjenu, najam, popravak ili prepravku vatrenog oružja i streljiva;
14.
„gospodarski subjekti” su proizvođač, ovlašteni zastupnik, uvoznik, distributer i svaka fizička ili pravna osoba koja se bavi skladištenjem, korištenjem, prijevozom, uvozom, izvozom ili trgovinom eksploziva;
15.
„tehnička specifikacija” je dokument kojim su propisani tehnički zahtjevi koje eksploziv mora ispuniti;
16.
„usklađena norma” je usklađena norma kako je utvrđeno člankom 2. točkom 1.c Uredbe (EU) br. 1025/2012;
17.
„akreditacija” je akreditacija kako je utvrđeno člankom 2. točkom 10. Uredbe (EZ) br. 765/2008;
18.
„nacionalno akreditacijsko tijelo” je nacionalno akreditacijsko tijelo kako je utvrđeno člankom 2. točkom 11. Uredbe (EZ) br. 765/2008;
19.
„ocjenjivanje sukladnosti” je postupak kojim se utvrđuje jesu li ispunjeni bitni sigurnosni zahtjevi ove Direktive koji se odnose na eksploziv;
20.
„tijelo za ocjenjivanje sukladnosti” je tijelo koje obavlja poslove ocjenjivanja sukladnosti uključujući kalibraciju, ispitivanje, potvrđivanje i pregled;
21.
„opoziv” je svaka mjera usmjerena na postizanje vraćanja eksploziva koji je već stavljen na raspolaganje krajnjem korisniku;
22.
„povlačenje” je svaka mjera usmjerena na sprječavanje da eksploziv u opskrbnom lancu bude stavljen na raspolaganje na tržištu;
23.
„zakonodavstvo Unije o usklađivanju” je svako zakonodavstvo Unije kojim se usklađuju uvjeti za stavljanje proizvoda na tržište;
24.
„oznaka CE” je oznaka kojom proizvođač označuje da je eksploziv u skladu s primjenjivim zahtjevima utvrđenima zakonodavstvom Unije o usklađivanju kojima je predviđeno njezino stavljanje.
Članak 3.
Slobodno kretanje
Države članice ne smiju zabraniti, ograničiti niti spriječiti stavljanje na raspolaganje na tržištu eksploziva koji udovoljavaju zahtjevima ove Direktive.
Članak 4.
Stavljanje na raspolaganje na tržištu
Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale da se eksplozivi mogu staviti na raspolaganje na tržištu samo ako su sukladni sa zahtjevima ove Direktive.
POGLAVLJE 2.
OBVEZE GOSPODARSKIH SUBJEKATA
Članak 5.
Obveze proizvođača
1. Ako na tržište stavljaju svoje eksplozive ili se njima koriste za vlastite potrebe, proizvođači osiguravaju da su njihovi proizvodi oblikovani i proizvedeni u skladu s bitnim sigurnosnim zahtjevima iz Priloga II.
2. Proizvođači pripremaju tehničku dokumentaciju iz Priloga III. i provode relevantni postupak ocjenjivanja sukladnosti iz članka 20.
Ako je tim postupkom dokazana sukladnost eksploziva s propisanim zahtjevima, proizvođači sastavljaju EU izjavu o sukladnosti i stavljaju oznaku CE.
3. Proizvođači čuvaju tehničku dokumentaciju i EU izjavu o sukladnosti u razdoblju od deset godina nakon što je eksploziv stavljen na tržište.
4. Proizvođači osiguravaju da se provode postupci za očuvanje sukladnosti serijske proizvodnje s ovom Direktivom. Na primjeren način uzimaju se u obzir promjene u oblikovanju ili značajkama eksploziva te promjene u usklađenim normama ili drugim tehničkim specifikacijama koje su navedene u izjavi o sukladnosti eksploziva.
5. Proizvođači osiguravaju da eksplozivi koji su stavljeni na tržište imaju jedinstvenu identifikaciju u skladu sa sustavom za identifikaciju i sljedivost eksploziva iz članka 15. Za eksplozive koji nisu uključeni u taj sustav proizvođači:
(a)
osiguravaju da eksplozivi koje su stavili na tržište nose broj tipa, šarže ili serije ili bilo koji drugi element koji omogućuje njihovu identifikaciju ili, ako to ne dopušta veličina, oblik ili dizajn eksploziva, da se traženi podaci daju na ambalaži ili u popratnom dokumentu;
(b)
na eksplozivu navode svoje ime, registrirano trgovačko ime ili registriranu trgovačku oznaku i poštansku adresu na kojoj su dostupni ili, ako to nije moguće, na ambalaži eksploziva ili u popratnom dokumentu. U adresi je navedeno jedinstveno mjesto na kojem je proizvođač dostupan. Kontaktni podaci su na jeziku koji bez poteškoća razumiju krajnji korisnici i tijela za nadzor tržišta.
6. Proizvođači osiguravaju da su uz eksploziv koji su stavili na tržište priložene upute i sigurnosne informacije na jeziku koji krajnji korisnici bez poteškoća razumiju, a određuje ga dotična država članica. Takve upute i sigurnosne informacije te svako označivanje jasni su, razumljivi i shvatljivi.
7. Proizvođači koji smatraju ili imaju razloga vjerovati da eksploziv koji su stavili na tržište nije sukladan s ovom Direktivom bez odgode poduzimaju korektivne mjere potrebne kako bi eksploziv uskladili ili po potrebi povukli s tržišta ili opozvali. Nadalje, ako eksploziv predstavlja rizik, proizvođači o tome bez odgode obavješćuju nadležna nacionalna tijela država članica u kojima su eksploziv stavili na raspolaganje u tom smislu, navodeći detalje, posebno o nesukladnosti i o svim poduzetim korektivnim mjerama.
8. Na obrazložen zahtjev nadležnog nacionalnog tijela proizvođači dostavljaju tom tijelu sve podatke i dokumentaciju u papirnatom ili elektroničkom obliku koji su potrebni za dokazivanje sukladnosti eksploziva s ovom Direktivom na jeziku koje to tijelo razumije bez poteškoća. Na zahtjev nadležnog nacionalnog tijela surađuju s njim u svakoj radnji poduzetoj kako bi se uklonili rizici koje predstavljaju eksplozivi koje su stavili na tržište.
Članak 6.
Ovlašteni zastupnici
1. Proizvođač može na temelju pisanog ovlaštenja imenovati ovlaštenog zastupnika.
Obveze iz članka 5. stavka 1. i obveza sastavljanja tehničke dokumentacije iz članka 5. stavka 2. nisu dio zadaća ovlaštenog zastupnika.
2. Ovlašteni zastupnik provodi zadaće utvrđene u ovlaštenju koje mu je dao proizvođač. Tim se ovlaštenjem omogućuje ovlaštenom zastupniku da obavlja najmanje sljedeće:
(a)
EU izjavu o sukladnosti i tehničku dokumentaciju stavlja na raspolaganje nacionalnim tijelima za nadzor nad tržištem u razdoblju od deset godina nakon što je eksploziv stavljen na tržište;
(b)
na opravdan zahtjev nadležnog nacionalnog tijela tom tijelu dostavlja sve podatke i dokumentaciju koji su neophodni za dokazivanje sukladnosti eksploziva;
(c)
na zahtjev nadležnih nacionalnih tijela s njima surađuje u svakoj poduzetoj radnji kako bi se uklonili rizici koje predstavljaju eksplozivi obuhvaćeni ovlaštenjem ovlaštenog zastupnika.
Članak 7.
Obveze uvoznika
1. Uvoznici stavljaju na tržište samo sukladne eksplozive.
2. Prije stavljanja eksploziva na tržište uvoznici osiguravaju da je proizvođač proveo odgovarajući postupak ocjenjivanja sukladnosti iz članka 20. Oni osiguravaju da je proizvođač sastavio tehničku dokumentaciju, da eksploziv nosi oznaku CE i da su uza nj priloženi traženi dokumenti te da je proizvođač ispunio zahtjeve iz članka 5. stavka 5.
