NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 978/2012
ze dne 25. října 2012
o uplatňování systému všeobecných celních preferencí a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 732/2008
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Od roku 1971 poskytuje Společenství obchodní preference rozvojovým zemím v rámci svého systému všeobecných celních preferencí.
(2)
Společná obchodní politika Unie se řídí zásadami a sleduje cíle stanovené v obecných ustanoveních o vnější činnosti Unie, která jsou obsažena v článku 21 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“).
(3)
Unie usiluje o vymezení a provádění společných politik a činností, aby podpořila udržitelný hospodářský a sociální rozvoj a rozvoj v oblasti životního prostředí v rozvojových zemích, přičemž hlavním cílem je vymýcení chudoby.
(4)
Společná obchodní politika Unie má být v souladu s cíli politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce stanovenými v článku 208 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), zejména s cíli spočívajícími ve vymýcení chudoby, v podpoře udržitelného rozvoje a v řádné správě věcí veřejných v rozvojových zemích, a má tyto cíle konsolidovat. Je třeba, aby splňovala požadavky Světové obchodní organizace (WTO), zejména rozhodnutí o odlišném a zvýhodněném zacházení, vzájemnosti a plnější účasti rozvojových zemí (dále jen „zmocňovací ustanovení“), přijatého v rámci Všeobecné dohody o clech a obchodu (dále jen „GATT“) v roce 1979, podle kterého mohou členové WTO vůči rozvojovým zemím zvolit diferencovaný a zvýhodňující přístup.
(5)
Sdělení Komise ze dne 7. července 2004 nazvané „Rozvojové země, mezinárodní obchod a udržitelný rozvoj: Úloha Všeobecného systému preferencí (GSP) Společenství na desetiletí 2006/2015“ stanoví pokyny pro uplatňování systému všeobecných celních preferencí na období let 2006 až 2015.
(6)
Nařízení Rady (ES) č. 732/2008 ze dne 22. července 2008 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí pro období od 1. ledna 2009 (2), jehož platnost byla prodloužena nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 512/2011 ze dne 11. května 2011, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 732/2008 (3), stanoví, že se systém všeobecných celních preferencí (dále jen „systém“) použije do 31. prosince 2013, nebo dokud se nepoužije systém podle tohoto nařízení, podle toho, co nastane dříve. Poté by se systém měl nadále používat po dobu 10 let ode dne použitelnosti preferencí stanovených v tomto nařízení, s výjimkou zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, který by se měl nadále používat po dobu neurčitou.
(7)
Poskytnutím preferenčního přístupu na trh Unie by měl systém rozvojovým zemím pomoci v jejich úsilí o snižování chudoby a podporu řádné správy věcí veřejných a udržitelného rozvoje tím, že jim napomáhá vytvářet prostřednictvím mezinárodního obchodu další příjmy, jež pak mohou zpětně investovat ve prospěch svého vlastního rozvoje, a zároveň diverzifikovat jejich ekonomiky. Celní preference systému by se měly zaměřit na pomoc rozvojovým zemím, které mají větší rozvojové, obchodní a finanční potřeby.
(8)
Systém se skládá z obecného režimu a dvou zvláštních režimů.
(9)
Obecný režim by měl být poskytnut všem rozvojovým zemím, které sdílejí společnou rozvojovou potřebu a jsou v podobné fázi hospodářského vývoje. Země, které jsou Světovou bankou klasifikovány jako země s vysokými nebo vyššími středními příjmy, mají takové úrovně příjmů na jednoho obyvatele, jež jim umožňují dosahovat vyšších úrovní diverzifikace bez celních preferencí tohoto systému. Patří mezi ně ekonomiky, jež úspěšně dokončily přechod od centralizovaného hospodářství na hospodářství tržní. Tyto země nesdílejí stejné rozvojové, obchodní a finanční potřeby jako ostatní rozvojové země; jsou v jiné fázi hospodářského rozvoje, což znamená, že nejsou v podobné situaci jako zranitelnější rozvojové země, a proto, aby se zabránilo neodůvodněné diskriminaci, potřebují odlišný přístup. Kromě toho, využívání celních preferencí v rámci systému zeměmi s vysokými nebo vyššími středními příjmy zvyšuje konkurenční tlak na vývoz z chudších, zranitelnějších zemí, a proto by mohlo být pro uvedené zranitelnější rozvojové země neodůvodnitelnou zátěží. Obecný režim zohledňuje skutečnost, že rozvojové, obchodní a finanční potřeby se mění, a zajišťuje, aby režim zůstal otevřený, pokud se situace v určité zemi změní.
V zájmu jednotnosti by se celní preference poskytované v rámci obecného režimu neměly vztahovat na rozvojové země, které využívají preferenční ujednání s Unií pro přístup na její trh poskytující alespoň stejnou úroveň celních preferencí jako systém v podstatě pro veškerý obchod. Aby měly zvýhodněné země a hospodářské subjekty dostatek času na řádné přizpůsobení, měl by obecný režim být i nadále poskytován po dobu dvou let ode dne použitelnosti preferenčního režimu přístupu na trh a tento den by měl být uveden v seznamu zvýhodněných zemí v rámci obecného režimu.
(10)
Země uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 732/2008 a země, které využívají autonomní preferenční přístup na trh Unie podle nařízení (ES) č. 732/2008, nařízení Rady (ES) č. 55/2008 ze dne 21. ledna 2008 o zavedení autonomních obchodních preferencí pro Moldavsko (4) a nařízení Rady (ES) č. 2007/2000 ze dne 18. září 2000, kterým se zavádějí mimořádná obchodní opatření pro země a území účastnící se procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií či s tímto procesem spjaté (5), by měly být považovány za způsobilé pro tento systém. Zámořská území spojená s Unií a zámořské země a zámořská území zemí, které nejsou uvedeny v příloze I nařízení (ES) č. 732/2008, by neměly být považovány za způsobilé pro tento systém.
(11)
Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných je založen na nedělitelném pojetí udržitelného rozvoje, jak je uznávají mezinárodní úmluvy a nástroje, jako je Deklarace Organizace spojených národů (OSN) o právu na rozvoj z roku 1986, Deklarace z Ria o životním prostředí a rozvoji z roku 1992, Deklarace Mezinárodní organizace práce (MOP) o zásadách a základních právech při práci z roku 1998, Deklarace tisíciletí OSN z roku 2000 a Deklarace z Johannesburgu o udržitelném rozvoji z roku 2002. Dodatečné celní preference v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných by proto měly být poskytnuty těm rozvojovým zemím, které jsou v důsledku nedostatečné diverzifikace a nedostatečného začlenění do mezinárodního obchodního systému zranitelné, s cílem pomoci jim převzít zvláštní úkoly a povinnosti vyplývající z ratifikace zásadních mezinárodních úmluv o lidských a pracovních právech, ochraně životního prostředí a řádné správě věcí veřejných, jakož i z jejich účinného provádění.
(12)
Preference by měly posilovat další hospodářský růst a tím kladně reagovat na potřebu udržitelného rozvoje. V rámci zvláštního pobídkového režimu by tudíž měla být pro dotčené zvýhodněné země pozastavena valorická cla. Specifická cla by měla být rovněž pozastavena, nejsou-li kombinována s valorickým clem.
(13)
Zemím, které splňují kritéria způsobilosti zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, by mělo být umožněno využívat dodatečné celní preference, pokud Komise po podání jejich žádosti určí, že jsou splněny příslušné podmínky. Žádosti by mělo být možné podávat ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Země, které využívají celní preference systému podle nařízení (ES) č. 732/2008, by rovněž měly podat novou žádost.
(14)
Komise by měla sledovat stav ratifikace mezinárodních úmluv o lidských a pracovních právech, ochraně životního prostředí a řádné správě věcí veřejných a jejich účinné provádění tím, že bude zkoumat závěry a doporučení příslušných monitorovacích orgánů zřízených podle uvedených úmluv (dále jen „příslušné monitorovací orgány“). Každé dva roky by měla Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu o stavu ratifikace příslušných úmluv, dodržování případných oznamovacích povinností podle uvedených úmluv zvýhodněnými zeměmi a stavu provádění úmluv v praxi.
(15)
Pro účely monitorování a odnímání preferencí mají zásadní význam zprávy příslušných monitorovacích orgánů. Takové zprávy však mohou být doplněny jinými zdroji informací, pokud jsou přesné a spolehlivé. Aniž jsou dotčeny jiné zdroje, toto by mohlo zahrnovat informace od občanské společnosti, sociálních partnerů, Evropského parlamentu a Rady.
(16)
Zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země by měl i nadále umožňovat bezcelní přístup na trh Unie pro produkty pocházející z nejméně rozvinutých zemí, jak jsou uznány a klasifikovány OSN, s výjimkou obchodu se zbraněmi. Pro zemi, která již není OSN klasifikována jako nejméně rozvinutá, by mělo být zavedeno přechodné období s cílem zmírnit veškeré nepříznivé dopady způsobené odnětím celních preferencí poskytovaných v rámci tohoto režimu. Celní preference v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země by měly být i nadále poskytovány nejméně rozvinutým zemím, které využívají jiná preferenční ujednání pro přístup na trh v Unii.
(17)
Aby byla zajištěna soudržnost s ustanoveními pro přístup na trh vztahujícími se na cukr, která jsou obsažena v dohodách o hospodářském partnerství, měla by být při dovozu produktů čísla 1701 společného celního sazebníku vyžadována až do dne 30. září 2015 dovozní licence.
(18)
Pokud jde o obecný režim, mělo by se i nadále rozlišovat mezi celními preferencemi pro „necitlivé“ produkty a celními preferencemi pro „citlivé“ produkty, aby byla zohledněna situace v odvětvích, která vyrábějí stejné produkty v Unii.
(19)
Cla společného celního sazebníku stanovená pro necitlivé produkty by měla být i nadále pozastavena, zatímco na cla pro citlivé produkty by mělo být uplatňováno sazební snížení, aby se zajistila uspokojivá míra využití a současně zohlednila situace příslušných výrobních odvětví v Unii.
(20)
Takové sazební snížení by mělo být dostatečně přitažlivé, aby podněcovalo obchodníky k využívání příležitostí, které systém nabízí. Všeobecné snížení valorických cel by proto mělo paušálně činit 3,5 procentního bodu z celní sazby podle „doložky nejvyšších výhod“, přičemž u textilu a textilního zboží by se cla měla snížit o 20 %. Specifická cla by měla být snížena o 30 %. Pokud je stanoveno minimální clo, toto minimální clo by se nemělo použít.
(21)
Cla by měla být zcela pozastavena, pokud preferenční zacházení u jednotlivých dovozních prohlášení vede k valorickým clům dosahujícím nejvýše 1 % nebo ke specifickým clům nejvýše 2 EUR, neboť náklady na výběr takového cla by mohly převyšovat příjmy z něj.
(22)
Odstupňování by mělo být založeno na kritériích vycházejících z tříd a kapitol společného celního sazebníku. Odstupňování by se mělo použít ve vztahu k třídě nebo podtřídě, aby se snížil výskyt případů, kdy jsou odstupňovány heterogenní produkty. Odstupňování třídy nebo podtřídy (sestávající z kapitol) pro zvýhodněnou zemi by se mělo použít v případě, že třída splňuje kritéria pro odstupňování po dobu tří po sobě následujících let, aby se zvýšila předvídatelnost a spravedlivost odstupňování tím, že bude vyloučen dopad významných a výjimečně se vyskytujících rozdílů v dovozních statistikách. Odstupňování by se nemělo vztahovat na zvýhodněné země v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných a zvýhodněné země v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, jelikož mají velmi podobný hospodářský profil, který je činí zranitelnými kvůli nízké, nediverzifikované vývozní základně.
(23)
Aby bylo zajištěno, že ze systému budou těžit pouze ty země, pro něž je určen, měly by se uplatňovat celní preference stanovené tímto nařízením, jakož i pravidla týkající se původu zboží stanovená v nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (6).
(24)
Důvody pro dočasné odnětí režimů v rámci systému by měly zahrnovat závažné a systematické porušování zásad stanovených určitými mezinárodními úmluvami o základních lidských a pracovních právech, aby byly podpořeny cíle těchto úmluv. Celní preference v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných by měly být dočasně odňaty v případě, že zvýhodněná země nerespektuje svůj závazek zachovávat ratifikaci a účinné provádění uvedených úmluv nebo dodržovat požadavky na podávání zpráv stanovené příslušnými úmluvami, nebo v případě, že zvýhodněná země nezajišťuje součinnost v rámci monitorovacích postupů Unie, jak je stanoveno v tomto nařízení.
(25)
V důsledku politické situace v Barmě/Myanmaru a v Bělorusku by mělo být zachováno dočasné odnětí všech celních preferencí na dovoz produktů pocházejících z Barmy/Myanmaru a z Běloruska.
(26)
Za účelem dosažení rovnováhy mezi potřebou lepšího zacílení, větší soudržnosti a transparentnosti na straně jedné a lepším prosazováním udržitelného rozvoje a řádné správy věcí veřejných prostřednictvím systému jednostranných obchodních preferencí na straně druhé by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny příloh tohoto nařízení a dočasné odnětí celních preferencí v důsledku nedodržování zásad udržitelného rozvoje a řádné správy věcí veřejných, a rovněž procesní pravidla týkající se podávání žádostí o celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, provádění dočasného odnětí a ochranných šetření s cílem zavést jednotná a podrobná technická opatření. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(27)
Aby byl zajištěn stabilní rámec pro hospodářské subjekty, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijmout v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU akt, který postupem pro naléhavé případy odvolá rozhodnutí o dočasném odnětí celních preferencí předtím, než toto rozhodnutí nabude účinku, pominou-li důvody dočasného odnětí.
(28)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).
(29)
Poradní postup by se měl používat pro přijímání prováděcích aktů o pozastavení celních preferencí v souvislosti s některými třídami systému GSP ve vztahu k zvýhodněným zemím a o zahájení postupu dočasného odnětí, s přihlédnutím k povaze a dopadu uvedených aktů.
(30)
Přezkumný postup by se měl používat pro přijímání prováděcích aktů o ochranných šetřeních a o pozastavení preferenčních režimů, pokud může dovoz způsobit závažné narušení trhu Unie.
(31)
V zájmu zajištění integrity a řádného fungování systému by Komise měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to v náležitě odůvodněných případech týkajících se dočasných odnětí v důsledku nedodržování celních postupů a povinností vzhledem k naléhavým důvodům nezbytné.
(32)
V zájmu zajištění stabilního rámce pro hospodářské subjekty by Komise měla po skončení maximálního období šesti měsíců přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to v náležitě odůvodněných případech týkajících se ukončení nebo prodloužení dočasných odnětí v důsledku nedodržování celních postupů a povinností vzhledem k naléhavým důvodům nezbytné.
(33)
Komise by rovněž měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to v náležitě odůvodněných případech týkajících se ochranných šetření nezbytné vzhledem k naléhavým důvodům spočívajícím ve zhoršení hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii, které by bylo obtížné napravit.
(34)
Komise by měla pravidelně podávat Evropskému parlamentu a Radě zprávy o účincích systému podle tohoto nařízení. Pět let po vstupu tohoto nařízení v platnost by Komise měla podat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jeho uplatňování a posoudit potřebu přezkumu systému, včetně zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných a ustanovení o dočasném odnětí preferencí, s ohledem na boj proti terorismu a mezinárodní normy o transparentnosti a výměně informací v daňové oblasti. Ve zprávě by Komise měla přihlédnout k dopadům na rozvojové, obchodní a finanční potřeby zvýhodněných zemí. Zpráva by rovněž měla zahrnovat podrobnou analýzu dopadu tohoto nařízení na obchod a příjmy Unie z cel, se zvláštní pozorností věnovanou účinkům na zvýhodněné země. V příslušných případech by také měla být posouzena shoda s hygienickými a rostlinolékařskými právními předpisy Unie. Zpráva by také měla zahrnovat analýzu účinků systému s ohledem na dovoz biopaliv a na hlediska udržitelnosti.
