NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 528/2014
ze dne 12. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro rizika opcí jiná než rizika delta v rámci standardizovaného přístupu k tržním rizikům
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 329 odst. 3 třetí pododstavec, čl. 352 odst. 6 třetí pododstavec a čl. 358 odst. 4 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S ohledem na pověření obsažené v nařízení (EU) č. 575/2013 týkající se vypracování řady metod, jak zohlednit v požadavcích na kapitál u institucí kromě rizika delta i jiná rizika, a to „způsobem přiměřeným rozsahu a složitosti činností jednotlivých institucí v oblasti opcí a opčních listů“, je vhodné vypracovat přístupy, které budou mít rozdílnou úroveň složitosti a citlivosti vůči rizikům, čímž je instituce s různými profily budou moci vhodně využít. Vzhledem k tomu je vhodné stanovit tři následující přístupy, které budou odrážet narůstající složitost měření rizik jiných než rizik delta u opcí a opčních listů: i) zjednodušený přístup, ii) přístup Delta-plus, a iii) přístup podle scénáře. Tento rámec založený na třech přístupech z velké části provádí rámec pro jiná rizika než rizika delta stanovený Basilejským výborem pro bankovní dohled, a to s nezbytnými úpravami, které zohledňují nařízení (EU) č. 575/2013. Zajištění soudržnosti pravidel Unie s minimálními mezinárodně sjednanými standardy představuje přidanou hodnotu.
(2)
Vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit pro instituce, které uplatňují přístup Delta-plus, možnost, aby zacházely s nespojitými opcemi více rizikově-citlivým způsobem, mělo by být takovým institucím umožněno, aby za dodržení určitých podmínek využily kombinace přístupů stanovených k měření rizika opcí a opčních listů, a to nejen v rámci skupin, ale i v rámci jednotlivých právních subjektů. Aby se však zabránilo možnosti selektivního uplatňování přístupů ze strany institucí, jež by usilovaly o minimalizaci svých požadavků na kapitál, měla by být kombinace individuálních přístupů povolena pouze za podmínky, že instituce vymezí rozsah uplatnění jednotlivých přístupů před zahájením jejich uplatňování, aby bylo zajištěno jejich časově konzistentní uplatňování.
(3)
Rizika jiná než rizika delta u opcí a opčních listů mohou zahrnovat mimo jiné rizika vyplývající ze změn gama u nástrojů, na které je odkazováno jako na „riziko gama“ či „riziko konvexity“, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení, rizika vyplývající ze změn vega, na které je odkazováno jako na „riziko vega“ či „riziko volatility“, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení, rizika vyplývající ze změn úrokových sazeb, na která je odkazováno jako na „úrokové riziko“ či „riziko ró“, nelineárnosti, které nelze zachytit pomocí rizik gama, a riziko implikované korelace opcí či opčních listů na koš podkladových nástrojů. Z těchto rizik nabývají pouze rizika gama a vega takové významnosti, která odůvodňuje uložení požadavků na kapitál, dokonce i u složitě strukturovaných institucí, a tudíž by měly být ve výpočtu požadavků na kapitál ošetřeny pouze tyto typy rizik. Nařízení (EU) č. 575/2013 vyžaduje, aby instituce získaly povolení od příslušného orgánu dříve, než započnou s uplatňováním interního způsobu výpočtu rizika delta. Využití přístupů týkajících se jiných rizik než rizik delta má však být monitorováno a posuzováno v rámci dohledového přezkumu a postupu hodnocení institucí stanovených podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (2). Větší složitost přístupu podle scénáře navíc vyžaduje bedlivější monitorování ze strany příslušných orgánů, a proto by využívání uvedeného přístupu institucemi mělo podléhat zvláštním podmínkám jak před jeho prvním využitím, tak i v jeho průběhu.
(4)
Vzhledem k tomu, že se článek 330 nařízení (EU) č. 575/2013, který se týká zacházení s úrokovými swapy pevných sazeb proti pohyblivým sazbám, použije pouze pro účely úrokového rizika, nemělo by k němu být u určitých finančních operací, jimiž jsou například swapce, přihlíženo.
(5)
Ustanovení tohoto nařízení jsou vzájemně úzce provázána, neboť upravují měření rizik jiných než rizik delta u opcí a opčních listů souvisejících s různými podkladovými nástroji. Za účelem zajištění souladu mezi těmito ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu k nim osobám, na něž se vztahují tyto povinnosti, je žádoucí zahrnout všechny regulační technické normy požadované nařízením (EU) č. 575/2013 týkající se této oblasti do jediného nařízení.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro bankovnictví.
(7)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vymezení požadavků na kapitál pro jiné riziko než riziko delta u opcí a opčních listů
1. Instituce vypočítávají požadavky na kapitál u tržního rizika souvisejícího s riziky jinými než rizikem delta u opcí a opčních listů podle požadavků čl. 329 odst. 3, čl. 352 odst. 6 a čl. 358 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 na základě jednoho z těchto přístupů:
a)
zjednodušeného přístupu stanoveného v článcích 2 a 3 tohoto nařízení;
b)
přístupu Delta-plus stanoveného v článcích 4, 5 a 6 tohoto nařízení;
c)
přístupu podle scénáře stanoveného v článcích 7, 8 a 9 tohoto nařízení.
