ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 534/2014/EU
ze dne 15. května 2014
o poskytnutí makrofinanční pomoci Tuniské republice
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 212 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vztahy mezi Evropskou unií a Tuniskou republikou (dále jen „Tunisko“) se rozvíjejí v rámci evropské politiky sousedství. Dne 1. března 1998 vstoupila v platnost Evropsko-středomořská dohoda o přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskem na straně druhé (2) („dohoda o přidružení mezi EU a Tuniskem“). V rámci dohody o přidružení mezi EU a Tuniskem dokončilo Tunisko v roce 2008 odstraňování cel na průmyslové výrobky a stalo se tak první jihostředomořskou zemí, která otevřela oblast volného obchodu s Unií. Dvoustranný politický dialog a hospodářská spolupráce se dále rozvíjejí v rámci akčních plánů evropské politiky sousedství, přičemž poslední z nich, o němž se diskutuje, se má vztahovat na období 2013-2017.
(2)
Tuniské hospodářství bylo významně zasaženo domácími událostmi souvisejícími s děním v jižním Středomoří od konce roku 2010, známým jako „arabské jaro“, a následnými nepokoji v regionu, zejména v sousední Libyi. Tyto události a nepříznivá celosvětová hospodářská situace, zejména recese v eurozóně, jež je hlavním obchodním a finančním partnerem Tuniska, měly velmi negativní dopad na tuniské hospodářství, což vedlo ke zpomalení růstu a vytváření velkých schodků vnějšího a rozpočtového financování.
(3)
Po svržení prezidenta Ben Aliho, k němuž došlo dne 14. ledna 2011, se v Tunisku dne 23. října 2011 konaly první svobodné a demokratické volby. Od té doby funguje Národní ústavodárné shromáždění, a ačkoli politická transformace neprobíhá bez potíží, hlavní političtí činitelé společně usilují o pokračování reforem k vytvoření plně rozvinutého demokratického systému.
(4)
Ústava přijatá Národním ústavodárným shromážděním Tuniska zahrnuje určité pokroky v oblasti individuálních práv a svobod a rovnosti pohlaví, jež staví Tunisko na cestu k demokracii a právnímu státu.
(5)
Od začátku arabského jara deklarovala Unie při různých příležitostech svůj závazek podpořit Tunisko v jeho procesu hospodářských a politických reforem. Uvedený závazek byl znovu potvrzen v listopadu 2012 v závěrech ze zasedání Rady přidružení mezi Unií a Tuniskem. Politická a hospodářská podpora Unie pro proces reforem v Tunisku je v souladu s politikou Unie vůči regionu jižního Středomoří, jak je stanovena v rámci evropské politiky sousedství.
(6)
V souladu se společným prohlášením Evropského parlamentu a Rady přijatým spolu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 778/2013/EU (3) by makrofinanční pomoc Unie měla být mimořádným finančním nástrojem účelově nevázané všeobecné podpory platební bilance, jejímž cílem je obnovit udržitelný stav vnějšího financování příjemce a jež by měla podporovat provádění programu politik, jehož součástí jsou důrazná opatření zaměřená na korekci a strukturální reformy určená ke zlepšení stavu platební bilance, zejména v průběhu trvání programu, a posílit provádění příslušných dohod a programů s Unií.
(7)
V dubnu roku 2013 tuniské orgány a Mezinárodní měnový fond (MMF) sjednaly tříletou dohodu o pohotovostním úvěru („program MMF“), který nemá preventivní povahu, ve výši 1 146 milionů zvláštních práv čerpání na podporu tuniského hospodářského ozdravného a reformního programu. Cíle programu MMF jsou v souladu s účelem makrofinanční pomoci Unie, kterým je zmírnění krátkodobých potíží v oblasti platební bilance, a provádění důrazných opatření zaměřených na korekci je v souladu s cílem makrofinanční pomoci Unie.
(8)
Na období 2011-2013 poskytla Unie na základě programu pravidelné spolupráce částku ve výši 290 milionů EUR ve formě grantů s cílem podpořit tuniský program hospodářských a politických reforem. Dalších 155 milionů EUR bylo na období 2011-2013 Tunisku přiděleno v rámci programu „Podpora pro partnerství, reformy a růst podporující začlenění“ (SPRING).
(9)
Vzhledem ke zhoršující se hospodářské situaci a hospodářskému výhledu požádalo Tunisko v srpnu 2013 o makrofinanční pomoc Unie.
(10)
Vzhledem k tomu, že Tunisko je země, na kterou se vztahuje evropská politika sousedství, je třeba je považovat za způsobilé pro získání makrofinanční pomoci Unie.