(35)
Nařízení (ES) č. 732/2008 by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
1. Systém všeobecných celních preferencí (dále jen „systém“) se použije v souladu s tímto nařízením.
2. Toto nařízení stanoví tyto celní preference v rámci systému:
a)
obecný režim;
b)
zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných (GSP+) a
c)
zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země („Vše kromě zbraní“ (EBA)).
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„systémem GSP“ všeobecný systém preferencí, jehož prostřednictvím Unie poskytuje preferenční přístup na svůj trh na základě jakéhokoliv z preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2;
b)
„zeměmi“ země a území, které mají celní správu;
c)
„způsobilými zeměmi“ všechny rozvojové země uvedené v příloze I;
d)
„zeměmi zvýhodněnými v rámci systému GSP“ země zvýhodněné v rámci obecného režimu, které jsou uvedeny v příloze II;
e)
„zeměmi zvýhodněnými v rámci režimu GSP+“ země zvýhodněné v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, které jsou uvedeny v příloze III;
f)
„zeměmi zvýhodněnými v rámci režimu EBA“ země zvýhodněné v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, které jsou uvedeny v příloze IV;
g)
„cly společného celního sazebníku“ cla uvedená v druhé části přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (8), s výjimkou cel stanovených v rámci celních kvót;
h)
„třídou“ kterákoli třída společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87;
i)
„kapitolou“ kterákoli kapitola společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87;
j)
„třídou systému GSP“ třída uvedená v příloze V a stanovená na základě tříd kapitol společného celního sazebníku;
k)
„preferenčním ujednáním pro přístup na trh“ preferenční přístup na trh Unie prostřednictvím obchodní dohody, a to buď prozatímně uplatňované, nebo trvale platné, či prostřednictvím autonomních preferencí poskytovaných Unií;
l)
„účinným prováděním“ úplné plnění všech závazků a povinností vyplývajících z mezinárodních úmluv uvedených v příloze VIII takovým způsobem, aby bylo zaručeno naplnění všech zásad, cílů a práv, jež tyto úmluvy zaručují.
Článek 3
1. Seznam způsobilých zemí je uveden v příloze I.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy I s ohledem na změny mezinárodního statusu nebo klasifikace zemí.
3. Komise oznámí dotčené způsobilé zemi všechny příslušné změny jejího statusu v rámci systému.
KAPITOLA II
OBECNÝ REŽIM
Článek 4
1. Způsobilá země využívá celní preference poskytované v rámci obecného režimu uvedeného v čl. 1 odst. 2 písm. a), pokud
a)
není během tří po sobě následujících let před aktualizací seznamu zvýhodněných zemí zařazena Světovou bankou mezi země s vysokými nebo vyššími středními příjmy nebo
b)
nevyužívá preferenční ujednání pro přístup na trh, které poskytuje stejné nebo výhodnější celní preference jako systém v podstatě pro veškerý obchod.
2. Ustanovení odst. 1 písm. a) a b) se nevztahují na nejméně rozvinuté země.
3. Aniž je dotčen odst. 1 písm. b), ustanovení odst. 1 písm. a) se do 21. listopadu 2014 nepoužije v případě zemí, které do 20. listopadu 2012 parafovaly dvoustrannou dohodu s Unií o preferenčním přístupu na trh, která poskytuje stejné nebo výhodnější celní preference jako systém v podstatě pro veškerý obchod, avšak ještě se neuplatňuje.
Článek 5
1. Seznam zemí zvýhodněných v rámci systému GSP, které splňují kritéria stanovená v článku 4, je uveden v příloze II.
2. Do 1. ledna každého roku po vstupu tohoto nařízení v platnost přezkoumá Komise přílohu II. Aby měly země zvýhodněné v rámci systému GSP a hospodářské subjekty dostatek času na řádné přizpůsobení změně statusu země v rámci systému:
a)
použije se rozhodnutí o vynětí zvýhodněné země ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci systému GSP v souladu s odstavcem 3 tohoto článku a na základě čl. 4 odst. 1 písm. a) od jednoho roku ode dne vstupu uvedeného rozhodnutí v platnost;
b)
rozhodnutí o vynětí zvýhodněné země ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci systému GSP v souladu s odstavcem 3 tohoto článku a na základě čl. 4 odst. 1 písm. b) se použije od dvou let ode dne použitelnosti preferenčního režimu přístupu na trh.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 tohoto článku je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy II na základě kritérií stanovených v článku 4.
4. Komise oznámí dotčené zemi zvýhodněné v rámci systému GSP případné změny jejího statusu v rámci systému.
Článek 6
1. Produkty, na něž se vztahuje obecný režim podle čl. 1 odst. 2 písm. a), jsou uvedeny v příloze V.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy V, aby do ní byly zapracovány změny, které budou nezbytné v důsledku úprav kombinované nomenklatury.
Článek 7
1. Cla společného celního sazebníku pro produkty uvedené v příloze V jako necitlivé produkty se s výjimkou zemědělských složek zcela pozastavují.
2. Valorická cla společného celního sazebníku na produkty uvedené v příloze V jako citlivé produkty se snižují o 3,5 procentního bodu. U produktů v rámci třídy systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V toto snížení činí 20 %.
3. Pokud sazby preferenčních cel vypočítané v souladu s článkem 6 nařízení (ES) č. 732/2008 o valorických clech společného celního sazebníku platné v den vstupu tohoto nařízení v platnost stanoví pro produkty uvedené v odstavci 2 tohoto článku sazební snížení vyšší než 3,5 procentního bodu, použijí se uvedená preferenční cla i nadále.
4. Specifická cla společného celního sazebníku jiná než minimální nebo maximální cla pro produkty uvedené v příloze V jako citlivé produkty se snižují o 30 %.
5. Pokud cla společného celního sazebníku pro produkty uvedené v příloze V jako citlivé produkty zahrnují valorická i specifická cla, specifická cla se nesnižují.
6. Pokud cla snížená v souladu s odstavci 2 a 4 stanoví maximální clo, toto maximální clo se nesnižuje. Pokud je u těchto cel stanoveno minimální clo, toto minimální clo se nepoužije.
Článek 8
1. Celní preference uvedené v článku 7 se pozastavují v případě produktů pocházejících ze země zvýhodněné v rámci systému GSP a patřících do určité třídy systému GSP, pokud průměrná hodnota těchto produktů dovážených do Unie z dotčené země zvýhodněné v rámci systému GSP přesahuje po dobu tří po sobě jdoucích let prahové hodnoty uvedené v příloze VI. Prahové hodnoty se vypočítají v procentech z celkové hodnoty dovozu týchž produktů do Unie ze všech zemí zvýhodněných v rámci systému GSP.
2. Před uplatněním celních preferencí stanovených tímto nařízením přijme Komise prováděcí akt v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2, které stanoví seznam tříd systému GSP, pro které se pozastavují celní preference uvedené v článku 7 ve vztahu k zemi zvýhodněné v rámci systému GSP. Tento prováděcí akt se použije od 1. ledna 2014.
3. Komise každé tři roky přezkoumá seznam podle odstavce 2 tohoto článku a přijme prováděcí akt v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2, za účelem pozastavení nebo obnovení celních preferencí podle článku 7. Tento prováděcí akt se použije od 1. ledna roku následujícího po jeho vstupu v platnost.
4. Seznam podle odstavců 2 a 3 tohoto článku se stanoví na základě údajů dostupných k 1. září roku, v němž se provádí přezkum, a k 1. září dvou let předcházejících roku přezkumu. Zohlední dovoz ze zemí zvýhodněných v rámci systému GSP uvedených v příloze II ve znění platném v dané době. Nezohlední se však hodnota dovozu ze zemí zvýhodněných v rámci systému GSP, které v den použitelnosti pozastavení již nevyužívají celní preference podle čl. 4 odst. 1 písm. b).
5. Komise oznámí dotčené zemi prováděcí akt přijatý podle odstavců 2 a 3.
6. Pokud se příloha II změní podle kritérií stanovených v článku 4, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy VI, aby došlo k přizpůsobení možností uvedených v dotyčné příloze tak, aby byla zachována poměrně stejná váha odstupňovaných tříd produktů vymezených v odstavci 1 tohoto článku.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ POBÍDKOVÝ REŽIM PRO UDRŽITELNÝ ROZVOJ A ŘÁDNOU SPRÁVU VĚCÍ VEŘEJNÝCH
Článek 9
1. Země zvýhodněná v rámci systému GSP může využívat celní preference zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných podle čl. 1 odst. 2 písm. b), pokud
a)
je považována za zranitelnou v důsledku nedostatečné diverzifikace a nedostatečného začlenění do mezinárodního obchodního systému, jak vymezuje příloha VII;
b)
ratifikovala veškeré úmluvy uvedené v příloze VIII (dále jen „příslušné úmluvy“) a nejnovější závěry monitorovacích orgánů podle uvedených úmluv (dále jen „příslušné monitorovací orgány“) nezjistí závažné nedostatky v účinném provádění žádné z těchto úmluv;
c)
v souvislosti s jakoukoli z příslušných úmluv nevznesla výhradu, která je zakázána podle jakékoliv z uvedených úmluv nebo která je pro účely tohoto článku považována za neslučitelnou s předmětem a účelem uvedené úmluvy.
Pro účely tohoto článku se výhrady nepovažují za neslučitelné s předmětem a účelem úmluvy, ledaže
i)
tak určil postup výslovně stanovený pro tento účel podle úmluvy nebo
ii)
v případě neexistence takového postupu vznesla Unie, pokud je smluvní stranou úmluvy, nebo kvalifikovaná většina členských států, které jsou smluvními stranami úmluvy, v souladu se svými příslušnými pravomocemi stanovenými Smlouvami, vůči výhradě námitku z toho důvodu, že je neslučitelná s předmětem a účelem úmluvy a v souladu s Vídeňskou úmluvou o smluvním právu brání tomu, aby úmluva mezi nimi a státem předkládajícím výhradu vstoupila v platnost;
d)
zaváže se zachovat ratifikaci příslušných úmluv a zajistit jejich účinné provádění;
e)
bez výhrad přijme požadavky na podávání zpráv stanovené každou z úmluv a zaváže se přijmout podmínky pravidelného sledování a přezkumu výsledků provádění v souladu s ustanoveními příslušných úmluv a
f)
zaváže se zapojit do postupu sledování podle článku 13 a zajišťovat potřebnou součinnost.
2. Pokud se příloha II změní, Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy VII, aby došlo k přezkoumání prahových hodnot zranitelnosti uvedených v příloze VII bodě 1 písm. b) tak, aby byla zachována poměrně stejná váha jako u prahové hodnoty zranitelnosti vypočítané v souladu s přílohou VII.
Článek 10
1. Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných se poskytne, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
země zvýhodněná v rámci systému GSP podala příslušnou žádost a
b)
posouzení žádosti ukáže, že žádající země splňuje podmínky stanovené v čl. 9 odst. 1.
2. Žádající země předloží Komisi svou žádost v písemné podobě. V žádosti musí být uvedeny veškeré informace o ratifikaci příslušných úmluv a musí rovněž obsahovat závazky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f).
3. Po obdržení žádosti o ní Komise uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Komisi je po posouzení žádosti svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení nebo změny přílohy III, aby byl zařazením dané země do seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu GSP+ poskytnut žádající zemi zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
5. Pokud země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ již nesplňuje podmínky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. a) nebo c), nebo odvolá některý ze svých závazků uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f), je Komisi svěřena pravomoc přijmout akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změny přílohy III, aby byla uvedená země ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu GSP+ vyňata.
6. Komise sdělí žádající zemi rozhodnutí přijaté podle odstavců 4 a 5 tohoto článku po provedení změny v příloze III a jejím zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie. Pokud je žádající zemi zvláštní pobídkový režim poskytnut, je tato země uvědomena o dni, k němuž příslušný akt v přenesené pravomoci vstupuje v platnost.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel pro poskytnutí zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, zejména s ohledem na lhůty a předkládání a zpracovávání žádostí.
Článek 11
1. Produkty zařazené do zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných jsou uvedeny v příloze IX.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy IX, aby byly zohledněny změny kombinované nomenklatury týkající se produktů uvedených v této příloze.
Článek 12
1. Valorická cla společného celního sazebníku na všechny produkty uvedené v příloze IX, které pocházejí ze země zvýhodněné v rámci režimu GSP+, se pozastavují.
2. Specifická cla společného celního sazebníku na produkty uvedené v odstavci 1 se zcela pozastavují s výjimkou produktů, pro které společný celní sazebník obsahuje rovněž valorická cla. U produktů kódu kombinované nomenklatury 1704 10 90 se specifické clo omezuje na 16 % celní hodnoty.
Článek 13
1. Ode dne poskytnutí celních preferencí v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných Komise přezkoumává stav ratifikace příslušných úmluv a sleduje jejich účinné provádění, jakož i spolupráci s příslušnými monitorovacími orgány prostřednictvím zkoumání závěrů a doporučení uvedených monitorovacích orgánů.
2. Zvýhodněné země v rámci režimu GSP+ v tomto ohledu spolupracují s Komisí a poskytují veškeré informace potřebné k posouzení toho, jak dodržují závazky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) a jaká je v této zemi situace, pokud jde o ustanovení čl. 9 odst. 1 písm. c).
Článek 14
1. Do 1. ledna 2016 a poté každé dva roky předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o stavu ratifikace příslušných úmluv, dodržování případných oznamovacích povinností podle uvedených úmluv zeměmi zvýhodněnými v rámci režimu GSP+ a stavu jejich účinného provádění.
2. Zpráva obsahuje
a)
závěry a doporučení příslušných monitorovacích orgánů týkající se každé země zvýhodněné v rámci režimu GSP+ a
b)
závěry Komise, zda každá země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ respektuje své závazky dodržovat oznamovací povinnosti, spolupracovat s příslušnými monitorovacími orgány v souladu s příslušnými úmluvami a zajišťovat jejich účinné provádění.
Zpráva může obsahovat jakékoli informace, které Komise považuje za vhodné.
3. Při vypracování závěrů ohledně účinného provádění příslušných úmluv posoudí Komise závěry a doporučení příslušných monitorovacích orgánů a, aniž jsou dotčeny jiné zdroje, informace poskytnuté třetími stranami, včetně informací od občanské společnosti, sociálních partnerů, Evropského parlamentu nebo Rady.
Článek 15
1. Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných se dočasně odejme v případě všech nebo některých produktů pocházejících ze země zvýhodněné v rámci režimu GSP+, pokud uvedená země v praxi nedodržuje své závazky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) nebo země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ vznesla výhradu, která je zakázána podle jakékoliv z příslušných úmluv nebo která je neslučitelná s předmětem a účelem uvedené úmluvy podle čl. 9 odst. 1 písm. c).
2. Je na zemi zvýhodněné v rámci režimu GSP+, aby prokázala, že dodržuje své povinnosti vyplývající ze závazků uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) a dbá, aby se neocitla v situaci uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. c).
3. Pokud má Komise na základě závěrů zprávy podle článku 14 nebo na základě dostupných důkazů důvodné pochybnosti, že určitá země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ nedodržuje své závazky podle čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) nebo vznesla výhradu, která je zakázána jakoukoliv z příslušných úmluv nebo není slučitelná s předmětem a účelem uvedené úmluvy podle čl. 9 odst. 1 písm. c), přijme v souladu s poradním postupem podle čl. 39 odst. 2 prováděcí akt za účelem zahájení postupu dočasného odnětí celních preferencí poskytovaných v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných. Komise o tom uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Komise uveřejní v Úředním věstníku Evropské unie příslušné oznámení a uvědomí o tom dotčenou zemi zvýhodněnou v rámci režimu GSP+. Toto oznámení
a)
uvede příčiny důvodných pochybností ohledně dodržování závazků přijatých dotčenou zemí zvýhodněnou v rámci režimu GSP+ podle čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) nebo ohledně existence výhrady zakázané podle jakékoliv z příslušných úmluv nebo neslučitelné s předmětem a účelem uvedené úmluvy, jak je stanoveno v čl. 9 odst. 1 c), jež mohou zpochybnit její právo nadále využívat celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, a
b)
stanoví lhůtu ne delší než šest měsíců ode dne zveřejnění oznámení, během níž dotyčná země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ předloží své připomínky.