Ako uvoznik smatra ili ima razloga vjerovati da eksploziv nije u skladu s bitnim sigurnosnim zahtjevima iz Priloga II., ne smije eksploziv staviti na tržište sve dok se ne provede njegovo usklađivanje. Nadalje, ako eksploziv predstavlja rizik, uvoznik o tome obavješćuje proizvođača i tijela za nadzor tržišta.
3. Uvoznici na eksplozivu navode svoje ime, registrirano trgovačko ime ili registriranu trgovačku oznaku i poštansku adresu na kojoj su dostupni ili, ako to nije moguće, na njegovoj ambalaži ili u popratnom dokumentu. Kontaktni podaci su na jeziku koji bez poteškoća razumiju krajnji korisnici i tijela za nadzor tržišta.
4. Uvoznici osiguravaju da su uz eksploziv priložene upute i sigurnosne informacije na jeziku koji krajnji korisnici bez poteškoća razumiju, a određuje ga dotična država članica.
5. Uvoznici osiguravaju, dok je eksploziv pod njihovom odgovornošću, da uvjeti njegova skladištenja ili prijevoza ne ugrožavaju njegovu sukladnost s bitnim sigurnosnim zahtjevima iz Priloga II.
6. Uvoznici koji smatraju ili imaju razloga vjerovati da eksploziv koji su stavili na tržište nije sukladan s ovom Direktivom bez odgode poduzimaju korektivne mjere potrebne kako bi eksploziv uskladili, ili po potrebi povukli s tržišta ili opozvali. Nadalje, ako eksploziv predstavlja rizik, uvoznici o tome bez odgode obavješćuju nadležna nacionalna tijela država članica u kojima su eksploziv stavili na raspolaganje na tržištu u tom smislu, navodeći detalje, posebno o nesukladnosti i o svim poduzetim korektivnim mjerama.
7. Uvoznici su dužni u razdoblju od deset godina nakon što je eksploziv stavljen na tržište staviti presliku izjave EU-a o sukladnosti na raspolaganje tijelima za nadzor tržišta i osigurati da tehnička dokumentacija bude raspoloživa tim tijelima na njihov zahtjev.
8. Na obrazložen zahtjev nadležnog nacionalnog tijela uvoznici dostavljaju tom tijelu sve podatke i dokumentaciju u papirnatom ili elektroničkom obliku koji su potrebni za dokazivanje sukladnosti eksploziva, na jeziku koji to tijelo razumije bez poteškoća. Na zahtjev nadležnog nacionalnog tijela uvoznici s njim surađuju u svakoj radnji poduzetoj kako bi se uklonili rizici koje predstavljaju eksplozivi koje su stavili na tržište.
Članak 8.
Obveze distributera
1. Kad stavljaju eksploziv na raspolaganje na tržištu, distributeri djeluju s dužnom pažnjom u odnosu na zahtjeve ove Direktive.
2. Prije stavljanja eksploziva na raspolaganje na tržištu distributeri provjeravaju nosi li eksploziv propisanu oznaku CE, jesu li uz njega priloženi potrebni dokumenti te upute i podaci o sigurnosti na jeziku koji bez poteškoća razumiju krajnji korisnici u državi članici u kojoj je eksploziv stavljen na raspolaganje na tržištu te jesu li proizvođač i uvoznik zadovoljili zahtjeve iz članka 5. stavka 5. te članka 7. stavka 3.
Ako distributer smatra ili ima razloga vjerovati da eksploziv nije u skladu s bitnim zahtjevima iz Priloga II., ne smije eksploziv staviti na raspolaganje na tržištu sve dok se ne provede njegovo usklađivanje. Nadalje, ako eksploziv predstavlja rizik, distributer o tome obavješćuje proizvođača ili uvoznika te tijela za nadzor tržišta.
3. Distributeri osiguravaju, dok je eksploziv pod njihovom odgovornošću, da uvjeti njegova skladištenja ili prijevoza ne ugrožavaju njegovu sukladnost s bitnim sigurnosnim zahtjevima iz Priloga II.
4. Distributeri koji smatraju ili imaju razloga vjerovati da eksploziv koji su stavili na raspolaganje na tržištu nije sukladan s ovom Direktivom osiguravaju da se provode potrebne korektivne mjere kako bi se taj eksploziv uskladio ili po potrebi povukao s tržišta ili opozvao. Nadalje, ako eksploziv predstavlja rizik, distributeri o tome bez odgode obavješćuju nadležna nacionalna tijela država članica u kojima su eksploziv stavili na raspolaganje na tržištu u tom smislu, navodeći detalje, posebno o nesukladnosti i o svim poduzetim korektivnim mjerama.
5. Na obrazložen zahtjev nadležnog nacionalnog tijela distributeri tom tijelu dostavljaju sve podatke i dokumentaciju u papirnatom ili elektroničkom obliku koji su neophodni za dokazivanje sukladnosti eksploziva. Na zahtjev nadležnog nacionalnog tijela distributeri s njim surađuju u svakoj poduzetoj radnji kako bi se uklonili rizici koje predstavljaju eksplozivi koje su stavili na raspolaganje na tržištu.
Članak 9.
Slučajevi u kojima se obveze proizvođača primjenjuju na uvoznike i distributere
Ako uvoznik ili distributer stavlja eksploziv na tržište pod svojim imenom ili trgovačkom oznakom ili preinači eksploziv koji je već stavljen na tržište na takav način da to može utjecati na sukladnost sa zahtjevima ove Direktive, smatrat će se proizvođačem za potrebe ove Direktive te podliježe obvezama proizvođača u skladu s člankom 5.
Članak 10.
Identifikacija gospodarskih subjekata
Za eksplozive koji nisu obuhvaćeni sustavom iz članka 15. gospodarski subjekti, na zahtjev, tijelima za nadzor tržišta daju podatke o identitetu:
(a)
svakog gospodarskog subjekta koji im je isporučio eksploziv;
(b)
svakog gospodarskog subjekta kojem su isporučili eksploziv.
Gospodarski subjekti moraju biti u stanju predočiti podatke navedene u prvom stavku deset godina nakon što im je isporučen eksploziv i deset godina nakon što su isporučili eksploziv.
POGLAVLJE 3.
SIGURNOSNE ODREDBE
Članak 11.
Prijevoz eksploziva
1. Eksplozivi se mogu prevoziti samo u skladu sa stavcima od 2. do 8.
2. Odobrenje za prijevoz eksploziva mora ishoditi primatelj od nadležnog tijela u svojoj državi članici. Nadležno tijelo provjerava je li primatelj zakonski ovlašten nabavljati eksploziv te posjeduje li potrebne dozvole ili ovlaštenja. Gospodarski subjekt odgovoran za prijevoz mora obavijestiti nadležna tijela tranzitne države članice o svakom kretanju eksploziva kroz tu državu članicu i dobiva prethodno odobrenje te tranzitne države članice.
3. Ako neka država članica smatra da postoji problem u vezi s provjerom ovlaštenja za kupnju eksploziva iz stavka 2., ta država članica prosljeđuje raspoložive informacije Komisiji koja o tome obavješćuje ostale države članice.
4. Ako nadležno tijelo u državi članici primatelja dopusti prijevoz, ono primatelju izdaje dokument koji sadrži sve podatke iz stavka 5. Taj se dokument uvijek nalazi uz pošiljku eksploziva sve do dolaska na navedenu odredišnu točku. Mora se predočiti na svaki zahtjev nadležnih tijela. Primatelj čuva primjerak tog dokumenta, a na zahtjev nadležnog tijela u državi članici primatelja mora ga dati na uvid.
