ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 529/2013/EU
ze dne 21. května 2013
o pravidlech započítávání týkajících se emisí skleníkových plynů a jejich pohlcení v důsledku činností souvisejících s využíváním půdy, změnami ve využívání půdy a lesnictvím a o informacích o opatřeních týkajících se těchto činností
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Odvětví využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví (dále jen „odvětví LULUCF“) v Unii vykazuje čistý propad emisí a je odvětvím, které z ovzduší pohlcuje skleníkové plyny v množství, jež odpovídá významnému podílu celkových emisí skleníkových plynů Unie. Činnosti odvětví LULUCF způsobují antropogenní emise a pohlcování skleníkových plynů v důsledku změn množství uhlíku ukládaného ve vegetaci a půdě, jakož i emise jiných skleníkových plynů než CO2. Vyšší míra udržitelného využívání výrobků z vytěženého dřeva může podstatně snížit emise a posílit pohlcování skleníkových plynů z ovzduší. Emise a pohlcení skleníkových plynů způsobené odvětvím LULUCF se nezapočítávají do cílů Unie snížit emise skleníkových plynů do roku 2020 o 20 % podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 (3), a podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (4), avšak zčásti se započítávají do kvantifikovaných závazků Unie omezení a snížení emisí podle čl. 3 odst. 3 Kjótského protokolu (dále jen „Kjótský protokol“) k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „UNFCCC“), který byl schválen rozhodnutím Rady 2002/358/ES (5).
(2)
Vzhledem k přechodu na konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství, jenž má být završen v roce 2050, je třeba o veškerém využívání půdy uvažovat komplexně a zabývat se odvětvím LULUCF v rámci politiky Unie v oblasti klimatu.
(3)
Rozhodnutí č. 406/2009/ES vyžaduje, aby Komise posoudila podmínky, podle nichž budou emise skleníkových plynů a jejich pohlcování v souvislosti s odvětvím LULUCF začleněny do závazku Unie v oblasti snížení emisí skleníkových plynů, přičemž se zajistí trvalost a ekologická vyváženost příspěvku odvětví a zároveň důsledné monitorování a přesné započítávání příslušných emisí a pohlcení. Toto rozhodnutí by proto jako první krok mělo stanovit pravidla započítávání, která se použijí na emise a pohlcování skleníkových plynů v odvětví LULUCF, a přispět tak případně k tvorbě politik směřujících k zařazení odvětví LULUCF do závazku Unie v oblasti snižování emisí, a to s přihlédnutím k environmentálním podmínkám jednotlivých regionů Unie, mimo jiné i v zemích s vysokou mírou zalesnění. Aby se mezitím zachovaly a rozšířily zásoby uhlíku, mělo by toto rozhodnutí rovněž stanovit, že členské státy mají poskytovat informace o svých opatřeních v rámci odvětví LULUCF k omezení nebo snížení emisí a k zachování nebo zvýšení pohlcování v odvětví LULUCF.
(4)
Toto rozhodnutí by mělo stanovit povinnosti členských států, pokud jde o uplatňování uvedených pravidel započítávání a o poskytování informací o opatřeních členských států v odvětví LULUCF. Nemělo by stanovit žádné povinnosti v oblasti započítávání či podávání zpráv pro soukromé subjekty.
(5)
Rozhodnutí 16/CMP.1 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu („rozhodnutí 16/CMP.1“), přijaté na 11. zasedání konference smluvních stran UNFCCC, které se konalo v Montrealu v prosinci roku 2005, a rozhodnutí 2/CMP.7 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, přijaté na 17. zasedání konference smluvních stran UNFCCC, které se konalo v Durbanu v prosinci roku 2011, stanovují pravidla započítávání pro odvětví LULUCF od druhého kontrolního období v rámci Kjótského protokolu. Toto rozhodnutí by mělo být zcela v souladu s uvedenými rozhodnutími, aby byla zajištěna soudržnost mezi vnitřními pravidly Unie a definicemi, podmínkami, pravidly a pokyny dohodnutými v rámci UNFCCC s cílem zabránit zdvojování zpráv podávaných členskými státy. Toto rozhodnutí by rovněž mělo zohlednit zvláštnosti odvětví LULUCF Unie a povinnosti, jimiž je vázána Unie jako samostatná smluvní strana UNFCCC a Kjótského protokolu.
(6)
Pravidla započítávání použitelná na odvětví LULUCF Unie by neměla způsobovat dodatečnou administrativní zátěž. Neměla by proto být stanovena povinnost zahrnout do zpráv podávaných v souladu s těmito pravidly informace, které nejsou vyžadovány podle rozhodnutí konference smluvních stran UNFCCC a shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu.
(7)
Odvětví LULUCF může přispívat ke zmírňování změny klimatu několika způsoby, zejména snižováním emisí, jakož i zachováváním a posilováním propadů a zásob uhlíku. Pro účinnost opatření, jejichž hlavním cílem je zvýšit pohlcování uhlíku, mají zásadní význam dlouhodobá stabilita a adaptabilita zásobníků uhlíku.
(8)
Pravidla započítávání v rámci odvětví LULUCF by měla odrážet úsilí vynakládané v odvětví zemědělství a lesního hospodářství s cílem posílit přínos změn ve využití zdrojů půdy ke snížení emisí. Toto rozhodnutí by mělo stanovit pravidla započítávání závazná pro činnosti zalesňování, opětovného zalesňování, odlesňování a obhospodařování lesů, jakož i pro činnosti obhospodařování pastvin a obhospodařování orné půdy, s výhradou zvláštních ustanovení, která mají zlepšit systémy členských států pro podávání zpráv a započítávání během prvního období započítávání. Toto rozhodnutí by rovněž mělo stanovit pravidla započítávání, která se dobrovolně použijí na činnosti obnovy vegetace a odvodňování a zavodňování mokřadů. Za tímto účelem by Komise měla zjednodušit a zlepšit výstupy příslušných databází Unie (Eurostat - Lucas, Evropská agentura pro životní prostředí - databáze krajinného pokryvu Corine atd.), jež zpracovávají příslušné informace, a to s cílem pomáhat členským státům v plnění povinností započítávání, zejména pokud jde o obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin, a případně i o dobrovolné započítávání týkající se činností obnovy vegetace a odvodňování a zavodňování mokřadů.
(9)
Pro zajištění ekologické vyváženosti pravidel započítávání vztahujících se na odvětví LULUCF Unie by tato pravidla měla být založena na zásadách započítávání stanovených v rozhodnutí 2/CMP.7, rozhodnutí 2/CMP.6 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, přijatých na 16. zasedání konference smluvních stran UNFCCC, které se konalo v Cancúnu v prosinci roku 2010, a rozhodnutí 16/CMP.1. Členské státy by měly vypracovat a vést své záznamy tak, aby byla zaručena přesnost, úplnost, konzistentnost, porovnatelnost a transparentnost příslušných informací použitých při odhadech emisí a pohlcování v odvětví LULUCF v souladu s přístupem stanoveným v pokynech Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů, mimo jiné v pokynech upravujících metodiku započítávání emisí jiných skleníkových plynů než CO2, přijatých v rámci UNFCCC.
(10)
Pravidla započítávání vycházející z rozhodnutí 2/CMP.7 a 16/CMP.1 neumožňují započítat substituční účinek užití výrobků ze dřeva vytěženého pro energetické a materiální účely, neboť by výsledkem bylo zdvojené započítávání. Toto užití však může významně přispět ke zmírňování změny klimatu, a informace o opatřeních v rámci odvětví LULUCF poskytované členskými státy tedy mohou zahrnovat opatření, jejichž účelem je nahradit materiály a zdroje energie produkující velké množství skleníkových plynů biomasou. Tímto způsobem by došlo k posílení soudržnosti politik.
(11)
S cílem zajistit pevný základ budoucí tvorby politik a optimalizace využívání půdy v Unii jsou zapotřebí příslušné investice. Aby se zajistilo, že těmto investicím bude možno připisovat priority podle klíčových kategorií, měly by členské státy mít zpočátku možnost vyjmout některé zásobníky uhlíku ze započítávání. V dlouhodobém horizontu by však mělo dojít k vyčerpávajícímu započítávání v rámci daného odvětví tak, aby byly zahrnuty všechny půdy, zásobníky a plyny.
(12)
Pravidla započítávání by měla zajistit, že záznamy přesně odrážejí člověkem vyvolané změny v emisích a pohlcování. V tomto ohledu by toto rozhodnutí mělo stanovit používání konkrétních metodik pro různé činnosti v odvětví LULUCF. Emise a pohlcování spojené se zalesňováním, opětovným zalesňováním a odlesňováním jsou výsledkem člověkem bezprostředně vyvolané přeměny půdy, a měly by proto být započteny v celém rozsahu. Na emise a pohlcení související s obhospodařováním pastvin, obhospodařováním orné půdy, obnovou vegetace nebo odvodňováním a zavodňováním mokřadů se pro účely výpočtu změn v emisích a pohlceních uplatní referenční rok. Avšak emise a pohlcení z obhospodařování lesů závisejí na řadě přírodních faktorů, na věkové struktuře lesů, jakož i na předchozích i stávajících postupech obhospodařování. Uplatnění referenčního roku neumožňuje zohlednit tyto aspekty a jejich cyklické důsledky pro emise a pohlcování či jejich meziroční variace. Příslušná pravidla započítávání pro výpočet změn v emisích a pohlceních by namísto toho měla stanovit použití referenčních úrovní, aby se vyloučily vlivy přírodních faktorů a faktorů spjatých se zvláštnostmi jednotlivých zemí. Referenční úrovně představují odhady ročních čistých emisí nebo pohlcení vyplývajících z obhospodařování lesů na území členského státu za roky zahrnuté v každém období započítávání a měly by být stanoveny transparentně v souladu s rozhodnutími 2/CMP.6 a 2/CMP.7. Referenční úrovně uvedené v tomto rozhodnutí by měly být totožné s referenčními úrovněmi schválenými v rámci procesů UNFCCC. Pokud má některý členský stát k dispozici lepší metodiku či údaje související se stanovením referenční úrovně, měl by takový členský stát provést příslušné technické opravy, aby byl zahrnut dopad přepočtů do započítávání pro obhospodařování lesů.
Pravidla započítávání by měla stanovit horní mezní hodnotu vztahující se na čistá pohlcení v případě obhospodařování lesů, která mohou být započtena. Dojde-li v rámci příslušných mezinárodních procesů k vývoji v oblasti pravidel započítávání pro lesnické činnosti, měla by být zvážena možnost aktualizace pravidel započítávání pro tyto činnosti podle tohoto rozhodnutí, aby byl s daným vývojem zajištěn soulad.
(13)
Pravidla započítávání by měla náležitě odrážet přínos ukládání skleníkových plynů do dřeva a dřevěných výrobků a měla by přispět k většímu využívání lesů jako zdroje v rámci udržitelného obhospodařování lesů a k většímu využívání výrobků ze dřeva.
(14)
Podle kapitoly 4.1.1 pokynů IPCC pro správnou praxi při využívání půdy, změny využívání půdy a lesnictví je správným postupem, pokud země kromě minimální zalesněné oblasti vymezí i minimální šířku použitou pro definici lesa a jednotek půdy, kde se provádí zalesňování, opětovné zalesňování a odlesňování. Měl by být zajištěn soulad mezi definicí použitou daným členským státem ve zprávách podávaných v rámci UNFCCC a Kjótského protokolu a tímto rozhodnutím.
(15)
Pravidla započítávání by měla zajistit, aby členské státy v záznamech přesně zaznamenaly změny v zásobníku výrobků z vytěženého dřeva, jakmile k nim dojde, s cílem vytvořit pobídky pro využívání výrobků z vytěženého dřeva s dlouhou životností. Funkce rozkladu prvního řádu použitelná na emise z výrobků z vytěženého dřeva by proto měla odpovídat rovnici 12.1 pokynů IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 a příslušné hodnoty směrodatného poločasu rozkladu by měly vycházet z tabulky 3a.1.3 pokynů IPCC pro správnou praxi při využívání půdy, změny využívání půdy a lesnictví z roku 2003. Členské státy by měly mít možnost použít namísto toho metodiku a poločasy rozkladu specifické pro danou zemi, jsou-li v souladu s nejnovějšími přijatými pokyny IPCC.
(16)
Jelikož emise skleníkových plynů a pohlcování v důsledku zemědělských činností meziročně kolísají mnohem méně než emise a pohlcování z lesnických činností, členské státy by měly započítávat emise a pohlcování skleníkových plynů v důsledku činností obhospodařování orné půdy a pastvin k referenčnímu roku nebo období.