5. Komise poskytne dotyčné zvýhodněné zemi příležitost, aby všemi možnými způsoby spolupracovala během období uvedeného v odst. 4 písm. b).
6. Komise si vyžádá veškeré informace, které považuje za nezbytné, mimo jiné včetně závěrů a doporučení příslušných monitorovacích orgánů. Při vypracování svých závěrů Komise posoudí všechny náležité informace.
7. Do tří měsíců od uplynutí lhůty stanovené v oznámení Komise rozhodne
a)
ukončit postup dočasného odnětí nebo
b)
dočasně odejmout celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
8. Pokud Komise usoudí, že příslušná zjištění neodůvodňují dočasné odnětí, přijme v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2 prováděcí akt za účelem ukončení postupu dočasného odnětí. Tento prováděcí akt vychází mimo jiné ze získaných důkazů.
9. Pokud Komise usoudí, že příslušná zjištění odůvodňují dočasné odnětí z důvodů uvedených v odstavci 1 tohoto článku, je jí svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy III, aby byly dočasně odňaty celní preference poskytnuté ve zvláštním pobídkovém režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b).
10. Pokud se Komise rozhodne pro dočasné odnětí, nabývá tento akt v přenesené pravomoci účinku šest měsíců po jeho přijetí.
11. Pokud důvody pro dočasné odnětí přestanou platit dříve, než akt v přenesené pravomoci podle odstavce 9 tohoto článku nabude účinku, je Komise zmocněna v souladu s postupem pro naléhavé případy podle článku 37 odvolat přijatý akt o dočasném odnětí celních preferencí.
12. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel spojených s postupem pro dočasné odnětí zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, zejména pokud jde o lhůty, práva zúčastněných stran, důvěrnou povahu informací a přezkum.
Článek 16
Pokud Komise shledá, že důvody pro dočasné odnětí celních preferencí uvedené v čl. 15 odst. 1 již neplatí, je jí svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy III s cílem obnovit celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
KAPITOLA IV
ZVLÁŠTNÍ REŽIM PRO NEJMÉNĚ ROZVINUTÉ ZEMĚ
Článek 17
1. Způsobilá země využívá celní preference poskytované v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země uvedeného v čl. 1 odst. 2 písm. c), pokud je dotyčná země zařazena OSN mezi nejméně rozvinuté země.
2. Komise tento seznam zemí zvýhodněných v rámci režimu EBA průběžně přezkoumává na základě nejnovějších dostupných údajů. Pokud země zvýhodněná v rámci režimu EBA již nesplňuje podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, je Komisi svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změny přílohy IV, aby byla daná země vyňata ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu EBA po přechodném období tří let ode dne vstupu příslušného aktu v přenesené pravomoci v platnost.
3. Po dobu, než OSN zařadí novou nezávislou zemi mezi nejméně rozvinuté země, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy IV jakožto dočasné opatření k zařazení takové země do seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu EBA.
Pokud OSN nezařadí novou nezávislou zemi mezi nejméně rozvinuté země v rámci prvního dostupného přezkumu kategorie nejméně rozvinutých zemí, je Komisi svěřena pravomoc okamžitě přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změny přílohy IV, aby byla taková země vyňata z této přílohy, aniž se jí poskytne přechodné období uvedené v odstavci 2 tohoto článku.
4. Komise oznámí dotčené zemi zvýhodněné v rámci systému EBA případné změny jejího statusu v rámci systému.
Článek 18
1. Cla společného celního sazebníku na všechny produkty uvedené v kapitolách 1 až 97 kombinované nomenklatury, s výjimkou produktů uvedených v kapitole 93, pocházející ze země zvýhodněné v rámci systému EBA se zcela pozastavují.
2. Od 1. ledna 2014 do 30. září 2015 se při dovozu produktů čísla 1701 všeobecného celního sazebníku vyžaduje dovozní licence.
3. V souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 39 odst. 3 přijme Komise podrobná prováděcí pravidla k ustanovením odstavce 2 tohoto článku postupem podle článku 195 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (9).
KAPITOLA V
USTANOVENÍ O DOČASNÉM ODNĚTÍ, SPOLEČNÁ PRO VŠECHNY REŽIMY
Článek 19
1. Preferenční režimy uvedené v čl. 1 odst. 2 mohou být dočasně odňaty pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země, a to z kteréhokoli z těchto důvodů:
a)
závažné a systematické porušování zásad stanovených v úmluvách uvedených v příloze VIII části A;
b)
vývoz zboží vyrobeného odsouzenými ve věznicích;
c)
závažné nedostatky v oblasti celní kontroly při vývozu nebo tranzitu omamných látek (nepovolených látek nebo prekurzorů) nebo nedodržování mezinárodních úmluv v oblasti boje proti terorismu a praní peněz;
d)
závažné a systematické používání nekalých obchodních praktik včetně praktik nepříznivě ovlivňujících dodávky surovin, které mají nepříznivý dopad na výrobní odvětví Unie a které zvýhodněná země neřeší. V případě nekalých obchodní praktik, zakázaných nebo postižitelných podle dohod WTO, je použití tohoto článku založeno na předchozím rozhodnutí příslušného orgánu WTO v tomto smyslu;
e)
závažné a systematické narušování cílů regionálních rybářských organizací nebo jakýchkoli mezinárodních ujednání, jichž je Unie stranou a jež se týkají zachování a řízení rybolovných zdrojů.
2. Preferenční režimy stanovené tímto nařízením se neodnímají podle odst. 1 písm. d) pro produkty, na něž se vztahují antidumpingová nebo vyrovnávací opatření podle nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (10) nebo nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (11), z příčin, které tato opatření odůvodňují.
3. Pokud Komise usoudí, že existují dostatečné důvody pro dočasné odnětí celních preferencí poskytnutých v rámci kteréhokoli preferenčního režimu uvedeného v čl. 1 odst. 2 na základě příčin uvedených v odstavci 1 tohoto článku, přijme prováděcí akt za účelem zahájení postupu dočasného odnětí v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2. Komise o tomto prováděcím aktu uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Komise uveřejní v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o zahájení postupu dočasného odnětí a uvědomí o tom dotyčnou zvýhodněnou zemi. Toto oznámení
a)
obsahuje dostatečné důvody pro prováděcí akt za účelem zahájení postupu dočasného odnětí podle odstavce 3 a
b)
stanoví, že Komise bude sledovat a hodnotit situaci v dotyčné zvýhodněné zemi po dobu šesti měsíců ode dne zveřejnění oznámení.
5. Komise poskytne dotčené zvýhodněné zemi příležitost, aby všemi možnými způsoby spolupracovala během období sledování a hodnocení.
6. Komise si dle potřeby vyžádá veškeré informace, které považuje za nezbytné, mimo jiné například včetně dostupných posouzení, komentářů, rozhodnutí, doporučení a závěrů příslušných monitorovacích orgánů. Při vypracování svých závěrů Komise posoudí všechny náležité informace.
7. Do tří měsíců po uplynutí lhůty uvedené v odst. 4 písm. b) předloží Komise zprávu o svých zjištěních a závěrech dotčené zvýhodněné zemi. Zvýhodněná země má právo předložit své připomínky ke zprávě. Lhůta pro předložení připomínek nepřesáhne jeden měsíc.
8. Do šesti měsíců po uplynutí lhůty uvedené v odst. 4 písm. b) Komise rozhodne
a)
ukončit postup dočasného odnětí nebo
b)
dočasně odejmout celní preference poskytované v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
9. Pokud Komise usoudí, že příslušné závěry neodůvodňují dočasné odnětí, přijme prováděcí akt v souladu s poradním postupem podle čl. 39 odst. 2 o ukončení dočasného odnětí.
10. Pokud Komise usoudí, že příslušná zjištění odůvodňují dočasné odnětí z příčin uvedených v odstavci 1 tohoto článku, je jí svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn příloh II, III nebo IV, aby byly dočasně odňaty celní preference poskytnuté v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
11. Přijatý akt v případech uvedených v odstavcích 9 a 10 musí být podložen mimo jiné získanými důkazy.
12. Pokud se Komise rozhodne pro dočasné odnětí, nabývá tento akt v přenesené pravomoci účinku šest měsíců po jeho přijetí.
13. Pokud důvody pro dočasné odnětí přestanou platit dříve, než akt v přenesené pravomoci podle odstavce 10 tohoto článku nabude účinku, je Komise oprávněna v souladu s postupem pro naléhavé případy podle článku 37 odvolat přijatý akt o dočasném odnětí celních preferencí.
14. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel spojených s postupem dočasného pozastavení všech režimů, zejména pokud jde o lhůty, práva zúčastněných stran, důvěrnou povahu informací a přezkum.
Článek 20
Pokud Komise shledá, že důvody pro dočasné odnětí celních preferencí uvedené v čl. 19 odst. 1 již neplatí, je jí svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn příloh II, III nebo IV, aby byly obnoveny celní preference poskytované v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 21
1. Preferenční režimy stanovené tímto nařízením mohou být pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země dočasně odňaty v případě podvodu, nesrovnalostí nebo systematických nedostatků při dodržování nebo zajišťování dodržování pravidel týkajících se původu zboží a souvisejících postupů nebo při poskytování správní spolupráce požadované pro účely provádění a kontroly dodržování preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
2. Správní spolupráce podle odstavce 1 vyžaduje mimo jiné, aby zvýhodněná země
a)
sdělovala Komisi informace, které jsou nezbytné k provádění pravidel týkajících se původu zboží a ke kontrole jejich dodržování, a aktualizovala je;
b)
byla nápomocna Unii tím, že provede na žádost celních orgánů členských států následnou kontrolu původu zboží, a včas sdělila výsledky kontroly Komisi;
c)
byla nápomocna Unii tím, že umožní Komisi v koordinaci a v úzké spolupráci s příslušnými orgány členských států uskutečňovat mise Unie pro správní a vyšetřovací spolupráci v uvedené zemi za účelem ověření pravosti dokladů nebo přesnosti informací, které jsou rozhodující pro poskytování preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2;
d)
prováděla nebo zařizovala vhodná šetření, která mají odhalovat a předcházet porušování pravidel týkajících se původu zboží;
e)
dodržovala pravidla týkající se původu zboží nebo zajišťovala jejich dodržování, pokud jde o regionální kumulaci ve smyslu nařízení (EHS) č. 2454/93, vztahuje-li se na danou zemi a
f)
byla nápomocna Unii při ověřování činnosti, pokud existuje podezření na podvod týkající se původu zboží, přičemž existenci podvodu lze předpokládat, pokud dovoz produktů v rámci preferenčních režimů stanovených tímto nařízením významně překročí obvyklou úroveň vývozu ze zvýhodněné země.
3. Pokud Komise usoudí, že existují dostatečné důkazy odůvodňující dočasné odnětí z příčin uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku, rozhodne v souladu s postupem pro naléhavé případy uvedeným v čl. 39 odst. 4 o dočasném odejmutí celních preferencí poskytnutých v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země.
4. Před přijetím takového rozhodnutí uveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie oznámení uvádějící příčiny důvodných pochybností ohledně dodržování odstavců 1 a 2, jež mohou zpochybnit právo zvýhodněné země nadále využívat výhody poskytované tímto nařízením.
5. Komise uvědomí dotyčnou zvýhodněnou zemi o veškerých rozhodnutích přijatých v souladu s odstavcem 3 předtím, než nabudou účinku.
6. Trvání dočasného odnětí nepřekročí šest měsíců. Nejpozději na konci této lhůty Komise rozhodne v souladu s postupem pro naléhavé případy uvedeným v čl. 39 odst. 4, zda dočasné odnětí zruší, nebo prodlouží dobu jeho trvání.
7. Členské státy sdělí Komisi všechny náležité informace, které mohou odůvodňovat dočasné odnětí celních preferencí nebo jeho prodloužení.
KAPITOLA VI
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE OCHRANNÝCH A KONTROLNÍCH OPATŘENÍ
ODDÍL I
Obecná ochranná opatření
Článek 22
1. Pokud se produkt pocházející ze země zvýhodněné v rámci kteréhokoli z preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 dováží v množstvích nebo za ceny, které způsobují nebo by mohly způsobit závažné potíže výrobcům v Unii, kteří vyrábějí obdobné nebo přímo konkurující produkty, mohou být běžná cla společného celního sazebníku na uvedený produkt znovu zavedena.
2. Pro účely této kapitoly se „obdobným produktem“ rozumí produkt, který je shodný, tj. podobný ve všech ohledech posuzovanému produktu, nebo, pokud takový produkt neexistuje, jiný produkt, který, ačkoli není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti, jež se úzce podobají vlastnostem posuzovaného produktu.
3. Pro účely této kapitoly se „zúčastněnými stranami“ rozumějí strany, které se podílejí na výrobě, distribuci nebo prodeji dovážených produktů podle odstavce 1 a obdobných nebo přímo konkurujících produktů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel spojených s postupem přijímání obecných ochranných opatření zejména s ohledem na lhůty, práva zúčastněných stran, důvěrnou povahu informací, zveřejňování, ověřování, inspekce na místě a přezkum.
Článek 23
Má se za to, že závažné potíže existují v případě, kdy dojde k zhoršení hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii. Při zkoumání, zda takové zhoršení nastalo, přihlíží Komise mimo jiné k těmto faktorům týkajícím se výrobců v Unii, pokud jsou takové informace k dispozici:
a)
podíl na trhu;
b)
výroba;
c)
zásoby;
d)
výrobní kapacita;
e)
úpadky;
f)
ziskovost;
g)
využití kapacity;
h)
zaměstnanost;
i)
dovoz;
j)
ceny.
Článek 24
1. Komise prověří, zda by měla být znovu zavedena běžná cla společného celního sazebníku, pokud existuje dostatek přímých důkazů, že jsou splněny podmínky čl. 22 odst. 1.
2. Šetření se zahájí na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo jakéhokoli sdružení bez právní subjektivity jednajícího jménem výrobců v Unii, nebo z vlastní iniciativy Komise, pokud je na základě faktorů uvedených v článku 23 zřejmé, že existuje dostatek přímých důkazů odůvodňujících zahájení šetření. Žádost o zahájení šetření musí obsahovat důkazy, že jsou splněny podmínky pro uložení ochranného opatření stanovené v čl. 22 odst. 1. Žádost se předkládá Komisi. Komise pokud možno přezkoumá správnost a přiměřenost důkazů obsažených v žádosti, aby zjistila, zda existuje dostatek věrohodných důkazů odůvodňujících zahájení šetření.
3. Je-li zřejmé, že existuje dostatek věrohodných důkazů odůvodňujících zahájení řízení, zveřejní Komise oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Zahájení se uskuteční do jednoho měsíce od obdržení žádosti podle odstavce 2. V případě zahájení šetření poskytne oznámení veškeré potřebné údaje o postupu a lhůtách včetně využití úředníka pro slyšení Generálního ředitelství pro obchod Evropské komise.
4. Šetření včetně procesních kroků uvedených v článcích 25, 26 a 27 se ukončí do dvanácti měsíců od jeho zahájení.
Článek 25
V řádně odůvodněných naléhavých případech týkajících se zhoršování hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii, jejichž náprava by byla obtížná, a pokud by prodlení mohlo způsobit škodu, je Komise zmocněna přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty v souladu s postupem pro naléhavé případy podle čl. 39 odst. 4 za účelem obnovení běžných cel společného celního sazebníku na období až 12 měsíců.
Článek 26
Pokud z konečného zjištění skutkového stavu vyplývá, že jsou splněny podmínky stanovené v čl. 22 odst. 1, přijme Komise v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3 prováděcí akt, kterým se znovu zavedou cla společného celního sazebníku. Tento prováděcí akt vstoupí v platnost do jednoho měsíce ode dne zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 27
Pokud z konečného zjištění skutkového stavu vyplývá, že podmínky stanovené v čl. 22 odst. 1 nejsou splněny, přijme Komise prováděcí akt za účelem ukončení šetření a dalšího postupu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3. Tento prováděcí akt bude zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie. Šetření se považuje za ukončené, jestliže v období stanoveném v čl. 24 odst. 4 není zveřejněn žádný prováděcí akt, a případná naléhavá preventivní opatření automaticky zanikají. Všechna cla společného celního sazebníku vybraná v důsledku těchto prozatímních opatření se vracejí.