(11)
Vzhledem k tomu, že v platební bilanci Tuniska přetrvává výrazný schodek vnějšího financování přesahující výši prostředků poskytnutých MMF a jinými mnohostrannými institucemi, a to přesto, že Tunisko provádí důrazné programy hospodářské stabilizace a reforem, je poskytnutí makrofinanční pomoci Tunisku ze strany Unie (dále jen „makrofinanční pomoc Unie“) za stávajících výjimečných okolností považováno za vhodnou odpověď na žádost Tuniska o podporu hospodářské stabilizace ve spojení s programem MMF. Makrofinanční pomoc Unie by podpořila hospodářskou stabilizaci Tuniska a tuniský program strukturálních reforem a doplnila by zdroje, které jsou k dispozici v rámci finančního ujednání s MMF.
(12)
Makrofinanční pomoc Unie by se měla zaměřit na podporu obnovy udržitelného stavu vnějšího financování Tuniska a tím podpořit jeho hospodářský a sociální rozvoj.
(13)
Stanovení výše makrofinanční pomoci Unie vychází z úplného kvantitativního posouzení zbývajících potřeb vnějšího financování Tuniska a zohledňuje jeho schopnost financovat se z vlastních zdrojů, a to zejména z mezinárodních rezerv, které má k dispozici. Makrofinanční pomoc Unie by měla doplňovat programy a zdroje poskytnuté MMF a Světovou bankou. Při určování výše pomoci byly rovněž zohledněny očekávané finanční příspěvky od mnohostranných dárců a nutnost zajistit spravedlivé rozložení zátěže mezi Unii a ostatní dárce, jakož i dosavadní použití jiných unijních nástrojů vnějšího financování v Tunisku a přidaná hodnota celkového zapojení Unie.
(14)
Komise by měla zajistit, aby makrofinanční pomoc Unie byla po právní i obsahové stránce v souladu s hlavními zásadami, cíli a opatřeními, která byla přijata v jednotlivých oblastech vnější činnosti, a dalšími příslušnými politikami Unie.
(15)
Makrofinanční pomoc Unie by měla podporovat vnější politiku Unie vůči Tunisku. Útvary Komise a Evropská služba pro vnější činnost by během doby provádění makrofinanční pomoci měly úzce spolupracovat v zájmu koordinace vnější politiky Unie a zajištění její ucelenosti.
(16)
Makrofinanční pomoc Unie by měla posilovat oddanost Tuniska hodnotám sdíleným s Unií, včetně demokracie, právního státu, řádné správy věcí veřejných, dodržování lidských práv, udržitelného rozvoje a snižování chudoby, jakož i jeho oddanost zásadám otevřeného a spravedlivého obchodu založeného na pravidlech.
(17)
Předpokladem poskytnutí makrofinanční pomoci Unie by mělo být, že Tunisko respektuje účinné demokratické mechanismy, včetně parlamentního systému více politických stran a právního státu, a zaručuje dodržování lidských práv. Kromě toho by specifické cíle makrofinanční pomoci Unie měly v Tunisku posílit účinnost, transparentnost a odpovědnost systémů řízení veřejných financí a prosazovat strukturální reformy zaměřené na podporu udržitelného růstu podporujícího začlenění, na vytváření pracovních příležitostí a fiskální konsolidaci. Komise by měla pravidelně sledovat plnění výše uvedeného předpokladu i dosahování těchto cílů.
(18)
V zájmu zajištění účinné ochrany finančních zájmů Unie souvisejících s makrofinanční pomocí Unie by Tunisko mělo přijmout vhodná opatření v oblasti prevence a potírání podvodů, korupce a jakýchkoli jiných nesrovnalostí souvisejících s touto pomocí. Kromě toho je třeba stanovit, aby Komise prováděla kontroly a Účetní dvůr audity.
(19)
Uvolněním makrofinanční pomoci Unie nejsou dotčeny pravomoci Evropského parlamentu a Rady.
(20)
Částky složené pro účely záruky potřebné pro poskytnutí makrofinanční pomoci by měly být v souladu s rozpočtovými prostředky stanovenými ve víceletém finančním rámci.
(21)
Makrofinanční pomoc Unie by měla řídit Komise. Komise by měla pravidelně informovat Evropský parlament a Radu o vývoji souvisejícím s makrofinanční pomocí a poskytovat jim příslušné dokumenty, aby mohly provádění tohoto rozhodnutí sledovat.
(22)
S cílem zajistit jednotné podmínky k provedení tohoto rozhodnutí by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (4).