(17)
Odvodňování a zavodňování mokřadů zahrnuje emise z rašelinišť, která uchovávají velmi vysoká množství uhlíku. Emise z degradace a odvodňování rašelinišť odpovídají přibližně 5 % celosvětových emisí skleníkových plynů a v roce 2010 představovaly 3,5-4 % emisí Unie. Jakmile budou na mezinárodní úrovni dohodnuty příslušné pokyny IPCC, měla by Unie na mezinárodní úrovni usilovat v této otázce o pokrok, aby bylo možné dosáhnout dohody s orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu ohledně povinnosti vypracovat a vést roční záznamy o emisích a pohlceních emisí z činností spadajících do kategorií odvodňování a zavodňování mokřadů a aby bylo možné tuto povinnost začlenit do celosvětové dohody o klimatu, která má být uzavřena nejpozději v roce 2015.
(18)
Přírodní škodlivé činitele, jako jsou požáry, hmyzí škůdci nebo nákaza, extrémní povětrnostní jevy a škodlivé činitele geologického původu, nad nimiž nemají členské státy kontrolu a které ani podstatně neovlivňují, mohou v odvětví LULUCF vést k dočasným emisím skleníkových plynů nebo mohou způsobit reverzi předchozích pohlcení. Protože reverze může být způsobena rovněž rozhodnutími učiněnými v rámci obhospodařování, jako jsou rozhodnutí o těžbě nebo výsadbě stromů, mělo by toto rozhodnutí zajistit, aby byly člověkem vyvolané reverze pohlcení vždy přesně zaneseny do záznamů v odvětví LULUCF. Toto rozhodnutí by mělo členským státům dále poskytnout omezenou možnost vyloučit ze svých záznamů v odvětví LULUCF emise způsobené při zalesňování, opětovném zalesňování a obhospodařování lesů škodlivými činiteli, které jsou mimo jejich kontrolu, a to pomocí úrovní pozadí a rozpětí v souladu s rozhodnutím 2/CMP.7. Způsob, jakým členské státy uplatňují tato ustanovení, by však neměl vést k nepřiměřeně nízkému započítávání.
(19)
Pravidla podávání zpráv o emisích skleníkových plynů a podávání dalších informací, které se vztahují ke změně klimatu, včetně informací o odvětví LULUCF, spadají do působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu (6), a proto se toto rozhodnutí na ně nevztahuje. Členské státy by měly dodržovat uvedená pravidla pro monitorování a podávání zpráv, pokud jde o jejich povinnosti započítávání stanovené v tomto rozhodnutí.
(20)
Sestavování záznamů v odvětví LULUCF na ročním základě by způsobovalo, že by tyto záznamy byly nepřesné a nespolehlivé v důsledku meziročního kolísání emisí a pohlcování, časté potřeby přepočítat některé oznámené údaje a dlouhé doby potřebné k tomu, aby změněné postupy obhospodařování v zemědělství a lesnictví měly dopad na množství uhlíku uloženého ve vegetaci a půdě. Toto rozhodnutí by proto mělo stanovit započítávání na základě delšího období.
(21)
Členské státy by měly poskytnout informace o svých stávajících i budoucích opatřeních v rámci odvětví LULUCF, kterými se stanoví opatření vhodná na vnitrostátní úrovni, jimiž se omezí nebo sníží emise a zachová se nebo zvýší pohlcování v odvětví LULUCF. Uvedené informace by měly obsahovat jisté prvky vymezené tímto rozhodnutím. Na podporu osvědčených postupů a součinnosti s dalšími politikami a opatřeními souvisejícími s lesnictvím a zemědělstvím by měl být kromě toho v příloze tohoto rozhodnutí stanoven orientační seznam opatření, která mohou být do poskytovaných informací rovněž zahrnuta. Za účelem usnadnění výměny srovnatelných informací může Komise vydat pokyny.
(22)
Členské státy během přípravy či provádění svých opatření v rámci odvětví LULUCF případně mohou posoudit, zda neexistují příležitosti pro podporu investic do zemědělství.
(23)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie s cílem aktualizovat definice uvedené v tomto rozhodnutí v souladu se změnami definic přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících; změnit přílohu I, doplnit nebo změnit období započítávání, aby bylo zajištěno, že tato období odpovídají příslušným obdobím přijatým orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících a že jsou v souladu s obdobími započítávání přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících, jež se uplatňují na závazky Unie týkající se snižování emisí v jiných odvětvích; změnit přílohu II v zájmu aktualizace referenčních úrovní v souladu s ustanoveními stanovenými v tomto rozhodnutí; pozměnit informace uvedené v příloze III v souladu se změnami definic přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících; změnit přílohu V v souladu se změnami definic přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících a pozměnit požadavky na informace týkající se pravidel započítávání v případě přírodních škodlivých činitelů stanovených v tomto rozhodnutí za účelem zohlednění změn aktů přijatých orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(24)
Jelikož cílů tohoto opatření, totiž stanovení pravidel započítávání použitelných na emise a pohlcení v důsledku činností v oblasti LULUCF a poskytování informací týkajících se činností LULUCF členskými státy, nemůže být uspokojivě dosaženo pouze na úrovni členských států vzhledem k jejich podstatě, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků opatření lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. Unie by přitom měla zohlednit pravomoci členských států, pokud jde o politiku v oblasti lesnictví. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto rozhodnutí stanoví pravidla započítávání, která se použijí na emise a pohlcení skleníkových plynů v důsledku činností v odvětví využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví (dále jen „odvětví LULUCF“), a to jako první krok k případnému zařazení těchto činností do závazku Unie v oblasti snižování emisí. Nestanoví žádné povinnosti v oblasti započítávání či podávání zpráv pro soukromé subjekty. Stanoví povinnost pro členské státy poskytovat informace o svých opatřeních v rámci odvětví LULUCF k omezení nebo snížení emisí a k zachování nebo zvýšení pohlcování.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„emisemi“ antropogenní emise skleníkových plynů do ovzduší ze zdrojů;
b)
„pohlcením“ antropogenní pohlcení skleníkových plynů z ovzduší pomocí propadů;
c)
„zalesňováním“ člověkem bezprostředně vyvolaná přeměna půdy, která nejméně po dobu 50 let nebyla lesem, na les, a to výsadbou, síjí nebo člověkem zajištěnou podporou zdrojů přirozené obnovy, v případě, že se přeměna uskutečnila po 31. prosinci 1989;
d)
„opětovným zalesňováním“ každá člověkem bezprostředně vyvolaná přeměna půdy, která není lesem, na les, a to výsadbou, síjí nebo člověkem zajištěnou podporou zdrojů přirozené obnovy, přičemž se jedná o půdu, jež byla lesem, avšak před 1. lednem 1990 lesem být přestala a byla znovu přeměněna na les v období po 31. prosinci 1989;
e)
„odlesňováním“ člověkem bezprostředně vyvolaná přeměna lesa na půdu, která není lesem, a to v případě, že se přeměna uskutečnila po 31. prosinci 1989;
f)
„obhospodařováním lesů“ každá činnost vyplývající ze systému postupů uplatnitelných na les, která ovlivňuje ekologické, hospodářské nebo sociální funkce lesa;
g)
„obhospodařováním orné půdy“ každá činnost vyplývající ze systému postupů uplatnitelných na půdu, na níž se pěstují zemědělské plodiny, a na půdu, která je vyňata z produkce nebo dočasně není používána pro rostlinnou výrobu;
h)
„obhospodařováním pastvin“ každá činnost vyplývající ze systému postupů uplatnitelných na půdu využívanou pro živočišnou výrobu a zaměřená na kontrolu nebo ovlivňování množství a druhu produkované vegetace a hospodářských zvířat;
i)
„obnovou vegetace“ každá člověkem bezprostředně vyvolaná činnost zaměřená na zvýšení zásoby uhlíku šířením vegetace v lokalitě, jejíž minimální plocha činí 0,05 hektaru, pokud tato činnost nepředstavuje zalesňování nebo opětovné zalesňování;
j)
„zásobou uhlíku“ objem uhlíku ukládaného v zásobníku uhlíku;
k)
„odvodňováním a zavodňováním mokřadů“ každá činnost vyplývající ze systému odvodňování nebo zavodňování půdy, jež byla odvodněna či zavodněna po 31. prosinci 1989, jejíž minimální plocha činí 1 hektar a na níž se nachází organická půda, pokud tato činnost nepředstavuje jednu z ostatních činností, pro něž se podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3 vypracují a vedou záznamy, a pokud k odvodnění došlo v důsledku člověkem bezprostředně vyvolaného snížení hladiny podzemní vody a k zavodnění došlo částečnou nebo úplnou reverzí člověkem bezprostředně vyvolaného odvodnění;
l)
„zdrojem“ každý proces, činnost nebo mechanismus, při kterých se do atmosféry uvolňuje skleníkový plyn, aerosol či prekurzor skleníkového plynu;
m)
„propadem“ každý proces, činnost nebo mechanismus, při kterých se z atmosféry pohlcuje skleníkový plyn, aerosol či prekurzor skleníkového plynu;
n)
„zásobníkem uhlíku“ celek nebo část biogeochemického útvaru nebo systému na území členského státu, v němž se ukládá uhlík, jakýkoli prekurzor skleníkového plynu obsahující uhlík nebo jakýkoli skleníkový plyn obsahující uhlík;
o)
„prekurzorem skleníkového plynu“ chemická sloučenina, jež vstupuje do chemických reakcí, kterými vznikají skleníkové plyny uvedené v čl. 3 odst. 4;
p)
„výrobkem z vytěženého dřeva“ každý výrobek pocházející z těžby dřeva, který opustil místo, kde k těžbě dřeva dochází;
q)
„lesem“ území definované minimálními hodnotami pro velikost plochy, korunový zápoj stromů nebo odpovídající stupeň zakmenění porostu a pro potenciální výšku stromu v dospělosti na místě růstu, jak jsou pro každý členský stát stanoveny v příloze V. Les zahrnuje oblasti se stromy včetně skupin rostoucích semenáčů nebo výsadby, které dosud nedosáhly minimálních hodnot pro korunový zápoj stromů, odpovídajícího stupně zakmenění porostu nebo uvedené minimální výšky, jak je upřesněno v příloze V, včetně jakékoli plochy, která obvykle tvoří součást zalesněné oblasti, ale na které dočasně v důsledku zásahu člověka, například těžby, nebo z přírodních příčin žádné stromy nejsou, ale u níž se očekává návrat k lesnímu porostu;
r)
„korunovým zápojem“ ta poměrná část stanovené oblasti, která je pokryta vertikální projekcí ploch vymezených obvodem korun stromů, vyjádřená jako procentní podíl;
s)
„stupněm zakmenění porostu“ hustota osazení stojících a rostoucích stromů na půdě pokryté lesním porostem, měřená v souladu s metodikou stanovenou členským státem;
t)
„přírodními škodlivými činiteli“ všechny události nebo faktory jiného než antropogenního původu, jež způsobují značný objem emisí v lesích a nad jejichž výskytem v lesích nemá daný členský stát kontrolu, za předpokladu, že členský stát není objektivně schopen významně omezit vliv těchto událostí nebo faktorů na emise, a to ani poté, co k jejich výskytu došlo;
u)
„úrovní pozadí“ průměrné emise způsobené přírodními škodlivými činiteli v konkrétním období po odstranění krajních statistických hodnot, vypočítané podle čl. 9 odst. 2;
v)
„poločasem rozkladu“ počet let, jenž je zapotřebí k tomu, aby se množství uhlíku uloženého v kategorii výrobků z vytěženého dřeva snížilo na polovinu své původní hodnoty;
w)
„okamžitou oxidací“ metoda započítávání, která předpokládá, že k uvolnění celkového množství uhlíku uloženého ve výrobcích z vytěženého dřeva do atmosféry dochází v době těžby;
x)
„nahodilou těžbou“ každá těžební činnost spočívající v zajištění dřeva, které lze stále alespoň částečně využít, z oblastí zasažených působením přírodních škodlivých činitelů.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12 za účelem změny definic uvedených v odstavci 1 tohoto článku s cílem zajistit soulad těchto definic s veškerými změnami příslušných definic přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12 s cílem změnit přílohu V pro účely aktualizace hodnot v této příloze uvedených v souladu se změnami definic ohledně aspektů vymezených v příloze V přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících.
Článek 3
Povinnost vypracovat a vést záznamy v odvětví LULUCF
1. Pro každé období započítávání stanovené v příloze I členské státy vypracují a vedou záznamy, které přesně zachycují všechny emise a pohlcení v důsledku činností na jejich území, jež spadají do těchto kategorií:
a)
zalesňování;
b)
opětovné zalesňování;
c)
odlesňování;
d)
obhospodařování lesů.
2. Pro období započítávání, které začíná dnem 1. ledna 2021, a pro období následující členské státy vypracují a vedou roční záznamy, které přesně zachycují všechny emise a pohlcení v důsledku činností na jejich území, jež spadají do těchto kategorií činností:
a)
obhospodařování orné půdy;
b)
obhospodařování pastvin.