5. Ako prijevoz eksploziva zahtijeva posebnu kontrolu kako bi zadovoljio posebne sigurnosne zahtjeve na državnom području ili dijelu državnog područja neke države članice, primatelj nadležnom tijelu u državi članici primatelja mora dostaviti sljedeće podatke:
(a)
imena i adrese dotičnih gospodarskih subjekata;
(b)
broj i količinu eksploziva koji se prevoze;
(c)
potpun opis dotičnih eksploziva te sredstva identifikacije, uključujući i identifikacijski broj UN-a;
(d)
ako se eksploziv stavlja na tržište, podatke o usklađenosti s uvjetima stavljanja na tržište;
(e)
način prijevoza i unaprijed određen put;
(f)
predviđene datume polaska i dolaska;
(g)
po potrebi, detaljne podatke o ulasku u i izlasku iz država članica.
Podaci iz točke (a) prvog podstavka moraju biti dovoljno precizni kako bi omogućili nadležnim tijelima stupanje u vezu s gospodarskim subjektima i dobivanje potvrde o tome da su dotični gospodarski subjekti ovlašteni primiti pošiljku.
Nadležno tijelo u državi članici primatelja ispituje uvjete pod kojima se prijevoz može odvijati, s posebnim osvrtom na posebne sigurnosne zahtjeve. Ovlaštenje za prijevoz izdaje se ako su zadovoljeni posebni sigurnosni zahtjevi. U slučaju kad se prijevoz odvija preko državnog područja drugih država članica, one također ispituju i odobravaju pojedinosti koje se odnose na prijevoz.
6. Ako nadležno tijelo neke države članice smatra da posebni sigurnosni zahtjevi navedeni u stavcima 4. i 5. nisu potrebni, prijevoz eksploziva na područje ili na dio područja te države članice može se izvršiti bez prethodne dostave informacija u smislu stavka 5. Nadležno tijelo u državi članici primatelja tada izdaje odobrenje za određeno vremensko razdoblje koje u svakom trenutku može na temelju razumnog obrazloženja biti ukinuto ili povučeno. Dokument naveden u stavku 4. koji se nalazi uz pošiljku eksploziva sve do odredišnog mjesta odnosi se isključivo na to odobrenje.
7. Ne dovodeći u pitanje redovne provjere koje polazišna država članica provodi na svom državnom području, dotični primatelji ili gospodarski subjekti na zahtjev nadležnih tijela nadležnim tijelima polazišne države članice i tranzitne države članice dostavljaju sve relevantne podatke kojima raspolažu, a koji se tiču prijevoza eksploziva.
8. Niti jedan gospodarski subjekt ne može izvršiti prijevoz eksploziva ako primatelj nije dobio potrebna ovlaštenja za prijevoz u skladu sa stavcima 2., 4., 5. i 6.
Članak 12.
Prijevoz streljiva
1. Streljivo se može prevoziti iz jedne države članice u drugu samo u skladu s postupkom utvrđenim u stavcima od 2. do 5. Ti se stavci primjenjuju i na prijevoz streljiva u slučaju kataloške prodaje.
2. Ako je streljivo potrebno prevesti u neku drugu državu članicu, prije otpremanja pošiljke dotična osoba javlja sljedeće podatke državi članici u kojoj se to streljivo nalazi:
(a)
imena i adrese osoba koje prodaju ili prevoze, kupuju ili nabavljaju streljivo te po potrebi ime i adresu vlasnika;
(b)
adresu na koju će streljivo biti poslano ili prevezeno;
(c)
količinu streljiva koje se šalje ili prevozi;
(d)
podatke koji omogućavaju identifikaciju streljiva te uz to naznaku da je streljivo prošlo kontrolu u skladu s Konvencijom od 1. srpnja 1969. o uzajamnom priznavanju žigova za malo i lako oružje;
(e)
način prijevoza;
(f)
datum polaska i predviđeni datum dolaska.
Podaci navedeni u točkama (e) i (f) ne trebaju se navoditi ako se prijevoz odvija između prodavača oružja. Država članica ispituje uvjete u kojima će se odvijati prijevoz, posebice u pogledu sigurnosti. Ako država članica da ovlaštenje za takav prijevoz, izdaje dozvolu koja sadrži sve pojedinosti navedene u prvom podstavku. Ta dozvola mora biti uz pošiljku streljiva sve do odredišta. Mora se pokazati na svaki zahtjev nadležnih tijela država članica.
3. Svaka država članica može prodavaču oružja odobriti pravo na prijevoz streljiva sa svog državnog područja do prodavača u drugoj državi članici bez prethodnog ovlaštenja iz stavka 2. U tu svrhu izdaje odobrenje koje vrijedi tri godine, ali u svakom trenutku može biti suspendirano ili poništeno uz obrazloženu odluku. Dokument s podacima o tom odobrenju mora biti uz pošiljku streljiva sve do odredišta. Mora se pokazati na svaki zahtjev nadležnih tijela država članica.
Prije početka prijevoza prodavač oružja javlja nadležnim tijelima države članice iz koje se prijevoz odvija sve podatke navedene u prvom podstavku stavka 2.
4. Svaka država članica drugim državama članicama dostavlja popis streljiva za koje se može dobiti ovlaštenje za prijevoz na njezino državno područje bez njezine prethodne suglasnosti.
Ti popisi streljiva dostavljaju se prodavačima oružja koji su dobili odobrenje za prijevoz streljiva bez prethodnog ovlaštenja u skladu s postupkom utvrđenim stavkom 3.
5. Svaka država članica prenosi sve raspoložive korisne podatke o predmetu konačnog prijevoza streljiva državi članici prema čijem se području takav prijevoz obavlja.
Svi podaci koje države članice dobivaju u skladu sa stavcima 2. i 3. prenose se, najkasnije za vrijeme dotičnih prijevoza, odredišnoj državi članici te, po potrebi, najkasnije za vrijeme prijevoza, tranzitnim državama članicama.
Članak 13.
Sigurnosna odstupanja
Odstupajući od članka 11. stavaka 2., 4., 5. i 6. te od članka 12. država članica u slučaju ozbiljnih prijetnji za ili napada na javnu sigurnost zbog nezakonitog posjedovanja ili upotrebe eksploziva ili streljiva može poduzeti sve potrebne mjere koje se odnose na prijevoz eksploziva ili streljiva radi sprečavanja takvog nezakonitog posjedovanja ili upotrebe.
Mjerama iz prvog stavka poštuje se načelo proporcionalnosti. Ne smiju biti sredstvo proizvoljne diskriminacije ni prikriven način ograničavanja trgovine između država članica.
Svaka država članica koja usvoji takve mjere o tome odmah obavješćuje Komisiju. Komisija o tome obavješćuje ostale države članice.
Članak 14.
Razmjena informacija
1. Države članice radi provedbe članaka 11. i 12. stvaraju mreže za razmjenu podataka. One obavješćuju ostale države članice i Komisiju o tome koja su nacionalna nadležna tijela odgovorna za prijenos i primanje podataka te za primjenu postupaka predviđenih u tim člancima.
Države članice stavljaju na raspolaganje ostalim državama članicama i Komisiji ažurirane podatke o gospodarskim subjektima koji posjeduju dozvole ili ovlaštenja iz članka 16.
2. Za potrebe provedbe ove Direktive Uredba (EZ) br. 515/97, posebno njezini zahtjevi koji se odnose na povjerljivost, primjenjuju se mutatis mutandis.
Članak 15.
Identifikacija i sljedivost eksploziva
1. Gospodarski subjekti pridržavaju se jedinstvenog sustava za jedinstvenu identifikaciju i sljedivost eksploziva koji uzima u obzir njihovu veličinu, oblik ili dizajn, osim ako jedinstvenu identifikaciju nije potrebno stavljati na eksploziv zbog njegove niske razine rizika koja se temelji na njegovim karakteristikama i činiteljima kao što su njegov nizak eksplozivni učinak, njegova uporaba i nizak rizik koji predstavlja za sigurnost zbog niskih potencijalnih učinaka zloupotrebe.
Sustav se ne primjenjuje na eksplozive koji se prevoze i isporučuju nezapakirani ili u kamionima cisternama koji ih izravno istovaruju u rupu za eksploziv ili na eksplozive proizvedene na mjestu eksplozije koji se upotrebljavaju neposredno nakon što su proizvedeni (proizvodnja na licu mjesta).