(23)
Na makrofinanční pomoc Unie by se měly vztahovat podmínky v oblasti hospodářské politiky, jež budou stanoveny v memorandu o porozumění. V zájmu zajištění jednotných podmínek provádění a z důvodů účinnosti by Komise měla být zmocněna ke sjednání těchto podmínek s tuniskými orgány pod dohledem výboru složeného ze zástupců členských států v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. Podle uvedeného nařízení by se měl poradní postup obecně použít ve všech případech, kromě případů stanovených v uvedeném nařízení. Vzhledem k potenciálně významnému dopadu pomoci ve výši více než 90 milionů EUR je vhodné použít na operace přesahující tuto prahovou hodnotu přezkumný postup. Vzhledem k výši makrofinanční pomoci, kterou Unie Tunisku poskytuje, by měl být pro přijetí memoranda o porozumění nebo pro jakékoliv snížení, pozastavení či zrušení pomoci použit přezkumný postup,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Unie poskytne Tunisku makrofinanční pomoc (dále jen „makrofinanční pomoc Unie“) v maximální výši 300 milionů EUR s cílem podpořit hospodářskou stabilizaci Tuniska a jeho reformy. Pomoc přispěje k pokrytí potřeb Tuniska v oblasti platební bilance stanovených v programu MMF.
2. Celá částka makrofinanční pomoci Unie se Tunisku poskytne ve formě úvěrů. Komise je zmocněna vypůjčit si jménem Unie potřebné prostředky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí a dále je půjčit Tunisku. Maximální doba splatnosti těchto úvěrů činí patnáct let.
3. Uvolnění makrofinanční pomoci Unie řídí Komise způsobem, který je v souladu s dohodami nebo ujednáními uzavřenými mezi MMF a Tuniskem a s hlavními zásadami a cíli hospodářských reforem stanovenými v dohodě o přidružení mezi EU a Tuniskem a v akčním plánu EU-Tunisko na období 2013-2017, schváleném v rámci evropské politiky sousedství. Komise pravidelně informuje Evropský parlament a Radu o vývoji v oblasti makrofinanční pomoci Unie, včetně jejího vyplácení, a včas předkládá těmto orgánům příslušné dokumenty.
4. Makrofinanční pomoc Unie je k dispozici po dobu dvou let a šesti měsíců, počínaje prvním dnem po vstupu memoranda o porozumění uvedeného v čl. 3 odst. 1 tohoto rozhodnutí v platnost.
5. V případě, že se během období vyplácení makrofinanční pomoci Unie potřeby financování Tuniska podstatně sníží oproti původním předpokladům, Komise poskytovanou pomoc omezí nebo její poskytování pozastaví či zruší v souladu s přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2.
Článek 2
Předpokladem poskytnutí makrofinanční pomoci Unie je, že Tunisko respektuje účinné demokratické mechanismy, včetně parlamentního systému více politických stran a právního státu, a zaručuje dodržování lidských práv.
Komise sleduje plnění tohoto předpokladu po celou dobu poskytování makrofinanční pomoci Unie.
Tento článek se použije v souladu s rozhodnutím Rady 2010/427/EU (5).
Článek 3
1. Komise vyjedná v souladu s přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2 s tuniskými orgány jasně vymezené podmínky v oblasti hospodářské politiky a finanční podmínky pro makrofinanční pomoc Unie, přičemž se zaměří na strukturální reformy a zdravé veřejné finance; tyto podmínky budou stanoveny v memorandu o porozumění (dále jen „memorandum o porozumění“), které bude zahrnovat časový rámec pro jejich plnění. Podmínky v oblasti hospodářské politiky a finanční podmínky stanovené v memorandu o porozumění musí být v souladu s dohodami nebo ujednáními uvedenými v čl. 1 odst. 3, včetně makroekonomických ozdravných programů a programů strukturálních reforem prováděných Tuniskem za podpory MMF.
2. Tyto podmínky zejména posílí účinnost, transparentnost a odpovědnost systémů řízení veřejných financí v Tunisku, mimo jiné při využívání makrofinanční pomoci Unie. Při navrhování politických opatření musí být náležitě zohledněn také pokrok v oblasti vzájemného otevírání trhů, rozvoj spravedlivého obchodu založeného na pravidlech a další priority v rámci vnější politiky Unie. Komise pravidelně sleduje pokrok dosažený při plnění těchto cílů.
3. Podrobné finanční podmínky makrofinanční pomoci Unie se stanoví ve smlouvě o úvěru uzavřené mezi Komisí a tuniskými orgány.
4. Komise pravidelně ověřuje, zda jsou nadále splňovány podmínky stanovené v čl. 4 odst. 3, včetně toho, zda je hospodářská politika Tuniska v souladu s cíli makrofinanční pomoci Unie. Komise přitom postupuje v úzké koordinaci s MMF a Světovou bankou a v případě potřeby s Evropským parlamentem a Radou.
