NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 421/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se mění směrnice 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství s cílem provést do roku 2020 mezinárodní dohodu o uplatňování jednotného celosvětového tržního opatření na emise z mezinárodní letecké dopravy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Odvětví letecké dopravy má výrazně mezinárodní povahu. Globální přístup k řešení emisí z mezinárodní letecké dopravy nabízí nejlepší vyhlídky na zajištění dlouhodobé udržitelnosti
(2)
Unie se snaží zabezpečit budoucí mezinárodní dohody pro regulaci emisí skleníkových plynů z letecké dopravy, přičemž v mezidobí samostatně omezuje dopady změny klimatu způsobené činnostmi spojenými s provozováním letecké dopravy na letiště a z letišť v Unii. S cílem zajistit, aby se tyto cíle vzájemně doplňovaly a nevylučovaly, je vhodné vzít v úvahu vývoj na mezinárodních fórech a stanoviska na těchto fórech přijatá, a zejména zohlednit usnesení obsahující „Konsolidovaný přehled prováděných politik a postupů organizace ICAO v oblasti ochrany životního prostředí“, přijatý dne 4. října 2013 na 38. zasedání shromáždění Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO).
(3)
S cílem udržet dynamiku dosaženou na 38. zasedání shromáždění ICAO v roce 2013 a usnadnit pokrok na nadcházejícím 39. zasedání shromáždění ICAO v roce 2016 je proto žádoucí pokládat požadavky stanovené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (3) dočasně za splněné pro období do 31. prosince 2016, pokud jde o lety na letiště a z letišť v zemích mimo Evropský hospodářský prostor (EHP). Unie při tom zdůrazňuje, že stejně jako lze uplatňovat právní požadavky na lety na letiště a z letišť nacházející se ve státech EHP, lze zároveň uplatňovat právní požadavky na větší podíl emisí z letů mezi těmito letišti. Za účelem zajištění právní jistoty pro účely této odchylky by měly být lety mezi letišti ve státech EHP a letišti v zemích, které přistoupily k Unii v roce 2013, považovány za lety mezi státy EHP.
(4)
Je třeba připomenout, že podle směrnice 2003/87/ES určí způsob použití příjmů z dražby povolenek členské státy. Tyto příjmy nebo jejich ekvivalent ve finanční hodnotě by se měly využít za účelem boje proti změně klimatu v Unii a třetích zemích mimo jiné na opatření ke snižování emisí skleníkových plynů, na přizpůsobení se dopadům změny klimatu v Unii a ve třetích zemích, zejména v rozvojových zemích, na financování výzkumu a vývoje v oblasti zmírňování a přizpůsobování se, včetně letectví a letecké dopravy, na snížení emisí prostřednictvím nízko emisní dopravy a na pokrytí nákladů na správu systému Unie. Výnosy z dražby nebo jejich ekvivalent ve finanční hodnotě by měly být použity také na financování příspěvků do Globálního fondu pro energetickou účinnost a obnovitelnou energii a na opatření proti odlesňování. Transparentní používání příjmu získaných z dražeb povolenek podle směrnice 2003/87/ES je zásadní pro podporu závazků Unie. Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (4) mají členské státy předložit Komisi zprávu o použití příjmů z dražby těchto povolenek.
(5)
Odchylky stanovené v tomto nařízení zohledňují výsledky dvoustranných a mnohostranných vztahů se třetími zeměmi, které Komise bude jménem Unie rozvíjet i nadále s cílem podpořit využívání tržních mechanismů ke snížení emisí z letecké dopravy.
(6)
Je třeba připomenout, že směrnice 2003/87/ES stanoví možnost přijmout opatření, kterými se mění činnosti v oblasti letecké dopravy uvedené v příloze I této směrnice, pokud třetí země zavede opatření ke snížení dopadu letecké dopravy na změnu klimatu.
(7)
Vyjednávání všech dohod mezi Unií a třetími zeměmi v oblasti letecké dopravy by mělo mít za cíl zajistit flexibilitu Unie při přijímání environmentálních opatření, a to i s ohledem na opatření ke zmírnění dopadu letecké dopravy na změnu klimatu.