Pokud jde o roční záznamy emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin, na období započítávání od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2020 se uplatní následující ustanovení:
a)
V letech 2016 až 2018 členské státy předloží do 15. března každého roku Komisi zprávu o uplatňovaných i vyvíjených systémech odhadů emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin. Členské státy by ve zprávě měly vysvětlit soulad těchto systémů s metodikou IPCC a s požadavky UNFCCC na předkládání zpráv o emisích a pohlcování skleníkových plynů.
b)
V období do 1. ledna 2022 členské státy do 15. března každého roku vypracují a předloží Komisi počáteční, předběžné a nezávazné roční odhady emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin, a to za případného využití metodiky IPCC. Členské státy by měly použít přinejmenším metodiku popsanou v příslušných pokynech IPCC jako úroveň 1. Členské státy se vybízejí, aby uvedené odhady použily pro vymezení klíčových kategorií a aby vypracovaly klíčové metodiky úrovně 2 a 3, specifické pro každou zemi pro stanovení spolehlivých a přesných odhadů emisí a pohlcení.
c)
Členské státy nejpozději dne 15. března 2022 předloží své konečné roční odhady pro započítávání týkající se obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin.
d)
Členský stát může požádat o prodloužení lhůty stanovené v písmenu c), pokud konečné odhady pro započítávání týkající se obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin nelze ve lhůtě stanovené v tomto odstavci řádně provést přinejmenším z jednoho z následujících důvodů:
i)
požadované započítání lze uskutečnit pouze ve fázích, jež lhůtu přesahují, a to z důvodů technické proveditelnosti,
ii)
završení započítání v dané lhůtě by bylo nepřiměřeně nákladné.
Členské státy, které si přejí využít odchylku, předloží Komisi odůvodněnou žádost do 15. ledna 2021.
Shledá-li Komise, že je žádost opodstatněná, povolí odchylku na období nepřesahující délku tří kalendářních let počínaje dnem 15. března 2022. V opačném případě žádost zamítne a své rozhodnutí odůvodní.
V nezbytných případech může Komise požádat, aby jí v konkrétně udané lhůtě přiměřené délky byly předloženy doplňující informace.
Odchylka se považuje za povolenou, pokud do šesti měsíců od obdržení původní žádosti členského státu nebo od obdržení vyžádaných doplňujících informací Komise nevznese námitky.
3. Pro každé období započítávání stanovené v příloze I mohou členské státy rovněž vypracovat a vést záznamy, které přesně zachycují emise a pohlcení v důsledku obnovy vegetace, odvodňování a zavodňování mokřadů.
4. Záznamy uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 se vztahují na emise a pohlcení těchto skleníkových plynů:
a)
oxid uhličitý (CO2);
b)
methan (CH4);
c)
oxid dusný (N2O).
5. Členské státy zahrnou do svých záznamů konkrétní činnost podle odstavce 1, 2 a 3, pokud jsou záznamy sestaveny a vedeny v souladu s tímto rozhodnutím, a to ode dne, kdy byla zahájena, nebo od 1. ledna 2013, podle toho, co nastane později.
Článek 4
Obecná pravidla započítávání
1. Členské státy ve svých záznamech uvedených v čl. 3 odst. 1, 2 a 3 označí emise kladným znaménkem (+) a pohlcení záporným znaménkem (-).
2. Členské státy vypracují a vedou své záznamy tak, aby byla zaručena přesnost, úplnost, konzistentnost, srovnatelnost a transparentnost příslušných informací použitých při odhadech emisí a pohlcení v souvislosti s činnostmi uvedenými v čl. 3 odst. 1, 2 a 3.
3. Emise a pohlcení v důsledku jakékoli činnosti, která spadá do více než jedné kategorie uvedené v čl. 3 odst. 1, 2 a 3, se započítají pouze do jedné kategorie, aby se zabránilo zdvojenému započítání.
4. Členské státy na základě transparentních a ověřitelných údajů určí území, na němž se činnost spadající do kategorie uvedené v čl. 3 odst. 1, 2 a 3 provádí. Členské státy zajistí, aby v záznamu příslušné kategorie bylo možné všechna tato území identifikovat.
5. Členské státy zahrnou do svých záznamů podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3 všechny změny zásob uhlíku v těchto zásobnících uhlíku:
a)
nadzemní biomasa;
b)
podzemní biomasa;
c)
odpad;
d)
mrtvá dřevní hmota;
e)
organický uhlík v půdě;
f)
výrobky z vytěženého dřeva.
Členské státy však mohou rozhodnout, že do svých záznamů nezahrnou změny zásob uhlíku v případě zásobníků uhlíku uvedených v prvním pododstavci písm. a) až e), pokud zásobník uhlíku není zdrojem. Členské státy mají za to, že zásobník uhlíku není zdrojem, pouze prokazují-li to transparentní a ověřitelné údaje.
6. Členské státy uzavřou záznamy uvedené v čl. 3 odst. 1, 2 a 3 na konci každého období započítávání stanoveného v příloze I, s tím, že v těchto záznamech uvedou bilanci celkových čistých emisí a pohlcení v průběhu příslušného období započítávání.
7. Členské státy vedou úplné a přesné záznamy o všech údajích použitých ke splnění svých povinností podle tohoto rozhodnutí, a to alespoň po dobu platnosti tohoto rozhodnutí.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12, jimiž změní přílohu I s cílem vložit nebo změnit období započítávání, aby bylo zajištěno, že tato období započítávání odpovídají příslušným obdobím přijatým orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících a že jsou v souladu s obdobími započítávání přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících, jež se uplatňují na závazky Unie týkající se snižování emisí v jiných odvětvích.
Článek 5
Pravidla započítávání pro zalesňování, opětovné zalesňování a odlesňování
1. V záznamech týkajících se zalesňování a opětovného zalesňování členské státy zohlední emise a pohlcení pocházející pouze z činností probíhajících na půdě, na které nebyl lesní porost ke dni 31. prosince 1989. Členské státy mohou emise ze zalesňování a opětovného zalesňování zohlednit v jediném záznamu.
2. Členské státy ve svých záznamech zohlední čisté emise a pohlcení v důsledku činností zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování, a to jako celkové emise a pohlcení pro každý rok v příslušném období započítávání, na základě transparentních a ověřitelných údajů.
3. Členské státy vedou záznamy o emisích a pohlceních z půdy, jež byla v záznamech vykázána podle čl. 4 odst. 4 v rámci kategorie činnosti zalesňování, opětovného zalesňování nebo odlesňování, i pokud se tato činnost již na uvedené půdě neprovádí.
4. Při výpočtech týkajících se činností zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování určí každý členský stát plochu lesa za použití stejné jednotky prostorového posouzení podle přílohy V.
Článek 6
Pravidla započítávání pro obhospodařování lesů
1. Členské státy započítají emise a pohlcení z činnosti obhospodařování lesů, přičemž výpočet se provede odečtením hodnoty získané vynásobením počtu let v daném období započítávání jejich referenční úrovní uvedenou v příloze II od emisí a pohlcení v každém období započítávání uvedeném v příloze I.
2. Pokud je výsledek výpočtu uvedeného v odstavci 1 za období započítávání záporný, započítají členské státy v kategorii obhospodařování lesů celkové emise a pohlcení odpovídající maximálně 3,5 % emisí členského státu v jeho referenčním roce nebo referenčním období podle přílohy VI, které tento členský stát předložil UNFCCC v odpovídající zprávě přijaté podle příslušných rozhodnutí CMP o referenčním roce nebo referenčním období pro druhé kontrolní období v rámci Kjótského protokolu, a to kromě emisí a pohlcení z činností uvedených v čl. 3 odst. 1, 2 a 3, vynásobených počtem let v daném období započítávání.
3. Členské státy zajistí, aby metody výpočtu, které uplatňují na záznamy v případě činností souvisejících s obhospodařováním lesů, byly v souladu s dodatkem II rozhodnutí 2/CMP.6 a s metodami výpočtu použitými pro vymezení jejich referenčních úrovní uvedených v příloze II, a to přinejmenším s ohledem na tyto aspekty:
a)
zásobníky uhlíku a skleníkové plyny;
b)
obhospodařovaná plocha lesů;
c)
výrobky z vytěženého dřeva;
d)
přírodní škodlivé činitele.
4. Nejpozději rok před koncem každého období započítávání sdělí členské státy Komisi revidované referenční úrovně. Tyto referenční úrovně jsou shodné s referenčními úrovněmi stanovenými v aktech schválených orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu, a pokud takové akty nejsou k dispozici, referenční úrovně se vypočítají v souladu s postupem a metodikou, jež jsou vymezeny v příslušných rozhodnutích přijatých orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících.
5. Pokud se příslušná ustanovení rozhodnutí 2/CMP.6 nebo 2/CMP.7 změní, sdělí členské státy Komisi nejpozději šest měsíců po přijetí těchto změn revidované referenční úrovně, které tyto změny zohledňují.
6. Pokud členský stát získá lepší metodiku týkající se údajů používaných pro stanovení referenční úrovně podle přílohy II nebo zlepší-li se výrazně kvalita údajů, kterými členský stát disponuje, dotyčný členský stát provede patřičné technické opravy, jimiž bude do započítávání pro obhospodařování lesů dopad přepočtů zahrnut. Tyto technické opravy jsou shodné s jakýmikoli takovými opravami schválenými v rámci procesu přezkumu UNFCCC v souladu s rozhodnutím 2/CMP.7. Dotčený členský stát sdělí dané opravy Komisi nejpozději jako součást údajů předkládaných podle čl. 7 odst. 1 písm. d) zení č. 525/2013.
7. Pro účely odstavců 4, 5 a 6 uvedou členské státy výši ročních emisí v důsledku přírodních škodlivých činitelů, které byly do jejich revidovaných referenčních úrovní zahrnuty, a způsob, jakým tuto výši odhadly.
8. Komise kontroluje informace týkající se revidovaných referenčních úrovní podle odstavců 4 a 5 a technických oprav podle odstavce 6, aby byla zajištěna konzistentnost informací, jež členské státy zaslaly UNFCCC, a informací, jež členské státy předložily Komisi.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12 za účelem aktualizace referenčních úrovní v příloze II, pokud některý členský stát svou referenční úroveň změní podle odstavců 4 a 5, a poté, co to bylo schváleno prostřednictvím procesů UNFCCC.
10. Členské státy do svých záznamů pro obhospodařování lesů promítnou dopad jakékoli změny přílohy II pro celé příslušné období započítávání.
Článek 7
Pravidla započítávání pro výrobky z vytěženého dřeva
1. Každý členský stát ve svých záznamech podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3 zohlední emise a pohlcení v důsledku změn v zásobníku výrobků z vytěženého dřeva, včetně emisí z výrobků z vytěženého dřeva, jež byly z jeho lesů pohlceny před 1. lednem 2013. Emise z výrobků z vytěženého dřeva, které již byly započteny podle Kjótského protokolu během období 2008-2012 na základě okamžité oxidace, se nezohlední.
2. Na základě výpočtů v souladu s funkcí rozkladu prvního řádu a s využitím výchozích hodnot poločasu rozkladu podle přílohy III členské státy ve svých záznamech podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3 týkajících se výrobků z vytěženého dřeva zohlední emise a pohlcení plynoucí ze změn v zásobníku výrobků z vytěženého dřeva spadajících do následujících kategorií:
a)
papír;
b)
dřevěné desky;
c)
řezivo.
Tyto kategorie mohou členské státy doplnit informacemi o kůře, jsou-li dostupné údaje transparentní a ověřitelné. Členské státy mohou rovněž použít podkategorie kterékoli z uvedených kategorií, jež jsou specifické pro danou zemi. Členské státy mohou místo metodiky a výchozích hodnot poločasu rozkladu uvedených v příloze III použít metodiku a hodnoty poločasu rozkladu specifické pro jednotlivé země za předpokladu, že členský stát tuto metodiku a hodnoty stanoví na základě transparentních a ověřitelných údajů a že použité metody jsou přinejmenším stejně podrobné a přesné jako metody uvedené v příloze III.
V případě vyvážených výrobků z vytěženého dřeva se údaji specifickými pro danou zemi rozumějí hodnoty poločasu rozkladu specifické pro danou zemi a využití výrobků z vytěženého dřeva v dovážející zemi.
Na výrobky z vytěženého dřeva uvedené na trh v Unii členské státy nepoužijí hodnoty poločasu rozkladu specifické pro danou zemi, které se odchylují od hodnot, jež použil dovážející členský stát ve svých záznamech podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3.
Výrobky z vytěženého dřeva získané v důsledku odlesňování se započítají na základě okamžité oxidace.