Článek 4
1. S výhradou podmínek uvedených v odstavci 3 poskytne Komise makrofinanční pomoc Unie úvěrem ve třech splátkách. Výše každé splátky bude stanovena v memorandu o porozumění.
2. Je-li to třeba, budou ve vztahu k částkám makrofinanční pomoci Unie složeny částky pro účely záruky v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 (6).
3. Komise rozhodne o uvolnění splátek s výhradou splnění všech následujících podmínek:
a)
předpokladu stanoveného v článku 2;
b)
průběžných uspokojivých výsledků při provádění programu politik, který zahrnuje účinná opatření zaměřená na korekci a strukturální reformy podporovaná úvěrovou dohodou s MMF, která nemá preventivní povahu, a
c)
plnění podmínek v oblasti hospodářské politiky a finančních podmínek dohodnutých v memorandu o porozumění v souladu se zvláštním časovým rámcem.
K čerpání druhé splátky nedojde dříve než po třech měsících od uvolnění první splátky. K čerpání třetí splátky nedojde dříve než po třech měsících od uvolnění druhé splátky.
4. Nejsou-li splněny podmínky podle odstavce 3, Komise vyplácení makrofinanční pomoci Unie pozastaví nebo zruší. V těchto případech informuje o důvodech tohoto pozastavení či zrušení Evropský parlament a Radu.
5. Makrofinanční pomoc Unie je vyplácena Tuniské centrální bance. S výhradou ustanovení sjednaných v memorandu o porozumění, včetně potvrzení zbývajících rozpočtových finančních potřeb, mohou být finanční prostředky Unie převedeny tuniskému ministerstvu financí jako konečnému příjemci.
Článek 5
1. Úvěrové operace související s makrofinanční pomocí Unie se provádějí v eurech se stejným dnem připsání a Unie se na jejich základě nesmí týkat změna splatnosti, ani nesmí být v jejich důsledku vystavena žádnému riziku směnných kurzů nebo úrokových sazeb nebo jinému obchodnímu riziku.
2. Umožní-li to okolnosti, může Komise na žádost Tuniska přijmout potřebná opatření s cílem zajistit, aby do podmínek úvěru byla zahrnuta doložka o předčasném splacení a aby byla spojena s odpovídající doložkou v podmínkách úvěrových operací.
3. Pokud okolnosti umožní snížení úrokové sazby úvěru, může se Komise na žádost Tuniska rozhodnout zcela nebo částečně refinancovat své původní úvěry nebo restrukturalizovat odpovídající finanční podmínky. Refinanční nebo restrukturalizační operace se uskuteční v souladu s odstavci 1 a 4 a nesmí vést k prodloužení splatnosti dotyčného úvěru nebo zvýšení částky nesplacené jistiny ke dni refinancování nebo restrukturalizace.
4. Veškeré náklady vzniklé Unii v souvislosti s úvěrovými operacemi podle tohoto rozhodnutí hradí Tunisko.
5. Komise informuje Evropský parlament a Radu o vývoji operací uvedených v odstavcích 2 a 3.
Článek 6
1. Makrofinanční pomoc Unie se provádí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (7) a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (8).
2. Provádění makrofinanční pomoci Unie podléhá přímému řízení.
3. Memorandum o porozumění a smlouva o úvěru, které budou dojednány s tuniskými orgány, musí zahrnovat ustanovení, jež:
a)
zajistí, aby Tunisko pravidelně kontrolovalo, že financování ze souhrnného rozpočtu Unie bylo použito řádně, přijímalo vhodná opatření pro předcházení nesrovnalostem a podvodům a v případě potřeby podniklo právní kroky s cílem vymoci veškeré finanční prostředky poskytnuté na základě tohoto rozhodnutí, které byly získány neoprávněně;
b)
zajistí ochranu finančních zájmů Unie, a to zejména stanovením zvláštních opatření v oblasti prevence a potírání podvodů, korupce a jakýchkoli jiných nesrovnalostí týkajících se makrofinanční pomoci Unie, v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (9), nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (10) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (11);
c)
výslovně povolí Komisi i Evropskému úřadu pro boj proti podvodům nebo jejich zástupcům provádět kontroly, včetně kontrol a inspekcí na místě;
d)
výslovně povolí Komisi a Účetnímu dvoru provádět audity v průběhu období dostupnosti makrofinanční pomoci Unie a po jeho skončení, včetně auditů na základě dokladů a auditů na místě, jako například operačních hodnocení, a
e)
zajistí, že Unie bude mít nárok na předčasné splacení úvěru, pokud se prokáže, že Tunisko se v souvislosti s řízením makrofinanční pomoci Unie dopustilo jakéhokoli podvodu, korupce nebo jakéhokoli jiného protiprávního jednání poškozujícího finanční zájmy Unie.