(8)
Aby se zamezilo narušení hospodářské soutěže, je důležité, aby se všemi lety na stejné trase bylo zacházeno stejným způsobem.
(9)
S cílem zabránit nepřiměřené administrativní zátěži u nejmenších provozovatelů letadel by mělo být do přílohy I směrnice 2003/87/ES doplněno dočasné osvobození. Provozovatelé letadel, kteří nejsou provozovatelem neobchodní letecké dopravy produkující méně než 1 000 tun CO2 ročně by měli být proto vyňati z oblasti působnosti této směrnice, a to od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2020.
(10)
Je vhodné umožnit použití alternativního přístupu provozovatelům letadel, kteří jsou malými producenty emisí, pro ověření jejich emisí za účelem dalšího snížení jejich administrativní zátěže. Členské státy by měly být schopny zavést zjednodušující opatření, která řeší zejména potřeby provozovatelů letadel v neobchodní letecké dopravě, kteří jsou malými producenty emisí.
(11)
Zvláštní pozornost by měla být věnována zmírnění nebo dokonce odstranění jakýchkoli problémů týkajících se dostupnosti a konkurenceschopnosti, které se mohou vyskytnout u nejvzdálenějších regionů Unie. S ohledem na tuto skutečnost by měly být také lety mezi letištěm, které se nachází v některém z nejvzdálenějších regionů ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), a letištěm nacházejícím se v jiném regionu EHP, zahrnuty do odchylky stanovené v rámci tohoto nařízení.
(12)
V zájmu zajištění právní jistoty pro provozovatele letadel a vnitrostátní orgány je vhodné prodloužit lhůtu pro vyřazení povolenek a vykázání emisí za rok 2013 do roku 2015.
(13)
Pro účely uplatňování této odchylky je důležité připomenout, že metodami pro přidělování a vydávání povolenek provozovatelům letadel jsou i nadále metody stanovené směrnicí 2003/87/ES, tedy metody vycházející z ověřených údajů o tunokilometrech za relevantní období zmíněná v uvedené směrnici.
(14)
Po skončení shromáždění organizace ICAO v roce 2016 a na základě jeho vstupů by Komise měla předložit Evropskému parlamentu a Radě úplnou zprávu. V této zprávě by Komise měla mimo jiné zvážit všechny možnosti pokrytí emisí z činností v oblasti letecké dopravy a případně rychle navrhnout opatření s cílem zajistit, aby byl zohledněn mezinárodní vývoj a byly řešeny veškeré otázky týkající se uplatňování odchylky. Komise by měla rovněž věnovat zvláštní pozornost environmentální účinnosti systému obchodování s emisemi Evropské unie (EU ETS), a v této souvislosti konkrétnímu přispění odvětví letecké dopravy, včetně způsobů, jak lépe sladit pravidla platná pro činnosti v oblasti letecké dopravy i stacionárních zařízení.
(15)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zavedení dočasné odchylky pro monitorování, vykazování a vyřazování povolenek z letů do zemí a ze zemí mimo EHP od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016, ulehčení administrativní zátěže a zjednodušení správy tohoto systému, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu jeho rozsahu a účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(16)
Je nezbytné poskytnout provozovatelům letadel a vnitrostátním orgánům právní jistotu s ohledem na lhůtu pro vyřazení emisních povolenek do 30. dubna 2014, jak je uvedeno ve směrnici 2003/87/ES. Toto nařízení by tedy mělo být uplatňováno ode dne jeho přijetí.