Článek 28
Cla společného celního sazebníku budou znovu zavedena, pokud je nezbytné zapůsobit proti zhoršení hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii nebo pokud přetrvává hrozba takového zhoršení. Doba, na kterou mohou být cla znovu zavedena, nepřesáhne tři roky, ledaže je v řádně odůvodněných případech prodloužena.
ODDÍL II
Ochranná opatření v odvětvích textilu, zemědělství a rybolovu
Článek 29
1. Aniž jsou dotčena ustanovení oddílu I této kapitoly, dne 1. ledna každého roku Komise z vlastního podnětu a v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2 přijme prováděcí akt za účelem zrušení celních preferencí uvedených v článcích 7 a 12 pro produkty zařazené ve třídách systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V nebo pro produkty spadající pod kódy kombinované nomenklatury 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 a 3824 90 97, pokud tyto dovážené produkty uvedené v příloze V nebo IX, podle toho, která se má použít, pocházejí ze zvýhodněné země a jejich celkový objem
a)
vzroste nejméně o 13,5 % z hlediska množství (objemu) ve srovnání s předchozím kalendářním rokem, nebo
b)
v případě produktů zařazených ve třídách systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V, překročí podíl uvedený v příloze VI bodě 2 z hodnoty dovozu produktů tříd systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V do Unie ze všech zemí a území uvedených v příloze II během kteréhokoli období dvanácti měsíců.
2. Odstavec 1 tohoto článku se nevztahuje na země zvýhodněné v rámci režimu EBA ani na země, jejichž podíl na dovozu příslušných produktů uvedených v čl. 29 odst. 1 nepřesahuje 6 % celkového dovozu totožných produktů uvedených příloze V nebo IX, podle toho, která se má použít, do Unie.
3. Zrušení celních preferencí nabývá účinku dva měsíce po dni zveřejnění příslušného aktu Komise v tomto smyslu v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 30
Aniž je dotčen oddíl I této kapitoly, pokud dovoz produktů uvedených v příloze I Smlouvy o fungování EU působí nebo by mohl způsobit závažné narušení trhů Unie, zejména v jednom nebo více nejvzdálenějších regionech, nebo regulačních mechanismů těchto trhů, přijme Komise z vlastního podnětu nebo na základě žádosti členského státu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3 prováděcí akt za účelem pozastavení preferenčního režimu pro dotyčné produkty, a to po konzultaci s výborem pro společnou organizaci příslušného trhu se zemědělskými produkty nebo produkty rybolovu.
Článek 31
Komise dotčenou zvýhodněnou zemi co nejdříve uvědomí o všech rozhodnutích přijatých v souladu s články 29 nebo 30 předtím, než nabudou účinku.
ODDÍL III
Kontrolní opatření v odvětvích zemědělství a rybolovu
Článek 32
1. Aniž je dotčen oddíl I této kapitoly, mohou být produkty kapitol 1 až 24 společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87 pocházející ze zvýhodněných zemí předmětem zvláštních kontrolních mechanismů, aby se zamezilo narušení trhu Unie. Po konzultaci s výborem pro společnou organizaci příslušného trhu se zemědělskými produkty nebo produkty rybolovu Komise z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3 přijme prováděcí akt v tom smyslu, zda se má tento zvláštní kontrolní mechanismus použít a na které produkty se má vztahovat.
2. Pokud se oddíl I této kapitoly uplatní na produkty kapitol 1 až 24 společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87 pocházející ze zvýhodněných zemí, potom se období uvedené v čl. 24 odst. 4 tohoto nařízení zkrátí na dva měsíce v těchto případech:
a)
pokud dotyčná zvýhodněná země nezajišťuje dodržování pravidel týkajících se původu zboží nebo neposkytuje správní spolupráci podle článku 21 nebo
b)
pokud dovoz produktů kapitol 1 až 24 společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87 v rámci preferenčních režimů poskytnutých podle tohoto nařízení významně překročí obvyklou úroveň vývozu z dotčené zvýhodněné země.
KAPITOLA VII
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 33
1. Aby mohly využívat celní preference, musí produkty, pro něž se o tyto celní preference žádá, pocházet ze zvýhodněné země.
2. Pro účely preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení jsou pravidla týkající se původu ohledně definice pojmu „původní produkty“, související postupy a metody správní spolupráce stanovena v nařízení (EHS) č. 2454/93.
Článek 34
1. Pokud je sazba valorického cla u jednotlivého dovozního prohlášení snížena v souladu s tímto nařízením na 1 % nebo méně, ukládání tohoto cla se zcela pozastaví.
2. Pokud je sazba specifického cla u jednotlivého dovozního prohlášení snížena v souladu s tímto nařízením nejvýše na 2 EUR pro každou částku vypočítanou v eurech, ukládání tohoto cla se zcela pozastaví.
3. S výhradou ustanovení odstavců 1 a 2 se konečná sazba preferenčního cla vypočtená podle tohoto nařízení zaokrouhlí dolů na jedno desetinné místo.
Článek 35
1. Statistickým zdrojem, který se má používat pro účely tohoto nařízení, jsou statistiky zahraničního obchodu Komise (Eurostatu).
2. Členské státy zašlou Komisi (Eurostatu) své statistické údaje o produktech propuštěných do celního režimu volného oběhu v rámci celních preferencí podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 471/2009 ze dne 6. května 2009 o statistice Společenství týkající se zahraničního obchodu se třetími zeměmi (12). Tyto údaje s odkazy na kódy kombinované nomenklatury a případně na kódy TARIC, uspořádané podle země původu, uvádějí hodnoty, množství a případné doplňkové jednotky požadované v souladu s definicemi obsaženými v uvedeném nařízení. V souladu s čl. 8 odst. 1 uvedeného nařízení předávají členské státy tyto statistické údaje nejpozději do 40 dnů po konci každého měsíčního referenčního období. V zájmu usnadnění informování a zvýšení transparentnosti Komise také zajistí, aby byly relevantní statistické údaje pro jednotlivé třídy systému GSP pravidelně k dispozici ve veřejně přístupné databázi.
3. V souladu s článkem 308d) nařízení (EHS) č. 2454/93 sdělují členské státy Komisi na její žádost údaje o množstvích a hodnotě produktů propuštěných během předchozích měsíců do volného oběhu v rámci celních preferencí. Tyto údaje zahrnují produkty uvedené v odstavci 4 tohoto článku.
4. Komise v úzké spolupráci s členskými státy sleduje dovoz produktů kódů kombinované nomenklatury 0603, 0803 90 10, 1006, 1604 14, 1604 19 31, 1604 19 39, 1604 20 70, 1701, 1704, 1806 10 30, 1806 10 90, 2002 90, 2103 20, 2106 90 59, 2106 90 98, 6403, 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 a 3824 90 97 za účelem určení, zda jsou splněny podmínky uvedené v článcích 22, 29 a 30.
Článek 36
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 a 22 je svěřena Komisi na dobu neurčitou od 20. listopadu 2012.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v článcích 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 nebo 22 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 a 22 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 37
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v č. 36 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 38
1. Informace získané na základě tohoto nařízení se použijí pouze k účelu, k němuž byly vyžádány.
2. Informace důvěrné povahy ani informace, které jsou důvěrně sděleny na základě tohoto nařízení, nesmějí být zveřejněny bez zvláštního povolení od poskytovatele těchto informací.
3. V každé žádosti o důvěrné zacházení se uvedou důvody, proč je informace důvěrná. Nechce-li ten, kdo informaci poskytl, povolit její zveřejnění ani její sdělení v obecné nebo souhrnné formě a prokáže-li se, že žádost o důvěrné zacházení není důvodná, nemusí být informace brána v úvahu.
4. Informace je v každém případě považována za důvěrnou, pokud by její sdělení mohlo mít závažný nepříznivý účinek na toho, kdo ji poskytl nebo je jejím zdrojem.
5. Odstavce 1 až 4 nevylučují, aby se orgány Unie odvolávaly na obecné informace a zejména na důvody, na kterých jsou založena rozhodnutí přijatá na základě tohoto nařízení. Orgány Unie však musí přihlížet k oprávněným zájmům dotčených fyzických a právnických osob na zachování jejich obchodního tajemství.
Článek 39
1. Komisi je nápomocen Výbor pro všeobecné celní preference zřízený nařízením (ES) č. 732/2008. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011. Výbor může zkoumat všechny záležitosti týkající se uplatňování tohoto nařízení, které mu přednese Komise, nebo pokud o to požádá členský stát.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 40
Do 1. ledna 2016 a poté každé dva roky předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o účincích systému za období posledních dvou let a všech preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Do 21. listopadu 2017 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení. V případě potřeby ke zprávě připojí legislativní návrh.
Článek 41
Nařízení (ES) č. 732/2008 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze X.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 42
1. Jakékoli šetření nebo postup dočasného odnětí zahájené a neukončené podle nařízení (ES) č. 732/2008 se automaticky zahájí znovu podle tohoto nařízení s výjimkou šetření nebo postupu týkajícího se zvýhodněné země v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných podle uvedeného nařízení, pokud se šetření týká pouze výhod poskytnutých v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných. Takové šetření se však automaticky zahájí znovu, pokud tatáž zvýhodněná země požádá o zvláštní pobídkový režim podle tohoto nařízení před 1. lednem 2015.
2. Informace obdržené v průběhu šetření zahájeného a neukončeného podle nařízení (ES) č. 732/2008 se zohlední v jakémkoli znovu zahájeném šetření.
Článek 43
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 20. listopadu 2012.
Celní preference poskytnuté v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 se však použijí ode dne 1. ledna 2014.
3. Systém se použije do dne 31. prosince 2023. Den ukončení použitelnosti se však nevztahuje na zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země ani na žádná jiná ustanovení tohoto nařízení, pokud se uplatňují ve spojení s uvedeným režimem.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 25. října 2012.
32012R0978
L 303/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
25.10.2012.
UREDBA (EU) br. 978/2012 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 25. listopada 2012.
o primjeni sustava općih carinskih povlastica i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 732/2008
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon dostave nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovitim zakonodavnim postupkom (1),
Budući da:
(1)
Od 1971. godine Zajednica odobrava trgovinske povlastice zemljama u razvoju u okviru svog sustava općih carinskih povlastica.
(2)
Zajednička trgovinska politika Unije vodi se načelima i slijedi ciljeve iz općih odredaba vanjskog postupanja Unije iz članka 21. Ugovora o Europskoj uniji (UEU).
(3)
Cilj Unije jest definirati i slijediti zajedničku politiku i postupanje radi njegovanja održivog gospodarskog i društvenog razvoja i razvoja zaštite okoliša zemalja u razvoju, s primarnim ciljem suzbijanja siromaštva.
(4)
Zajednička trgovinska politika Unije treba biti dosljedna i objedinjavati ciljeve politike Unije u području razvojne suradnje iz članka 208. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), a posebno suzbijanja siromaštva i promicanja održivog razvoja i dobrog upravljanja u zemljama u razvoju. To je u skladu sa zahtjevima Svjetske trgovinske organizacije (WTO), a posebno Odlukom o različitom i povoljnijem postupanju, uzajamnosti i potpunijem sudjelovanju zemalja u razvoju („klauzula ovlaštenja”) koja je donesena na temelju Općeg sporazuma o carinama i trgovini (GATT) iz 1979. godine, prema kojoj članice WTO-a mogu odobriti različit i povoljniji tretman zemljama u razvoju.
(5)
Komunikacija Komisije od 7. srpnja 2004. godine pod naslovom „Zemlje u razvoju, međunarodna trgovina i održivi razvoj: uloga općeg sustava povlastica (OSP) Zajednice kroz razdoblje od 10 godina od 2006. do 2015. godine” predviđa smjernice za primjenu sustava općih carinskih povlastica za razdoblje od 2006. do 2015. godine.
(6)
Uredba Vijeća (EZ) br. 732/2008 od 22. srpnja 2008. godine o primjeni sustava općih carinskih povlastica za razdoblje od 1. siječnja 2009. (2), na način kako je produljena Uredbom (EU) br. 512/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2011. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 732/2008 (3), predviđa primjenu sustava općih carinskih povlastica („sustav”) do 31. prosinca 2013. ili do primjene sustava na temelju ove Uredbe, ovisno što nastupi ranije. Nakon toga sustav bi se trebao nastaviti primjenjivati kroz razdoblje od 10 godina od dana primjene povlastica predviđenih ovom Uredbom, osim za posebni dogovor za najnerazvijenije zemlje koji bi se trebao nastaviti primjenjivati bez datuma isteka.
(7)
Osiguranjem povlaštenog pristupa tržištu Unije sustav bi trebao pomoći zemljama u razvoju u njihovim nastojanjima da smanje siromaštvo i promiče dobro upravljanje i održivi razvoj kroz pružanje pomoći u stvaranju dodatnih prihoda kroz međunarodnu trgovinu, koji se zatim mogu ponovno ulagati u korist njihovog vlastitog razvoja i, osim toga, diversifikacije njihovih gospodarstava. Carinske povlastice predviđene sustavom trebale bi se usredotočiti na pomoć zemljama u razvoju koje imaju veće razvojne, trgovinske i financijske potrebe.
(8)
Sustav se sastoji od općeg dogovora i dva posebna dogovora.
(9)
Opći bi se dogovor trebao odobriti svim zemljama u razvoju koje imaju zajedničke razvojne potrebe i u sličnom su stupnju gospodarskog razvoja. Zemlje koje Svjetska banka razvrstava kao zemlje s visokim ili gornjim srednjim dohotkom imaju stupanj dohotka po glavi stanovnika koji im omogućava postizanje većeg stupnja diversifikacije bez carinskih povlastica predviđenih sustavom. Te zemlje imaju gospodarstva koja su uspješno dovršila svoj prijelaz sa središnjeg na tržišno gospodarstvo. One nemaju iste razvojne, trgovačke i financijske potrebe kao ostale zemlje u razvoju; one imaju različiti stupanj gospodarskog razvoja odnosno nisu u sličnom položaju kao najosjetljivije zemlje u razvoju; da bi se spriječila neopravdana diskriminacija, one bi trebale imati drukčiji tretman. Osim toga, korištenje carinskih povlastica predviđenih sustavom od strane zemalja s visokim i gornjim srednjim dohotkom povećava konkurentni pritisak na izvoz iz siromašnijih, osjetljivijih zemalja i stoga bi moglo stvarati neopravdani teret na te ranjivije zemlje u razvoju. Općim dogovorom uzima se u obzir činjenica da razvojne, trgovinske i financijske potrebe podliježu promjenama i osigurava se da dogovor ostane otvoren ako se promijeni situacija u zemlji.
Za potrebe dosljednosti carinske povlastice odobrene na temelju općeg dogovora ne bi se trebale proširivati na zemlje u razvoju koje koriste dogovor o povlaštenom pristupu tržištu s Unijom, a koji predviđa barem istu razinu carinskih povlastica kao sustav za posebno cijelu trgovinu. Da bi zemlja korisnica i gospodarski subjekti imali dovoljno vremena za urednu prilagodbu, opći bi se dogovor trebao nastaviti kroz razdoblje od dvije godine od dana primjene dogovora o povlaštenom pristupu tržištu i ovaj bi datum trebao biti naveden u popisu zemalja korisnica općeg dogovora.