2. Taj sustav osigurava prikupljanje i čuvanje podataka, uključujući po potrebi elektroničkim sredstvima, što omogućuje jedinstvenu identifikaciju i sljedivost eksploziva kao i stavljanje jedinstvene identifikacije na eksploziv i/ili njegovu ambalažu kojom se omogućuje pristup tim podacima. Ti se podaci odnose na jedinstvenu identifikaciju eksploziva, uključujući mjesto na kojem se nalazi dok je u posjedu gospodarskih subjekata i identitet tih gospodarskih subjekata.
3. Podaci iz stavka 2. ispituju se u redovitim razmacima i zaštićeni su od slučajnog ili zlonamjernog oštećenja ili uništenja. Ti se podaci čuvaju 10 godina nakon radnje ili, ako su eksplozivi korišteni ili se njima raspolagalo, 10 godina nakon njihova korištenja ili raspolaganja, čak i ako je gospodarski subjekt prestao trgovati. Dostupni su odmah na zahtjev nadležnih tijela.
4. Komisija može donijeti provedbene akte:
(a)
kojima se utvrđuju praktični postupci za rad sustava jedinstvene identifikacije i sljedivosti iz stavka 1., uzimajući u obzir veličinu, oblik ili dizajn eksploziva, a posebno oblik i strukturu jedinstvene identifikacije, kako je predviđeno stavkom 2.;
(b)
kojima se identificiraju slučajevi iz stavka 1. u kojima, s obzirom na nisku razinu rizika eksploziva, nije potrebno da se gospodarski subjekti pridržavaju sustava za jedinstvenu identifikaciju i sljedivost u smislu tog stavka.
Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom pregleda navedenim u članku 49. stavku 3.
Članak 16.
Dozvola ili ovlaštenje
Gospodarski subjekti moraju posjedovati dozvolu ili ovlaštenje za proizvodnju, skladištenje, upotrebu, uvoz, izvoz, prijevoz ili trgovinu eksplozivima.
Prvi stavak ne odnosi se na zaposlenike gospodarskih subjekata koji posjeduju dozvolu ili ovlaštenje.
Članak 17.
Izdavanje dozvola za proizvodne aktivnosti
Ako država članica izda dozvolu ili ovlaštenje iz članka 16. za proizvodnju eksploziva, posebice provjerava jesu li odgovorni gospodarski subjekti sposobni ispuniti tehničke obveze koje preuzimaju.
Članak 18.
Pljenidbe
Svaka država članica donosi potrebne mjere koje će nadležnim tijelima omogućiti zapljenu svakog eksploziva ako postoje dostatni dokazi da će takav eksploziv biti predmetom nezakonite nabave, upotrebe ili trgovine.
POGLAVLJE 4.
SUKLADNOST EKSPLOZIVA
Članak 19.
Pretpostavka sukladnosti eksploziva
Za eksplozive koji su u skladu s usklađenim normama ili dijelom usklađenih normi na koje su upućivanja objavljena u Službenom listu Europske unije pretpostavlja se da su u skladu s bitnim sigurnosnim zahtjevima iz Priloga II. koji su obuhvaćeni navedenim normama ili dijelom tih normi.
Članak 20.
Postupci ocjenjivanja sukladnosti
Za ocjenjivanje sukladnosti eksploziva proizvođač se pridržava jednoga od sljedećih postupaka iz Priloga III.:
(a)
EU ispitivanja tipa (modul B) i, po izboru proizvođača, jednog od sljedećeg:
i.
sukladnosti tipa na temelju unutarnje kontrole proizvodnje i nadziranih provjera proizvoda u nasumično odabranim intervalima (modul C2);
ii.
sukladnosti tipa na temelju osiguranja kvalitete postupka proizvodnje (modul D);
iii.
sukladnosti tipa na temelju osiguranja kvalitete proizvoda (modul E);
iv.
sukladnosti tipa na temelju provjere proizvoda (modul F);
(b)
sukladnosti na temelju pojedinačne provjere (modul G).
Članak 21.
EU izjava o sukladnosti
1. EU izjavom o sukladnosti potvrđuje se da su ispunjeni bitni sigurnosni zahtjevi iz Priloga II.
2. EU izjava o sukladnosti ima strukturu uzorka iz Priloga IV., sadrži elemente određene u relevantnim modulima iz Priloga III. i redovito se ažurira. Prevodi se na jezik ili jezike koje zahtijeva država članica u kojoj je eksploziv stavljen na tržište ili na čijem je tržištu stavljen na raspolaganje.
3. Ako se na eksploziv primjenjuje više od jednog akta Unije kojim se zahtijeva EU izjava o sukladnosti, sastavlja se samo jedna EU izjava o sukladnosti u vezi sa svim takvim aktima Unije. Navedena izjava sadrži identifikaciju akata Unije uključujući pozivanja na njihovo objavljivanje.
4. Sastavljanjem EU izjave o sukladnosti proizvođač preuzima odgovornost za sukladnost eksploziva sa zahtjevima iz ove Direktive.
Članak 22.
Opća načela za oznaku CE
Za oznaku CE vrijede ista opća načela utvrđena člankom 30. Uredbe (EZ) br. 765/2008.
Članak 23.
Pravila i uvjeti za stavljanje oznake CE
1. Oznaka CE na eksplozivu mora biti vidljiva, čitljiva i neizbrisiva. Ako to nije moguće ili nije zajamčeno zbog same naravi eksploziva, oznaka mora biti stavljena na ambalažu i na popratne dokumente.
2. Oznaka CE stavlja se prije nego što se eksploziv stavi na tržište.
3. Oznaku CE slijedi identifikacijski broj prijavljenog tijela ako je to tijelo uključeno u fazu kontrole proizvodnje.
Identifikacijski broj prijavljenog tijela stavlja samo tijelo ili proizvođač odnosno njegov ovlašteni zastupnik prema uputama tog tijela.
4. Nakon oznake CE i, po potrebi, identifikacijskog broja prijavljenog tijela može slijediti bilo koja druga oznaka kojom se označuje poseban rizik ili upotreba.
5. U slučajevima eksploziva proizvedenih za vlastite potrebe, eksploziva koji se prevoze i isporučuju nezapakirani ili u mobilnim jedinicama za proizvodnju eksploziva koje se izravno istovaruju u rupu za eksploziv te eksploziva proizvedenih na mjestu eksplozije koji se upotrebljavaju odmah nakon što su proizvedeni (proizvodnja na licu mjesta), oznaka CE stavlja se na popratne dokumente.
6. Države članice oslanjaju se na postojeći mehanizam kako bi osigurale pravilnu primjenu sustava pravila za stavljanje oznake CE i poduzimaju odgovarajuće radnje u slučaju zloupotrebe te oznake.
POGLAVLJE 5.
PRIJAVLJIVANJE TIJELA ZA OCJENJIVANJE SUKLADNOSTI
Članak 24.
Obavijest
Države članice obavješćuju Komisiju i druge države članice o tijelima nadležnim za provedbu zadaća ocjenjivanja sukladnosti trećih strana u skladu s ovom Direktivom.
Članak 25.
Tijela koja provode prijavljivanje
1. Države članice imenuju tijelo koje provodi prijavljivanje koje je nadležno za utvrđivanje i provedbu postupaka potrebnih za ocjenjivanje i prijavljivanje tijela za ocjenjivanje sukladnosti i nadzor nad prijavljenim tijelima, uključujući sukladnost s člankom 30.
2. Države članice mogu odlučiti da ocjenjivanje i praćenje iz stavka 1. provodi nacionalno akreditacijsko tijelo u smislu Uredbe (EZ) br. 765/2008 i u skladu s njom.
Članak 26.
Zahtjevi u vezi s tijelima koja provode prijavljivanje
1. Tijelo koje provodi prijavljivanje uspostavljeno je tako da ne dolazi do sukoba interesa s tijelima za ocjenjivanje sukladnosti.