3. Pokud členské státy zanesou do svých záznamů podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3 emise oxidu uhličitého (CO2) z výrobků z vytěženého dřeva na skládkách pevného odpadu, započtení se provede na základě okamžité oxidace.
4. Pokud členské státy zanesou do svých záznamů emise z výrobků z vytěženého dřeva, které byly vytěženy pro energetické účely, učiní tak rovněž na základě okamžité oxidace.
Výhradně pro informační účely mohou členské státy do předkládaných údajů zahrnout údaje o poměrném množství dřeva použitého pro energetické účely, jež bylo dovezeno ze zemí mimo Unii, a země původu tohoto dřeva.
5. Dovážející členský stát nezapočítá dovážené výrobky z vytěženého dřeva, a to bez ohledu na jejich původ. Členské státy tudíž do svých záznamů zanesou emise a pohlcení z výrobků z vytěženého dřeva pouze v případě, že tyto emise a pohlcení pocházejí z výrobků z vytěženého dřeva, které byly přemístěny z půdy zahrnuté do jejich záznamů podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12 s cílem revidovat informace vymezené v příloze III, aby byly zohledněny změny aktů přijatých orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících.
Článek 8
Pravidla započítávání pro obhospodařování orné půdy, obhospodařování pastvin, obnovu vegetace, odvodňování a zavodňování mokřadů
1. Ve svých záznamech týkajících se obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin každý členský stát zohlední emise a pohlcení z příslušných činností, přičemž výpočet se provede odečtením hodnoty získané vynásobením počtu let v daném období započítávání emisemi a pohlcením plynoucími z daných činností v uvedeném členském státu v jeho referenčním roce podle přílohy VI od emisí a pohlcení v každém období započítávání uvedeném v příloze I.
2. Jestliže členský stát rozhodne, že vypracuje a povede záznamy pro obnovu vegetace nebo odvodňování a zavodňování mokřadů, použije metodu výpočtu uvedenou v odstavci 1.
Článek 9
Pravidla započítávání pro přírodní škodlivé činitele
1. Jsou-li splněny podmínky stanovené v odstavcích 2 a 5 tohoto článku, mohou členské státy z výpočtů, které se týkají jejich povinností započítávání podle čl. 3 odst. 1 písm. a), b) a d), vyloučit jiné než antropogenní emise skleníkových plynů ze zdrojů, které vznikly v důsledku přírodních škodlivých činitelů.
2. Pokud členské státy uplatňují odstavec 1 tohoto článku, vypočítají podle metodiky vymezené v příloze VII úroveň pozadí pro každou z činností uvedených v čl. 3 odst. 1 písm. a), b) a d). Úroveň pozadí v čl. 3 odst. 1 písm. a) a b) je společná. Členské státy mohou alternativně uplatnit transparentní a srovnatelnou metodiku specifickou pro danou zemi, k čemuž použijí konzistentní a zpočátku úplnou časovou řadu údajů, a to i pro období 1990-2009.
3. Každoročně nebo na konci příslušného období započítávání mohou členské státy ze svých záznamů pro odvětví LULUCF vyloučit jiné než antropogenní emise skleníkových plynů ze zdrojů, jež překračují úroveň pozadí vypočítanou v souladu s odstavcem 2, pokud:
a)
emise v konkrétním roce období započítávání překračují úroveň pozadí s připočtením rozpětí. Je-li úroveň pozadí vypočtena v souladu s metodou stanovenou v příloze VII, rovná se rozpětí dvojnásobku směrodatné odchylky časové řady použité pro výpočet úrovně pozadí. Je-li úroveň pozadí vypočtena za použití metodiky specifické pro danou zemi, členské státy popíšou způsob stanovení rozpětí v případech, kdy je toto rozpětí zapotřebí. U každé použité metodiky je nutné se v průběhu období započítávání vyhnout očekávání čistých kreditů;
b)
jsou splněny požadavky na informace podle odstavce 5 a informace jsou členskými státy předány.
4. Každý členský stát, který v konkrétním roce období započítávání vyloučí jiné než antropogenní emise skleníkových plynů ze zdrojů, které vznikly v důsledku přírodních škodlivých činitelů:
a)
po zbytek období započítávání vyloučí ze započítávání všechna následná pohlcení pro půdy zasažené přírodními škodlivými činiteli a půdy, kde došlo k emisím podle odstavce 3;
b)
nevyloučí emise plynoucí z činností těžby a nahodilé těžby, které na dané půdě proběhly po výskytu přírodních škodlivých činitelů;
c)
nevyloučí emise plynoucí z řízeného vypalování, které na dané půdě proběhlo v příslušném konkrétním roce období započítávání;
d)
nevyloučí emise v případě půdy, jež byla podrobena odlesňování po výskytu přírodních škodlivých činitelů.
5. Členské státy mohou vyloučit jiné než antropogenní emise skleníkových plynů ze zdrojů, které vznikly v důsledku přírodních škodlivých činitelů, pouze v případě, že poskytnou transparentní informace prokazující:
a)
že jsou identifikovány veškeré půdní plochy zasažené přírodními škodlivými činiteli v příslušném konkrétním vykazovaném roce, včetně jejich geografické polohy, roku a druhů přírodních škodlivých činitelů;
b)
že po zbytek příslušného období započítávání na půdě, jež byla zasažena přírodními škodlivými činiteli a v jejímž případě byly emise ze započítávání vyloučeny, neproběhlo odlesňování;
c)
které ověřitelné metody a kritéria budou použity pro identifikaci odlesnění na takové půdě v nadcházejících letech období započítávání;
d)
pokud je to možné, která opatření členský stát podnikl s cílem řídit nebo kontrolovat dopad dotyčných přírodních škodlivých činitelů;
e)
pokud je to možné, která opatření členský stát podnikl v zájmu sanace půdy zasažené dotyčnými přírodními škodlivými činiteli.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12 za účelem revize požadavků na informace uvedených v odstavci 5 tohoto článku za účelem zohlednění revizí aktů přijatých orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu.
Článek 10
Informace o opatřeních v rámci odvětví LULUCF
1. Nejpozději 18 měsíců po začátku každého období započítávání uvedeného v příloze I členské státy vypracují a předají Komisi informace o svých stávajících i budoucích opatřeních v rámci odvětví LULUCF v zájmu omezení nebo snížení emisí a zachování nebo zvýšení pohlcování vzniklých v důsledku činností uvedených v čl. 3 odst. 1, 2 a 3 tohoto rozhodnutí, a to v samostatném dokumentu nebo jako jasně rozpoznatelnou součást svých vnitrostátních strategií nízkouhlíkového rozvoje, uvedených v článku 4 nařízení (EU) č. 525/2013, nebo jiných vnitrostátních strategií či plánů, jež s odvětvím LULUCF souvisejí. Členské státy zajistí, aby byla konzultována široká škála zúčastněných stran. Pokud členský stát tyto informace předloží jako součást svých strategií nízkouhlíkového rozvoje podle nařízení (EU) č. 525/2013, použije se příslušný harmonogram vymezený v uvedeném nařízení.
Informace o opatřeních v rámci odvětví LULUCF se vztahují na dobu trvání příslušného období započítávání uvedeného v příloze I.
2. Členské státy zahrnou do svých informací o opatřeních v rámci odvětví LULUCF přinejmenším následující informace, týkající se každé z činností uvedených v čl. 3 odst. 1, 2 a 3:
a)
popis minulých trendů emisí a pohlcování, pokud možno včetně historických trendů, lze-li je v dostatečné míře rekonstruovat;
b)
projekce emisí a pohlcování za období započítávání;
c)
analýzu potenciálu omezení nebo snížení emisí a zachování nebo zvýšení pohlcení;
d)
seznam nejvhodnějších opatření s ohledem na vnitrostátní podmínky, která členský stát plánuje nebo která mají být prováděna v zájmu čerpání potenciálu zmírňování změny klimatu, jenž byl eventuálně zjištěn analýzou podle písmene c); tento seznam případně, avšak nikoli výlučně, zahrnuje orientační opatření uvedená v příloze IV;
e)
stávající a připravované politiky k provádění opatření uvedených v písmenu d), včetně kvantitativního či kvalitativního popisu očekávaného účinku těchto opatření na emise a pohlcování, se zřetelem na další politiky a opatření, jež s odvětvím LULUCF souvisejí;
f)
orientační harmonogramy přijetí a provádění opatření uvedených v písmenu d).
3. V zájmu usnadnění výměny informací může Komise vydat pokyny a poskytnout členským státům technickou pomoc.
Komise může za konzultace s členskými státy vypracovat shrnutí svých zjištění týkajících se informací všech členských států o opatřeních v rámci odvětví LULUCF s cílem usnadnit mezi členskými státy výměnu poznatků a osvědčených postupů.
4. Do dne odpovídajícího polovině každého období započítávání a na konci každého období započítávání uvedeného v příloze I členské státy předloží Komisi zprávu, v níž popíšou pokrok v provádění svých opatření v rámci odvětví LULUCF.
Komise může na základě zpráv uvedených v prvním pododstavci vydat souhrnnou zprávu.
Informace o svých opatřeních v rámci odvětví LULUCF a zprávy uvedené v prvním pododstavci členské státy do tří měsíců od jejich předložení Komisi zpřístupní veřejnosti.
Článek 11
Přezkum
Pravidla započítávání stanovená v tomto rozhodnutí podrobí Komise přezkumu v souladu s příslušnými rozhodnutími přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo v souladu s jinými právními předpisy Unie, nebo neexistují-li taková rozhodnutí, do 30. června 2017, přičemž případně předloží návrh Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 12
Výkon přenesené pravomoci
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 2 odst. 2, čl. 2 odst. 3, čl. 4 odst. 8, čl. 6 odst. 9, čl. 7 odst. 6 a čl. 9 odst. 6 se Komisi svěřuje na období osmi let ode dne 8. července 2013. Nejpozději devět měsíců před uplynutím tohoto osmiletého období předloží Komise zprávu o přenesení pravomoci. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 2 odst. 2, čl. 2 odst. 3, čl. 4 odst. 8, čl. 6 odst. 9, čl. 7 odst. 6 a čl. 9 odst. 6 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 2 odst. 2, čl. 2 odst. 3, čl. 4 odst. 8, čl. 6 odst. 9, čl. 7 odst. 6 a čl. 9 odst. 6 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Ve Štrasburku dne 21. května 2013.
32013D0529
L 165/80
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
ODLUKA br. 529/2013/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 21. svibnja 2013.
o pravilima za obračun emisija i uklanjanja stakleničkih plinova koji nastaju iz djelatnosti povezanih s korištenjem zemljišta, prenamjenom zemljišta i šumarstvom te informacijama o mjerama povezanima s tim djelatnostima
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija,
djelujući u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Sektor korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva („LULUCF”) predstavlja neto odliv koji iz atmosfere uklanja količinu stakleničkih plinova koja je jednaka značajnom udjelu ukupnih emisija stakleničkih plinova Unije. Djelatnosti vezane uz LULUCF uzrokuju antropogene emisije i uklanjanja stakleničkih plinova zbog promjena u količini ugljika pohranjenog u vegetaciji i tlu kao i emisija stakleničkih plinova koji nisu CO2. Povećano održivo korištenje drvnih proizvoda (harvested wood products) može značajno ograničiti emisije u atmosferu i povećati uklanjanja stakleničkih plinova iz atmosfere. Emisije i uklanjanja stakleničkih plinova iz djelatnosti u sektoru LULUCF ne ubrajaju se u ciljeve Unije za 20 % smanjenje emisija stakleničkih plinova do 2020. u skladu s Odlukom br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o naporima koje poduzimaju države članice radi smanjenja emisija stakleničkih plinova s ciljem ostvarenja ciljeva Zajednice vezanih za smanjenje emisija stakleničkih plinova do 2020 (3). i Direktivom 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice (4), ali se djelomično ubrajaju u kvantificirane obveze ograničenja i smanjenja emisija sukladno članku 3. stavku 3. Kyotskog protokola („Kyotski protokol”) Okvirnoj konvenciji Ujedinjenih naroda o promjeni klime („UNFCCC”) koji je odobren Odlukom 2002/358/EZ (5).
(2)
U sklopu kretanja prema konkurentnom niskougljičnom gospodarstvu do 2050., korištenje svih zemljišta trebalo bi razmatrati na holistički način, a sektor LULUCF trebao bi biti dio klimatske politike Unije.