4. Během provádění makrofinanční pomoci Unie sleduje Komise prostřednictvím operačních hodnocení řádnost finančních opatření, správních postupů a mechanismů vnitřní a vnější kontroly Tuniska, které mají pro tuto pomoc význam.
Článek 7
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 8
1. Komise každý rok do 30. června předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto rozhodnutí v předchozím roce, včetně vyhodnocení tohoto provádění. Tato zpráva:
a)
posoudí, jakého pokroku bylo v provádění makrofinanční pomoci Unie dosaženo;
b)
zhodnotí hospodářskou situaci a hospodářské vyhlídky Tuniska, jakož i pokrok dosažený při provádění politických opatření uvedených v čl. 3 odst. 1;
c)
uvede souvislost mezi podmínkami hospodářské politiky stanovenými v memorandu o porozumění, průběžnými výsledky Tuniska v hospodářské a fiskální oblasti a rozhodnutími Komise o uvolnění splátek makrofinanční pomoci Unie.
2. Do dvou let od uplynutí doby dostupnosti makrofinanční pomoci Unie podle čl. 1 odst. 4 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o hodnocení ex post, v níž vyhodnotí výsledky a účinnost dokončené makrofinanční pomoci Unie a míru, do jaké přispěla k dosažení cílů této pomoci.
Článek 9
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 15. května 2014.
ODLUKA br. 534/2014/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 15. svibnja 2014.
o pružanju makrofinancijske pomoći Republici Tunisu
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 212.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Odnosi između Europske unije i Republike Tunisa („Tunis”) razvijaju se unutar okvira Europske politike susjedstva (EPS). Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Tunisa, s druge strane (2) („Sporazum o pridruživanju između EU-a i Tunisa”), stupio je na snagu 1. ožujka 1998. Prema Sporazumu o pridruživanju između EU-a i Tunisa, Tunis je finalizirao ukidanje carinske stope na industrijske proizvode u 2008., čime je Tunis postao prva južnomediteranska država koja je ušla u područje slobodne trgovine Unije. Bilateralni politički dijalog i gospodarska suradnja dalje se razvijaju unutar okvira akcijskih planova EPS-a, od kojih bi najnoviji planovi na razmatranju pokrivali razdoblje 2013.-2017.
(2)
Gospodarstvo Tunisa značajno je pogođeno domaćim događajima koji su povezani s događajima na jugu Mediterana, a započeli su krajem 2010., poznati kao „arapsko proljeće”, i regionalnim nemirima koji su uslijedili, posebno u susjednoj Libiji. Ti događaji i slabo globalno gospodarsko okruženje, posebno recesija u europodručju, koje je glavni trgovački i financijski partner Tunisa, imali su vrlo negativan utjecaj na gospodarstvo Tunisa, što je dovelo do usporavanja rasta i stvaranja velikih vanjskih i proračunskih financijskih deficita.
(3)
Nakon svrgavanja predsjednika Ben Alija 14. siječnja 2011., prvi slobodni i demokratski izbori u Tunisu održani su 23. listopada 2011. Nacionalna ustavotvorna skupština zasjeda od tog datuma, i iako politička tranzicija nije prošla bez poteškoća, glavne političke strane uložile su napore da nastave s reformama prema punopravnom demokratskom sustavu.
(4)
Ustav koji koji je donijela Nacionalna ustavotvorna skupština Tunisa sadrži znatne napretke u području pojedinačnih prava i sloboda te jednakosti spolova, zahvaljujući kojima se Tunis okreće prema demokraciji i vladavini prava.
(5)
Od početka arapskog proljeća Unija je u više navrata naglasila svoju predanu potporu Tunisu u procesu gospodarske i političke reforme. Ta predanost ponovno je potvrđena u studenom 2012. u zaključcima sastanka Vijeća za pridruživanje između Unije i Tunisa. Politička i gospodarska potpora Unije procesu reforme Tunisa u skladu je s politikom Unije prema području južnog Mediterana, kako je utvrđeno u kontekstu EPS-a.
(6)
U skladu sa zajedničkom izjavom Europskog parlamenta i Vijeća, usvojenom zajedno s Odlukom 778/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3), makrofinancijska pomoć Unije trebala bi biti izvanredan financijski instrument za nevezanu i nenamjensku pomoć za platnu bilancu čija je svrha ponovna uspostava održivog stanja korisnika na području vanjskog financiranja i kojom bi se trebala poduprijeti provedba programa politike kojim su obuhvaćene snažne mjere prilagodbe i mjere strukturnih reformi namijenjene poboljšanju bilance plaćanja, pogotovo za vrijeme trajanja programa, te osnažiti provedba relevantnih sporazuma s Unijom i njezinih programa.