(10)
Trebalo bi se smatrati da zemlje navedene u Prilogu I. Uredbi (EZ) br. 732/2008 i zemlje koje koriste autonomni povlašteni pristup tržištu Unije na temelju Uredbe (EZ) br. 732/2008, Uredbe Vijeća (EZ) br. 55/2008 od 21. siječnja 2008. o uvođenju autonomnih trgovinskih povlastica za Republiku Moldovu (4) i Uredbe Vijeća (EZ) br. 2007/2000 od 18. rujna 2000. o uvođenju izvanrednih trgovinskih mjera za zemlje i državna područja koja sudjeluju ili su povezana s procesom stabilizacije i pridruživanja Europske unije (5) ispunjavaju uvjete za sustav. Ne smatra se da prekomorska područja povezana s Unijom i prekomorske zemlje i područja zemalja koje nisu navedene u Prilogu I. Uredbi (EZ) br. 732/2008 ispunjavaju uvjete za sustav.
(11)
Posebni dogovor o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje zasniva se na sveobuhvatnom konceptu održivog razvoja koji je priznat međunarodnim konvencijama i instrumentima kao što su Deklaracija o pravu na razvoj Ujedinjenih naroda (UN) iz 1986. godine, Deklaracija o okolišu i razvoju iz Rija iz 1992. godine, Deklaracija o temeljnim načelima i pravima na radu Međunarodne organizacije rada (ILO) iz 1998. godine, Milenijska deklaracija Ujedinjenih naroda iz 2000. godine, i Deklaracija o održivom razvoju iz Johannesburga iz 2002. godine. Posljedično bi trebalo odobriti dodatne carinske povlastice osigurane kroz posebni poticajni dogovor za održivi razvoj i dobro upravljanje zemljama u razvoju koje su zbog nedovoljne raznolikosti i nedostatne uključenosti u međunarodni trgovinski sustav u osjetljivom položaju, da bi im se pomoglo preuzeti posebne terete i odgovornosti koji proizlaze iz potvrđivanja i učinkovite provedbe ključnih međunarodnih konvencija o ljudskim i radnim pravima, zaštiti okoliša i dobrom upravljanju, kao i njihove učinkovite provedbe.
(12)
Povlastice bi trebale biti osmišljene tako da promiču daljnji gospodarski rast i prema tome da budu pozitivan odgovor na potrebu za održivim razvojem. U skladu s posebnim dogovorom o poticajima carina ad valorem iz tog razloga bi trebala biti suspendirana za predmetne zemlje korisnice. Posebne carine bi također trebale biti suspendirane, osim ako postoje u kombinaciji s carinom ad valorem.
(13)
Zemlje koje ispunjavaju kriterije da bi se mogle kvalificirati za posebni dogovor o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje bi trebale imati mogućnost iskoristiti prednosti dodatnih carinskih povlastica ako, na njihov zahtjev, Komisija utvrdi da su ispunjeni odgovarajući uvjeti. Također bi trebala postojati mogućnost podnošenja zahtjeva od dana stupanja na snagu ove Uredbe. Zemlje koje koriste carinske povlastice predviđene sustavom na temelju Uredbe (EZ) br. 732/2008 bi također trebale podnijeti novi zahtjev.
(14)
Komisija bi trebala nadzirati status potvrđivanja međunarodnih konvencija o ljudskim i radnim pravima, zaštiti okoliša i dobrom upravljanju i njihovu učinkovitu provedbu tako da pregledava zaključke i preporuke nadležnih nadzornih tijela osnovanih na temelju navedenih konvencija (nadležna nadzorna tijela). Svake dvije godine Komisija bi trebala Europskom parlamentu i Vijeću podnijeti izvješće o statusu potvrđivanja odgovarajućih konvencija, poštovanju obveza vezanih za izvješćivanje od strane zemalja korisnica na temelju navedenih konvencija i statusu provedbe konvencija u praksi.
(15)
Za potrebe nadzora i opoziva povlastica neophodna su izvješća nadležnih nadzornih tijela. Međutim, uz izvješća mogu se podnositi i ostali izvori informacija, pod uvjetom da su točni i pouzdani. Ne dovodeći u pitanje ostale izvore, to bi moglo uključivati informacije od civilnog društva, socijalnih partnera, Europskog parlamenta i Vijeća.
(16)
Posebnim dogovorom za najnerazvijenije zemlje trebao bi se nastaviti odobravati bescarinski pristup tržištu Unije za proizvode s podrijetlom u najnerazvijenijim zemljama, na način kako ih priznaju i vode Ujedinjeni narodi, osim za trgovinu oružjem. Za zemlju koju Ujedinjeni narodi više ne vode kao najnerazvijeniju zemlju trebalo bi se utvrditi prijelazno razdoblje s ciljem ublažavanja nepovoljnih učinaka koji proizlaze iz uklanjanja carinskih povlastica odobrenih ovim dogovorom. Carinske povlastice predviđene posebnim dogovorom za najnerazvijenije zemlje trebale bi se nastaviti za one najnerazvijenije zemlje koje koriste neki drugi dogovor o povlaštenom pristupu tržištu s Unijom.
(17)
S ciljem osiguranja dosljednosti s odredbama o pristupu tržištu za šećer u Sporazumima o gospodarskom partnerstvu, za uvoz proizvoda iz tarifnog broja 1701 Zajedničke carinske tarife trebala bi se zahtijevati uvozna dozvola do 30. rujna 2015. godine.
(18)
U odnosu na opći dogovor, trebalo bi zadržati razlikovanje carinskih povlastica za neosjetljive proizvode i carinskih povlastica za osjetljive proizvode, a da bi se uzela u obzir situacija u sektorima za proizvodnju istih proizvoda u Uniji.
(19)
Carine iz Zajedničke carinske tarife za neosjetljive proizvode trebale bi i dalje biti suspendirane, dok bi se carine za osjetljive proizvode trebale smanjiti kako bi se osigurala zadovoljavajuća stopa korištenja, uzimajući u isto vrijeme u obzir situaciju u odgovarajućim industrijama Unije.
(20)
Smanjenje carine trebalo bi biti dovoljno privlačno da motivira trgovce na korištenje pogodnosti sustava. Prema tome, carine ad valorem bi općenito trebale biti smanjene paušalnih 3.5 posto od carine najpovlaštenije nacije, dok bi se carine za tekstil i tekstilnu robu trebale smanjiti za 20 %. Posebne carine trebale bi se smanjiti za 30 %. Kada je utvrđena najmanja carina, takva najmanja carina ne bi se trebala primjenjivati.
(21)
Carine bi se trebale suspendirati u cijelosti kada povlašteni tretman za pojedinačnu uvoznu deklaraciju rezultira u carini ad valorem od 1 % ili manje ili u posebnoj carini 2 EUR ili manje, budući da bi trošak prikupljanja takvih carina mogao biti veći od stečenog prihoda.
(22)
Stupnjevanje bi se trebalo zasnivati na kriterijima koji se odnose na odjeljke i poglavlja Zajedničke carinske tarife. Stupnjevanje bi se trebalo primjenjivati u odnosu na odjeljak ili pododjeljak da bi se smanjio broj slučajeva stupnjevanja heterogenih proizvoda. Stupnjevanje odjeljka ili pododjeljka (sastavljenih od poglavlja) za zemlju korisnicu trebao bi se primjenjivati kada odjeljak zadovoljava kriterije za stupnjevanje kroz tri godine za redom, a s ciljem povećanja predvidljivosti i pravičnosti stupnjevanja kroz suzbijanje utjecaja velikih i iznimnih varijacija u uvoznoj statistici. Stupnjevanje se ne bi trebalo primjenjivati na zemlje korisnice posebnog dogovora o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje i zemlje korisnice posebnog dogovora za najnerazvijenije zemlje, budući da one dijele vrlo sličan gospodarski profil što ih čini ranjivim zbog niske, neraznolike izvozne osnovice.
(23)
Da bi se osiguralo da je sustav u korist samo onih zemalja koje i trebaju imati koristi, trebale bi se primjenjivati carinske povlastice iz ove Uredbe, kao i pravila o podrijetlu proizvoda, iz Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1994. o izmjeni Uredba Komisije (EEZ) br. 2454/93 o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (6).
(24)
Razlozi za privremeni opoziv aranžmana na temelju sustava uključuju ozbiljna i sustavna kršenja načela predviđenih određenim međunarodnim konvencijama o ključnim ljudskim pravima i radnim pravima, s ciljem promicanja ciljeva tih konvencija. Carinske povlastice na temelju posebnog dogovora o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje trebale bi biti privremeno opozvane ako zemlja korisnica ne poštuje svoju obvezu potvrđivanja i učinkovite provedbe tih konvencija ili ne postupa u skladu sa zahtjevima za izvješćivanje predviđenim tim konvencijama, ili ako zemlja korisnica ne surađuje s nadzornim postupcima Unije, kao što je predviđeno ovom Uredbom.
(25)
Uslijed političke situacije u Burmi/Mjanmaru i Bjelarusu trebalo bi zadržati privremeni opoziv svih carinskih povlastica u odnosu na uvoz proizvoda s podrijetlom u Burmi/Mjanmaru ili Bjelarusu.
(26)
S ciljem postizanja ravnoteže između potrebe za boljim određivanjem ciljeva, većom koherentnošću i transparentnošću s jedne strane, i boljeg promicanja održivog razvoja i dobrog upravljanja kroz jednostranog trgovinskog sustava povlastica s druge, ovlast da se donose akti u skladu s člankom 290. UFEU-a trebala bi biti delegirana Komisiji u odnosu na izmjene prilogâ ovoj Uredbi i privremene opozive carinskih povlastica zbog propusta da se postupa u skladu s načelima održivog razvoja i dobrog upravljanja, kao i procesna pravila o podnošenju zahtjeva za carinske povlastice koje se odobravaju na temelju posebnog dogovora o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje, provođenju privremenog opoziva i zaštitnih istraga da bi nastali ravnomjerni i iscrpni tehnički dogovori. Posebno je važno da Komisija obavi odgovarajuća savjetovanja tijekom pripremnog dijela posla, također i na stručnoj razini. Komisija u pripremi i sastavljanju delegiranih akata trebala bi osigurati istovremeni, pravovremeni i odgovarajući prijenos relevantnih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(27)
Da bi se osigurao stabilan okvir za gospodarske subjekte, ovlast za donošenje akta u skladu s člankom 290. UFEU trebala bi biti delegirana Komisiji u odnosu na stavljanje izvan snage odluke o privremenom opozivu na temelju žurnog postupka prije stupanja na snagu odluke o privremenom opozivu carinskih povlastica, pod uvjetom da više ne postoje razlozi koji opravdavaju privremeni opoziv.
(28)
Da bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu ove Uredbe, provedbene bi ovlasti trebale biti dodijeljene Komisiji. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela koja se odnose na mehanizme kojima države članice kontroliraju izvršavanje provedbenih ovlasti Komisije (7).
(29)
Savjetodavni postupak trebao bi se koristiti za donošenje provedbenih akata o suspenziji carinskih povlastica u odnosu na određene odjeljke OSP-a za zemlje korisnice i pokretanje privremenog postupka o opozivu, uzimajući u obzir prirodu i utjecaj odnosnih akata.
(30)
Postupak ispitivanja trebao bi se koristiti za donošenje provedbenih akata o zaštitnim istragama i suspenziji povlaštenih dogovora kada uvoz može uzrokovati ozbiljno ometanja tržišta Unije.
(31)
Da bi se osigurao integritet i uredno funkcioniranje sustava, Komisija bi trebala donijeti neposredno primjenjive provedbene akte kada je to nužno potrebno u uredno opravdanim slučajevima u vezi privremenog opoziva zbog nepoštovanja carinskih postupaka i obveza.
(32)
Da bi se osigurao stabilan okvir za gospodarske subjekte, nakon zatvaranja maksimalnog razdoblja od šest mjeseci, Komisija bi trebala donijeti neposredno primjenjive provedbene akte kada je to neophodno, u uredno opravdanim slučajevima u odnosu na prestanak ili produženje privremenih opoziva zbog nepoštovanja carinskih postupaka i obveza, zbog žurnosti.
(33)
Komisija bi također trebala donijeti neposredno primjenjive provedbene akte kada je to neophodno, u uredno opravdanim slučajevima u odnosu na zaštitne istrage, zbog žurnosti u odnosu na opadanje gospodarskog i/ili financijskog položaja proizvođača iz Unije koji bi bilo teško popraviti.
(34)
Komisija bi trebala redovito izvješćivati Europski parlament i Vijeće o učincima sustava na temelju ove Uredbe. Pet godina nakon stupanja na snagu, Komisija bi trebala izvijestiti Europski parlament i Vijeće o primjeni ove Uredbe i ocijeniti potrebu da se pregleda sustav, što uključuje posebni dogovor o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje i odredbe o privremenom opozivu, uzimajući u obzir borbu protiv terorizma i područje međunarodnih standarda o transparentnosti i razmjeni informacija u poreznim pitanjima. U smislu izvješćivanja Komisija bi također trebala uzeti u obzir implikacije za razvoj, trgovinu i financijske potrebe korisnika. Izvješće bi također trebalo uključivati detaljnu analizu utjecaja ove Uredbe na trgovinu i carinske prihode Unije, uz poseban osvrt na utjecaj na zemlje korisnice. Kada je to primjenjivo također je potrebno ocijeniti poštovanje sanitarnih i fitosanitarnih propisa Unije. Izvješće bi također trebalo sadržavati analizu utjecaja sustava na uvoz biogoriva i aspekte održivosti.
(35)
Uredbu (EZ) br. 732/2008 stoga bi trebalo staviti izvan snage,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
1. Sustav općih carinskih povlastica („sustav”) primjenjuje se u skladu s ovom Uredbom.
2. Ova Uredba predviđa sljedeće carinske povlastice u sklopu sustava:
(a)
opći dogovor;
(b)
poseban dogovor o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje (OSP+); i
(c)
poseban dogovor za najnerazvijenije zemlje (Everything But Arms (EBA)).
Članak 2.
Za potrebe ove Uredbe:
(a)
„OSP” znači Opći sustav o povlasticama kojim Unija osigurava povlašteni pristup svojem tržištu kroz neki od povlaštenih dogovora iz članka 1. stavka 2.;
(b)
„zemlje” znači zemlje i državna područja s carinskom upravom;
(c)
„zemlje koje ispunjavaju uvjete” znači sve zemlje u razvoju navedene u Prilogu I.;
(d)
„zemlje korisnice OSP-a” znači zemlje korisnice općih dogovora iz Priloga II.;
(e)
„zemlje korisnice OSP+” znači zemlje korisnice posebnog dogovora o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje iz Priloga III.;
(f)
„zemlje korisnice EBA” znači zemlje korisnice posebnog dogovora za najnerazvijenije zemlje iz Priloga IV.;
(g)
„carine iz Zajedničke carinske tarife” znači carine utvrđene u drugom dijelu Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (8), osim carina nastalih u okviru carinskih kvota;
(h)
„odjeljak” znači bilo koji odjeljak Zajedničke carinske tarife na način predviđen Uredbom (EEZ) br. 2658/87.;
(i)
„poglavlje” znači bilo koje poglavlje Zajedničke carinske tarife na način predviđen Uredbom (EEZ) br. 2658/87.
(j)
„odjeljak OSP-a” znači odjeljak iz Priloga V. koji je nastao na temelju odjeljaka i poglavlja Zajedničke carinske tarife;
(k)
„dogovor o povlaštenom pristupu tržištu” znači povlašteni pristup tržištu Unije kroz trgovinski sporazum koji se primjenjuje privremeno ili je na snazi, ili kroz autonomne povlastice koje odobrava Unija;
(l)
„učinkovita provedba” znači cjelovita provedba svih obveza preuzetih međunarodnim konvencijama iz Priloga VIII., čime se osigurava ispunjavanje svih načela, ciljeva i tamo zajamčenih prava.
Članak 3.
1. Popis zemalja koje ispunjavaju uvjete nalazi se u Prilogu I.
2. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 36. radi izmjene Priloga V. da bi se uzele u obzir promjene u međunarodnom statusu ili klasifikaciji zemalja.
3. Komisija je dužna obavijestiti zemlju koja ispunjava uvjete o odgovarajućim promjenama svojeg statusa na temelju ovog sustava.
POGLAVLJE II.
OPĆI DOGOVOR
Članak 4.