(3)
Odlukom br. 406/2009/EZ zahtijeva se da Komisija ocijeni načine za uključivanje emisija i uklanjanja stakleničkih plinova koji nastaju iz djelatnosti vezanih uz LULUCF u obvezu smanjenja emisija stakleničkih plinova Unije, čime se osigurava trajnost i ekološki integritet doprinosa tog sektora kao i točno praćenje i obračunavanje odgovarajućih emisija i uklanjanja. Sukladno tome, ovom bi Odlukom kao prvi korak trebalo utvrditi pravila za obračun koja vrijede za emisije i uklanjanja stakleničkih plinova iz sektora LULUCF, doprinoseći tako razvoju politika prema uključivanju sektora LULUCF u obvezu smanjenja emisija Unije, uzimajući u obzir ekološke uvjete različitih regija Unije, uključujući između ostalog zemlje bogate šumama. Kako bi u međuvremenu osigurali očuvanje i povećanje zaliha ugljika, ovom bi Odlukom također trebalo utvrditi obveze država članica u vezi dostave informacija o njihovim mjerama u sektoru LULUCF za ograničavanje ili smanjenje emisija te održavanje ili povećanje uklanjanja, iz sektora LULUCF.
(4)
Ovom bi Odlukom trebalo utvrditi obveze država članica u provedbi tih pravila za obračun i dostavu informacija o njihovim mjerama u sektoru LULUCF. Ovom Odlukom ne bi trebalo utvrđivati bilo kakve obveze vezane uz obračunavanje i izvješćivanje za privatne stranke.
(5)
Odlukom 16/CMP.1 Konferencije stranaka koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola, usvojena u prosincu 2005. na 11. Konferenciji stranaka UNFCCC-a u Montrealu i Odlukom 2/CMP.7 Konferencije stranaka koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola, usvojena u prosincu 2011. na 17. Konferenciji stranaka UNFCCC-a u Durbanu utvrđuju se pravila obračuna za LULUCF od drugog ciljnog razdoblja iz Kyotskog protokola. Ova bi Odluka trebala biti potpuno usklađena s navedenim odlukama kako bi se osigurala sukladnost između unutarnjih pravila Unije i definicija, načina, pravila i smjernica dogovorenih u okviru UNFCCC-a da bi se izbjeglo bilo kakvo udvostručivanje nacionalnog izvješćivanja. Ova bi Odluka također trebala odražavati posebnosti sektora LULUCF u Uniji i obveza Unije kao zasebne stranke UNFCCC-a i Kyotskog protokola.
(6)
Pravila za obračun koja se primjenjuju na sektor LULUCF u Uniji ne smiju predstavljati dodatno administrativno opterećenje. Sukladno tome, pravila ne bi trebala sadržavati obvezu uključivanja u izvješća dostavljena u skladu s tim pravilima informacija koje nisu tražene sukladno odlukama Konferencije stranaka UNFCCC-a i Sastanka stranaka Kyotskog protokola.
(7)
Sektor LULUCF može doprinijeti ublažavanju klimatskih promjena na nekoliko načina, posebno smanjenjem emisija, te održavanjem i povećavanjem odliva i zaliha ugljika. Za učinkovitost mjera koje su posebno usmjerene na izdvajanje ugljika ključna je dugoročna stabilnost i prilagodljivost spremnika ugljika.
(8)
Pravila za obračun u sektoru LULUCF trebala bi odražavati napore sektora poljoprivrede i šumarstva da povećaju doprinos promjena u korištenju zemljišta smanjenju emisija. Ovom bi Odlukom trebalo utvrditi pravila za obračun koja su obvezujuća za djelatnosti pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja, krčenja šuma i gospodarenja šumama, kao i za djelatnosti gospodarenja pašnjacima i gospodarenja poljoprivrednim zemljištem u skladu s posebnim odredbama s ciljem poboljšanja sustava izvješćivanja i obračuna država članica u prvom obračunskom razdoblju. Ovom bi Odlukom također trebalo utvrditi pravila za obračun koja su primjenljiva na dobrovoljnoj osnovi za djelatnosti obnove vegetacije te isušivanja ili ponovne uspostave močvarnih područja. U tu svrhu, Komisija bi trebala racionalizirati i poboljšati podatke koji se dobivaju iz baza podataka Unije (Eurostat-Lucas, EGP-Corine Land Cover itd.) koje sadrže odgovarajuće informacije, s ciljem pomaganja državama članicama u ispunjavanju njihovih obveza obračunavanja, posebno u odnosu na gospodarenje poljoprivrednim zemljištem i gospodarenje pašnjacima i, ako je dostupno, dobrovoljno obračunavanje djelatnosti obnove vegetacije te isušivanja ili ponovne uspostave močvarnih područja.
(9)
Kako bi osigurali ekološki integritet pravila za obračun koja se primjenjuju na sektor LULUCF u Uniji, ta bi se pravila trebala temeljiti na načelima obračunavanja iz Odluke 2/CMP.7, Odluke 2/CMP.6 Konferencije stranaka koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola, usvojenih u prosincu 2010. na 16. Konferenciji stranaka UNFCCC-a u Cancunu i Odluke 16/CMP.1. Države članice trebale bi, u skladu s odgovarajućim uputama Međuvladinog tijela za klimatske promjene (IPCC) iz Smjernica za nacionalne inventare stakleničkih plinova, uključujući metodologije za obračun emisija stakleničkih plinova koje nisu CO2 usvojenih u okviru UNFCCC-a, pripremiti i voditi svoje obračune osiguravajući točnost, potpunost, dosljednost, usporedivost i transparentnost odgovarajućih informacija korištenih za procjenu emisija iz sektora LULUCF.
(10)
Pravila za obračun na temelju Odluka 2/CMP.7 i 16/CMP.1 ne dopuštaju obračunavanje učinka zamjene korištenja drvnih proizvoda za energiju ili kao sirovine, pošto bi to izazvalo dvostruko obračunavanje. Međutim, takvo korištenje može dati važan doprinos ublažavanju klimatskih promjena te stoga informacije o mjerama u sektoru LULUCF dostavljene od država članica mogu uključivati mjere za zamjenu materijala i energetskih sirovina s visokom emisijom stakleničkih plinova s biomasom. To bi povećalo dosljednost politike.
(11)
Za osiguravanje čvrste osnove za buduće donošenje politika i optimizaciju korištenja zemljišta u Uniji potrebna su odgovarajuća ulaganja. Kako bi osigurali da se ta ulaganja mogu razvrstati u ključne kategorije, državama članicama bi na početku trebalo dozvoliti isključivanje određenih spremnika ugljika iz obračuna. Međutim, dugoročno je potrebno preći na opsežnije obračunavanje sektora koje uključuje sva zemljišta, spremnike i plinove.
(12)
Pravilima za obračun trebalo bi osigurati da obračuni točno prikazuju promjene u emisijama i uklanjanjima koja su izazvana ljudskim djelovanjem. U tom pogledu, ovom bi Odluka trebalo utvrditi korištenje specifičnih metodologija u odnosu na različite djelatnosti u sektoru LULUCF. Emisije i uklanjanja vezana uz djelatnosti pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja i krčenja šuma su posljedica neposredne prenamjene zemljišta izazvane ljudskim djelovanjem te bi ih stoga trebalo obračunati u potpunosti. Emisije i uklanjanja vezana uz djelatnosti gospodarenja pašnjacima i gospodarenja poljoprivrednim zemljištem, obnove vegetacije te isušivanja ili ponovne uspostave močvarnih područja obračunavaju se korištenjem bazne godine za izračun promjena u emisijama i uklanjanjima. Međutim, emisije i uklanjanja iz gospodarenja šumama ovise o nizu prirodnih okolnosti, strukturi starosnih razreda, kao i prošlim i trenutnim praksama gospodarenja. Korištenje bazne godine ne omogućuje prikazivanje tih faktora i posljedičnih cikličnih utjecaja na emisije i uklanjanja ili njihove međugodišnje varijacije. Umjesto toga, odgovarajućim pravilima za obračun koja se koriste za izračunavanje promjena u emisijama i uklanjanjima trebalo bi utvrditi uporabu referentnih razina za isključivanje učinaka prirodnih značajki kao i značajki specifičnih za određenu državu. Referentne razine predstavljaju procjene godišnjih neto emisija ili uklanjanja koja nastaju iz gospodarenja šumama na državnom području države članice za godine uključene u svako obračunsko razdoblje te bi ih trebalo transparentno utvrditi u skladu s odlukama 2/CMP.6 i 2/CMP.7. Referentne razine iz ove Odluke trebale bi biti jednake onima koje su odobrene kroz postupke UNFCCC-a. Ako država članica dobije na raspolaganje poboljšanja metodologija ili podataka vezanih uz uspostavu referentne razine, ta bi država članica trebala provesti odgovarajuće tehničke ispravke u svrhu uključivanja utjecaja ponovnih izračuna u obračun za gospodarenje šumama.
Pravilima za obračun trebalo bi utvrditi gornju granicu koja se primjenjuje na neto uklanjanja u gospodarenju šumama koje se mogu unijeti u obračune. U slučaju razvoja događaja u vezi pravila za obračun djelatnosti šumarstva u pogledu odgovarajućih međunarodnih procesa, s ciljem osiguravanja sukladnosti s tim razvojima trebalo bi razmotriti ažuriranje pravila za obračun djelatnosti šumarstva u ovoj Odluci.
(13)
Pravilima za obračun trebalo bi odgovarajuće prikazati pozitivni doprinos pohranjivanja stakleničkih plinova u drvu i drvnim proizvodima te bi trebala doprinijeti korištenju šuma kao resursa u okviru održivoga gospodarenja šumama i povećanom korištenju drvnih proizvoda.
(14)
Prema poglavlju 4.1.1 Smjernica IPCC-a za dobru praksu u korištenju zemljišta, prenamjeni zemljišta i šumarstvu, dobra je praksa da zemlje uz minimalnu površinu šume navedu i minimalnu širinu koju koriste za definiciju šume i jedinica zemljišta na kojima se odvijaju djelatnosti pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja i krčenja šuma. Trebalo bi osigurati sukladnost između definicije koju koristi svaka država članica u izvješćivanju prema UNFCCC-u i Kyotskom protokolu i ove Odluke.
(15)
Pravilima za obračun trebalo bi osigurati da države članice u obračunima točno prikažu promjene u zalihi drvnih proizvoda kada do njih dođe te da osiguraju poticaje za korištenje drvnih proizvoda s dugim životnim vijekom. Funkcija raspada prvog reda primjenljiva na emisije koje nastaju iz drvnih proizvoda bi stoga trebala odgovarati jednadžbi 12.1 Smjernica IPCC-a za nacionalne inventare stakleničkih plinova iz 2006., a odgovarajuće zadane (default) vrijednosti vremena poluraspada trebale bi se temeljiti na tablici 3a.1.3 Smjernica IPCC-a za dobru praksu u korištenju zemljišta, prenamjeni zemljišta i šumarstvu iz 2003. Države članice trebale bi imati mogućnost da umjesto toga koriste metodologije i vrijednosti vremena poluraspada specifične za određenu državu, pod uvjetom da su one u skladu s najnovijim usvojenim Smjernicama IPCC-a.
(16)
Stoga što su međugodišnje fluktuacije emisija i uklanjanja stakleničkih plinova iz poljoprivrednih djelatnosti puno manje od onih vezanih uz djelatnosti šumarstva, države bi članice trebale obračunati emisije i uklanjanja stakleničkih plinova iz djelatnosti gospodarenja poljoprivrednim zemljištem i gospodarenja pašnjacima u odnosu na svoju baznu godinu ili razdoblje.
(17)
Isušivanje i ponovna uspostava močvarnih područja uključuju emisije iz tresetišta koja pohranjuju velike količine ugljika. Emisije iz degradacije i isušivanja tresetišta odgovaraju približno 5 % globalnih emisija stakleničkih plinova te su predstavljale između 3,5 i 4 % emisija Unije u 2010. Sukladno tome, odmah nakon usvajanja odgovarajućih međunarodno dogovorenih smjernica IPCC-a Unija bi trebala nastojati podići to pitanje na međunarodnu razinu s ciljem postizanja sporazuma između tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola o obvezi pripreme i vođenja godišnjih obračuna emisija i uklanjanja iz djelatnosti koje pripadaju kategorijama isušivanja i ponovne uspostave močvarnih područja te s ciljem uključivanja ove obveze u globalni sporazum o klimi koji treba postići najkasnije do 2015.
(18)
Prirodne nepogode, poput požara, najezde insekata ili bolesti, ekstremnih meteoroloških pojava i geoloških poremećaja, koji su izvan kontrole države članice te ona na njih ne može značajno utjecati, mogu izazvati privremene emisije stakleničkih plinova u sektoru LULUCF, ili mogu izazvati reverziju prethodnih uklanjanja. Zato što reverzija može također biti rezultat odluka u gospodarenju, poput odluka o sječi ili sadnji drveća, ovom bi Odlukom trebalo osigurati da obračuni za sektor LULUCF uvijek točno prikazuju reverzije uklanjanja izazvane ljudskim djelovanjem. Štoviše, ovom bi Odlukom trebalo državama članicama osigurati ograničenu mogućnost da iz svojih obračuna za LULUCF isključe emisije nastale zbog poremećaja u pošumljavanju, ponovnom pošumljavanju i gospodarenju šumama na koje ne mogu utjecati putem korištenja pozadinske razine i granica sukladno Odluci 2/CMP.7. Međutim, način na koji države članice primjenjuju te odredbe ne bi trebao dovesti do neopravdano nižeg obračunavanja.