2. Při výpočtu požadavků na kapitál na konsolidovaném základě mohou instituce využít kombinace různých přístupů. Instituce mohou individuálně využít pouze kombinace přístupu podle scénáře a přístupu Delta-plus, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článcích 4 až 9.
3. Pro účely výpočtu podle odstavce 1 postupují instituce takto:
a)
rozloží koše opcí či opčních listů na jejich základní složky;
b)
rozloží caps a floors či jiné opce, které se vztahují k úrokovým sazbám k různým datům, na řetězec nezávislých opcí týkajících se rozdílných období (tzv. caplet a floorlets);
c)
s opcemi a opčními listy na úrokové swapy pevných sazeb proti pohyblivým sazbám zacházejí jako s opcemi či opčními listy na příslušnou pevnou úrokovou sazbu;
d)
s opcemi a opčními listy, které se vztahují k více než jednomu podkladovému nástroji z podkladových nástrojů uvedených v čl. 5 odst. 3, zacházejí jako s košem opcí či opčních listů, kde každá opce má jeden samostatný podkladový nástroj.
Článek 2
Podmínky uplatnění zjednodušeného přístupu
Instituce, které nakupují pouze opce a opční listy, mohou využít pouze zjednodušeného přístupu.
Článek 3
Vymezení požadavků na kapitál podle zjednodušeného přístupu
1. Instituce uplatňující zjednodušený přístup provedou výpočet požadavků na kapitál souvisejících s riziky jinými než delta u nákupních a prodejních opcí či opčních listů jako vyšší z hodnot v rozmezí nula a rozdílu následujících hodnot:
a)
hrubá částka, jak je uvedena v odstavcích 2 až 5;
b)
částka odpovídající váženému riziku delta, která se vypočítá z tržní hodnoty podkladového nástroje vynásobené deltou a poté vynásobené jednou z následujících příslušných vah:
i)
v případě specifického či obecného kapitálového rizika či úrokového rizika váhou podle kapitoly 2 části třetí hlavy IV nařízení (EU) č. 575/2013;
ii)
v případě rizika komodity váhou podle kapitoly 4 části třetí hlavy IV nařízení (EU) č. 575/2013 a
iii)
v případě měnového rizika váhou podle kapitoly 3 části třetí hlavy IV nařízení (EU) č. 575/2013.
2. V případě opcí a opčních listů, na které se vztahuje jedna z následujících dvou kategorií, se hrubá částka uvedená v odstavci 1 stanoví podle odstavců 3 až 4:
a)
má-li kupující neomezené právo koupě podkladového nástroje za předem určenou cenu k okamžiku vypršení lhůty či kdykoli před ním a pokud je prodávající povinen splnit poptávku kupujícího (jednoduché nákupní opce či jednoduché nákupní opční listy);
b)
má-li kupující neomezené právo prodeje podkladového nástroje stejným způsobem, jak je uvedeno v písmeni a) (jednoduché prodejní opce či jednoduché prodejní opční listy).
3. Hrubá částka uvedená v odstavci 1 se vypočítá jako maximální hodnota mezi nulou a tržní hodnotou podkladového cenného papíru vynásobená součtem specifických a obecných tržních rizik u požadavků na kapitál pro podkladový nástroj, od které je odečtena výše zisku, je-li uskutečněn, vyplývajícího z okamžité realizace opce (zpeněžení), je-li splněna jedna z následujících podmínek:
a)
opce či opční list obsahuje právo prodeje podkladového nástroje (tzv. dlouhý prodej) a je spojena s kapitálovými investicemi do podkladového nástroje (tzv. dlouhá pozice v podkladovém nástroji);
b)
opce či opční list obsahuje právo nákupu podkladového nástroje (tzv. dlouhý nákup) a je spojena se závazkem prodeje kapitálových investic do podkladového nástroje (tzv. krátká pozice v podkladovém nástroji).
4. Obsahuje-li opce či opční list právo nákupu podkladového nástroje (dlouhý nákup) či právo prodeje podkladového nástroje (tzv. dlouhý prodej), je hrubá částka podle odstavce 1 menší z těchto dvou částek:
a)
tržní hodnota podkladového cenného papíru vynásobená součtem specifických a obecných požadavků na tržní rizika týkajících se podkladového nástroje;
b)
hodnota pozice stanovená podle přecenění tržní hodnotou nebo pomocí modelu, jak je stanoveno v čl. 104 odst. 2 písm. b) a c) nařízení (EU) č. 575/2013 (tržní hodnota opce nebo opčního listu).
5. V případě všech typů opcí nebo opčních listů, které nedisponují vlastnostmi uvedenými v odstavci 2, se za tržní hodnotu opce či opčního listu považuje hrubá částka uvedená v odstavci 1.