(17)
Směrnice 2003/87/ES by měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Směrnice 2003/87/ES se mění takto:
1)
Vkládá se tento nový článek, který zní:
„Článek 28a
Odchylky platné do roku 2020 před provedením mezinárodní dohody o uplatňování jednotného celosvětového tržního opatření
1. Odchylně od čl. 12 odst. 2a, čl. 14 odst. 3 a článku 16 členské státy považují požadavky stanovené v uvedených ustanoveních za splněné a nepřijímají žádná opatření vůči provozovatelům letadel, pokud jde o:
a)
veškeré emise z letů na letiště nebo z letišť v zemích mimo Evropský hospodářský prostor (EHP) za každý kalendářní rok, a to od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016;
b)
veškeré emise z letů mezi letištěm, které se nachází v některém z nejvzdálenějších regionů ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování EU, a letištěm nacházejícím se v jiném regionu EHP za každý kalendářní rok, a to od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016;
c)
vyřazení povolenek odpovídajících ověřeným emisím z letů mezi letišti ve státech EHP za rok 2013, které probíhá do 30. dubna 2015, a nikoli do 30. dubna 2014, a ověřeným emisím z těchto letů za rok 2013, které se vykazují do 31. března 2015, a nikoli do 31. března 2014.
Pro účely článků 11a, 12 a 14 se ověřené emise z jiných letů, než jsou lety uvedené v tomto prvním pododstavci, považují za ověřené emise provozovatele letadel.
2. Odchylně od čl. 3e odst. 5 a článku 3f se provozovateli letadla, který využívá odchylek stanovených v odst. 1 písm. a) a b) tohoto článku, vydají bezplatné povolenky v počtu sníženém úměrně ke snížení počtu povinně vyřazených povolenek, které jsou v uvedených písmenech stanoveny.
Odchylně od čl. 3f odst. 8 se povolenky, které nejsou přiděleny v důsledku uplatňování prvního pododstavce tohoto odstavce, zruší.
Pokud jde o činnost v období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016, členské státy zveřejní počet bezplatných povolenek v oblasti letectví přidělených jednotlivým provozovatelům letadel do 1. srpna 2014.
3. Odchylně od článku 3d členské státy vydraží povolenky v oblasti letectví v počtu sníženém úměrně ke snížení celkového počtu vydaných povolenek.
4. Odchylně od čl. 3d odst. 3 se počet povolenek, který má být jednotlivými členskými státy vydražen na období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016, sníží tak, aby odpovídal podílu přidělených emisí z letecké dopravy u letů, které nepodléhají odchylkám stanoveným v odst. 1 písm. a) a b) tohoto článku.
5. Odchylně od článku 3g nejsou provozovatelé letadel povinni předkládat plány pro monitorování stanovující opatření pro monitorování a vykazování emisí u letů, které podléhají odchylkám stanoveným v odst. 1 písm. a) a b) tohoto článku.
6. Odchylně od článků 3g, 12, 15 a 18a platí, že je-li celkový roční objem emisí provozovatele letadel nižší než 25 000 tun CO2, považují se jeho emise za ověřené, jestliže jsou stanoveny pomocí nástroje pro malé producenty emisí, který byl schválen nařízením Komise (EU) č. 606/2010 (5) a do kterého organizace Eurocontrol doplnila údaje ze svého nástroje pro podporu systému ETS. Členské státy mohou pro provozovatele letadel neobchodní letecké dopravy zavést zjednodušené postupy, pokud tyto postupy zajišťují stejnou přesnost jako nástroj pro malé producenty emisí.
7. Pro účely tohoto článku se lety mezi letišti ve státech EHP a zeměmi, které přistoupily k Unii v roce 2013, považují za lety mezi letišti ve státech EHP.
8. Komise pravidelně, a to nejméně jednou ročně, informuje Evropský parlament a Radu o pokroku dosaženém v jednáních v rámci Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) a o úsilí zaměřeném na prosazení mezinárodního přijetí tržních mechanismů mezi třetími zeměmi. V návaznosti na shromáždění organizace ICAO v roce 2016 Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o krocích zaměřených na uplatňování mezinárodní dohody o celosvětovém tržním opatření od roku 2020, které sníží nediskriminačním způsobem emise skleníkových plynů z letecké dopravy, a o informacích týkajících se využití příjmů, jež předkládají členské státy v souladu s článkem 17 nařízení (EU) č. 525/2013.