(19)
Pravila za izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova i drugim informacijama u vezi klimatskih promjena, uključujući informacije o sektoru LULUCF su u području primjene Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o mehanizmu za praćenje i izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova i za izvješćivanje o drugim informacijama u vezi klimatskih promjena na nacionalnoj razini i razini Unije (6) te stoga nisu predmet ove Odluke. Države bi članice trebale u pogledu svojih obveza obračunavanja iz ove Odluke poštovati ta pravila za praćenje i izvješćivanje.
(20)
Zaključivanje obračuna za sektor LULUCF na godišnjoj osnovi uzrokovalo bi netočnost i nepouzdanost tih obračuna zbog međugodišnjih fluktuacija emisija i uklanjanja, česte potrebe za ponovnim izračunom određenih dostavljenih podataka te dužeg vremena potrebnog da promijenjene prakse gospodarenja u poljoprivredi i šumarstvu imaju učinka na količinu ugljika pohranjenog u vegetaciji i tlu. Stoga bi ovom Odlukom trebalo utvrditi obračunavanje na osnovi dužeg razdoblja.
(21)
Države bi članice trebale dostaviti informacije o svojim trenutnim i budućim mjerama u sektoru LULUCF, utvrđujući odgovarajuće nacionalne mjere za ograničenje ili smanjenje emisija i održavanje ili povećanje uklanjanja iz sektora LULUCF. Te bi informacije trebale sadržavati određene elemente utvrđene u ovoj Odluci. Osim toga, u svrhu promicanja najbolje prakse i sinergija s drugim politikama i mjerama povezanim sa šumama i poljoprivredom, u Prilogu ovoj Odluci trebalo bi utvrditi okvirni popis mjera koje također mogu biti uključene u dostavljene informacije. Komisija može osigurati smjernice kako bi olakšala razmjenu usporedivih informacija.
(22)
U pripremi ili provedbi svojih mjera u sektoru LULUCF, države članice mogu prema potrebi razmotriti postoje li mogućnosti za promicanje ulaganja u poljoprivredu.
(23)
Komisiju treba ovlastiti da u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije donosi akte kako bi mogla ažurirati definicije iz ove Odluke sukladno izmjenama definicija koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju; izmijeniti Prilog I. u smislu dodavanja ili promjene obračunskih razdoblja kako bi se osiguralo da ta razdoblja odgovaraju relevantnim razdobljima koja su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju te su dosljedne obračunskim razdobljima koja su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju, a koji se primjenjuju na obveze smanjenja emisija Unije u drugim sektorima; izmijeniti Prilog II. s ažuriranim referentnim razinama sukladno odredbama ove Odluke; izmijeniti informacije iz Priloga III. u skladu s izmjenama definicija koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju; izmijeniti Prilog V. u skladu s izmjenama definicija koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju; te izmijeniti zahtjeve za informacijama povezane s pravilima za obračun prirodnih nepogoda iz ove Odluke kako bi odražavali izmjene akata koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola. Od posebne je važnosti da Komisija tijekom svog pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući razinu stručnjaka. Komisija bi trebala tijekom pripreme i oblikovanja delegiranih akata osigurati simultan, pravovremen i primjeren prijenos odgovarajućih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(24)
Pošto ciljeve ove Odluke, odnosno utvrđivanje pravila za obračun koja se primjenjuju na emisije i uklanjanja iz djelatnosti u sektoru LULUCF i za dostavu informacija od strane država članica o mjerama u sektoru LULUCF, države članice ne mogu zadovoljavajuće ostvariti zbog same njihove prirode te je te ciljeve zbog opsega i učinaka mjera lakše ostvariti na razini Unije, Unija može donositi mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora o Europskoj uniji. Pri tome bi Unija trebala poštovati nadležnost država članica po pitanju politike šumarstva. U skladu s načelom razmjernosti iz navedenog članka, ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za postizanje navedenih ciljeva,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
Ovom Odlukom utvrđuju se pravila za obračun koja se primjenjuju na emisije i uklanjanja stakleničkih plinova koji nastaju iz djelatnosti u sektoru korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva („LULUCF”) kao prvi korak prema uključivanju tih djelatnosti u obvezu smanjenja emisija Unije, kada je to prikladno. Ovom Odlukom ne utvrđuju se bilo kakve obveze obračunavanja i izvješćivanja za privatne stranke. Ona utvrđuje obveze država članica u vezi dostave informacija o njihovim mjerama u sektoru LULUCF za ograničenje ili smanjenje emisija te održavanje ili povećanje uklanjanja.
Članak 2.
Definicije
1. U smislu ove Odluke, pojedini pojmovi imaju sljedeća značenja:
(a)
„emisije” znači antropogene emisije stakleničkih plinova iz izvora u atmosferu;
(b)
„uklanjanja” znači antropogena uklanjanja stakleničkih plinova iz atmosfere pomoću odliva;
(c)
„pošumljavanje” znači prenamjena zemljišta izazvana izravnim ljudskim djelovanjem koje nije bilo šuma u razdoblju od najmanje 50 godina u šumu pomoću sadnje, sijanja i/ili obnove prirodnih izvora sjemena izazvane ljudskim djelovanjem, ako je prenamjena zemljišta izvršena nakon 31. prosinca 1989.;
(d)
„ponovno pošumljavanje” znači svaka prenamjena zemljišta izazvana izravnim ljudskim djelovanjem koje nije bilo šuma u šumu pomoću sadnje, sijanja i/ili obnove prirodnih izvora sjemena izazvane ljudskim djelovanjem, koje se odnosi na zemljište koje je bilo šuma, ali je prestalo biti šuma prije 1. siječnja 1990., te koje je ponovno pretvoreno u šumu u razdoblju nakon 31. prosinca 1989.;
(e)
„krčenje šuma” znači svaka prenamjena šume izazvana izravnim ljudskim djelovanjem u zemljište koje nije šuma, ako je prenamjena zemljišta izvršena nakon 31. prosinca 1989.;
(f)
„gospodarenje šumama” znači svaka djelatnost koja proizlazi iz sustava praksi koji se primjenjuje na šumu i koji utječe na ekološke, gospodarske ili socijalne funkcije šume;
(g)
„gospodarenje poljoprivrednim zemljištem” znači svaka djelatnost koja proizlazi iz sustava praksi koji se primjenjuje na zemljište na kojem se uzgajaju poljoprivredne kulture i na zemljište koje je na ugaru ili se privremeno ne koristi za proizvodnju usjeva;
(h)
„gospodarenje pašnjacima” znači svaka djelatnost koja proizlazi iz sustava praksi koji se primjenjuje na zemljište koje se koristi za proizvodnju stoke i usmjereno je na kontrolu ili utjecanje na količinu i vrstu uzgojene vegetacije i stoke;
(i)
„obnova vegetacije” znači svaka djelatnost izazvana izravnim ljudskim djelovanjem koja je namijenjena povećanju zaliha ugljika na bilo kojoj lokaciji od najmanje 0,05 hektara kroz širenje vegetacije, pod uvjetom da ta djelatnost ne znači pošumljavanje ili ponovno pošumljavanje;
(j)
„zalihe ugljika” znači masa ugljika pohranjena u spremniku ugljika;
(k)
„isušivanje i ponovna uspostava močvarnog područja” znači svaka djelatnost koja proizlazi iz sustava isušivanja ili ponovne uspostave močvarnog područja na zemljištu koje je isušeno i/ili na kojem je uspostavljeno močvarno područje nakon 31. prosinca 1989., koje ima površinu od najmanje 1 hektara i na kojem je prisutno organsko tlo, pod uvjetom da ta djelatnost ne znači niti jednu drugu djelatnost za koju se pripremaju i vode obračuni sukladno članku 3. stavcima 1., 2. i 3., i kada je isušivanje spuštanje razine vode u tlu izazvano izravnim ljudskim djelovanjem ili je ponovna uspostava močvarnog područja djelomična ili potpuna reverzija isušivanja;
(l)
„izvor” znači svaki postupak, djelatnost ili mehanizam kojim se u atmosferu ispušta staklenički plin, ili aerosol ili prethodnik stakleničkog plina;
(m)
„odliv” znači svaki postupak, djelatnost ili mehanizam kojim se iz atmosfere uklanja staklenički plin, ili aerosol ili prethodnik stakleničkog plina;
(n)
„spremnik ugljika” znači cijela ili dio biogeokemijske značajke ili sustava na državnom području države članice u kojem se pohranjuje ugljik, svaki prethodnik stakleničkog plina koji sadrži ugljik ili svaki staklenički plin koji sadrži ugljik;
(o)
„prethodnik stakleničkog plina” znači kemijski spoj koji sudjeluje u kemijskim reakcijama koje stvaraju bilo koji staklenički plin iz članka 3. stavka 4.;
(p)
„drvni proizvod” znači svaki proizvod sječe drva koji je napustio lokaciju sječe;
(q)
„šuma” znači zemljište definirano minimalnim vrijednostima površine zemljišta, lisnatog šumskog pokrova ili ekvivalentnog stupnja gustoće, te potencijalnu visinu drveća u zrelosti na mjestu rasta drveća, kako je utvrđeno za svaku državu članicu u Prilogu V. Šuma uključuje površine s drvećem, uključujući grupe mladog prirodno rastućeg drveća, ili plantaže koje tek trebaju dosegnuti minimalne vrijednosti lisnatog šumskog pokrova ili ekvivalentnog stupnja gustoće ili minimalnu visinu drveća iz Priloga V., uključujući svaku površinu koja uobičajeno čini dio šumskog zemljišta, ali na njemu privremeno nema drveća kao posljedice ljudskog djelovanja, poput sječe, ili kao posljedice prirodnih uzroka, ali od kojeg se može očekivati da ponovno postane šuma;
(r)
„lisnati šumski pokrov” znači udjel utvrđenog područja koje je pokriveno vertikalnom projekcijom opsega krošnje drveća, izražen u postocima;
(s)
„stupanj gustoće” znači gustoća trajnog i rastućeg drveća na šumskom zemljištu izmjerena prema metodologiji koju je utvrdila država članica;
(t)
„prirodne nepogode” znače sve neantropogene događaje ili okolnosti koji izazivaju značajne emisije u šumama i čija je pojava izvan kontrole određene države članice pod uvjetom da ta država članica objektivno nije u mogućnosti smanjiti učinak događaja ili okolnosti na emisije, čak i nakon njihove pojave;
(u)
„pozadinska razina” znači prosječne emisije izazvane prirodnim nepogodama u određenom razdoblju, isključujući statističke netipične vrijednosti izračunane u skladu s člankom 9. stavkom 2.;
(v)
„vrijednost vremena poluraspada” znači broj godina potrebnih da se količina ugljika pohranjena u kategoriji drvnih proizvoda smanji na jednu polovicu svoje početne vrijednosti;
(w)
„trenutačna oksidacija” znači metoda obračunavanja koja pretpostavlja da se cijela količina ugljika pohranjenog u drvnim proizvodima ispušta u atmosferu u trenutku sječe;
(x)
„sanitarna sječa” znači svaka djelatnost sječe koja se sastoji od izvlačenja drva koje se još uvijek barem djelomično može iskoristiti sa zemljišta pogođenih prirodnim nepogodama;
2. Komisija je ovlaštena da u skladu s člankom 12. donosi delegirane akte u svrhu izmjene definicija iz stavka 1. ovog članka kako bi se osigurala sukladnost između tih definicija i svih izmjena odgovarajućih definicija koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju.
3. Komisija je ovlaštena da u skladu s člankom 12. donosi delegirane akte u svrhu izmjene Priloga V. za ažuriranje vrijednosti iz njega u skladu s izmjenama definicija u vezi aspekata iz Priloga V. koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju.
Članak 3.
Obveza pripreme i vođenja obračuna za sektor LULUCF
1. Za svako obračunsko razdoblje iz Priloga I. države članice pripremaju i vode obračune koji točno prikazuju sve emisije i uklanjanja iz djelatnosti na njihovom državnom području koje pripadaju sljedećim kategorijama:
(a)
pošumljavanje;
(b)
ponovno pošumljavanje;
(c)
krčenje šuma;
(d)
gospodarenje šumama.