Článek 4
Přehled vymezení požadavků na kapitál podle přístupu Delta-plus
1. Pokud se instituce rozhodnou uplatňovat přístup Delta-plus pro opce a opční listy, jejichž gama je spojitou funkcí ceny podkladového nástroje a jejichž vega je spojitou funkcí implikované volatility (spojité opce a opční listy), vypočítají se požadavky na kapitál pro jiná rizika než rizika delta u opcí a opčních listů jako součet následujících požadavků:
a)
požadavků na kapitál týkajících se parciální derivace delta podle ceny podkladového nástroje, který je u dluhopisových opcí či opčních listů parciální derivací delta podle výnosů do období splatnosti podkladového dluhopisu, a u swapcí parciální derivací delta podle sazby swapů;
b)
požadavku týkajícího se parciální derivace prvního řádu opce či opčního listu podle implikované volatility.
2. Implikovaná volatilita se považuje za hodnotu volatility vzorce ocenění opce či opčního listu, u něhož je za určitého modelu ocenění a výše všech dalších seznatelných parametrů ovlivňujících ocenění teoretická cena opce či opčního listu rovna tržní hodnotě takové opce či opčního listu, přičemž tržní hodnotou se rozumí tržní hodnota ve smyslu čl. 3 odst. 4.
3. Požadavky na kapitál pro rizika jiná než rizika delta týkající se nespojitých opcí či opčních listů se vymezují takto:
a)
v případě koupě opcí či opčních listů jako maximální částka mezi nulou a rozdílem těchto hodnot:
i)
tržní hodnota opce či opčního listu ve smyslu čl. 3 odst. 4;
ii)
rizikově vážená hodnota odpovídající hodnotě delta ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b);
b)
v případě prodeje opcí či opčních listů jako maximální částka mezi nulou a rozdílem těchto hodnot:
i)
příslušná tržní hodnota podkladového nástroje, jež se považuje buď za maximální možnou platbu k okamžiku splatnosti, je-li smluvně stanovena, či tržní hodnota podkladového nástroje či efektivní pomyslná tržní hodnota, není-li maximální možná platba stanovena smluvně;
ii)
rizikově vážená hodnota odpovídající hodnotě delta ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b).
4. Hodnota gama a vega využitá při výpočtu požadavků na kapitál se vypočítá s využitím vhodného modelu oceňování, jak je uvedeno v čl. 329 odst. 1, čl. 352 odst. 1 a čl. 358 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013. Nelze-li podle tohoto odstavce hodnotu gama či vega vypočítat, provede se výpočet požadavků na kapitál u rizik jiných než rizik delta podle odstavce 3.
Článek 5
Vymezení požadavků na kapitál pro riziko gama podle přístupu Delta-plus
1. Pro účely čl. 4 odst. 1 písm. a) se požadavky na kapitál pro riziko gama vypočítají podle následujících návazných kroků:
a)
u každé individuální opce či opčního listu se vypočítá dopad gama;
b)
provede se součet dopadů gama na individuální opce nebo opční listy, které odkazují na stejný samostatný typ podkladového nástroje;
c)
absolutní hodnota součtu všech záporných hodnot vyplývající z kroku b) stanoví požadavky na kapitál pro riziko gama. Ke kladným hodnotám, jež jsou výsledkem kroku b), se nepřihlíží.
2. Pro účely kroku podle odst. 1 písm. a) se vypočítají dopady gama podle vzorce uvedeného v příloze I.
3. Pro účely kroku podle odst. 1 písm. b) se za samostatné typy podkladového nástroje považují:
a)
v případě úroků v stejné měně: jednotlivá časová pásma splatnosti, jak jsou uvedena v tabulce č. 2 v článku 339 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
v případě kapitálových a akciových indexů: jednotlivé trhy vymezené v pravidlech, která mají být vypracována podle čl. 341 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
v případě měn a zlata: jednotlivé měnové páry a zlato;
d)
v případě komodit: komodity, které jsou považovány za stejné, jak je stanoveno v čl. 357 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 6
Vymezení požadavků na kapitál pro riziko vega podle přístupu Delta-plus
Pro účely čl. 4 odst. 1 písm. b) se požadavky na kapitál pro riziko vega vypočítají podle následujících návazných kroků:
a)
pro každou individuální opci se stanoví hodnota vega;
b)
pro každou individuální opci se vypočítá předpokládaný kladný/záporný 25 % posun implikované volatility, přičemž implikovaná volatilita je vykládána ve smyslu čl. 4 odst. 2;
c)
pro každou individuální opci se hodnota vega, která je výsledkem kroku podle písm. a), vynásobí odhadovaným posunem implikované volatility, který vyplyne z kroku podle písmene b);
d)
pro každý samostatný typ podkladového nástroje ve smyslu čl. 5 odst. 3 se provede součet hodnot vyplývajících z kroku podle písmene c);
e)
součet absolutních hodnot, jež jsou výsledkem kroku podle písmene d), určuje celkové požadavky na kapitál pro riziko vega.
Článek 7
Podmínky uplatnění přístupu podle scénáře
Instituce mohou použít přístup podle scénáře, splňují-li veškeré tyto požadavky:
a)
zřídily jednotku řízení rizika, která monitoruje riziko portfolia opcí instituce a o výsledcích své činnosti podává zprávu vedení;
b)
příslušným orgánům oznámily předem vymezený rozsah expozic, na který se tento přístup bude soustavně uplatňovat;
c)
výsledky postupu podle scénáře jsou součástí interních zpráv pro vedení instituce.