1. Zemlja koja ispunjava uvjete će koristiti carinske povlastice osigurane na temelju općeg dogovora iz članka 1. stavka 2. točke (a), osim ako:
(a)
Svjetska banka razvrstala ju je kao zemlju s visokim ili visokim srednjim dohotkom kroz razdoblje od tri uzastopne godine koje neposredno prethodi ažuriranju popisa zemalja korisnica; ili
(b)
ona koristi dogovor o povlaštenom pristupu tržištu koji osigurava iste carinske povlastice kao sustav, ili povoljnije, za posebno cijelu trgovinu.
2. Točke (a) i (b) stavka 1. ne primjenjuju se na najnerazvijenije zemlje.
3. Ne dovodeći u pitanje točku (b) stavka 1., točka (a) stavka 1. ne primjenjuje se do 21. studenoga 2014. godine na zemlje koje su do 20. studenoga 2012. parafirale dvostrani sporazum o povlaštenom pristupu tržištu s Unijom, a koji predviđa iste carinske povlastice kao sustav, ili povoljnije, za posebno cijelu trgovinu, ali koji se još uvijek ne primjenjuje.
Članak 5.
1. Popis zemalja korisnica OSP-a koje ispunjavaju uvjete iz članka 4. nalazi se u Prilogu II.
2. Do 1. siječnja svake godine koja slijedi nakon stupanja na snagu ove Uredbe Komisija pregledava Prilog II. Da bi se za zemlje korisnice OSP-a i gospodarske subjekte osigurao vremenski rok za urednu prilagodbu promjenama u statusu zemlje na temelju sustava:
(a)
odluka o uklanjanju zemlje korisnice s popisa zemalja korisnica OSP-a, u skladu sa stavkom 3. ovog članka i na temelju točke (a) članka 4. stavka 1., primjenjuje se nakon godine dana od dana stupanja na snagu odnosne odluke;
(b)
odluka o uklanjanju zemlje korisnice s popisa zemalja korisnica OSP-a, u skladu sa stavkom 3. ovog članka i na temelju točke (b) članka 4. stavka 1., primjenjuje se nakon dvije godine od dana zahtjeva za dogovor o povlaštenom pristupu tržištu.
3. Za potrebe stavaka 1. i 2. ovog članka Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. radi izmjene Priloga II. na temelju kriterija iz članka 4.
4. Komisija je dužna obavijestiti zemlju korisnicu OSP-a koja ispunjava uvjete o promjenama svojeg statusa na temelju ovog sustava.
Članak 6.
1. Proizvodi uključeni u opći dogovor iz članka 1. stavka 2. točke (a) navedeni su u Prilogu V.
2. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 36. radi izmjene Priloga V. da bi se uključile promjene potrebne zbog izmjena Kombinirane nomenklature.
Članak 7.
1. Carine iz Zajedničke carinske tarife na proizvode koji su u Prilogu V. navedeni kao neosjetljivi proizvodi suspendiraju se u cijelosti, osim za poljoprivredne komponente.
2. Carine ad valorem iz Zajedničke carinske tarife na proizvode koji su u Prilogu V. navedeni kao osjetljivi proizvodi smanjuju se za 3.5 posto. Za proizvode iz odjeljaka OSP-a S-11.a i S-11.b Priloga V., ovo smanjenje iznosi 20 %.
3. Kada povlaštene carinske stope izračunate u skladu s člankom 6. Uredbe (EZ) br. 732/2008 na carinu ad valorem iz Zajedničke carinske tarife primjenjive na dan stupanja na snagu ove Uredbe predviđaju smanjenje carine za više od 3.5 posto za proizvode iz stavka 2. ovog članka, primjenjivat će se odnosne povlaštene carinske stope.
4. Posebne carine iz Zajedničke carinske tarife, osim najmanjih ili najvećih carina, na proizvode koji su u Prilogu V. navedeni kao osjetljivi proizvodi smanjuju se za 30 %.
5. Kada carine iz Zajedničke carinske tarife na proizvode koji su u Prilogu V. navedeni kao osjetljivi proizvodi uključuju carine ad valorem i posebne carine, posebne carine se ne smanjuju.
6. Kada je carinama smanjenim u skladu sa stavcima 2. i 4. predviđena najveća carina, najveća carina se ne smanjuje. Kada je tim carinama predviđena najmanja carina, najmanja carina se ne primjenjuje.
Članak 8.
1. Carinske povlastice iz članka 7. suspendiraju se u odnosu na proizvode iz odjeljka OSP-a s podrijetlom u zemlji korisnici OSP-a kada prosječna vrijednost uvoza Unije takvih proizvoda kroz tri uzastopne godine iz zemlje korisnice OSP-a premašuje pragove iz Priloga VI. Pragovi se izračunavaju kao postotak ukupne vrijednosti uvoza Unije istih proizvoda iz svih zemalja korisnica OSP-a.
2. Prije primjene carinskih povlastica iz ove Uredbe, Komisija donosi provedbeni akt kojim u skladu s savjetodavnim postupkom iz članka 39. stavka 2. nastaje popis odjeljaka OSP-a za koje se carinske povlastice iz članka 7. suspendiraju u odnosu na zemlju korisnicu OSP-a Provedbeni akt primjenjuje se od 1. siječnja 2014.
3. Komisija svake tri godine pregledava popis iz stavka 2. ovog članka i donosi provedbeni akt u skladu s savjetodavnim postupkom iz članka 39. stavka 2., a radi suspenzije ili ponovnog uvođenja carinskih povlastica iz članka 7. Provedbeni akt primjenjuje se od 1. siječnja godine koja slijedi nakon njegovog stupanja na snagu.
4. Popis iz stavaka 2. i 3. ovog članka nastaje na temelju podataka raspoloživih na dan 1. rujan godine u kojoj je proveden pregled i dvije godine koje prethode preglednoj godini. Popisom se uzima u obzir uvoz iz zemalja korisnica OSP-a iz Priloga II. na način na koji se primjenjuje u tom trenutku. Međutim, vrijednost uvoza iz zemalja korisnica OSP-a koje nakon datuma primjene suspenzije više ne koriste carinske povlastice iz točke (b) članka 4. stavka 1. ne uzima se u obzir.
5. Komisija obavješćuje odnosnu zemlju o provedbenom aktu donesenom u skladu sa stavcima 2. i 3.
6. Kada se Prilog II. mijenja u skladu s kriterijima iz članka 4., Komisija se ovlašćuje donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. radi izmjene Priloga VI. da bi se prilagodili načini navedeni u tom Prilogu radi ravnomjernog održavanja iste težine stupnjevanih odjeljaka proizvoda na način kako su definirani u stavku 1. ovog članka.
POGLAVLJE III.
POSEBAN DOGOVOR O POTICAJIMA ZA ODRŽIVI RAZVOJ I DOBRO UPRAVLJANJE
Članak 9.
1. Zemlja korisnica OSP-a može koristiti carinske povlastice predviđene posebnim dogovorom o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje iz točke (b) članka 1. stavka 2. ako:
(a)
smatra se da je ranjiva zbog nepostojanja raznolikosti i nedovoljne integracije unutar međunarodnog trgovinskog sustava, na način kako je definirano Prilogom VII.;
(b)
potvrdila je sve konvencije iz Priloga VIII. („odgovarajuće konvencije”) te najnoviji raspoloživi zaključci nadzornih tijela na temelju tih konvencija („nadležna nadzorna tijela”) ne navode ozbiljan propust da se učinkovito provodi bilo koja od tih konvencija;
(c)
u odnosu na bilo koju od odgovarajućih konvencija, nije izjavila rezervu koja je zabranjena bilo kojom od tih konvencija ili koja se za potrebe ovog članka smatra nespojivom s ciljem i svrhom odnosne konvencije.
Za potrebe ovog članka, rezerve se ne smatraju nespojivim s ciljem i svrhom konvencije, osim ako:
i.
tako je utvrđeno procesom izričito osmišljenim za tu svrhu na temelju konvencije; ili
ii.
u nepostojanju takvog procesa, Unija kao stranka konvencije i/ili kvalificirana većina država članica koje su stranka konvencije, u skladu s odgovarajućim nadležnostima utvrđenim Ugovorima, prigovorili su na rezervu s osnova da je nespojiva s ciljem i svrhom konvencije i suprotstavili su se stupanju na snagu konvencije između njih i države koja je izrazila rezervu u skladu s odredbama Bečke konvencije o pravu ugovora;
(d)
preuzme obvezu potvrđivanja odgovarajućih konvencija i osiguranja njihove učinkovite provedbe;
(e)
prihvati bez rezerve zahtjeve za izvješćivanje predviđene konvencijom i preuzme obvezu da će prihvatiti redovan nadzor i pregled provedbenog postupka u skladu s odredbama odgovarajućih konvencija; i
(f)
preuzme obvezu da će sudjelovati i surađivati s nadzornim postupkom iz članka 13.
2. U slučaju izmjena Priloga II., Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. radi izmjene Priloga VII. da bi se ispitao prag osjetljivosti iz točke 1. podtočke (b) Priloga VII., tako da se proporcionalno održi ista težina praga osjetljivosti koja je izračunata u skladu s Prilogom VII.
Članak 10.
1. poseban dogovor o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje odobrava se ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
zemlja korisnica OSP-a podnijela je zahtjev u tom smislu; i
(b)
ispitivanjem zahtjeva utvrđeno je da zemlja podnositeljica zahtjeva ispunjava uvjete iz članka 9. stavka 1.
2. Zemlja podnositeljica podnosi svoj zahtjev Komisiji pismenim putem. Zahtjev sadrži potpune informacije o potvrđivanju odgovarajućih konvencija i uključuje obveze iz točaka (d), (e) i (f) članka 9. stavka 1.
3. Nakon primitka zahtjeva, Komisija o tome obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
4. Nakon pregleda zahtjeva, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. radi sastavljanja ili izmjene Priloga III. da bi se zemlji podnositeljici zahtjeva odobrio poseban dogovor o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje uključivanjem te zemlje na popis zemalja korisnica OSP +.
5. Kada zemlja korisnica OSP+ više ne ispunjava uvjete iz točaka (a) ili (c) članka 9. stavka 1. ili povuče svoje obveze iz točaka (d), (e) i (f) članka 9. stavka 1., Komisija je ovlaštena donijeti delegirani akt u skladu s člankom 36. radi izmjene Priloga III. da bi se ta zemlja uklonila s popisa zemalja korisnica OSP+.
6. Komisija je dužna obavijestiti zemlju podnositeljicu zahtjeva o odluci donesenoj u skladu sa stavcima 4. i 5. ovog članka nakon što Prilog III. bude izmijenjen i objavljen u Službenom listu Europske unije. Kada zemlja podnositeljica dobije poseban dogovor o poticajima dobiva obavijest o datumu stupanja na snagu odgovarajućeg delegiranog akta.
7. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 36. radi donošenja pravila vezanih za postupak odobrenja posebnog dogovora o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje posebno u odnosu na rokove i podnošenje i obradu zahtjeva.
Članak 11.
1. Proizvodi uključeni u poseban dogovor o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje navedeni su u Prilogu IX.
2. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 36. radi izmjene Priloga IX. da bi se uzele u obzir izmjene Kombinirane nomenklature koje utječu na proizvode navedene u tom Prilogu.
Članak 12.
1. Suspendira se carina ad valorem iz Zajedničke carinske tarife na sve proizvode iz Priloga IX. s podrijetlom u zemlji korisnici OSP+.
2. Posebne carine iz Zajedničke carinske tarife na proizvode iz stavka 1. suspendiraju se u cijelosti, osim za proizvode za koje Zajednička carinska tarifa uključuje carine ad valorem. Za proizvode s oznakom Kombinirane nomenklature 1704 10 90, posebna carina ograničena je na 16 % carinske vrijednosti.
Članak 13.
1. Od datuma odobrenja carinskih povlastica predviđenih posebnim dogovorom o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje, Komisija će pregledavati status potvrđivanja odgovarajućih konvencija i nadzirati njihovu učinkovitu provedbu, kao i suradnju s nadležnim nadzornim tijelima tako da pregledava zaključke i preporuke tih nadzornih tijela.
2. U ovom kontekstu zemlja korisnica OSP+ surađivat će s Komisijom i osigurati sve potrebne informacije za ocjenu poštovanja obveza iz točaka (d), (e) i (f) članka 9. stavka 1. i njezine situacije u odnosu na točku (c) članka 9. stavka 1.
Članak 14.
1. Do 1. siječnja 2016. godine i svake dvije godine nakon toga Komisija Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o statusu potvrđivanja odgovarajućih konvencija, poštovanju obveza vezanih za izvješćivanje od strane zemalja korisnica OSP + na temelju navedenih konvencija i statusu učinkovite provedbe konvencija.
2. Izvješće obuhvaća:
(a)
zaključke ili preporuke nadležnih nadzornih tijela u odnosu na svaku zemlju korisnicu OSP+; i
(b)
zaključke Komisije o tome da li svaka zemlja korisnica OSP+ poštuje svoje obveze za postupanje u skladu sa svojim obvezama, surađuje s nadležnim nadzornim tijelima u skladu s odgovarajućim konvencijama i osigurava njihovu učinkovitu provedbu.
Izvješće može uključivati informacije koje Komisija smatra potrebnim.
3. Pri donošenju zaključaka o učinkovitoj provedbi odgovarajućih konvencija, Komisija ocjenjuje zaključke i preporuke nadležnih nadzornih tijela te, ne dovodeći u pitanje ostale izvore, informacije koje su podnijele treće osobe, a što uključuje civilno društvo, socijalne partnere, Europski parlament ili Vijeće.
Članak 15.
1. Poseban dogovor o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje privremeno se opoziva u odnosu na sve ili određene proizvode s podrijetlom u zemlji korisnici OSP+ kada u praksi ta zemlja ne poštuje svoje obveze iz točaka (d), (e) i (f) članka 9. stavka 1. ili je zemlja korisnica OSP + formulirala rezervu koja je zabranjena odgovarajućim konvencijama ili koja nije spojiva s ciljem i svrhom konvencije na način kako je predviđeno točkom (c) članka 9. stavka 1.
2. Teret dokaza za poštovanje obveza iz članka 9. stavka 1. točaka (d), (e) i (f) i njezine situacije iz članka 9. stavka 1. točke (c) jest na zemlji korisnici OSP+.
3. Kada na temelju zaključaka iz izvješća iz članka 14. ili na temelju raspoloživih dokaza Komisija s razlogom sumnja da određena zemlja korisnica OSP+ ne poštuje svoje obveze iz iz članka 9. stavka 1. točaka (d), (e) i (f) ili je izjavila rezervu koja je zabranjena bilo kojom odgovarajućom konvencijom ili koja nije spojiva s ciljem i svrhom konvencije na način kako je predviđeno članka 9. stavka 1. točkom (c) ona u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 39. stavka 2. donosi provedbeni akt za pokretanje postupka za privremeni opoziv carinskih povlastica predviđenih posebnim dogovorom o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje. Komisija Europski parlament i Vijeće obavješćuje o sljedećem.
4. Komisija u Službenom listu Europske unije objavljuje obavijest i obavješćuje odnosnu zemlju korisnicu OSP + o tome. Obavijest će:
(a)
navoditi razloge za osnovanu sumnju u ispunjenje obveza koje je preuzela zemlja korisnica OSP + u skladu s člankom 9. stavkom 1. točkama (d), (e) i (f) ili u postojanje rezerve koja je zabranjena odgovarajućim konvencijama ili nije spojiva s ciljem i svrhom konvencije na način kako je predviđeno člankom 9. stavkom 1., točkom (c) što može dovesti u pitanje pravo na nastavak uživanja carinskih povlastica predviđenih posebnim dogovorom o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje; i
(b)
odrediti razdoblje, koje ne smije biti dulje od šest mjeseci od dana objave obavijesti, unutar kojeg zemlja korisnica OSP + podnosi svoje primjedbe.
5. Komisija osigurava zemlji korisnici svaku priliku za suradnju kroz razdoblje iz točke (b) stavka 4.
6. Komisija traži sve informacije koje smatra potrebnim, a što uključuje, između ostalog, zaključke i preporuke odgovarajućih nadzornih tijela. Kod izrade zaključaka, Komisija ocjenjuje sve odgovarajuće informacije.