(7)
U travnju 2013. tuniske vlasti i Međunarodni monetarni fond (MMF) postigli su sporazum oko nepreventivnog trogodišnjeg stand-by aranžmana („Program MMF-a”) u iznosu od 1 146 milijuna PPV (posebna prava vučenja) za potporu tuniskom programu gospodarske prilagodbe i reforme. Ciljevi programa MMF-a sukladni su svrsi makrofinancijske pomoći Unije, odnosno ublažavanju kratkoročnih poteškoća s bilancom plaćanja, a provedba snažnih mjera prilagodbe sukladna je cilju makrofinancijske pomoći Unije.
(8)
Unija je u okviru redovnog programa za suradnju osigurala 290 milijuna EUR bespovratnih sredstava za razdoblje 2011.-2013. radi potpore programu političke i gospodarske reforme Tunisa. Dodatno je Tunisu u okviru programa „Potpora partnerstvu, reformama i uključivom rastu” (SPRING) dodijeljeno 155 milijuna EUR za razdoblje 2011.-2013.
(9)
Zbog pogoršanja svojeg gospodarskog stanja i izgleda, Tunis je u kolovozu 2013. od Unije zatražio makrofinancijsku pomoć.
(10)
Budući da je Tunis obuhvaćen Europskom politikom susjedstva, trebao bi se smatrati državom koja ispunjava uvjete za primanje makrofinancijske pomoći Unije.
(11)
Budući da još uvijek postoji znatan preostao manjak u vanjskom financiranju u bilanci plaćanja Tunisa i nakon dodjele sredstava MMF-a i drugih multilateralnih institucija te unatoč provedbi snažnih programa gospodarske stabilizacije i reformi u Tunisu, makrofinancijska pomoć Unije koja će biti pružena Tunisu („makrofinancijska pomoć Unije”) smatra se, s obzirom na trenutačne iznimne okolnosti, prikladnim odgovorom na zahtjev Tunisa za potporu gospodarske stabilizacije u kombinaciji s programom MMF-a. Makrofinancijska pomoć Unije pomogla bi gospodarskoj stabilizaciji i programu strukturnih reformi u Tunisu, nadopunjujući sredstva na raspolaganju u okviru financijskog sporazuma s MMF-om.
(12)
Cilj makrofinancijske pomoći Unije trebao bi biti pružanje potpore ponovnom uspostavljanju održivog stanja vanjskog financiranja Tunisa, a time i pružanje potpore njegovom gospodarskom i društvenom razvoju.
(13)
Određivanje iznosa makrofinancijske pomoći Unije temelji se na sveobuhvatnoj kvantitativnoj procjeni preostalih potreba Tunisa za vanjskim financiranjem te se pritom uzima u obzir sposobnost Tunisa za financiranje vlastitim sredstvima, a pogotovo iz međunarodnih pričuva kojima raspolaže. Makrofinancijska pomoć Unije trebala bi nadopunjavati programe i sredstva osigurana putem MMF-a i Svjetske banke. Pri određivanju iznosa pomoći također se uzimaju u obzir očekivani financijski doprinosi multilateralnih donatora te potreba osiguranja pravedne raspodjele tereta između Unije i drugih donatora, kao i već postojeća upotreba drugih instrumenata Unije za vanjsko financiranje u Tunisu te dodana vrijednost sveukupnog angažmana Unije.
(14)
Komisija bi trebala osigurati da je makrofinancijska pomoć Unije pravno i stvarno u skladu s ključnim načelima, ciljevima i mjerama poduzetima u okviru različitih područja vanjskog djelovanja i ostalih relevantnih politika Unije.
(15)
Makrofinancijskom pomoći Unije trebalo bi podupirati vanjsku politiku Unije prema Tunisu. Službe Komisije i Europska služba za vanjsko djelovanje trebale bi blisko surađivati tijekom aktivnosti makrofinancijske pomoći kako bi uskladile i osigurale dosljednost vanjske politike Unije.
(16)
Makrofinancijskom pomoći Unije trebalo bi podupirati posvećenost Tunisa vrijednostima koje dijeli s Unijom, uključujući demokraciju, vladavinu prava, dobro upravljanje, poštovanje ljudskih prava, održivi razvoj i smanjenje siromaštva, kao i njegovu predanost načelima otvorene, uređene i poštene trgovine.