Instituce pro účely písmene c) vymezí přesné pozice, na které se vztahuje přístup podle scénáře, včetně typu produktu či identifikovaných pracovišť a portfolia, rozlišitelný přístup řízení rizik, který se uplatní ve vztahu k těmto pozicím, vyčleněné IT aplikace, které se využívají pro tyto pozice, a odůvodnění, proč se na takové pozice vztahuje přístup podle scénáře ve srovnání s pozicemi, pro něž byly určeny jiné přístupy.
Článek 8
Vymezení matice scénáře v přístupu podle scénáře
1. Instituce vymezí u každého samostatného typu podkladového nástroje, jak je uveden v čl. 5 odst. 3, matici scénáře obsahující soubor scénářů.
2. První dimenze matice scénáře se týká změny ceny podkladového nástroje spočívající v jejím zvýšení či snížení oproti stávající hodnotě. Tato škála změn se skládá:
a)
v případě úrokových opcí a opčních listů z kladné/záporné předpokládané změny úrokové sazby stanovené v pátém sloupci tabulky č. 2 v článku 339 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
v případě kapitálových opcí či kapitálových opčních listů nebo opcí či opčních listů na kapitálové indexy z kladné/záporné váhy uvedené v článku 343 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
v případě měnových opcí či opčních listů a opcí či opčních listů ve zlatě z kladné/záporné váhy uvedené v článku 351 nařízení (EU) č. 575/2013 nebo případně z kladné/záporné váhy uvedené v článku 354 nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
v případě opcí (opčních listů) na komodity z kladné/záporné váhy uvedené v čl. 360 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013.
3. Scénáře změny ceny podkladového nástroje se vymezí mřížkou minimálně sedmi bodů, které zahrnují stávající pozorování a rozdělují pásma uvedená v odstavci 2 do rovnoměrně rozložených intervalů.
4. Druhou dimenzi matice scénáře vymezují změny volatility. Pásmo změn volatility se pohybuje v rozsahu plus/mínus 25 % implikované volatility ve smyslu odkazu čl. 4 odst. 2. Takové pásmo změn se rozdělí minimálně do mřížky o třech bodech, které zahrnují 0 % změnu, přičemž pásmo je rozděleno do rovnoměrně rozložených intervalů.
5. Matice scénáře je vymezena veškerými možnými kombinacemi bodů podle odstavců 3 a 4. Každá kombinace představuje jeden scénář.
Článek 9
Vymezení požadavků na kapitál v přístupu podle scénáře
Požadavky na kapitál týkající se jiných rizik než rizik delta u opcí a opčních listů se v případě přístupu podle scénáře vypočítají podle následujících návazných kroků:
a)
v případě každé individuální opce či opčního listu se použijí k výpočtu simulované čisté ztráty nebo zisku odpovídající příslušnému scénáři všechny scénáře, na které se odkazuje v článku 8. Při této simulaci se využije metod plného přecenění, simulace změn ceny s využitím modelů ocenění, aniž by se využila lokální aproximace takových modelů;
b)
v případě každého samostatného typu podkladového nástroje ve smyslu čl. 5 odst. 3 se provede souhrn hodnot získaných z výpočtu podle písmene a) týkajících se jednotlivých scénářů;
c)
v případě každého samostatného typu podkladového nástroje ve smyslu čl. 5 odst. 3 se příslušný scénář vypočítá jako scénář, pro který byly v případě hodnot stanovených podle písmene b) vypočítány největší ztráty, nebo nejmenší zisky, nejsou-li ztráty žádné;
d)
v případě každého samostatného typu podkladového nástroje ve smyslu čl. 5 odst. 3 se požadavky na kapitál vypočítají podle vzorce uvedeného v příloze II;
e)
celkové požadavky na kapitál v případě rizika jiného než rizika delta u opcí a opčních listů jsou součtem požadavků na kapitál získaných z výpočtu uvedeného v kroku podle písmene d) pro všechny samostatné typy podkladových nástrojů ve smyslu čl. 5 odst. 3.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. března 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 528/2014
оd 12. ožujka 2014.
o dopuni Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu regulatornih tehničkih standarda za rizike osim delta-rizika za opcije u standardiziranom pristupu tržišnom riziku
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (1), a posebno članak 329. stavak 3. treći podstavak, članak 352. stavak 6. treći podstavak i članak 358. stavak 4. treći podstavak te Uredbe,
budući da:
(1)
S obzirom na mandat iz Uredbe (EU) br. 575/2013 za izradu više metoda za obuhvaćanje drugih rizika, osim delta-rizika, u kapitalnim zahtjevima institucija „na način koji je razmjeran opsegu i složenosti poslovanja institucija vezano uz opcije i varante”, primjereno je osmisliti pristupe s različitim razinama složenosti i osjetljivosti na rizik koji mogu biti prikladni za različite profile institucija. Stoga je primjereno predvidjeti tri pristupa po redu složenosti kako bi se izmjerili rizici osim delta-rizika za opcije i varante: i. pojednostavnjeni pristup; ii. pristup delta-plus; iii. scenarijski pristup. Taj okvir, koji se temelji na trima pristupima, velikim dijelom primjenjuje okvir za rizike osim delta-rizika koji je osmislio Bazelski odbor za nadzor banaka (BCBS) uz potrebne prilagodbe kako bi se u obzir uzela Uredba (EU) br. 575/2013. Time se dodatno osigurava dosljednost između pravila Unije i međunarodno priznatih minimalnih standarda.