2. Tijelo koje provodi prijavljivanje organizirano je i djeluje tako da štiti objektivnost i nepristranost svojih aktivnosti.
3. Tijelo koje provodi prijavljivanje organizirano je tako da svaku odluku koja se odnosi na prijavljivanje tijela za ocjenjivanje sukladnosti donose mjerodavne osobe različite od onih koje provode ocjenjivanje.
4. Tijelo koje provodi prijavljivanje ne nudi niti obavlja aktivnosti koje obavljaju tijela za ocjenjivanje sukladnosti kao ni usluge savjetovanja na tržišnoj ili konkurentskoj osnovi.
5. Tijelo koje provodi prijavljivanje štiti tajnost prikupljenih podataka.
6. Tijelo koje provodi prijavljivanje raspolaže dostatnim brojem stručnih djelatnika za ispravnu provedbu svojih zadataka.
Članak 27.
Obveze obavješćivanja tijela koja provode prijavljivanje
Države članice obavješćuju Komisiju o svojim postupcima za ocjenjivanje i prijavljivanje tijela za ocjenjivanje sukladnosti te o praćenju prijavljenih tijela i svim promjenama u vezi s tim.
Komisija osigurava dostupnost tih podataka javnosti.
Članak 28.
Zahtjevi u vezi s prijavljenim tijelima
1. U svrhu prijavljivanja tijelo za ocjenjivanje sukladnosti ispunjava zahtjeve utvrđene stavcima od 2. do 11.
2. Tijelo za ocjenjivanje sukladnosti osniva se u skladu s nacionalnim pravom države članice i ima pravnu osobnost.
3. Tijelo za ocjenjivanje sukladnosti je tijelo koje ima svojstvo treće strane neovisno o organizaciji ili eksplozivu koji ocjenjuje.
4. Tijelo za ocjenjivanje sukladnosti, njegovo visoko rukovodstvo i osoblje odgovorno za provedbu zadaća ocjenjivanja sukladnosti nisu oblikovatelj, proizvođač, dobavljač, postavljač, kupac, vlasnik, korisnik ili održavatelj eksploziva koje ocjenjuju ni zastupnik niti jedne od navedenih strana. To ne isključuje uporabu eksploziva nužnih za radnje tijela za ocjenjivanje sukladnosti ili uporabu eksploziva u osobne svrhe.
Tijelo za ocjenjivanje sukladnosti, njegovo visoko rukovodstvo i osoblje odgovorno za provedbu ocjenjivanja sukladnosti nisu izravno uključeni u oblikovanje, proizvodnju ili izradu, marketing, postavljanje, uporabu ili održavanje tih eksploziva niti zastupaju strane koje sudjeluju u tim djelatnostima. Ne sudjeluju ni u kakvim djelatnostima koje mogu biti u sukobu s neovisnošću njihove prosudbe ili poštenjem u odnosu na poslove ocjenjivanja sukladnosti za koje su ta tijela prijavljena. To se posebno odnosi na usluge savjetovanja.
Tijela za ocjenjivanje sukladnosti osiguravaju da aktivnosti njihovih društava kćeri ili podizvoditelja ne utječu na povjerljivost, objektivnost ili nepristranost njihovih aktivnosti ocjenjivanja sukladnosti.
5. Tijela za ocjenjivanje sukladnosti i njihovo osoblje provode aktivnosti ocjenjivanja sukladnosti na najvišem stupnju profesionalnoga poštenja i zahtijevane tehničke stručnosti na posebnom području, bez pritisaka i poticaja, posebno financijskih, koji bi mogli utjecati na njihovo prosuđivanje ili rezultate njihovih aktivnosti ocjenjivanja sukladnosti, posebno u vezi s osobama ili skupinama osoba koje su zainteresirane za rezultate navedenih aktivnosti.
6. Tijelo za ocjenjivanje sukladnosti u stanju je obavljati sve zadatke ocjenjivanja sukladnosti koji su mu dodijeljeni u Prilogu III. i za koje je bilo prijavljeno bez obzira na to obavlja li te zadatke samo ili se obavljaju u njegovo ime i pod njegovom odgovornošću.
U svakom trenutku za svaki postupak ocjenjivanja sukladnosti i za svaku kategoriju eksploziva za koje je prijavljeno tijelo za ocjenjivanje sukladnosti raspolaže potrebnim:
(a)
osobljem s tehničkim znanjem te dostatnim i primjerenim iskustvom za obavljanje zadaća ocjenjivanja sukladnosti;
(b)
opisima postupaka u skladu s kojima provodi ocjenjivanje sukladnosti, koji osiguravaju transparentnost i sposobnost ponavljanja tih postupaka. Ima definirane odgovarajuće politike i postupke kojima se pravi razlika između zadaća koje ono obavlja kao prijavljeno tijelo i drugih aktivnosti;
(c)
postupcima za obavljanje djelatnosti koje uzimaju u obzir veličinu poduzeća, sektor u kojem djeluje, njegovu strukturu, stupanj složenosti tehnologije dotičnog proizvoda te masovni ili serijski karakter proizvodnog postupka.
Tijelo za ocjenjivanje sukladnosti ima sredstva potrebna za obavljanje tehničkih i administrativnih zadaća povezanih s aktivnostima ocjenjivanja sukladnosti na prikladan način te pristup svoj potrebnoj opremi ili prostorima.
7. Osoblje odgovorno za provođenje zadaća ocjenjivanja sukladnosti ima:
(a)
temeljito tehničko i stručno obrazovanje kojim su obuhvaćene sve aktivnosti ocjenjivanja sukladnosti za koje je tijelo za ocjenjivanje sukladnosti prijavljeno;
(b)
zadovoljavajuće poznavanje zahtjeva u vezi s ocjenjivanjima koja provodi i odgovarajuće ovlaštenje za provedbu tih ocjenjivanja;
(c)
odgovarajuće poznavanje i razumijevanje bitnih sigurnosnih zahtjeva iz Priloga II., važećih usklađenih normi i odgovarajućih odredaba zakonodavstva Unije o usklađivanju te nacionalnog zakonodavstva;
(d)
sposobnost izrade potvrda, bilješki i izvještaja kojima se dokazuje da su ocjenjivanja provedena.
8. Zajamčena je nepristranost tijela za ocjenjivanje sukladnosti, njegova visokog rukovodstva i osoblja odgovornog za provedbu zadaća ocjenjivanja sukladnosti.
Naknada za rad visokog rukovodstva i osoblja odgovornog za provedbu zadaća ocjenjivanja sukladnosti zaposlenog u tijelima za ocjenjivanje sukladnosti ne ovisi o broju provedenih ocjenjivanja niti o njihovim rezultatima.
9. Tijela za ocjenjivanje sukladnosti sklapaju osiguranje od odgovornosti, osim ako odgovornost preuzme država u skladu s nacionalnim pravom ili ako je za ocjenjivanje sukladnosti izravno odgovorna sama država članica.
10. Osoblje tijela za ocjenjivanje sukladnosti čuva poslovnu tajnu koja se odnosi na sve podatke prikupljene pri provođenju njihovih zadaća u skladu s Prilogom III. ili bilo kojom odredbom nacionalnog prava koja se primjenjuje na ocjenjivanje, osim u slučaju kad ih zahtijeva nadležno tijelo države članice u kojoj se provode njegove aktivnosti. Vlasnička prava zaštićena su.
11. Tijela za ocjenjivanje sukladnosti sudjeluju u relevantnim aktivnostima normizacije i aktivnostima koordinacijske skupine prijavljenog tijela osnovane u skladu s mjerodavnim zakonodavstvom Unije o usklađivanju ili osiguravaju da je njihovo osoblje odgovorno za provedbu zadaća ocjenjivanja sukladnosti obaviješteno o tim aktivnostima te kao opće smjernice primjenjuju administrativne odluke i dokumente koji su izrađeni kao rezultat rada te skupine.