2. Za obračunsko razdoblje koje započinje 1. siječnja 2012. i za razdoblja nakon toga, države članice pripremaju i vode godišnje obračune koji točno prikazuju sve emisije i uklanjanja iz djelatnosti na njihovom državnom području koje pripadaju sljedećim kategorijama:
(a)
gospodarenje poljoprivrednim zemljištem;
(b)
gospodarenje pašnjacima.
U vezi s godišnjim obračunima za emisije i uklanjanja koja nastaju iz gospodarenja poljoprivrednim zemljištem i gospodarenja pašnjacima, za obračunsko razdoblje od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2020. primjenjuje je sljedeće:
(a)
Države članice do 15. ožujka svake godine u razdoblju od 2016. do 2018. Komisiju izvješćuju o sustavima, koji su uspostavljeni ili u pripremi, za procjenu emisija i uklanjanja iz gospodarenja poljoprivrednim zemljištem i gospodarenja pašnjacima. Države članice izvješćuju o tome kako su ti sustavi sukladni s metodologijama IPCC-a i zahtjevima UNFCCC-a u vezi izvješćivanja o emisijama i uklanjanjima stakleničkih plinova.
(b)
U razdoblju prije 1. siječnja 2022., države članice svake godine do 15. ožujka osiguravaju i dostavljaju početne, preliminarne i neobvezujuće godišnje procjene emisija i uklanjanja iz gospodarenja poljoprivrednim zemljištem i gospodarenja pašnjacima koristeći, prema potrebi, metodologije IPCC-a. Države članice koriste barem metodologiju prve razine (Tier 1) opisanu u odgovarajućim smjernicama IPCC-a. Države se članice potiču da navedene procjene iskoriste za utvrđivanje ključnih kategorija i razvoj ključnih metodologija druge i treće razine specifičnih za određenu državu u svrhu izdržljive i točne procjene emisija i uklanjanja.
(c)
Države članice najkasnije do 15. ožujka 2022. dostavljaju svoje konačne godišnje procjene za obračun gospodarenja poljoprivrednim zemljištem i gospodarenja pašnjacima.
(d)
Država članica može s ciljem odgode roka iz točke (c) zatražiti izuzeće kada nije razumno moguće postići utvrđivanje konačnih procjena za obračun gospodarenja poljoprivrednim zemljištem i gospodarenja pašnjacima u roku utvrđenom ovim stavkom iz najmanje jednog od sljedećih razloga:
i.
potrebni obračun može se zbog tehničke izvedivosti provesti samo u fazama koje prelaze zadani rok;
ii.
zaključivanje obračuna unutar zadanog roka bilo bi nerazmjerno skupo.
Države članice koje žele iskoristiti izuzeće Komisiji do 15. siječnja 2021. podnose obrazloženi zahtjev.
Kada Komisija smatra zahtjev opravdanim, odobrava izuzeće u trajanju od najviše tri kalendarske godine od 15. ožujka 2022. U suprotnom slučaju Komisija odbija zahtjev navodeći razloge za svoju odluku.
Ako je potrebno, Komisija može zatražiti da država članica dostavi dodatne informacije u utvrđenom razumnom roku.
Zahtjev za izuzeće smatra se odobrenim ako Komisija ne uloži prigovor u razdoblju od šest mjeseci nakon primitka izvornog zahtjeva države članice ili zatraženih dodatnih informacija.
3. Za svako obračunsko razdoblje iz Priloga I. države članice mogu također pripremiti i voditi obračune koji točno prikazuju sve emisije i uklanjanja iz djelatnosti obnove vegetacije te isušivanja i ponovne uspostave močvarnih područja.
4. Obračuni iz stavaka 1., 2. i 3. obuhvaćaju emisije i uklanjanja sljedećih stakleničkih plinova:
(a)
ugljikovog dioksida (CO2);
(b)
metana (CH4);
(c)
didušikovog oksida (N2O).
5. Države članice u svoje obračune uključuju pojedinu djelatnost iz stavaka 1., 2. i 3., kada su obračuni pripremljeni i vođeni u skladu s ovom Odlukom, od početka djelatnosti ili od 1. siječnja 2013., ovisno o tome što nastupa kasnije.
Članak 4.
Opća pravila za obračun
1. Države članice u svojim obračunima iz članka 3. stavaka 1., 2. i 3. emisije označuju pozitivnim (+) znakom, a uklanjanja negativnim (-) znakom.
2. U pripremi i vođenju svojih obračuna države članice pri procjeni emisija i uklanjanja vezanih uz djelatnosti iz članka 3. stavaka 1., 2. i 3. osiguravaju točnost, potpunost, dosljednost, usporedivost i transparentnost odgovarajućih informacija.
3. Emisije i uklanjanja koja nastaju iz bilo koje djelatnosti koja pripada u više od jedne kategorije iz članka 3. stavaka 1., 2. i 3. obračunavaju se samo u jednoj kategoriji u svrhu izbjegavanja dvostrukog obračunavanja.
4. Države članice na temelju transparentnih i provjerljivih podataka utvrđuju površine zemljišta na kojima se odvija djelatnost koja pripada kategoriji iz članka 3. stavaka 1., 2. i 3. Države članice osiguravaju da takve površine zemljišta mogu biti identificirane u obračunu za odgovarajuću kategoriju.
5. Države članice u svojim obračunima iz članka 3. stavaka 1., 2. i 3. uključuju sve promjene u zalihama ugljika sljedećih spremnika ugljika:
(a)
nadzemne biomase;
(b)
podzemne biomase;
(c)
stelje;
(d)
mrtvog drva;
(e)
organskog ugljika u tlu;
(f)
drvnih proizvoda.
Međutim, države članice mogu odabrati da u svoje obračune ne uključe promjene u zalihama ugljika u spremnicima ugljika iz točaka od (a) do (e) prvog podstavka kada spremnik ugljika nije izvor. Države članice smatraju da spremnik ugljika nije izvor samo kada je to dokazano na temelju transparentnih i provjerljivih podataka.
6. Države članice zaključuju svoje obračune iz članka 3. stavaka 1., 2. i 3. na kraju svakog obračunskog razdoblja iz Priloga I. navodeći u tim obračunima bilancu ukupnih neto emisija i uklanjanja u odgovarajućem obračunskom razdoblju.
7. Države članice vode potpune i točne evidencije svih podataka korištenih za ispunjavanje obveza iz ove Odluke barem u razdoblju važenja ove Odluke.
8. Komisija je ovlaštena da u skladu s člankom 12. donosi delegirane akte u svrhu izmjene Priloga I. u pogledu dodavanja ili promjene obračunskih razdoblja kako bi se osiguralo da ta razdoblja odgovaraju relevantnim razdobljima koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju, te su dosljedne obračunskim razdobljima koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju, a koji se primjenjuju na obveze smanjenja emisija Unije u drugim sektorima.
Članak 5.
Pravila za obračun pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja i krčenja šuma
1. Države članice u obračunima vezanim uz pošumljavanje i ponovno pošumljavanje prikazuju emisije i uklanjanja koja nastaju samo iz djelatnosti koje se odvijaju na zemljištima koja 31. prosinca 1989. nisu bile šuma. Države članice mogu emisije iz pošumljavanja i ponovnog pošumljavanja prikazati u jednom obračunu.
2. Države članice u svojim obračunima prikazuju neto emisije i uklanjanja iz djelatnosti pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja i krčenja šuma kao ukupne emisije i uklanjanja za svaku godinu odgovarajućeg obračunskog razdoblja na temelju transparentnih i provjerljivih podataka.
3. Države članice vode obračune za emisije i uklanjanja na zemljištima koja su sukladno članku 4. stavku 4. u obračunima razvrstana pod kategoriju djelatnosti pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja ili krčenja šuma čak i kada se takva djelatnost više ne provodi na tom zemljištu.
4. Svaka država članica utvrđuje šumsku površinu korištenjem iste prostorne jedinice za ocjenu koja je navedena u Prilogu V. u vezi izračuna za djelatnosti pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja i krčenja šuma.
Članak 6.
Pravila za obračun gospodarenja šumama
1. Države članice vode obračune za emisije i uklanjanja koja nastaju iz djelatnosti gospodarenja šumama, izračunane kao emisije i uklanjanja u svakom obračunskom razdoblju iz Priloga I., umanjene za vrijednost dobivenu množenjem broja godina u tom obračunskom razdoblju s njihovom referentnom razinom iz Priloga II.
2. Kada je rezultat izračuna iz stavka 1. za obračunsko razdoblje negativan, države članice u svoje obračune gospodarenja šumama uključuju ukupne emisije i uklanjanja koja ne prelaze 3,5 posto emisija države članice u baznoj godini ili razdoblju iz Priloga VI., kako su dostavljene UNFCCC-u u odgovarajućem izvješću te države članice donesenom sukladno odgovarajućim odlukama CMP o baznoj godini ili baznom razdoblju za drugo ciljno razdoblje iz Kyotskog protokola, isključujući emisije i uklanjanja iz djelatnosti navedenih u članku 3. stavcima 1., 2. i 3., pomnoženim s brojem godina u tom obračunskom razdoblju.
3. Države članice osiguravaju da su metode izračuna primijenjene u odnosu na njihove obračune za djelatnosti gospodarenja šumama u skladu s Dodatkom II. Odluci 2/CMP.6 te su sukladne metodama izračuna koje se primjenjuju na njihove referentne razine iz Priloga II. u vezi s barem sljedećim aspektima:
(a)
spremnicima ugljika i stakleničkim plinovima;
(b)
površini uključenoj u gospodarenje šumama;
(c)
drvnim proizvodima;
(d)
prirodnim nepogodama.
4. Države članice najkasnije jednu godinu prije kraja svakog obračunskog razdoblja Komisiji dostavljaju revidirane referentne razine. Te referentne razine moraju biti jednake onima koje su aktima usvojila tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili se, u nedostatku takvih akata, izračunavaju u skladu s postupcima i metodologijama iz odgovarajućih odluka koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju.
5. U slučaju izmjena odgovarajućih odredbi Odluka 2/CMP.6 ili 2/CMP.7, države članice najkasnije šest mjeseci nakon donošenja tih izmjena Komisiji dostavljaju revidirane referentne razine koje odražavaju te izmjene.
6. Ako država članica dobije na raspolaganje poboljšanja metodologija vezanih uz podatke koji se koriste za uspostavu referentne razine iz Priloga II., ili ako je došlo do značajnog poboljšanja kvalitete podataka dostupnih državi članici, ta država članica provodi odgovarajuće tehničke ispravke u svrhu uključivanja utjecaja ponovnih izračuna u obračun za gospodarenje šumama. Te tehničke ispravke moraju biti jednake svim takvim ispravkama odobrenim u okviru postupka preispitivanja UNFCCC-a u skladu s Odlukom 2/CMP.7. Predmetna država članica o tim ispravkama obavješćuje Komisiju najkasnije u sklopu svoje dostave informacija na temelju članka 7. stavka 1. točke (d) Uredbe (EU) br. 525/2013.
7. U smislu stavaka 4., 5. i 6. države članice navode količinu godišnjih emisija iz prirodnih nepogoda, koje su uključene u njihove revidirane referentne razine, i način na koji su procijenile tu količinu.
8. Komisija provjerava informacije u vezi revidiranih referentnih razina iz stavaka 4. i 5. i tehničke ispravke iz stavka 6. kako bi osigurala sukladnost između informacija poslanih UNFCCC-u i informacija koje su države članice dostavile Komisiji.
9. Komisija je ovlaštena da u skladu s člankom 12. donosi delegirane akte u svrhu ažuriranja referentnih razina iz Priloga II. kada država članica promijeni svoju referentnu razinu sukladno stavcima 4. i 5. te je to odobreno kroz postupke UNFCCC-a.
10. Države članice u svojim obračunima za gospodarenje šumama prikazuju utjecaj svake izmjene Priloga II. u odnosu na cijelo predmetno obračunsko razdoblje.
Članak 7.
Pravila za obračun drvnih proizvoda
1. Svaka država članica u svojim obračunima u skladu s člankom 3. stavcima 1., 2. i 3. prikazuje emisije i uklanjanja iz promjena u zalihi drvnih proizvoda, uključujući emisije iz drvnih proizvoda odstranjenih iz njenih šuma prije 1. siječnja 2013. Isključuju se emisije iz drvnih proizvoda koje se već obračunavaju prema Kyotskom protokolu u razdoblju 2008.-2012. na temelju trenutne oksidacije.
2. U obračunima sukladno članku 3. stavcima 1., 2. i 3. u vezi s drvnim proizvodima, države članice prikazuju emisije i uklanjanja koje proizlaze iz promjena u zalihi drvnih proizvoda u sljedećim kategorijama, uz korištenje funkcije raspada prvog reda i zadanih vrijednosti vremena poluraspada iz Priloga III.:
(a)
papir;
(b)
drvene ploče;
(c)
piljeno drvo.