(2)
S obzirom na to da je institucijama koje primjenjuju pristup delta-plus potrebno omogućiti tretman nekontinuiranih opcija na način koji je osjetljiviji na rizik, institucije trebaju moći kombinirati pristupe za mjerenje rizika za opcije i varante u skladu s određenim uvjetima, ne samo unutar grupa već i unutar pojedinih pravnih subjekata. Unatoč tome, kako bi se izbjegla mogućnost da institucije selektivno primjenjuju pristupe kako bi umanjile svoje kapitalne zahtjeve, kombinacija pristupa treba se dopustiti na pojedinačnoj osnovi samo pod uvjetom da institucije odrede opseg primjene svakog pristupa prije nego što ga počnu koristiti, kako bi ga dosljedno primjenjivali.
(3)
Rizici osim delta-rizika povezani s opcijama i varantima mogu obuhvatiti, ali ne isključuju rizike koji nastaju zbog promjena u gama-koeficijentu instrumenta koji se naziva „gama -rizik” ili „rizik konveksnosti” kako je utvrđen u članku 4. stavku 1. točki (a) ove Uredbe, rizike koji nastaju zbog promjena u vega koeficijentu koji se nazivaju „vega-rizik” ili „rizik volatilnosti” kako je utvrđeno u članku 4. stavku 1. točki (b) ove Uredbe, rizika koji nastaju zbog promjena u kamatnim stopama koji se nazivaju „rizik kamatne stope” ili „ro-rizik”, nelinearnosti koje ne može obuhvatiti gama-rizik i rizik pretpostavljene korelacije o košaricama opcija ili varanta. Od tih rizika samo su gama-rizici i vega-rizici takve značajnosti koja opravdava nametanje kapitalnih zahtjeva, čak i za složenije institucije, i stoga samo te vrste rizika treba obuhvatiti u izračunu kapitalnih zahtjeva. Uredbom (EU) br. 575/2013 zahtijeva se od institucija da pribave prethodno odobrenje nadležnog tijela za uporabu internog modela za izračun delta-koeficijenta. Međutim, uporabu pristupa za rizike osim delta-rizika treba pratiti i ocijeniti u okviru postupka nadzorne provjere i ocjene institucija koji su utvrđeni odredbama Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća (2). Nadalje, veća složenost scenarijskog pristupa zahtijeva bolje praćenje nadležnih tijela i stoga taj pristup koji rabe institucije treba podlijegati specificiranim uvjetima primjene, prije prve uporabe i tijekom uporabe.
(4)
S obzirom na to da se članak 330. Uredbe (EU) br. 575/2013 o tretiranju ugovora o razmjeni promjenjive i fiksne kamatne stope primjenjuje samo za potrebe kamatnog rizika, ne treba se uzimati za obzir za određene financijske instrumente, npr. za ugovore o razmjeni.
(5)
Odredbe u ovoj Uredbi blisko su povezane jer se sve odnose na mjerenje rizika osim delta-rizika za opcije i varante povezane s različitim odnosnim instrumentima. Kako bi se osigurala dosljednost među tim odredbama koje bi trebale stupiti na snagu u isto vrijeme te kako bi se osobama koje podliježu tim obvezama omogućila široka preglednost i jednostavan pristup tim odredbama, poželjno je jednom uredbom obuhvatiti sve regulatorne tehničke standarde u vezi s ovim pitanjem propisane Uredbom (EU) br. 575/2013.
(6)
Ova se Uredba temelji na nacrtu regulatornih tehničkih standarda koji je Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo dostavilo Komisiji.
(7)
Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo provelo je otvoreno javno savjetovanje o nacrtu regulatornih tehničkih standarda na kojem se temelji ova Uredba, izvršilo analizu mogućih povezanih troškova i koristi te zatražilo očitovanje Interesne skupine za bankarstvo osnovane u skladu s člankom 37. Uredbe (EU) br. 1093/2010 (3),
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Određivanje kapitalnih zahtjeva za rizik osim delta-rizika za opcije i varante
1. Institucije izračunavaju svoje kapitalne zahtjeve za tržišni rizik u odnosu na rizik osim delta-rizika za opcije i varante kako je propisano člankom 329. stavkom 3., člankom 352. stavkom 6. i člankom 358. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 575/2013 u skladu s jednim od sljedećih pristupa:
(a)
pojednostavnjeni pristup kako je utvrđeno člancima 2. i 3. ove Uredbe;
(b)
pristup delta-plus kako je utvrđeno člancima 4., 5. i 6. ove Uredbe;
(c)
scenarijski pristup kako je utvrđeno člancima 7., 8. i 9. ove Uredbe.
2. Pri izračunu kapitalnih zahtjeva na konsolidiranoj osnovi institucije mogu kombinirati uporabu različitih pristupa. Na pojedinačnoj osnovi institucije mogu kombinirati samo scenarijski pristup i pristup delta-plus pod uvjetima utvrđenima u člancima 4. do 9.