7. U roku od tri mjeseca od isteka razdoblja navedenog u obavijesti, Komisija odlučuje sljedeće:
(a)
prekinuti postupak privremenog opoziva; ili
(b)
privremeno opozvati carinske povlastice predviđene posebnim dogovorom o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje.
8. Kada Komisija smatra da njezina saznanja ne opravdavaju privremeni opoziv ona donosi provedbeni akt o prekidu postupka privremenog opoziva u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 39. stavka 2. Provedbeni akt zasniva se između ostalog na primljenim dokazima.
9. Kada Komisija smatra da saznanja opravdavaju privremeni opoziv zbog navedenih u stavku 1. ovog članka ona će biti ovlaštena u skladu sa člankom 36. donijeti delegirane akte za izmjenu Priloga III. da bi carinske povlastice predviđene posebnim dogovorom o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje iz točke (b) članka 1. stavka 2. bile privremeno opozvane.
10. Kada Komisija odluči o privremenom opozivu, takav delegirani akt stupa na snagu šest mjeseci nakon donošenja.
11. Kada više ne postoje razlozi koji opravdavaju privremeni opoziv prije stupanja na snagu delegiranog akta iz stavka 9. ovog članka, Komisija je ovlaštena ukinuti doneseni akt za privremeni opoziv carinskih povlastica u skladu s žurnim postupkom iz članka 37.
12. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 36. radi utvrđivanja pravila vezanih za postupak za privremeni opoziv posebnog dogovora o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje, a posebno u odnosu na rokove i podnošenje i obradu zahtjeva.
Članak 16.
Ako Komisija utvrdi da razlozi koji opravdavaju privremeni opoziv carinskih povlastica iz članka 15. stavka 1. više ne postoje ovlaštena je donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. radi izmjene Priloga III. da bi se ponovno uvele carinske povlastice predviđene posebnim dogovorom o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje.
POGLAVLJE IV.
POSEBAN DOGOVOR ZA NAJNERAZVIJENIJE ZEMLJE
Članak 17.
1. Zemlja koja ispunjava uvjete može koristiti carinske povlastice predviđene posebnim dogovorom za najnerazvijenije zemlje iz točke (c) članka 1. stavka 2. ako je ta zemlja utvrđena kao najnerazvijenija zemlja od strane UN-a.
2. Komisija kontinuirano pregledava popis zemalja korisnica EBA na temelju najnovijih raspoloživih podataka. Kada zemlja korisnica EBA više ne ispunjava uvjete iz stavka 1. ovog članka, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. radi izmjene Priloga IV. da bi se zemlja uklonila s popisa zemalja korisnica EBA nakon prijelaznog razdoblja od tri godine od dana stupanja na snagu delegiranog akta.
3. Dok UN ne identificira novonastalu neovisnu državu kao najnerazvijeniju zemlju, Povjerenstvo je ovlašteno donositi delegirane akte u skladu s člankom 36. radi izmjene Priloga IV. u smislu privremene mjere za uključivanje odnosne zemlje u popis zemalja korisnica EBA.
Ako novonastalu neovisnu zemlju UN ne identificira kao najnerazvijeniju zemlju na prvom raspoloživom pregledu kategorije najnerazvijenijih zemalja, Povjerenstvo je ovlašteno odmah donositi delegirane akte u skladu s člankom 36. radi izmjene Priloga IV. radi uklanjanja zemlje iz Priloga, bez odobrenja prijelaznog razdoblja iz stavka 2. ovog članka.
4. Komisija je dužna obavijestiti zemlju korisnicu EBA koja ispunjava uvjete o promjenama svojeg statusa na temelju ovog sustava.
Članak 18.
1. Carine iz Zajedničke carinske tarife na sve proizvode koji su navedeni u poglavljima 1. do 97. Kombinirane nomenklature, osim onih iz poglavlja 93., s podrijetlom u zemlji korisnici EBA, suspendiraju se u cijelosti.
2. Od 1. siječnja 2014. do 30. rujna 2015., za uvoz proizvoda iz tarifnog broja 1701 Zajedničke carinske tarife potrebna je uvozna dozvola.
3. Komisija u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 39. stavka 3. donosi podrobna pravila za provedbu odredaba iz stavka 2. ovog članka u skladu s postupkom iz članka 195. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. kojom se uspostavlja zajednička organizacija poljoprivrednih tržišta i donose posebne odredbe za određene poljoprivredne proizvode (Jedinstvena Uredba o ZOT-u) (9).
POGLAVLJE V.
ODREDBE O PRIVREMENOM OPOZIVU KOJE SU ZAJEDNIČKE SVIM DOGOVORIMA
Članak 19.
1. Povlašteni dogovori iz članka 1. stavka 2. mogu biti privremeno opozvani u odnosu na sve ili određene proizvode s podrijetlom u zemlji korisnici iz bilo kojeg od sljedećih razloga:
(a)
ozbiljno i sustavno kršenje načela predviđenih konvencijama iz dijela A Priloga VIII.;
(b)
izvoz robe koja je proizvod rada u zatvorskom sustavu;
(c)
ozbiljni nedostaci u carinskoj kontroli kod izvoza ili provoza droge (nedopuštene supstance ili prekursori) ili propust da se postupa u skladu s međunarodnim konvencijama o borbi protiv terorizma i pranju novca;
(d)
ozbiljno i sustavno nepravedna trgovačka praksa, uključujući onu koja utječe na opskrbu sirovinama, koja ima nepovoljan utjecaj na industriju Unije i koju zemlja korisnica nije riješila. Za navedene nepravedne trgovinske prakse koje su zabranjene ili utužive na temelju Sporazuma WTO-a primjena ovog članka zasniva se na prethodnom utvrđivanju u tom smislu od strane nadležnog tijela WTO-a;
(e)
ozbiljno i sustavno kršenje ciljeva usvojenih od strane regionalnih ribarskih organizacija ili međunarodnih dogovora kojih je Unija stranka u odnosu na očuvanje i upravljanje resursima ribarstva.
2. Povlašteni dogovori iz ove Uredbe neće se opozvati na temelju točke (d) stavka 1. u odnosu na proizvode koji podliježu antidampingu ili kompenzacijskim mjerama iz Uredbe Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (10) ili Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (11), zbog koji opravdavaju te mjere.
3. Kada Komisija smatra da postoji osnova koja opravdava privremeni opoziv carinskih povlastica predviđenih povlaštenim dogovorom iz članka 1. stavka 2. na temelju razloga iz stavka 1. ovog članka ona donosi provedbeni akt za pokretanje postupka za privremeni opoziv u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 39. stavka 2. Komisija je dužna obavijestiti Europski parlament i Vijeće o navedenom provedbenom aktu.
4. Komisija će u Službenom listu Europske unije objaviti obavijest u kojoj najavljuje pokretanje postupka privremenog opoziva i obavijestiti zemlju korisnicu o tome. Obavijest će:
(a)
sadržavati dovoljno osnova za provedbeni akt za pokretanje postupka privremenog opoziva, iz stavka 3.;
(b)
navoditi da će Komisija nadzirati i procjenjivati situaciju u zemlji korisnici kroz razdoblje od šest mjeseci od dana objave obavijesti.
5. Komisija je dužna odnosnoj državi korisnici omogućiti da surađuje u razdoblju nadzora i procjene.
6. Komisija će tražiti sve informacije koje smatra potrebnim, između ostalog, raspoložive ocjene, komentare, odluke, preporuke i zaključke nadležnih nadzornih tijela, već prema potrebi. Kod izrade zaključaka, Komisija ocjenjuje sve odgovarajuće informacije.
7. U roku od tri mjeseca od isteka razdoblja iz točke (b) stavka 4. Komisija podnosi izvješće o svojim saznanjima i zaključcima odnosnoj zemlji korisnici. Zemlja korisnica ima pravo podnositi svoje komentare na izvješće. Razdoblje za komentare ne smije biti dlje od jednog mjeseca.
8. U roku od šest mjeseci od isteka razdoblja iz točke (b) stavka 4. Komisija će odlučiti:
(a)
prekinuti postupak privremenog opoziva; ili
(b)
privremeno opozvati carinske povlastice predviđene povlaštenim dogovorima iz članka 1. stavka 2.
9. Kada Komisija smatra da utvrđeno stanje ne opravdava privremeni opoziv ona donosi provedbeni akt u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 39. stavka 2. o prestanku postupka privremenog opoziva.
10. Kada Komisija smatra da saznanja opravdavaju privremeni opoziv zbog navedenih u stavku 1. ovog članka ona će biti ovlaštena u skladu sa člankom 36. donijeti delegirane akte za izmjenu priloga II., III. ili IV., ovisno koji se primjenjuje, da bi se privremeno opozvale carinske povlastice predviđene povlaštenim dogovorima iz članka 1. stavka 2.
11. Za slučajeve iz stavaka 9. i 10. doneseni akt zasniva se, inter alia, na primljenim dokazima.
12. Kada Komisija odluči o privremenom opozivu, takav delegirani akt stupa na snagu šest mjeseci nakon donošenja.
13. Kada više ne postoje razlozi koji opravdavaju privremeni opoziv prije stupanja na snagu delegiranog akta iz stavka 10. ovog članka, Komisija je ovlaštena ukinuti doneseni akt za privremeni opoziv carinskih povlastica u skladu s žurnim postupkom iz članka 37.
14. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 36. radi utvrđivanja pravila vezanih za postupak za privremeni opoziv svih dogovora, a posebno u odnosu na rokove i podnošenje i obradu zahtjeva.
Članak 20.
Ako Komisija utvrdi da razlozi koji opravdavaju privremeni opoziv carinskih povlastica iz članka 19. stavka 1. više ne postoje ovlaštena je donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. radi izmjene priloga II., III. ili IV., ovisno koji se primjenjuje, da bi se ponovno uvele carinske povlastice predviđene povlaštenim dogovorima iz članka 1. stavka 2.
Članak 21.
1. Povlašteni dogovori predviđeni ovom Uredbom mogu biti privremeno opozvani u odnosu na sve ili određene proizvode s podrijetlom u zemlji korisnici u slučaju prevare, nepravilnosti ili sustavnog propusta da se postupa u skladu ili da se osigura postupanje u skladu s pravilima o podrijetlu proizvoda i s povezanim postupcima, ili propusta da se osigura administrativna suradnja na način koji iziskuju provedba i nadzor povlaštenih dogovora iz članka 1. stavka 2.
2. U sklopu administrativne suradnje iz stavka 1., inter alia, zemlja korisnica je dužna:
(a)
priopćiti Komisiji i ažurirati potrebne informacije za provedbu pravila o podrijetlu i njihov nadzor;
(b)
pomagati Uniji da na zahtjev carinskih tijela država članica izvrši naknadnu provjeru podrijetla robe i da na vrijeme priopći rezultate Komisiji;
(c)
pomagati Uniji tako da dopusti Komisiji u dogovoru i bliskoj suradnji s nadležnim tijelima država članica da provodi misije Unije u smislu administrativne i istražne suradnje u odnosnoj zemlji tako da se provjerava vjerodostojnost dokumenata ili autentičnost odgovarajućih informacija za odobravanje prednosti koje proizlaze iz povlaštenih dogovora iz članka 1. stavka 2.;
(d)
provoditi ili organizirati odgovarajuće istrage za identifikaciju i sprečavanje kršenja pravila o podrijetlu;
(e)
postupati u skladu ili osigurati postupanje u skladu s pravilima o podrijetlu u odnosu na regionalnu kumulaciju u smislu Uredbe (EEZ) br. 2454/93 ako iz toga za zemlju proizlaze prednosti; i
(f)
pomagati Uniji u provjeri postupanja kada postoji pretpostavka prevare vezane za podrijetlo s tim da se može pretpostaviti postojanje prevare kada uvoz proizvoda na temelju povlaštenih dogovora predviđenih ovom Uredbom u velikoj mjeri premašuje uobičajene razine izvoza zemlje korisnice.
3. Kada Komisija smatra da postoji dovoljno dokaza koji opravdavaju privremeni opoziv zbog navedenih u stavcima 1. i 2. ovog članka ona odlučuje u skladu s žurnim postupkom iz članka 39. stavka 4. privremeno opozvati carinske povlastice predviđene povlaštenim dogovorima iz članka 1. stavka 2. u odnosu na sve ili određene proizvode s podrijetlom u zemlji korisnici.
4. Prije donošenja odluke, Komisija prvo objavljuje obavijest u Službenom listu Europske unije u kojoj se navodi da postoji osnova za osnovanu sumnju u postupanje u skladu sa stavcima 1. i 2. koja može dovesti u pitanje pravo zemlje korisnice da nastavi uživati koristi predviđene ovom Uredbom.
5. Komisija je dužna obavijestiti zemlju korisnicu o odluci donesenoj u skladu s stavkom 3. prije nego što stupi na snagu.
6. Razdoblje privremenog opoziva ne smije biti duže od šest mjeseci. Najkasnije u trenutku isteka tog razdoblja Komisija odlučuje u skladu s žurnim postupkom iz članka 39. stavka 4. prekinuti privremeni opoziv ili produžiti trajanje razdoblja privremenog opoziva.
7. Države članice dužne su Komisiji priopćiti sve odgovarajuće informacije koje bi mogle opravdati privremeni opoziv carinskih povlastica ili njihovo produljenje.
POGLAVLJE VI.
ZAŠTITNE I NADZORNE ODREDBE
ODJELJAK I.
Opće zaštitne mjere
Članak 22.
1. Kada se neki proizvod s podrijetlom u zemlji korisnici bilo kojeg povlaštenog dogovora iz članka 1. stavka 2. uvozi u količinama i/ili po cijeni koja uzrokuje ili prijeti uzrokovati ozbiljne poteškoće proizvođačima iz Unije sličnih ili izravno konkurentnih proizvoda ponovno se uvodi uobičajena carina iz Zajedničke carinske tarife na taj proizvod.
2. Za potrebe ovog poglavlja „istovjetan proizvod” znači proizvod koji je istovjetan odnosno sličan u svim pogledima proizvodu koji se razmatra ili, ako nema takvog proizvoda, drugi proizvod koji, iako nije sličan u svim pogledima, ima obilježja najbliže slična onima koje ima proizvod koji se razmatra.
3. Za potrebe ovog poglavlja, „zainteresirane stranke” znači stranke uključene u proizvodnju, distribuciju i/ili prodaju uvoza navedenog u stavku 1. i istovjetnih ili izravno konkurentnih proizvoda.
4. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 36. radi utvrđivanja pravila vezanih za postupak donošenja općih zaštitnih mjera, a posebno u odnosu na rokove, prava stranaka, povjerljivost, objavljivanje, provjeru, posjete i pregled.
Članak 23.
Smatra se da postoje ozbiljne poteškoće kada proizvođači iz Unije osjećaju pogoršanje svojeg gospodarskog i/ili financijskog položaja. Kod provjere da li postoji takvo pogoršanje, Komisija uzima u obzir, inter alia, sljedeće čimbenike o proizvođačima iz Unije, kada su te informacije raspoložive:
(a)
tržišni udjel;
(b)
proizvodnja;
(c)
zalihe;
(d)
proizvodna sposobnost;
(e)
stečajni postupci;
(f)
profitabilnost;
(g)
iskorištenost sposobnosti;
(h)
zapošljavanje;
(i)
uvoz;
(j)
cijene.
Članak 24.
1. Komisija je dužna ispitati da li uobičajene carine iz Zajedničke carinske tarife trebale bi biti ponovno uvedene ako postoje dovoljni dokazi prima facie da su ispunjeni uvjeti iz članka 22. stavka 1.