(17)
Kao preduvjet za odobravanje makrofinancijske pomoći Unije Tunis bi trebao poštovati učinkovite demokratske mehanizme, uključujući višestranački parlamentarni sustav i vladavinu prava, te jamčiti poštovanje ljudskih prava. Osim toga, posebni ciljevi makrofinancijske pomoći Unije trebali bi jačati učinkovitost, transparentnost i odgovornost sustava upravljanja javnim financijama u Tunisu te promicati strukturne reforme kojima su ciljevi potpora održivog i uključivog rasta, stvaranje radnih mjesta i fiskalna konsolidacija. Komisija bi trebala redovito pratiti kako ispunjenje preduvjeta, tako i postizanje tih ciljeva.
(18)
Kako bi se osiguralo da su financijski interesi Unije, povezani s makrofinancijskom pomoći Unije, učinkovito zaštićeni, Tunis bi trebao poduzeti odgovarajuće mjere vezane uz sprečavanje i borbu protiv prijevare, korupcije i drugih nepravilnosti u vezi s pomoći. Osim toga, trebalo bi predvidjeti da Komisija provodi provjere i da Revizorski sud provodi revizije.
(19)
Dodjelom makrofinancijske pomoći Unije ne dovode se u pitanje ovlasti Europskog parlamenta i Vijeća.
(20)
Iznosi rezervacija koji su potrebni za makrofinancijsku pomoć Unije trebali bi biti usklađeni s proračunskim odobrenim sredstvima utvrđenima višegodišnjim financijskim okvirom.
(21)
Komisija bi trebala upravljati makrofinancijskom pomoći Unije. Kako bi se osiguralo da Europski parlament i Vijeće mogu pratiti provedbu ove Odluke, Komisija bi ih trebala redovito obavješćivati o razvoju događaja u odnosu na pomoć i dostavljati im relevantne dokumente.
(22)
Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu ove Odluke, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti. Te ovlasti trebalo bi izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (4).
(23)
Makrofinancijska pomoć Unije trebala bi podlijegati uvjetima gospodarske politike koji će biti utvrđeni u Memorandumu o razumijevanju. Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti provedbe te radi učinkovitosti, Komisija bi trebala biti ovlaštena pregovarati o tim uvjetima s tuniskim vlastima uz nadzor odbora predstavnika država članica u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011. Temeljem te Uredbe, savjetodavni bi se postupak trebao, kao opće pravilo, primjenjivati u svim slučajevima osim ako je drukčije navedeno u toj Uredbi. S obzirom na mogući važan učinak pomoći iznad 90 milijuna EUR, za iznose koji prelaze taj prag prikladno je koristiti postupak ispitivanja. S obzirom na iznos makrofinancijske pomoći Unije Tunisu, postupak ispitivanja trebao bi se primjenjivati pri donošenju Memoranduma o razumijevanju te u slučaju smanjenja, obustave ili ukidanja pomoći,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
Članak 1.
1. Unija Tunisu stavlja na raspolaganje makrofinancijsku pomoć („makrofinancijska pomoć Unije”) u maksimalnom iznosu od 300 milijuna EUR, s ciljem pružanja potpore gospodarskoj stabilizaciji i reformama u Tunisu. Ta pomoć doprinosi pokrivanju potreba bilance plaćanje Tunisa, kao što je određeno programom MMF-a.
2. Puni iznos makrofinancijske pomoći Unije daje se na raspolaganje Tunisu u obliku zajmova. Komisija je ovlaštena u ime Unije posuditi potrebna sredstva na tržištima kapitala ili od financijskih institucija i u obliku zajma dodijeliti ih Tunisu. Rok dospijeća zajmova iznosi najviše 15 godina.
3. Dodjelom makrofinancijske pomoći Unije upravlja Komisija u skladu sa sporazumima ili dogovorima postignutima između MMF-a i Tunisa te s glavnim načelima i ciljevima gospodarskih reformi utvrđenih Sporazumom o pridruživanju između EU-a i Tunisa i Akcijskim planom EU-a i Tunisa za razdoblje 2013.-2017. dogovorenim u okviru ESP-a. Komisija redovito obavješćuje Europski parlament i Vijeće o napretku vezanom uz makrofinancijsku pomoć Unije, uključujući isplate te pomoći, te pravovremeno podnosi tim institucijama relevantne dokumente.
4. Makrofinancijska pomoć Unije stavlja se na raspolaganje u razdoblju od dvije i pol godine, počevši od prvog dana nakon stupanja na snagu Memoranduma o razumijevanju iz članka 3. stavka 1. ove Odluke.