Države članice mogu dopuniti te kategorije s informacijama o kori, pod uvjetom da su dostupni podaci transparentni i provjerljivi. Države članice također mogu za bilo koju od navedenih kategorija koristiti potkategorije specifične za određenu državu. Države članice mogu koristiti metodologije i vrijednosti vremena poluraspada specifične za određenu državu umjesto metodologija i zadanih vrijednosti vremena poluraspada iz Priloga III., pod uvjetom da su te metodologije i vremena utvrđeni na temelju transparentnih i provjerljivih podataka te da su korištene metode barem jednako detaljne i točne kao one iz Priloga III.
Za izvezene drvne proizvode, podaci specifični za određenu državu odnose se na vrijednosti vremena poluraspada specifične za određenu državu i uporabu drvnih proizvoda u zemlji uvoznici.
Države članice ne koriste vrijednosti vremena poluraspada specifične za određenu državu za drvne proizvode stavljene na tržište Unije koje se razlikuju od onih koje koristi država članica uvoznica u svojim obračunima sukladno članku 3. stavcima 1., 2. i 3.
Drvni proizvodi koji nastaju iz krčenja šuma obračunavaju se na osnovi trenutne oksidacije.
3. Kada države članice u svojim obračunima sukladno članku 3. stavcima 1., 2. i 3. prikazuju emisije ugljikovog dioksida (CO2) iz drvnih proizvoda na odlagalištima krutog otpada, obračunavanje se provodi na osnovi trenutne oksidacije.
4. Kada države članice u svojim obračunima prikazuju emisije iz drvnih proizvoda koji su dobiveni za potrebe proizvodnje energije, one to također čine na osnovi trenutne oksidacije.
Države članice mogu, isključivo u informativne svrhe, dostaviti podatke o udjelu drva korištenog za potrebe proizvodnje energije koje je uvezeno u Uniju te zemljama porijekla takvog drva.
5. Uvezene drvne proizvode, bez obzira na njihovo porijeklo, ne obračunava država članica uvoznica. Sukladno tome, države članice u svojim obračunima prikazuju emisije i uklanjanja iz drvnih proizvoda samo kada te emisije i uklanjanja proizlaze iz drvnih proizvoda uklonjenih sa zemljišta koja su uključena u njihove obračune sukladno članku 3. stavcima 1., 2. i 3.
6. Komisija je ovlaštena da u skladu s člankom 12. donosi delegirane akte u svrhu izmjene informacija iz Priloga III. kako bi se prikazale izmjene akata koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju.
Članak 8.
Pravila za obračun gospodarenja poljoprivrednim zemljištem, gospodarenja pašnjacima, obnove vegetacije te isušivanja i ponovne uspostave močvarnih područja
1. Svaka država članica u svojim obračunima vezanim uz gospodarenje poljoprivrednim zemljištem prikazuje emisije i uklanjanja iz tih djelatnosti, izračunanih kao emisije i uklanjanja u svakom obračunskom razdoblju iz Priloga I. umanjene za vrijednost dobivenu množenjem broja godina u tom obračunskom razdoblju s emisijama i uklanjanjima te države članice koja nastaju iz tih djelatnosti u baznoj godini, kako je utvrđeno u Prilogu VI.
2. Kada država članica odabere pripremiti i voditi obračune za obnovu vegetacije i/ili isušivanje i ponovnu uspostavu močvarnih područja primjenjuje metodu izračuna iz stavka 1.
Članak 9.
Pravila za obračun prirodnih nepogoda
1. Kada su ispunjeni uvjeti iz stavaka 2. i 5. ovog članka, države članice mogu isključiti neantropogene emisije stakleničkih plinova iz izvora koje su posljedica prirodnih nepogoda iz izračuna vezanih uz njihove obveze obračunavanja sukladno točkama (a), (b) i (d) stavka 1. članka 3.
2. Kada države članice primjenjuju stavak 1. ovog članka, u skladu s metodologijom iz Priloga VII. izračunavaju pozadinsku razinu za svaku djelatnost iz točaka (a), (b) i (d) stavka 1. članka 3. Točke (a) i (b) stavka 1. članka 3. imaju zajedničku pozadinsku razinu. Umjesto toga, države članice mogu primijeniti transparentnu i usporedivu metodologiju specifičnu za određenu državu korištenjem dosljednog i potpunog vremenskog niza podataka, uključujući za razdoblje 1990.-2009.
3. Države članice mogu iz svojih obračuna za sektor LULUCF isključiti, bilo godišnje ili na kraju predmetnog obračunskog razdoblja, neantropogene emisije stakleničkih plinova iz izvora koji prelaze pozadinsku razinu izračunanu u skladu sa stavkom 2., kada:
(a)
emisije u određenoj godini obračunskog razdoblja prelaze pozadinsku razinu zajedno s granicom. Kada je pozadinska razina izračunana sukladno metodi iz Priloga VII., ta granica je jednaka dvostrukoj standardnoj devijaciji vremenskog niza koji se koristi za izračun pozadinske razine. Kada je pozadinska razina izračunana korištenjem metodologije specifične za određenu državu, države članice opisuju način na koji je granica ustanovljena, ako je takva granica potrebna. Svaka korištena metodologija izbjegava očekivanje neto kredita tijekom obračunskog razdoblja;
(b)
države članice ispune zahtjeve u vezi informacija iz stavka 5. te izvijeste o tome.
4. Svaka država članica koja isključuje neantropogene emisije stakleničkih plinova iz izvora koje su posljedica prirodnih nepogoda u određenoj godini obračunskog razdoblja:
(a)
isključuje iz obračuna, za preostalo obračunsko razdoblje, sva daljnja uklanjanja na zemljištima koja su pod utjecajem prirodnih nepogoda i na kojima su nastale emisije iz stavka 3.;
(b)
ne isključuje emisije nastale iz djelatnosti sječe i sanitarne sječe koje su se odvijale na tim zemljištima nakon pojave prirodnih nepogoda;
(c)
ne isključuje emisije nastale iz propisanog spaljivanja koje se odvilo na tim zemljištima u toj određenoj godini obračunskog razdoblja;
(d)
ne isključuje emisije na zemljištima koje su podvrgnute krčenju šume nakon pojave prirodnih nepogoda.
5. Države članice mogu isključiti neantropogene emisije stakleničkih plinova iz izvora koje su posljedica prirodnih nepogoda samo ako dostave transparentne informacije koje dokazuju:
(a)
da su identificirane sve površine zemljišta pod utjecajem prirodnih nepogoda u toj određenoj izvještajnoj godini, uključujući njihovu geografsku lokaciju, godinu i vrste prirodnih nepogoda;
(b)
da tijekom preostalog predmetnog obračunskog razdoblja nije došlo do krčenja šuma na zemljištima koja su bila pod utjecajem prirodnih nepogoda zbog kojih su emisije isključene iz obračuna;
(c)
koje se provjerljive metode i kriteriji planiraju koristiti za identifikaciju krčenja šuma na tim zemljištima u sljedećim godinama obračunskog razdoblja;
(d)
ako je to izvedivo, koje je mjere poduzela država članica za upravljanje i kontrolu utjecaja tih prirodnih nepogoda;
(e)
ako je to moguće, koje je mjere poduzela država članica za sanaciju zemljišta pod utjecajem tih prirodnih nepogoda.
6. Komisija je ovlaštena da u skladu s člankom 12. donosi delegirane akte u svrhu izmjene zahtjeva u vezi informacija iz stavka 5. ovog članka da bi se prikazale izmjene akata koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola.
Članak 10.
Informacije o mjerama u sektoru LULUCF
1. Države članice najkasnije 18 mjeseci nakon početka svakog obračunskog razdoblja iz Priloga I. pripremaju te Komisiji dostavljaju informacije o svojim trenutnim i budućim mjerama u sektoru LULUCF koje su usmjerene na ograničenje ili smanjenje emisija ili povećanje uklanjanja iz djelatnosti navedenih u članku 3. stavcima 1., 2. i 3. ove Odluke, kao zaseban dokument ili jasno uočljiv dio njihovih strategija niskougljičnog razvoja iz članka 4. Uredbe (EU) br. 525/2013, ili drugih nacionalnih strategija ili planova vezanih uz LULUCF. Države članice osiguravaju savjetovanje sa širokim krugom dionika. Kada država članica takve informacije dostavlja kao dio strategija niskougljičnog razvoja na temelju Uredbe (EU) br. 525/2013, primjenjuju se odgovarajući rokovi utvrđeni u toj Uredbi.
Informacije o mjerama u sektoru LULUCF obuhvaćaju trajanje odgovarajućeg obračunskog razdoblja iz Priloga I.
2. Države članice u svoje informacije o mjerama u sektoru LULUCF uključuju najmanje sljedeće informacije vezane uz svaku od djelatnosti iz članka 3. stavaka 1., 2. i 3.:
(a)
opis prošlih trendova u emisijama i uklanjanjima uključujući, gdje je to moguće, povijesne trendove u mjeri u kojoj se oni mogu razumno rekonstruirati;
(b)
projekcije emisija i uklanjanja za obračunsko razdoblje;
(c)
analizu potencijala za ograničavanje ili smanjenje emisija i održavanje ili povećanje uklanjanja;
(d)
popis najprikladnijih mjera za razmatranje nacionalnih okolnosti, uključujući prema potrebi, ali ne ograničavajući se na okvirne mjere iz Priloga IV. koje država članica planira ili koje treba provesti kako bi se iskoristio potencijal za ublažavanje, kada je on utvrđen sukladno analizi iz točke (c);
(e)
postojeće i planirane politike za provedbu mjera iz točke (d), uključujući kvantitativni ili kvalitativni opis očekivanog učinka tih mjera na emisije i uklanjanja, uzimajući u obzir i druge politike i mjere povezane sa sektorom LULUCF;
(f)
okvirne rokove za donošenje i provedbu mjera iz točke (d).
3. Komisija može državama članicama osigurati smjernice i tehničku pomoć u svrhu olakšavanja razmjene informacija.
Komisija može, uz savjetovanje s državama članicama, objediniti svoje nalaze iz informacija svih država članica o mjerama u sektoru LULUCF s ciljem olakšavanja razmjene znanja i najboljih praksi između država članica.
4. Države članice na sredini i na kraju svakog obračunskog razdoblja iz Priloga I. Komisiji podnose izvješće koje opisuje napredak u provedbi njihovih mjera u sektoru LULUCF.
Komisija može objaviti objedinjeno izvješće na temelju izvješća iz prvog podstavka.
Države članice javnosti čine dostupnima informacije o svojim mjerama u sektoru LULUCF i izvješća iz prvog podstavka u roku tri mjeseca od njihovog podnošenja Komisiji.
Članak 11.
Preispitivanje
Komisija preispituje pravila za obračun iz ove Odluke u skladu s odgovarajućim odlukama koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola, ili drugim zakonodavstvom Unije ili, u nedostatku takvih odluka, do 30. lipnja 2017. te prema potrebi podnosi prijedlog Europskom parlamentu i Vijeću.
Članak 12.
Izvršenje delegiranja
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji prema uvjetima iz ovog članka.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 2. stavaka 2. i 3., članka 4. stavka 8., članka 6. stavka 9., članka 7. stavka 6. i članka 9. stavka 6. dodjeljuje se Komisiji za razdoblje od osam godina, počevši od 8. srpnja 2013. Komisija sastavlja izvješće o delegiranoj ovlasti najmanje devet mjeseci prije završetka navedenog osmogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti se automatski produžuje za isto razdoblje, osim ako se Europski parlament ili Vijeće ne usprotive takvom produženju najmanje tri mjeseca prije isteka svakog razdoblja.
3. Delegiranje ovlasti iz članka 2. stavaka 2. i 3., članka 4. stavka 8., članka 6. stavka 9., članka 7. stavka 6. i članka 9. stavka 6. može biti opozvano od Europskog parlamenta ili Vijeća u bilo koje vrijeme. Odlukom o opozivu prestaje delegiranje ovlasti navedenih u toj odluci. Ona stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji datum koji je u njoj naveden. Odluka ne utječe na valjanost svih već važećih delegiranih akata.
4. Čim donese neki delegirani akt, Komisija o tome istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
5. Delegirani akt donesen u skladu s člankom 2. stavcima 2. i 3., člankom 4. stavkom 8., člankom 6. stavkom 9., člankom 7. stavkom 6. i člankom 9. stavkom 6. stupa na snagu isključivo ako Europski parlament ili Vijeće ne uloži prigovor u razdoblju od dva mjeseca nakon što je Europski parlament ili Vijeće primilo obavijest o tom aktu ili ako su prije isteka tog razdoblja Europski parlament i Vijeće zajedno obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovor. To razdoblje se na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća produžuje za dva mjeseca.
Članak 13.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 14.
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 21. svibnja 2013.