Članak 29.
Pretpostavka sukladnosti tijelâ za ocjenjivanje sukladnosti
Ako tijelo za ocjenjivanje sukladnosti dokaže svoju sukladnost s kriterijima utvrđenima u relevantnim usklađenim normama ili njihovim dijelovima, na koje se upućuje u Službenom listu Europske unije, smatra se da je u skladu sa zahtjevima iz članka 28. ako važeće usklađene norme obuhvaćaju te zahtjeve.
Članak 30.
Sklapanje ugovora s podizvoditeljem od strane prijavljenih tijela i njihova društva kćeri
1. Ako prijavljeno tijelo za određene zadaće u vezi s ocjenjivanjem sukladnosti sklapa ugovor s podizvoditeljem ili ih prenosi na društvo kćer, osigurava da podizvoditelj ili društvo kći ispunjava zahtjeve iz članka 28. i o tome obavješćuje tijelo koje provodi prijavljivanje.
2. Prijavljena tijela preuzimaju punu odgovornost za zadaće koje obavljaju podizvoditelji ili društva kćeri bez obzira na njihov poslovni nastan.
3. Aktivnosti se mogu ugovoriti s podizvoditeljem ili ih može izvršiti društvo kći isključivo uz suglasnost klijenta.
4. Prijavljeno tijelo stavlja na raspolaganje tijelu koje provodi prijavljivanje odgovarajuće dokumente koji se odnose na ocjenjivanje kvalifikacija podizvoditelja ili društva kćeri i poslova koje obavljaju u skladu s Prilogom III.
Članak 31.
Zahtjev za prijavu
1. Tijelo za ocjenjivanje sukladnosti podnosi zahtjev za prijavu tijelu koje provodi prijavu one države članice u kojoj navedeno tijelo ima poslovni nastan.
2. Tom zahtjevu za prijavu prilažu se opis poslova ocjenjivanja sukladnosti, modul ili moduli za ocjenjivanje sukladnosti, eksploziv ili eksplozivi za koje navedeno tijelo tvrdi da je nadležno te potvrda o akreditaciji, ako postoji, koju je izdalo nacionalno akreditacijsko tijelo i kojom se potvrđuje da tijelo za ocjenjivanje sukladnosti ispunjava zahtjeve iz članka 28.
3. Ako navedeno tijelo za ocjenjivanje sukladnosti ne može dostaviti potvrdu o akreditaciji, ono tijelu koje provodi prijavljivanje dostavlja sve dokumente potrebne za provjeru, priznavanje i redovno praćenje njegove sukladnosti sa zahtjevima iz članka 28.
Članak 32.
Postupak prijavljivanja
1. Tijela koja provode prijavljivanje mogu prijaviti samo tijela za ocjenjivanje sukladnosti koja ispunjavaju zahtjeve iz članka 28.
2. Ona obavješćuju Komisiju i ostale države članice uporabom alata za elektroničko prijavljivanje koji je razvila i kojim upravlja Komisija.
3. Prijavljivanje obuhvaća sve detalje o poslovima ocjenjivanja sukladnosti, modul ili module za ocjenjivanje sukladnosti i određeni eksploziv ili eksplozive te relevantnu potvrdu o stručnosti.
4. Ako se prijavljivanje ne temelji na potvrdi o akreditaciji iz članka 31. stavka 2., tijelo koje provodi prijavljivanje dostavlja Komisiji i ostalim državama članicama dokumentarni dokaz kojim se potvrđuje stručnost tijela za ocjenjivanje sukladnosti i mjere na snazi, čime se osigurava da će se tijelo redovno pratiti i da će nastaviti ispunjavati zahtjeve iz članka 28.
5. Navedeno tijelo može obavljati aktivnosti prijavljenog tijela ako Komisija ili ostale države članice ne ulože prigovor u roku od dva tjedna od prijavljivanja u slučaju uporabe akreditacijske potvrde ili u roku od dva mjeseca ako se akreditacija ne koristi.
Samo takvo tijelo smatra se prijavljenim tijelom za potrebe ove Direktive.
6. Tijelo koje provodi prijavljivanje obavješćuje Komisiju i ostale države članice o svim naknadnim relevantnim izmjenama u vezi s prijavljivanjem.
Članak 33.
Identifikacijski brojevi i popisi prijavljenih tijela
1. Komisija prijavljenom tijelu dodjeljuje identifikacijski broj.
Dodjeljuje jedan broj čak i kad je tijelo prijavljeno u skladu s različitim aktima Unije.
2. Komisija čini popis tijela prijavljenih u skladu s ovom Direktivom javno dostupnim, uključujući identifikacijske brojeve koji su im dodijeljeni i aktivnosti za koje su prijavljena.
Komisija osigurava da taj popis bude ažuran.
Članak 34.
Izmjene u prijavama
1. Ako tijelo koje provodi prijavljivanje ustanovi ili je obaviješteno da prijavljeno tijelo više ne zadovoljava zahtjeve iz članka 28. ili da ne ispunjava svoje obveze, tijelo koje provodi prijavljivanje po potrebi ograničuje, suspendira ili povlači prijavu ovisno o težini nezadovoljavanja navedenih zahtjeva ili neispunjavanja navedenih obveza. O tome odmah obavješćuje Komisiju i ostale države članice.
2. U slučaju ograničavanja, ukidanja ili povlačenja prijave ili ako je prijavljeno tijelo prestalo sa svojom djelatnošću, država članica koja provodi prijavljivanje poduzima odgovarajuće mjere kako bi osigurala da predmete tog tijela obradi drugo prijavljeno tijelo ili da na zahtjev budu na raspolaganju tijelima koja provode prijavljivanje i nadzor nad tržištem.
Članak 35.
Osporavanje stručnosti prijavljenog tijela
1. Komisija istražuje sve slučajeve u kojima sumnja ili je upozorena na sumnju u stručnost prijavljenog tijela ili njegovog redovnog ispunjavanja preuzetih zahtjeva i obveza.
2. Država članica koja provodi prijavljivanje dostavlja Komisiji na njezin zahtjev sve podatke koji se odnose na osnovu za prijavljivanje ili održavanje stručnosti dotičnog prijavljenog tijela.
3. Komisija osigurava da se svi podaci osjetljive prirode prikupljeni tijekom istraživanja tretiraju kao povjerljivi.
4. Ako Komisija utvrdi da prijavljeno tijelo ne zadovoljava ili je prestalo zadovoljavati zahtjeve za svoju prijavu, donosi provedbeni akt kojim se od države članice koja provodi prijavljivanje zahtijeva da poduzme potrebne korektivne mjere, uključujući povlačenje prijave ako je to potrebno.
Taj provedbeni akt usvaja se u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 49. stavka 2.
Članak 36.
Operativne obveze prijavljenih tijela
1. Prijavljena tijela provode ocjenjivanje sukladnosti u skladu s postupcima ocjenjivanja sukladnosti iz Priloga III.
2. Ocjenjivanja sukladnosti provode se proporcionalno da se izbjegne nepotrebno opterećivanje gospodarskih subjekata. Tijela za ocjenjivanje sukladnosti obavljaju sve aktivnosti vodeći računa o veličini poduzeća, sektoru u kojem djeluje, njegovoj strukturi, stupnju složenosti tehnologije dotičnog proizvoda i masovnoj ili serijskoj prirodi proizvodnoga postupka.
Pritom ipak poštuju stupanj strogosti i razinu zaštite potrebne za sukladnost eksploziva s ovom Direktivom.
3. Ako prijavljeno tijelo ustanovi da proizvođač ne zadovoljava bitne sigurnosne zahtjeve iz Priloga II. ili odgovarajuće usklađene norme ili druge tehničke specifikacije, od navedenog proizvođača zahtijeva da poduzme odgovarajuće korektivne mjere i ne izda potvrdu o sukladnosti.