Komise ve své zprávě posoudí, a v případě potřeby připojí, návrhy reagující na tento vývoj týkající se vhodného rozsahu pro pokrytí emisí z letů uskutečňovaných na letiště nebo z letišť v zemích mimo EHP od 1. ledna 2017. Komise ve své zprávě rovněž zváží řešení dalších otázek, které mohou při uplatňování odstavců 1 až 4 tohoto článku vyvstat, přičemž zachová zásadu rovného zacházení se všemi provozovateli letadel na téže trase.
(5) Nařízení Komise (EU) č. 606/2010 ze dne 9. července 2010 o schválení zjednodušeného nástroje vytvořeného Evropskou organizací pro bezpečnost letového provozu (Eurocontrol) pro odhad spotřeby paliva některých provozovatelů letadel s nízkými emisemi (Úř. věst. L 175, 10.7.2010, s. 25).“" 						
2)
V příloze I se ve sloupci „Činnosti“ tabulky pod nadpisem „Letectví“ v druhém pododstavci doplňuje nové písmeno, které zní:
„k)
od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2020 lety, jež by jinak spadaly pod tuto činnost, vykonávané provozovatelem neobchodní letecké dopravy, který provozuje lety s celkovou roční produkcí emisí nižší než 1 000 tun za rok.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 30. dubna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
UREDBA (EU) br. 421/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 16. travnja 2014.
o izmjeni Direktive 2003/87/EZ o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice s ciljem provedbe međunarodnog sporazuma o primjeni jedinstvene globalne tržišno utemeljene mjere na emisije iz međunarodnog zrakoplovstva do 2020.
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Zrakoplovni sektor ima snažna međunarodna obilježja. Globalan pristup rješavanju emisija iz međunarodnog zrakoplovstva nudi najbolje izglede za dugoročno osiguranje održivosti.
(2)
Unija nastoji osigurati budući međunarodni sporazum radi kontrole emisija stakleničkih plinova iz zrakoplovstva, a u međuvremenu, autonomnim djelovanjem, ograničuje utjecaj na promjenu klime zbog zrakoplovnih djelatnosti u zračne luke u Uniji i iz njih. Kako bi se osiguralo uzajamno nadopunjavanje tih ciljeva i izbjegla njihova proturječnost, prikladno je uzeti u obzir kretanja u međunarodnim forumima i njihova stajališta, a posebno uzeti u obzir rezoluciju donesenu 4. listopada 2013. na 38. zasjedanju skupštine Međunarodne organizacije za civilno zrakoplovstvo (ICAO) koja sadržava „Konsolidiranu izjavu o nastavku politika i praksi ICAO-a povezanih sa zaštitom okoliša”.
(3)
Slijedom toga, kako bi se održao zamah postignut na 38. zasjedanju skupštine ICAO-a u 2013. i olakšalo postizanje napretka na predstojećem 39. zasjedanju u 2016., poželjno je zahtjeve utvrđene u Direktivi 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3) privremeno smatrati ispunjenima za razdoblje do 31. prosinca 2016. u pogledu letova u zračne luke u zemljama izvan Europskoga gospodarskog prostora (EGP) i iz njih. Time Unija naglašava da se pravni zahtjevi mogu primijeniti u pogledu letova u zračne luke smještene u državama EGP-a i iz njih na isti način na koji se pravni zahtjevi mogu primijeniti u pogledu emisija iz letova između takvih zračnih luka. Kako bi se osigurala pravna sigurnost, za potrebe ovog odstupanja, letove između zračnih luka smještenih u državama EGP-a i zračnih luka smještenih u zemljama koje su pristupile Uniji 2013. trebalo bi smatrati letovima između država EGP-a.