2. Na zahtjev države članice pravna osoba ili organizacija s pravnom osobnošću u ime proizvođača iz Unije ili na inicijativu Komisije pokreće ispitni postupak ako je Komisiji jasno da postoje dovoljni dokazi prima facie utvrđeni na temelju čimbenika iz članka 23. koji opravdavaju početak ispitnog postupka. Zahtjev za pokretanje ispitnog postupka sadrži dokaze da su uvjeti za uvođenje zaštitnih mjera iz članka 22. stavka 1. ispunjeni. Zahtjev se podnosi Komisiji. Komisija ispituje, u mjeri u kojoj je to moguće, točnost i primjerenost dokaza podnesenih u zahtjevu da bi se utvrdilo da li postoje dovoljni prima facie dokazi koji opravdavaju pokretanje ispitnog postupka.
3. Kada je očigledno da postoje dovoljni dokazi prima facie koji opravdavaju pokretanje postupka Komisija objavljuje obavijest u Službenom listu Europske unije. Pokretanje se odvija u roku od mjesec dana od primitka zahtjeva na temelju stavka 2. Ako ispitni postupak bude pokrenut, obavijest mora sadržavati sve potrebne detalje o postupku i rokovima, što uključuje pristup nadležnom dužnosniku Opće uprave za trgovinu Europske komisije.
4. Ispitni postupak, što uključuje postupovne korake iz članka 25., 26. i 27., zatvara se u roku od 12 mjeseci od pokretanja.
Članak 25.
U slučaju opravdanih razloga za žurnost zbog pogoršanja gospodarskog i/ili financijskog položaja proizvođača iz Unije, i kada bi kašnjenje moglo dovesti do štete koju bi bilo teško otkloniti Komisija je ovlaštena donijeti izravno primjenjive provedbene akte u skladu s žurnim postupkom iz članka 39. stavka 4. za ponovno uvođenje uobičajenih carina iz Zajedničke carinske tarife kroz razdoblje od do 12 mjeseci.
Članak 26.
Kada je iz konačno utvrđenih činjenica vidljivo da su ispunjeni uvjeti iz članka 22. stavka 1. Komisija donosi provedbeni akt radi ponovnog uvođenja carina iz Zajedničke carinske tarife u skladu s ispitnim postupkom iz članka 39. stavka 3. Ovaj provedbeni akt stupa na snagu u roku od jednog mjeseca od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 27.
Kada je iz konačno utvrđenih činjenica vidljivo da su ispunjeni uvjeti iz članka 22. stavka 1. Komisija donosi provedbeni akt kojim se prekida istraga i postupak u skladu s ispitnim postupkom iz članka 39. stavka 3. Taj se provedbeni akt objavljuje u Službenom listu Europske unije. Istraga se smatra prekinutom ako se u roku iz članka 24. stavka 4. ne objavi provedbeni akt te žurne preventivne mjere automatski prestaju. Sve carine iz Zajedničke carinske tarife prikupljene zbog privremenih mjera bit će nadoknađene.
Članak 28.
Carine iz Zajedničke carinske tarife ponovno će biti uvedene na razdoblje koje je potrebno da bi se odgovorilo na pogoršanje gospodarske i/ili financijske situacije proizvođača iz Unije ili sve dok traje prijetnja od takvog pogoršanja. Razdoblje za ponovno uvođenje ne smije biti duže od tri godine, osim ako se produžuje u uredno opravdanim okolnostima.
ODJELJAK II.
Zaštitne mjere u sektorima tekstila, poljoprivrede i ribarstva
Članak 29.
1. Ne dovodeći u pitanje odjeljak I. ovog poglavlja, 1. siječnja svake godine Komisija na vlastitu inicijativu i u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 39. stavka 2. donosi provedbeni akt čiji je cilj uklanjanje carinskih povlastica iz članaka 7. i 12. u odnosu na proizvode iz odjeljaka OSP-a S-11a i S-11b Priloga V. ili proizvode koji pripadaju tarifnim brojevima 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00, i 3824 90 97 Kombinirane nomenklature, a kada uvoz takvih proizvoda koji su navedeni u prilozima V. ili IX., ovisno koji se primjenjuje, ima podrijetlo u zemlji korisnici i kada se uvoz ukupno:
(a)
poveća količinski (volumenski) za najmanje 13,5 % u usporedbi s prethodnom kalendarskom godinom; ili
(b)
za proizvode iz odjeljaka OSP-a S-11a i S-11b Priloga V. premašuje udjel naveden u točki 2. Priloga VI. vrijednosti uvoza Unije proizvoda iz odjeljaka OSP-a S-11a i S-11b Priloga V. iz svih zemalja i državnih područja iz Priloga II. kroz razdoblje od 12 mjeseci.
2. Stavak 1. ovog članka ne primjenjuje se na zemlje korisnice EBA i ne primjenjuje se na zemlje s udjelom za odgovarajuće proizvode iz članka 29. stavka 1. koji ne premašuje 6 % ukupnog uvoza Unije istih proizvoda iz priloga V. ili IX, ovisno o tome koji se primjenjuje.
3. Uklanjanje carinskih povlastica stupa na snagu dva mjeseca od datuma objave akta Komisije u ovom smislu u Službenom listu Europske unije.
Članak 30.
Ne dovodeći u pitanje odjeljak I. ovog poglavlja, kada uvoz proizvoda iz Priloga I. uz UFEU uzrokuje ili prijeti da će uzrokovati ozbiljne poremećaje na tržištu Unije, a posebno u jednoj ili više najudaljenijih regija, ili u regulatornim mehanizmima na ovim tržištima, Komisija na vlastitu inicijativu ili na zahtjev države članice nakon savjetovanja s odborom za odgovarajuću poljoprivrednu ili ribarsku zajedničku tržišnu organizaciju donosi provedbeni akt s ciljem suspenzije povlaštenih dogovora u odnosu na proizvode u skladu s ispitnim postupkom iz članka 39. stavka 3.
Članak 31.
Komisija je dužna obavijestiti zemlju korisnicu što je prije moguće o odluci donesenoj u skladu s člancima 29. i 30. prije nego što stupi na snagu.
ODJELJAK III.
Nadzor u poljoprivrednom i ribarskom sektoru
Članak 32.
1. Ne dovodeći u pitanje odjeljak I. ovog poglavlja, proizvodi iz poglavlja 1. do 24. Zajedničke carinske tarife predviđeni Uredbom (EEZ) br. 2658/87 s podrijetlom u zemljama korisnicama mogu podlijegati posebnom nadzornom mehanizmu s ciljem izbjegavanja smetnji na tržištima Unije. Komisija na vlastitu inicijativu ili zahtjev države članice nakon savjetovanja s odborom za odgovarajuću poljoprivrednu ili ribarsku zajedničku tržišnu organizaciju donosi provedbeni akt u skladu s ispitnim postupkom iz članka 39. stavka 3. o tome treba li se primijeniti taj posebni nadzorni mehanizam i utvrđuje proizvode na koje će se ovaj nadzorni mehanizam primjenjivati.
2. Kada se odjeljak I. ovog poglavlja primjenjuje na proizvode iz poglavlja 1. do 24. Zajedničke carinske tarife na način kako je predviđeno Uredbom (EEZ) br. 2658/87, s podrijetlom u zemljama korisnicama, razdoblje iz članka 24. stavka 4. ove Uredbe bit će skraćeno na dva mjeseca u sljedećim slučajevima:
(a)
kada zemlja korisnica ne osigura postupanje u skladu s pravilima o podrijetlu ili ne osigura administrativnu suradnju iz članka 21.; ili
(b)
kada uvoz proizvoda iz poglavlja 1. do 24. Zajedničke carinske tarife predviđen Uredbom (EEZ) br. 2658/87 prema povlaštenim dogovorima odobrenim na temelju ove Uredbe u velikoj mjeri premašuje uobičajenu razinu izvoza iz odnosne zemlje korisnice.
POGLAVLJE VII.
ZAJEDNIČKE ODREDBE
Članak 33.
1. Da bi se mogle iskoristiti carinske povlastice, proizvodi za koje se traže carinske povlastice moraju imati podrijetlo u zemlji korisnici.
2. U svrhu povlaštenog dogovora iz članka 1. stavka 2. ove Uredbe, pravila o podrijetlu u odnosu na definiciju koncepta proizvoda s podrijetlom, postupaka i načina administrativne suradnje s tim u vezi, jesu ona predviđena Uredbom (EEZ) br. 2454/93.
Članak 34.
1. Kada je stopa carine ad valorem za pojedinačnu uvoznu deklaraciju smanjenu u skladu s ovom Uredbom 1 % ili manje, carina se suspendira u cijelosti.
2. Kada je stopa posebne carine za pojedinačnu uvoznu deklaraciju smanjenu u skladu s ovom Uredbom EUR 2 ili manje po pojedinom iznosu u eurima, carina se suspendira u cijelosti.
3. Podložno stavcima 1. i 2., konačna stopa povlaštene carine izračunate u skladu s ovom Uredbom zaokružuje se na prvu decimalu.
Članak 35.
1. Statistički izvor koji se koristi za potrebe ove Uredbe jest vanjskotrgovinska statistika Komisije (Eurostat).
2. Države članice šalju Komisiji (Eurostat) statističke podatke o proizvodima koji su u carinskom postupku radi puštanja u slobodni promet u sklopu carinskih povlastica iz Uredbe (EZ) br. 471/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o statistici Zajednice koja se odnosi na vanjsku trgovinu sa zemljama nečlanicama (12). Ti podaci koji su o obliku upućivanja na oznake iz Kombinirane nomenklature i, kada je to primjenjivo, oznake TARIC, pokazuju, prema zemlji podrijetla, vrijednosti, količine i dodatne jedinice potrebne u skladu s definicijama iz te Uredbe. U skladu s člankom 8. stavkom 1. Uredbe, države članice prenose svoje statističke podatke ne kasnije od 40 dana od kraja svakog mjesečnog referentnog razdoblja. Da bi se olakšala raspoloživost informacija i povećala transparentnost, Komisija također osigurava da su relevantni statistički podaci za odjeljke OSP-a redovito raspoloživi u javnoj bazi podataka.
3. U skladu s člankom 308.d Uredbe (EEZ) br. 2454/93, države članice šalju Komisiji na njezin zahtjev podrobne podatke i vrijednosti o količinama proizvoda puštenih u slobodan promet prema carinskim povlasticama u prethodnim mjesecima. Ti podaci uključuju proizvode iz stavka 4. ovog članka.
4. Komisija u bliskoj suradnji s državama članicama obavlja nadzor uvoza proizvoda s oznakama KN 0603, 0803 90 10, 1006, 1604 14, 1604 19 31, 1604 19 39, 1604 20 70, 1701, 1704, 1806 10 30, 1806 10 90, 2002 90, 2103 20, 2106 90 59, 2106 90 98, 6403, 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 i 3824 90 97, a da bi se utvrdilo jesu li ispunjeni uvjeti iz članaka 22., 29. i 30.
Članak 36.
1. Dodjeljuje se ovlast Komisiji za donošenje delegiranih akata uz ispunjavanje uvjeta iz ovog članka.
2. Dodjeljuje se ovlast Komisiji za donošenje delegiranih akata iz članaka 3., 5., 6., 8., 9., 10., 11., 15., 16., 17., 19., 20. i 22. na neodređeno razdoblje od 20. studenoga 2012.
3. Europski parlament ili Vijeće mogu u bilo kojem trenutku opozvati delegaciju ovlasti iz članaka 3., 5., 6., 8., 9., 10., 11., 15., 16., 17., 19., 20. i 22. Odlukom o opozivu okončava se delegiranje ovlasti navedeno u toj odluci. Ona stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji u njoj određen datum. Ona ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su na snazi.
4. Čim Komisija donese delegirani akt, ona o njemu istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
5. Delegirani akt donesen na temelju članaka 3., 5., 6., 8., 9., 10., 11., 15., 16., 17., 19., 20. ili 22. stupa na snagu samo ako Europski parlament odnosno Vijeće ne uloži prigovor u roku od dva mjeseca od obavijesti o tom aktu Europskom parlamentu i Vijeću ili ako su prije isteka tog razdoblja Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovor. Odnosno razdoblje može biti produženo za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 37.
1. Delegirani akti doneseni na temelju ovog članka stupaju na snagu bez odgode i primjenjuju se pod uvjetom da nije uložen prigovor u skladu sa stavkom 2. U obavijesti o delegiranom aktu donesenom na temelju ovog članka za Europski parlament i Vijeće potrebno je navesti razloge za korištenje žurnog postupka.
2. Europski parlament ili Vijeće mogu uložiti prigovor na delegirani akt u skladu s postupkom iz članka 36. stavka 5. U tom slučaju Komisija ukida akt bez odgode nakon obavijesti Europskog parlamenta ili Vijeća o odluci za ulaganje prigovora.
Članak 38.
1. Podaci primljeni prema ovoj Uredbi koriste se samo za potrebe za koje su zatraženi.
2. Informacije povjerljive prirode i informacije osigurane na povjerljivoj osnovi primljene na temelju ove Uredbe neće se otkrivati bez posebnog dopuštenja davatelja.
3. Svaki zahtjev za povjerljivošću mora sadržavati razloge zbog kojih je informacija povjerljiva. Međutim ako davatelj informacija ne želi da budu objavljene i ne želi ovlastiti opću objavu ili objavu u obliku sažetka i ako izgleda da je zahtjev za povjerljivošću neopravdan, odnosne informacije mogu biti zanemarene.
4. Informacija se u svakom slučaju smatra povjerljivom ako je vjerojatno da će njezino otkrivanje imati negativne posljedice za davatelja informacije ili za izvor takvih informacija.
5. Stavci 1. do 4. ne isključuju upućivanje tijela Unije na opće informacije i posebno na razloge na kojima se temelje odluke donesene na temelju ove Uredbe. Ta tijela moraju, međutim, uzeti u obzir legitimne interese dotične fizičke i pravne osobe da se njihove poslovne tajne ne smiju otkrivati.
Članak 39.
1. Komisiji pomaže Odbor za opće povlastice osnovan na temelju Uredbe (EZ) br. 732/2008. Taj Odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011. Odbor može ispitati svako pitanje u odnosu na primjenu ove Uredbe koje je postavila Komisija ili na zahtjev države članice.
2. Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
3. Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
4. U slučaju kada se navodi uputa na ovaj stavak, primjenjuje se članak 8. Uredbe (EU) 182/2011, u vezi s njezinim člankom 5.
Članak 40.
Do 1. siječnja 2016. godine i svake dvije godine nakon toga, Komisija podnosi Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o utjecaju sustava koje pokriva zadnje dvogodišnje razdoblje i sve povlaštene dogovore iz članka 1. stavka 2.
Komisija do 21. studenoga 2017. Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o primjeni ove Uredbe. Uz izvješće može se kadgod je to moguće podnositi zakonodavni prijedlog.
Članak 41.
Uredba (EZ) br. 732/2008 stavlja se izvan snage s danom 1. siječnjem 2014.
Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu X.
POGLAVLJE VIII.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 42.
1. Svaka istraga ili postupak privremenog opoziva pokrenut i koji nije prekinut na temelju Uredbe (EZ) br. 732/2008 ponovno se pokreće automatski na temelju ove Uredbe, osim u odnosu na zemlju korisnicu posebnog dogovora o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje na temelju odnosne Uredbe ako se istraga odnosi samo na koristi koje se odobravaju na temelju posebnog dogovora o poticajima za održivi razvoj i dobro upravljanje. Međutim, takva se istraga ponovno pokreće automatski ako ista zemlja korisnica zatraži posebni dogovor o poticajima na temelju ove Uredbe prije 1. siječnja 2015. godine.
2. Informacije primljene tijekom istrage koja je pokrenuta i nije prekinuta na temelju Uredbe (EZ) br. 732/2008 uzimaju se u obzir u svakoj ponovno pokrenutoj istrazi.
Članak 43.
1. Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
2. Primjenjuje se od 20. studenoga 2012.
Međutim, carinske povlastice predviđene povlaštenim dogovorima iz članka 1. stavka 2. primjenjuju se od 1. siječnja 2014. godine.
3. Sustav se primjenjuje do 31. prosinca 2023. Međutim, datum isteka ne primjenjuje se na posebni dogovor za najnerazvijenije zemlje ni, u mjeri u kojoj se one primjenjuju zajedno s tim dogovorom, na ostale odredbe ove Uredbe.
Ova je Uredba cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 25. listopada 2012.