4. Ako tijekom praćenja sukladnosti nakon izdavanja potvrde prijavljeno tijelo ustanovi da eksploziv više nije sukladan, zahtijeva od proizvođača da poduzme odgovarajuće korektivne mjere i po potrebi suspendira ili povlači potvrdu.
5. Ako korektivne mjere nisu poduzete ili nemaju traženi učinak, prijavljeno tijelo po potrebi ograničava, suspendira ili povlači potvrdu.
Članak 37.
Žalba na odluke prijavljenog tijela
Države članice osiguravaju postojanje žalbenog postupka na odluke prijavljenih tijela.
Članak 38.
Obveza obavješćivanja za prijavljena tijela
1. Prijavljena tijela obavješćuju tijela koja provode prijavljivanje o sljedećem:
(a)
svakom odbijanju, ograničavanju, ukidanju ili povlačenju potvrde;
(b)
svim okolnostima koje utječu na opseg ili uvjete za prijavljivanje;
(c)
svakom zahtjevu za podatke koji su primili od tijela za nadzor nad tržištem i koji se odnosi na aktivnosti ocjenjivanja sukladnosti;
(d)
na zahtjev, o aktivnostima ocjenjivanja sukladnosti provedenim u okviru njihove prijave te o svim drugim provedenim aktivnostima, uključujući prekogranične aktivnosti i ugovore s podizvođačima.
2. Prijavljena tijela osiguravaju drugim tijelima prijavljenim u skladu s ovom Direktivom koja provode slične aktivnosti ocjenjivanja sukladnosti kojima se obuhvaćaju isti eksplozivi odgovarajuće podatke o pitanjima koja se odnose na negativne te, na zahtjev, pozitivne rezultate ocjenjivanja sukladnosti.
Članak 39.
Razmjena iskustava
Komisija organizira razmjenu iskustava među nacionalnim tijelima država članica odgovornim za politiku prijavljivanja.
Članak 40.
Koordinacija prijavljenih tijela
Komisija osigurava odgovarajuću koordinaciju i suradnju između tijela prijavljenih u skladu s ovom Direktivom te pravilno upravljanje u obliku resorne skupine prijavljenih tijela.
Države članice osiguravaju da tijela koja su prijavile sudjeluju u radu te skupine, izravno ili preko imenovanih zastupnika.
POGLAVLJE 6.
NADZOR NAD TRŽIŠTEM UNIJE, KONTROLA EKSPLOZIVA KOJI ULAZE NA TRŽIŠTE UNIJE I ZAŠTITNI POSTUPCI UNIJE
Članak 41.
Nadzor nad tržištem Unije i kontrola eksploziva koji ulaze na tržište Unije
Na eksplozive se primjenjuju članci od 16. do 29. Uredbe (EZ) br. 765/2008.
Države članice poduzimaju sve odgovarajuće mjere kojima jamče da se eksplozivi mogu staviti na tržište samo ako ne ugrožavaju zdravlje i sigurnost osoba i ako se pravilno pohranjuju i koriste za predviđenu namjenu.
Članak 42.
Postupak rukovanja eksplozivima koji predstavljaju rizik na nacionalnoj razini
1. Ako tijela za nadzor tržišta jedne države članice imaju dovoljno razloga vjerovati da eksploziv predstavlja rizik za zdravlje ili sigurnost osoba ili za imovinu ili okoliš, ocjenjuju ispunjava li navedeni eksploziv sve relevantne zahtjeve iz ove Direktive. Relevantni gospodarski subjekti po potrebi surađuju s tijelima za nadzor tržišta u tu svrhu.
Ako tijekom ocjenjivanja navedenog u prvom podstavku tijela za nadzor tržišta ustanove da eksploziv nije u skladu sa zahtjevima ove Direktive, bez odgode zahtijevaju da određeni gospodarski subjekt provede sve odgovarajuće korektivne radnje kako bi eksploziv uskladio s tim zahtjevima, povukao eksploziv s tržišta ili ga opozvao u razumnom roku, o čemu odlučuju s obzirom na vrstu rizika.
Tijela za nadzor tržišta o tome obavješćuju odgovarajuće prijavljeno tijelo.
Na mjere iz drugog podstavka ovog stavka primjenjuje se članak 21. Uredbe (EZ) br. 765/2008.
2. Ako tijela za nadzor tržišta smatraju da se nesukladnost ne odnosi samo na njihovo državno područje, o rezultatima ocjenjivanja i mjerama koje zahtijevaju od gospodarskih subjekata obavješćuju Komisiju i druge države članice.
3. Gospodarski subjekt osigurava provođenje svih odgovarajućih korektivnih radnji u vezi sa svim eksplozivima koje je stavio na raspolaganje na tržištu Unije.
4. Ako relevantni gospodarski subjekt ne provede odgovarajuće korektivne radnje u razdoblju navedenom u drugom podstavku stavka 1., tijela za nadzor tržišta poduzimaju odgovarajuće privremene mjere kako bi zabranila ili ograničila stavljanje eksploziva na raspolaganje na svojim nacionalnim tržištima te povukla eksploziv s tržišta ili ga opozvala.
Tijela za nadzor nad tržištem bez odgode obavješćuju Komisiju i druge države članice o tim mjerama.
5. Informacije iz drugog podstavka stavka 4. uključuju sve dostupne detalje, posebno podatke nužne za identifikaciju eksploziva koji nije u skladu sa zahtjevima, podrijetlo eksploziva, vrstu navodne nesukladnosti i povezanog rizika, vrstu i trajanje poduzetih nacionalnih mjera te argumente određenoga gospodarskog subjekta. Tijela za nadzor tržišta posebno navode je li nesukladnost posljedica sljedećih uzroka:
(a)
eksploziv ne ispunjava zahtjeve u pogledu zdravlja i sigurnosti osoba ili zaštite imovine ili okoliša; ili
(b)
nedostaci u usklađenim normama iz članka 19. u vezi s pretpostavkom sukladnosti.
6. Države članice, osim države članice koja je započela postupak u skladu s ovim člankom, odmah obavješćuju Komisiju i ostale države članice o svim donesenim mjerama te o svim dodatnim informacijama koje su im na raspolaganju u vezi s nesukladnošću određenog eksploziva te o svojim prigovorima u slučaju neslaganja s donesenom nacionalnom mjerom.
7. Ako država članica ili Komisija u roku od tri mjeseca nakon primitka informacija iz drugog podstavka stavka 4. na podnese prigovor na privremenu mjeru koju poduzima država članica, mjera se smatra opravdanom.
8. Države članice osiguravaju trenutačno poduzimanje odgovarajućih restriktivnih mjera kao što je povlačenje eksploziva s tržišta koje se odnose na određeni eksploziv.
Članak 43.
Zaštitni postupak Unije
1. Ako se nakon završetka postupka iz članka 42. stavaka 3. i 4. ulože prigovori na mjere koje je poduzela država članica ili ako Komisija smatra da su nacionalne mjere u suprotnosti sa zakonodavstvom Unije, Komisija bez odgode započinje konzultacije s državama članicama i relevantnim gospodarskim subjektom ili subjektima te ocjenjuje nacionalne mjere. Na temelju rezultata tog ocjenjivanja Komisija donosi provedbeni akt kojim odlučuje je li nacionalna mjera opravdana ili nije.
Komisija svoju odluku upućuje svim državama članicama te o njoj odmah obavješćuje države članice i relevantni gospodarski subjekt ili subjekte.
2. Ako se nacionalna mjera smatra opravdanom, sve države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da se nesukladni eksploziv povuče s njihovog tržišta te o tome obavješćuju Komisiju. Ako se nacionalna mjera smatra neopravdanom, dotična država članica tu mjeru povlači.
3. Ako se nacionalna mjera smatra opravdanom i ako se nesukladnost eksploziva pripisuje nedostacima usklađenih normi iz članka 42. stavka 5. točke (b) ove Direktive, Komisija primjenjuje postupak iz članka 11. Uredbe (EU) br. 1025/2012.
Članak 44.