(4)
Podsjeća se da su, sukladno Direktivi 2003/87/EZ, države članice te koje trebaju odrediti kako će se koristiti prihodi ostvareni na dražbovnoj prodaji emisijskih jedinica. Te prihode, ili njihov ekvivalent u financijskoj vrijednosti, trebalo bi upotrijebiti za savladavanje klimatskih promjena u Uniji i trećim zemljama, između ostalog, za smanjivanje emisija stakleničkih plinova, za prilagođavanje utjecajima klimatskih promjena u Uniji i trećim zemljama, a posebno zemljama u razvoju, za financiranje istraživanja i razvoja s ciljem ublažavanja i prilagođavanja, uključujući posebno u području aeronautike i zračnog prijevoza, za smanjenje emisija kroz promet s malim emisijama i za pokrivanje troškova primjene sustava Unije. Prihode od dražbovne prodaje, ili njihov ekvivalent u financijskoj vrijednosti, također bi trebalo upotrijebiti za financiranje doprinosa Globalnom fondu za energetsku učinkovitost i energiju iz obnovljivih izvora te mjera za sprečavanje krčenja šuma. Transparentnost korištenja prihoda od dražbovne prodaje emisijskih jedinica u skladu s Direktivom 2003/87/EZ ključna je za podržavanje obveza Unije. Prema Uredbi (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (4) države članice trebaju Komisiji podnijeti izvješće o korištenju prihodima od dražbovne prodaje takvih emisijskih jedinica.
(5)
Odstupanjima predviđenima u ovoj Uredbi uzimaju se u obzir rezultati bilateralnih i multilateralnih kontakata s trećim zemljama koje će Komisija i dalje održavati u ime Unije kako bi promicala primjenu tržišno utemeljenih mehanizama za smanjenje emisija iz zrakoplovstva.
(6)
Podsjeća se da je u Direktivi 2003/87/EZ predviđena mogućnost usvajanja mjera kojima se mijenjaju zrakoplovne djelatnosti navedene u Prilogu I. toj direktivi kada treća zemlja uvede mjere za smanjenje utjecaja zrakoplovnih djelatnosti na klimatske promjene.
(7)
Cilj pregovora o svim sporazumima Unije o zrakoplovstvu s trećim zemljama trebao bi biti očuvanje fleksibilnosti Unije da poduzima mjere u pogledu pitanja okoliša, uključujući mjere za ublažavanje utjecaja zrakoplovstva na klimatske promjene.
(8)
Kako bi se spriječilo narušavanje tržišnog natjecanja, važno je da se sa svim letovima na istom putu postupa jednako.
(9)
Kako bi se izbjeglo daljnje nerazmjerno administrativno opterećenje najmanjih operatora zrakoplova, trebalo bi dodati privremeno izuzeće u Prilog I. Direktivi 2003/87/EZ. Nekomercijalni operatori zrakoplova koji ispuštaju manje od 1 000 tona CO2 godišnje trebali bi stoga biti izuzeti iz područja primjene te direktive od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2020.
(10)
Primjereno je operatorima zrakoplova koji su mali emiteri omogućiti korištenje alternativnog pristupa za verifikaciju njihovih emisija kako bi se dodatno smanjilo njihovo administrativno opterećenje. Državama članicama trebalo bi omogućiti provedbu mjera pojednostavljenja kojima bi se posebno obuhvatile potrebe nekomercijalnih operatora koji su mali emiteri.
(11)
Posebnu pozornost trebalo bi posvetiti ublažavanju ili čak uklanjanju svih problema povezanih s dostupnošću i konkurentnošću koji se javljaju za najudaljenije regije Unije. Imajući to u vidu, letove između zračne luke smještene u nekoj od najudaljenijih regija u smislu članka 349. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) i zračne luke smještene u nekoj drugoj regiji EGP-a također bi trebalo obuhvatiti odstupanjem utvrđenim ovom Uredbom.
(12)
Kako bi se osigurala pravna sigurnost za operatore zrakoplova i nacionalna tijela primjereno je produljiti rokove za predaju i izvješćivanje do 2015. za emisije iz 2013.
(13)
Za primjenu tog odstupanja važno je podsjetiti da metode raspodjele i izdavanja emisijskih jedinica operatorima zrakoplova ostaju one koje su utvrđene Direktivom 2003/87/EZ, to jest na temelju verificiranih podataka o tonskim kilometrima za relevantna razdoblja na koja se odnose.