3. Za potrebe izračuna iz stavka 1. institucije poduzimaju sljedeće korake:
(a)
raščlambu košarica opcija ili varanta u njihove osnovne sastavne dijelove;
(b)
raščlambu opcija gornje granice i opcije donje granice ili drugih opcija koje se odnose na kamatne stope različitih datuma u lanac neovisnih opcija koje se odnose na različita razdoblja („caplet” i „floorlet”);
(c)
tretman opcija ili varanta u ugovorima s fiksnim do promjenjivim kamatnim stopama u opcije ili varante u ugovoru s fiksnom kamatom;
(d)
tretman opcija ili varanta koji se odnose na više od jednog odnosnog instrumenta među onima opisanima u članku 5. stavku 3., kao košarice opcija ili varanta pri čemu svaka opcija ima jedan jasan odnosni instrument.
Članak 2.
Uvjeti za primjenu pojednostavnjenog pristupa
Institucije koje samo kupuju opcije i varante mogu koristiti samo pojednostavnjeni pristup.
Članak 3.
Određivanje kapitalnih zahtjeva u skladu s pojednostavnjenim pristupom
1. Institucije koje primjenjuju pojednostavnjeni pristup izračunavaju kapitalne zahtjeve u vezi s rizicima osim delta-rizika za opcije kupnje i prodaje ili za varante kao veći iznos između nule i razlike među sljedećim vrijednostima:
(a)
bruto iznosa, kako je opisan u stavcima 2. do 5.;
(b)
iznosa delta ekvivalenta ponderiranog rizikom koji se izračunava kao tržišna vrijednost odnosnog instrumenta, pomnožena delta-koeficijentom i zatim pomnožena jednim od sljedećih relevantnih pondera:
i.
za specifični i opći rizik vlasničkih instrumenata ili kamatni rizik, u skladu s trećim dijelom glavom IV. poglavljem 2. Uredbe (EU) br. 575/2013;
ii.
za robni rizik u skladu s trećim dijelom glavom IV. poglavljem 4. Uredbe (EU) br. 575/2013; i
iii.
za valutni rizik u skladu s trećim dijelom glavom IV. poglavljem 3. Uredbe (EU) br. 575/2013.
2. Za opcije ili varante koji su obuhvaćeni jednom od sljedeće dvije kategorije, bruto iznos iz stavka 1. određuje se u skladu sa stavcima 3. i 4.:
(a)
ako kupac ima bezuvjetno pravo kupiti odnosnu imovinu po unaprijed određenoj cijeni na datum isteka ili u bilo koje doba prije datuma isteka te ako kupac ima obvezu ispuniti potražnju kupca („jednostavna opcija kupnje ili jednostavni varanti”);
(b)
ako kupac ima bezuvjetno pravo prodati odnosnu imovinu na isti način kako je opisano u točki (a) („jednostavna opcija prodaje ili jednostavni varanti”).
3. Bruto iznos iz stavka 1. izračunava se kao maksimum između nule i tržišne vrijednosti odnosnog vrijednosnog papira pomnožen sa zbrojem specifičnih i općih tržišnih rizika kapitalnih zahtjeva za odnosni instrument minus iznos profita, ako ga ima, koji je rezultat izvršenja opcije odmah („in the money”) ako je ispunjen jedan od sljedećih uvjeta:
(a)
opcija ili varant obuhvaća pravo na prodaju odnosne imovine („duga prodaja”) i kombinira se s ulaganjima u odnosnoj imovini („duga pozicija u odnosnom instrumentu”);
(b)
opcija ili varant obuhvaća pravo na kupnju odnosne imovine („duga kupnja”) i kombinira se s obećanjem da se ulaganje proda u odnosnom instrumentu („kratka pozicija u odnosnom instrumentu”).
4. Ako opcija ili varant obuhvaćaju pravo na kupnju odnosne imovine („duga kupnja”) ili pravo na prodaju odnosne imovine („duga prodaja”) bruto iznos iz stavka 1. manji je od sljedeća dva iznosa:
(a)
tržišne vrijednosti odnosnog vrijednosnog papira pomnoženog zbrojem specifičnih i općih zahtjeva tržišnog rizika za odnosnu imovinu;
(b)
vrijednosti pozicije koja se određuje metodom vrednovanja po tržišnoj vrijednosti ili metodom vrednovanja po modelu kako je propisano člankom 104. stavkom 2. točkama (b) i (c) Uredbe (EU) br. 575/2013 („tržišna vrijednost opcije ili varanta”).
5. Za sve vrste opcija ili varanta koje nemaju značajke iz stavka 2. bruto iznos iz stavka 1. tržišna je vrijednost opcije ili varanta.
Članak 4.