Sukladni eksplozivi koji predstavljaju rizik
1. Ako država članica nakon provedene ocjene u skladu s člankom 42. stavkom 1. ustanovi da eksploziv, iako je sukladan s ovom Direktivom, i dalje predstavlja rizik za zdravlje i sigurnost osoba ili za imovinu ili okoliš, ona od relevantnog gospodarskog subjekta zahtijeva da poduzme odgovarajuće mjere kako taj eksploziv nakon stavljanja na tržište više ne bi bio rizičan, traži povlačenje s tržišta ili opoziv u razumnom roku, o čemu odlučuje s obzirom na vrstu rizika.
2. Gospodarski subjekt osigurava provođenje korektivne mjere u pogledu svih eksploziva koje je stavio na raspolaganje na tržištu Unije.
3. Država članica odmah obavješćuje Komisiju i ostale države članice. Navedene informacije uključuju sve dostupne detalje, posebno podatke nužne za identifikaciju određenog eksploziva, podrijetlo i opskrbni lanac eksploziva, vrstu rizika te vrstu i trajanje poduzetih nacionalnih mjera.
4. Komisija se bez odgode konzultira s državama članicama i relevantnim gospodarskim subjektom ili subjektima te ocjenjuje poduzete nacionalne mjere. Na temelju rezultata tog ocjenjivanja Komisija provedbenim aktima odlučuje je li nacionalna mjera opravdana ili nije te po potrebi predlaže odgovarajuće mjere.
Provedbeni akti navedeni u prvom podstavku ovog stavka donose se u skladu s postupkom ocjenjivanja iz članka 49. stavka 3.
Iz valjano utemeljenih krajnje hitnih razloga povezanih sa zaštitom zdravlja i sigurnosti osoba ili zaštitom imovine ili okoliša Komisija donosi odmah primjenjive provedbene akte u skladu s postupkom iz članka 49. stavka 4.
5. Komisija svoju odluku upućuje svim državama članicama te o njoj odmah obavješćuje države članice i relevantni gospodarski subjekt ili subjekte.
Članak 45.
Formalna nesukladnost
1. Ne dovodeći u pitanje članak 42., država članica od gospodarskog subjekta zahtijeva da otkloni nesukladnost ako ustanovi jedno od sljedećeg:
(a)
oznaka CE nije stavljena u skladu s člankom 30. Uredbe (EZ) br. 765/2008 ili člankom 23. ove Direktive;
(b)
oznaka CE nije stavljena;
(c)
identifikacijski broj prijavljenog tijela, ako je to tijelo uključeno u fazu kontrole proizvodnje, nije stavljen u skladu s člankom 23. ili nije stavljen;
(d)
EU izjava o sukladnosti nije sastavljena;
(e)
EU izjava o sukladnosti nije pravilno sastavljena;
(f)
tehnička dokumentacija je nedostupna ili nepotpuna;
(g)
podaci iz članka 5. stavka 5. ili članka 7. stavka 3. nedostaju, netočni su ili nepotpuni;
(h)
nije ispunjen ni jedan drugi administrativni uvjet iz članka 5. ili članka 7.
2. Ako se nesukladnost iz stavka 1. nastavi, dotična država članica poduzima sve odgovarajuće mjere kako bi ograničila ili zabranila stavljanje na raspolaganje eksploziva na tržištu ili kako bi osigurala njegov opoziv ili povlačenje s tržišta.
POGLAVLJE 7.
DELEGIRANE I PROVEDBENE OVLASTI I ODBOR
Članak 46.
Delegirane ovlasti
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 47. kojim se ažurira Prilog I. kako bi se uskladio s preporukama Ujedinjenih naroda o prijevozu opasne robe.
Članak 47.
Izvršavanje delegiranja
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 46. dodjeljuje se Komisiji na pet godina počevši od 18. travnja 2014. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije kraja razdoblja od 5 godina. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 46. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 46. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 48.
Provedbeni akti
Komisija donosi provedbene akte kojima se određuju tehnička rješenja za primjenu članka 11., naročito predložak dokumenta koji će se koristiti.
Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja navedenim u članku 49. stavku 3.
Članak 49.
Odborski postupak
1. Komisiji pomaže Odbor za eksplozive za civilnu uporabu. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
3. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
4. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 8. Uredbe (EU) br. 182/2011 u vezi s njezinim člankom 5.
5. Komisija se savjetuje s odborom oko svakog pitanja za koje se zahtijeva savjetovanje sa sektorskim stručnjacima u skladu s Uredbom (EU) br. 1025/2012 ili bilo kojim drugim zakonodavstvom Unije.
Nadalje, odbor može ispitati svako pitanje vezano uz primjenu ove Direktive koje je postavio njegov predsjednik ili predstavnik države članice u skladu sa svojim poslovnikom.
POGLAVLJE 8.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 50.
Sankcije
Države članice utvrđuju pravila o sankcijama koje se primjenjuju za gospodarske subjekte koji krše odredbe nacionalnog prava donesenog na temelju ove Direktive i poduzimaju sve potrebne mjere za osiguranje njihove provedbe. Takva pravila mogu uključivati kaznenopravne sankcije za ozbiljno kršenje odredbi.
Predviđene sankcije su učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.
Članak 51.
Prijelazne odredbe
1. Države članice ne sprečavaju stavljanje na raspolaganje eksploziva na tržištu koji su obuhvaćeni Direktivom 93/15/EEZ, koji su u skladu s ovom Direktivom i koji su stavljeni na tržište prije 20. travnja 2016.
2. Potvrde izdane u skladu s Direktivom 93/15/EEZ vrijede prema ovoj Direktivi.
3. Dok se ne zamijeni mjerama donesenim u skladu s člankom 15. ove Direktive, nastavlja se primjenjivati Direktiva Komisije 2008/43/EZ od 4. travnja 2008. kojom se u skladu s Direktivom Vijeća 93/15/EEZ uspostavlja sustav za identifikaciju i sljedivost eksploziva za civilnu uporabu (14).
Članak 52.
Prenošenje
1. Države članice donose i objavljuju do 19. travnja 2016. zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s člankom 2. točkama 2. i točkama od 7. do 13. te od 15. do 24., člancima od 3. do 10., člankom 14. stavkom 1., člancima 15. i 16., člankom 20. točkom (a) podtočkom i., člancima od 21. do 27., člankom 28. stavcima od 1. do 4., člankom 28. stavcima 6., 7., 10. i 11., člancima od 29. do 45., člancima 50. i 51. te prilozima III. i IV. Države članice odmah dostavljaju tekst tih mjera Komisiji.
One primjenjuju te mjere od 20. travnja 2016.
Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. One također uključuju izjavu u kojoj stoji da se upućivanja u postojećim zakonima i drugim propisima na direktivu stavljenu izvan snage ovom Direktivom smatraju upućivanjima na ovu Direktivu. Države članice određuju načine tog upućivanja i sadržaj te izjave.
2. Države članice dostavljaju Komisiji tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu na području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 53.
Stavljanje izvan snage
Direktiva 93/15/EEZ kako je izmijenjena uredbama iz Priloga V. dijela A te Direktiva 2004/57/EZ stavljaju se izvan snage od 20. travnja 2016. ne dovodeći u pitanje obveze država članica u pogledu rokova za prenošenje u nacionalno pravo i datuma primjene direktiva navedenih u Prilogu V. dijelu B.
Upućivanja na direktive stavljene izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Direktivu te se čitaju u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu VI.
Članak 54.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana njezine objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 1., članak 2. točka 1., točke od 3. do 6. i točka 14., članci 11., 12. i 13., članak 14. stavak 2., članci od 17. do 19., članak 20. točka (a) podtočke od ii. do iv. i točka (b), članak 28. stavci 5., 8. i 9., članci 46., 47., 48. i 49. te prilozi I, II., V. i VI. primjenjuju se od 20. travnja 2016.
Članak 55.
Adresati
Ova Direktiva upućena je državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 26. veljače 2014.