(14)
Nakon skupštine ICAO-a 2016. i u svjetlu njezina ishoda, Komisija bi trebala podnijeti sveobuhvatno izvješće Europskom parlamentu i Vijeću. U tom izvješću Komisija bi trebala, između ostalog, razmotriti sve opcije za obuhvaćanje emisija iz zrakoplovnih djelatnosti i, prema potrebi, brzo predložiti mjere kako bi se osiguralo da se mogu uzeti u obzir međunarodna kretanja i da se mogu riješiti sva pitanja o primjeni odstupanja. Komisija bi također trebala posvetiti posebnu pažnju okolišnoj učinkovitosti sustava trgovanja emisijama Europske unije (EU ETS) i, u tom kontekstu, posebnom doprinosu sektora zrakoplovstva, uključujući i modalitete za bolje usklađivanje pravila koja se primjenjuju na zrakoplovne djelatnosti odnosno na stacionarna postrojenja.
(15)
S obzirom na to da ciljeve ove Uredbe, to jest uvođenje privremenog odstupanja za praćenje, izvješćivanje i predaju emisijskih jedinica iz letova u zemlje izvan EGP-a i iz tih zemalja od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2016., smanjenje administrativnog opterećenja i pojednostavljenje vođenja sustava, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog opsega i učinaka djelovanja oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(16)
Nužno je osigurati pravnu sigurnost za operatore zrakoplova i nacionalna tijela uzevši u obzir 30. travnja 2014. kao rok za predaju koji je naveden u Direktivi 2003/87/EZ. Sukladno tome, ova bi se Uredba trebala primjenjivati od dana njezina donošenja.
(17)
Direktivu 2003/87/EZ trebalo bi izmijeniti na odgovarajući način,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Direktiva 2003/87/EZ mijenja se kako slijedi:
1.
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 28.a
Odstupanja koja se primjenjuju prije provedbe međunarodnog sporazuma o primjeni jedinstvene globalne tržišno utemeljene mjere do 2020. godine
1. Odstupajući od članka 12. stavka 2.a, članka 14. stavka 3. i članka 16., države članice smatraju zahtjeve utvrđene u tim odredbama ispunjenima i ne poduzimaju nikakve radnje protiv operatora zrakoplova u pogledu:
(a)
svih emisija iz letova u zračne luke smještene u zemljama izvan Europskog gospodarskog prostora (EGP-a) i iz njih svake kalendarske godine od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2016.;
(b)
svih emisija iz letova između zračne luke smještene u nekoj od najudaljenijih regija u smislu članka 349. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) i zračne luke smještene u nekoj drugoj regiji EGP-a svake kalendarske godine od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2016.;
(c)
predaje emisijskih jedinica, u iznosu verificiranih emisija iz 2013. iz letova između zračnih luka smještenih u državama EGP-a, izvedenih do 30. travnja 2015. umjesto 30. travnja 2014., i izvješćivanja o verificiranim emisijama iz 2013. za te letove do 31. ožujka 2015. umjesto 31. ožujka 2014.
Za potrebe članaka 11.a, 12. i 14., verificirane emisije iz letova koji ne obuhvaćaju one iz prvog podstavka smatraju se verificiranim emisijama operatora zrakoplova.
2. Odstupajući od članka 3.e stavka 5. i članka 3.f, operatoru zrakoplova za kojeg vrijede odstupanja predviđena u stavku 1. točkama (a) i (b) ovog članka izdaju se besplatne emisijske jedinice u broju umanjenom razmjerno umanjenju obveze predaje predviđene u tim točkama.
Odstupajući od članka 3.f stavka 8., emisijske jedinice koje ne budu raspodijeljene zbog primjene prvog podstavka ovog stavka poništavaju se.
U pogledu djelatnosti u razdoblju od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2016., države članice objavljuju broj besplatnih zrakoplovnih emisijskih jedinica dodijeljenih svakom operatoru zrakoplova do 1. kolovoza 2014.