Pregled određivanja kapitalnih zahtjeva u skladu s pristupom delta-plus
1. Ako se institucije odluče primjenjivati pristup delta-plus za opcije i varante kojima je gama koeficijent kontinuirana funkcija u cijeni odnosnog instrumenta i kojima je vega koeficijent stalna funkcija u pretpostavljenoj volatilnosti („kontinuirane opcije i varanti”) kapitalni zahtjevi za rizike osim delta-rizika za opcije ili varante izračunavaju se kao zbroj sljedećih zahtjeva:
(a)
kapitalni zahtjevi u vezi s djelomičnom izvedenicom delta-koeficijenta u odnosu na cijenu odnosnog instrumenta, što je za opcije obveznica ili varante djelomična izvedenica delta koeficijenta s naznakom prinosa do dospijeća za odnosnu obveznicu, a za opcije na ugovor o razmjeni djelomična je izvedenica u odnosu na stopu razmjene;
(b)
zahtjev koji se odnosi na prvu djelomičnu izvedenicu vrijednosti opcije ili varanta u odnosu na pretpostavljenu volatilnost.
2. Pod pretpostavljenom volatilnosti podrazumijeva se vrijednost volatilnosti u formuli za određivanje cijene opcije ili varanta za koju je s obzirom na određeni model za određivanje cijene i s obzirom na razinu svih drugih uočljivih cjenovnih parametara teoretska cijena opcije ili varanta jednaka njihovoj tržišnoj vrijednosti, pri čemu se „tržišna vrijednost” tumači na način opisan u članku 3. stavku 4.
3. Kapitalni zahtjevi za rizike osim delta rizika koji su povezani s nekontinuiranim opcijama ili varantima određuju se kako slijedi:
(a)
ako su opcije ili varanti kupljeni, kao maksimalni iznos između nule i razlike između sljedećih vrijednosti:
i.
tržišne vrijednosti opcije ili varanta, tumačene na način opisan u članku 3. stavku 4.;
ii.
iznosa jednakog ponderiranom riziku delta-ekvivalenta, tumačenog na način opisan u članku 3. stavku 1. točki (b);
(b)
ako su opcije ili varanti prodani, kao maksimalni iznos između nule i razlike između sljedećih iznosa:
i.
odgovarajuće tržišne vrijednosti odnosne imovine koja podrazumijeva najveću moguću naplatu na dan isteka, ako je ugovorno utvrđena ili tržišnu vrijednost odnosne imovine ili učinkovite zamišljene vrijednosti ako najveća moguća naplata nije ugovorno utvrđena;
ii.
iznosa jednakog ponderiranom riziku delta-ekvivalenta, tumačenog na način opisan u članku 3. stavku 1. točki (b).
4. Vrijednost za gama-koeficijent i vega-koeficijent koji se koriste u izračunu kapitalnih zahtjeva izračunava se uporabom odgovarajućeg modela za određivanje cijena iz članka 329. stavka 1., članka 352. stavka 1. i članka 358. stavka 3. Uredbe (EU) br. 575/2013. Ako se gama-koeficijenti ili vega-koeficijenti ne mogu izračunati u skladu s ovim stavkom, kapitalni zahtjevi za rizike koji nisu delta-rizici izračunavaju se u skladu sa stavkom 3.
Članak 5.
Određivanje kapitalnih zahtjeva za gama rizik u skladu s pristupom delta-plus
1. Za potrebe članka 4. stavka 1. točke (a) kapitalni zahtjevi za gama rizik izračunavaju se postupkom koji se sastoji od sljedećeg niza koraka:
(a)
gama učinak izračunava se za svaku pojedinačnu opciju ili varant;
(b)
gama učinci pojedinačnih opcija ili varanta koji se odnose na jednaku zasebnu vrstu odnosnog instrumenta zbrajaju se;
(c)
apsolutna vrijednost zbroja svih negativnih vrijednosti koja proizlazi iz koraka (b) daje kapitalne zahtjeve za gama-rizik. Pozitivne vrijednosti koje proizlaze iz koraka (b) zanemaruju se.
2. Za potrebe koraka u stavku 1. točki (a) gama učinci izračunavaju se u skladu s formulom opisanom u Prilogu I.
3. Za potrebe koraka u stavku 1. točki (b) zasebna vrsta odnosnog instrumenta jest:
(a)
za kamatne stope u istoj valuti: svaki razred dospijeća kako je utvrđeno u članku 339. tablici 2. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(b)
za vlasničke instrumente i dioničke indekse: svako tržište kako je definirano u pravilima koja su u pripremi u skladu s člankom 341. stavkom 3. Uredbe (EU) 575/2013;
(c)
za strane valute i zlato: svaki par valuta i zlato;
(d)
za robu: roba koja se smatra istovjetnoj utvrđenoj u članku 357. stavku 4. Uredbe (EU) br. 575/2013.
Članak 6.
Određivanje kapitalnih zahtjeva za vega-rizik u skladu s pristupom delta-plus
Za potrebe članka 4. stavka 1. točke (b) kapitalni zahtjevi za vega-rizik izračunavaju se postupkom koji se sastoji od sljedećeg niza koraka:
(a)
vrijednost vega-koeficijenta određuje se za svaku pojedinačnu opciju;
(a)
za svaku pojedinačnu opciju izračunava se pretpostavljeni pomak pretpostavljene volatilnosti plus/minus 25 %, pri čemu se pretpostavljena volatilnost tumači na način opisan u članku 4. stavku 2.;
(b)
za svaku pojedinačnu opciju vrijednost vega-koeficijenta koja proizlazi iz koraka u točki (a) množi se s pretpostavljenim pomakom pretpostavljene volatilnosti koja proizlazi iz koraka u točki (b);
(c)
za svaku zasebnu vrstu odnosnog instrumenta koja se tumači na način opisan u članku 5. stavku 3. zbrajaju se vrijednosti koje proizlaze iz koraka u točki (c);
(d)
zbroj apsolutnih vrijednosti koje proizlaze iz koraka u točki (d) daje ukupne kapitalne zahtjeve za vega-rizik.