3. Odstupajući od članka 3.d, države članice na dražbi prodaju broj zrakoplovnih emisijskih jedinica umanjen razmjerno umanjenju ukupnog broja izdanih emisijskih jedinica.
4. Odstupajući od članka 3.d. stavka 3., broj emisijskih jedinica koji će svaka država članica ponuditi na dražbi za razdoblje od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2016. umanjuje se tako da odgovara njezinom udjelu dodijeljenih zrakoplovnih emisija iz letova koji ne podliježu odstupanjima predviđenima u stavku 1. točkama (a) i (b) ovog članka.
5. Odstupajući od članka 3.g, operatori zrakoplova nisu obvezni podnijeti planove praćenja s utvrđenim mjerama za praćenje i prijavljivanje emisija u pogledu letova koji podliježu odstupanjima predviđenima u stavku 1. točkama (a) i (b) ovog članka.
6. Odstupajući od članaka 3.g, 12., 15. i 18.a, kada su ukupne godišnje emisije operatora zrakoplova manje od 25 000 tona CO2, njegove emisije smatraju se verificiranim emisijama ako su izmjerene alatom za male emitere koji je odobren Uredbom Komisije (EU) br. 606/2010 (5) i koji je Eurocontrol dopunio podacima iz svojeg programa za podršku sustavu trgovanja emisijama. Države članice mogu provoditi pojednostavnjene postupke za nekomercijalne operatore zrakoplova, ako takvi postupci ne pružaju ništa manje preciznosti od alata za male emitere.
7. Za potrebe ovog članka, letove između zračnih luka smještenih u državama EGP-a i zemljama koje su pristupile Uniji 2013. smatra se letovima između zračnih luka smještenih u državama EGP-a.
8. Komisija redovito, a najmanje jednom godišnje, obavješćuje Europski parlament i Vijeće o napretku u pregovorima u Međunarodnoj organizaciji za civilno zrakoplovstvo (ICAO) i o svojim naporima da promiče međunarodno prihvaćanje tržišno utemeljenih mehanizama među trećim zemljama. Nakon zasjedanja skupštine ICAO- a 2016. Komisija će izvijestiti Europski parlament i Vijeće o mjerama za provedbu međunarodnog sporazuma o globalnoj tržišno utemeljenoj mjeri od 2020. kojima će se emisije stakleničkih plinova iz zrakoplovstva smanjiti na nediskriminirajući način, kao i o informacijama o korištenju prihoda koje države članice dostavljaju u skladu s člankom 17. Uredbe (EU) br. 525/2013.
U svojem izvješću Komisija razmatra odgovarajući opseg obuhvaćanja emisija iz djelatnosti iz letova u zračne luke smještene u zemljama izvan EGP-a ili iz njih od 1. siječnja 2017. nadalje te prema potrebi uključuje prijedloge kao odgovor na takva kretanja. U svojem izvješću Komisija razmatra i rješenja za druga pitanja koja se mogu pojaviti primjenom stavaka od 1. do 4. ovog članka, uz očuvanje jednakog postupanja prema svim operatorima zrakoplova na istom putu.
(5) Uredba Komisije (EU) br. 606/2010 od 9. srpnja 2010. o odobravanju pojednostavljenog alata Europske agencije za sigurnost zračnog prometa (Eurocontrol) za procjenu potrošnje goriva određenih operatora zrakoplova koji su mali emitenti (SL L 175, 10.7.2010., str. 25.).”" 						
2.
U tablici Priloga I., u stupcu „Djelatnosti”, pod naslovom „Zrakoplovstvo” iza točke (j) dodaje se sljedeća točka:
„(k)
od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2020., letove koji bi, kad ne bi bilo ove točke, pripadali u ovu djelatnost, a koje obavlja nekomercijalni operator zrakoplova koji izvršava letove s ukupnim godišnjim emisijama manjima od 1 000 tona godišnje.”
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 30. travnja 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 16. travnja 2014.