Članak 7.
Uvjeti za primjenu scenarijskog pristupa
Institucije mogu koristiti scenarijski pristup ako ispunjuju sve sljedeće zahtjeve:
(a)
imaju uspostavljen odjel za kontrolu rizika koji prati rizike portfelja opcija u institucijama i izvještava upravu o rezultatima;
(b)
obavijestile su nadležna tijela o unaprijed utvrđenom opsegu izloženosti koji dosljedno obuhvaća ovaj pristup tijekom vremena;
(c)
integriraju rezultate scenarijskog pristupa u internom izvješćivanju uprave institucije.
Za potrebe točke (c) institucije definiraju precizne pozicije koje su podložne scenarijskom pristupu, uključujući vrstu proizvoda ili identificirani desk i portfelj, jasan pristup upravljanju rizikom koji se primjenjuje na te pozicije, namjensku IT aplikaciju koja se primjenjuje na te pozicije i opravdanje za dodjelu tih pozicija scenarijskom pristupu s obzirom na one pozicije dodijeljene drugim pristupima.
Članak 8.
Definiranje scenarijske matrice u skladu sa scenarijskim pristupom
1. Za svaku zasebnu vrstu odnosnog instrumenta iz članka 5. stavka 3. institucija definira scenarijsku matricu koja sadržava skup scenarija.
2. Prva dimenzija scenarijske matrice promjena je cijene u gore navedenom odnosnom instrumentu iznad i ispod njegove trenutačne vrijednosti. Taj raspon promjena sastoji se od sljedećeg:
(a)
za kamatne opcije ili varante, plus/minus pretpostavljena promjena kamatne stope utvrđena u članku 339. tablici 2. stupcu 5. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(b)
za opcije ili varante na vlasničke instrumente i indekse vlasničkih instrumenata plus/minus ponder naveden u članku 343. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(c)
za opcije ili varante na valutu i zlato, plus/minus ponder naveden u članku 351. Uredbe (EU) br. 575/2013 ili po potrebi plus/minus ponder naveden u članku 354. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(d)
za opcije na robu (varante), plus/minus ponder naveden u članku 360. stavku 1. točki (a) Uredbe (EU) br. 575/2013.
3. Scenariji promjene cijena u odnosnom instrumentu definiraju se ljestvicom od najmanje sedam točaka koja obuhvaća trenutačno promatranje i dijeli raspon naveden u stavku 2. na jednako udaljene intervale.
4. Druga dimenzija scenarijske matrice definira se promjenama volatilnosti. Raspon promjena volatilnosti jest između plus/minus 25 % pretpostavljene volatilnosti, pri čemu se pretpostavljena volatilnost tumači kao u članku 4. stavku 2. Taj raspon dijeli se u ljestvicu od najmanje tri točke koja uključuje promjenu od 0 % i pri čemu se raspon dijeli u jednako udaljene intervale.
5. Scenarijska matrica određena je svim mogućim kombinacijama točaka iz stavaka 3. i 4. Svaka kombinacija predstavlja jedan scenarij.
Članak 9.
Određivanje kapitalnih zahtjeva u skladu sa scenarijskim pristupom
U skladu sa scenarijskim pristupom kapitalni zahtjevi za opcije ili varante za rizike osim delta-rizika izračunavaju se postupkom koji se sastoji od sljedećeg niza koraka:
(a)
za svaku pojedinačnu opciju ili varant, svi scenariji iz članka 8. primjenjuju se za izračun simuliranog neto gubitka ili dobitka koji odgovaraju svakom scenariju. Ta simulacija vrši se uporabom potpunih metoda revalorizacije, simuliranjem promjena cijena uporabom cjenovnih modela i ne oslanjanjući se na lokalne približne vrijednosti tih modela;
(b)
za svaku zasebnu vrstu odnosnog instrumenta iz članka 5. stavka 3. zbrajaju se vrijednosti izračuna u točki (a) i koje se odnose na pojedinačne scenarije;
(c)
za svaku zasebnu vrstu odnosnog instrumenta iz članka 5. stavka 3. „relevantni scenarij” izračunava se kao scenarij za koji vrijednosti određen u koraku (b) proizvode najveći gubitak ili najmanji dobitak ako nema gubitaka;
(d)
za svaki distinct vrstu odnosnog instrumenta iz članka 5. stavka 3. kapitalni zahtjevi izračunavaju se u skladu s formulom opisanom u Prilogu II.;
(e)
ukupni kapitalni zahtjevi u slučaju rizika osim delta-rizika opcija ili varanta jest zbroj kapitalnih zahtjeva dobivenih od izračuna iz koraka (d) za sve zasebne vrste odnosnog instrumenta iz članka 5. stavka 3.
Članak 10.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 12. ožujka 2014.