5. Ako se potrebe Tunisa za financiranjem tijekom razdoblja isplate makrofinancijske pomoći Unije znatno smanje u usporedbi s prvotnim predviđanjima, Komisija, postupajući u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 7. stavka 2., smanjuje iznos pomoći ili tu pomoć obustavlja ili ukida.
Članak 2.
Kao preduvjet za odobravanje makrofinancijske pomoći Unije, Tunis mora poštovati učinkovite demokratske mehanizme, uključujući višestranački parlamentarni sustav i vladavinu prava, te jamčiti poštovanje ljudskih prava.
Komisija prati ispunjavanje tog preduvjeta tijekom trajanja makrofinancijske pomoći Unije.
Ovaj se članak primjenjuje u skladu s Odlukom Vijeća 2010/427/EU (5).
Članak 3.
1. Komisija se, u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 7. stavka 2., dogovara s tuniskim vlastima o jasno određenoj gospodarskoj politici i financijskim uvjetima, usmjeravajući se na strukturne reforme i dobre javne financije na kojima se temelji makrofinancijska pomoć Unije, a ti će uvjeti biti utvrđeni u Memorandumu o razumijevanju („Memorandum o razumijevanju”) u kojem će biti naveden rok za ispunjenje tih uvjeta. Gospodarska politika i financijski uvjeti utvrđeni u Memorandumu o razumijevanju u skladu su sa sporazumima ili dogovorima iz članka 1. stavka 3., uključujući makroekonomsku prilagodbu i programe strukturne reforme koje je Tunis proveo, uz potporu MMF-a.
2. Cilj je tih uvjeta, posebno, jačanje učinkovitosti, transparentnosti i odgovornosti sustava upravljanja javnim financijama u Tunisu, uključujući za korištenje makrofinancijske pomoći Unije. Pri određivanju mjera politike također se uzima u obzir napredak na području uzajamnog otvaranja tržišta, razvoj uređene i poštene trgovine, kao i drugi prioriteti u kontekstu vanjske politike Unije. Komisija redovito prati napredak u postizanju tih ciljeva.
3. Pojedinosti o financijskim uvjetima makrofinancijske pomoći Unije utvrđuju se Ugovorom o zajmu koji će sklopiti Komisija i tuniske vlasti.
4. Komisija redovito provjerava jesu li uvjeti iz članka 4. stavka 3. i dalje ispunjeni, kao i jesu li gospodarske politike Tunisa u skladu s ciljevima makrofinancijske pomoći Unije. Pritom Komisija blisko surađuje s MMF-om i Svjetskom bankom i, prema potrebi, s Europskim parlamentom i Vijećem.
Članak 4.
1. Podložno uvjetima iz stavka 3., Komisija stavlja na raspolaganje makrofinancijsku pomoć Unije u obliku zajma s isplatom u tri rate. Iznos svake rate utvrđuje se u Memorandumu o razumijevanju.
2. Za iznose makrofinancijske pomoći Unije u obliku zajmova formiraju se, prema potrebi, rezervacije, u skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 480/2009 (6).
3. Komisija odlučuje o isplati rata podložno ispunjenju svih sljedećih uvjeta:
(a)
preduvjet određen u članku 2.;
(b)
stalni zadovoljavajući rezultati provedbe programa politike koji sadrži snažne mjere prilagodbe i mjere strukturne reforme potpomognute nepreventivnim kreditnim aranžmanom s MMF-om; i
(c)
provedba, u određenom roku, uvjeta gospodarske politike i financijskih uvjeta dogovorenih u Memorandumu o razumijevanju.
Druga rata isplaćuje se najranije tri mjeseca nakon isplate prve rate. Treća rata isplaćuje se najranije tri mjeseca nakon isplate druge rate.
4. Ako uvjeti iz stavka 3. nisu ispunjeni, Komisija privremeno obustavlja ili ukida isplatu makrofinancijske pomoći Unije. U takvim slučajevima, ona obavješćuje Europski parlament i Vijeće o razlozima za tu obustavu ili ukidanje.
5. Makrofinancijska pomoć Unije isplaćuje se Središnjoj banci Tunisa. Podložno odredbama koje će se dogovoriti u Memorandumu o razumijevanju, uključujući potvrdu preostalih potreba za proračunskim financiranjem, sredstva Unije mogu se prenijeti tuniskom ministarstvu financija kao krajnjem korisniku.
Članak 5.
1. Poslovi zaduživanja i kreditiranja povezani s makrofinancijskom pomoći Unije izvršavaju se u eurima, koristeći isti datum valute, te ne smiju prouzročiti promjenu ročnosti za Uniju te je ne smiju izložiti valutnim ili kamatnim rizicima ili bilo kakvom drugom komercijalnom riziku.
2. Ako okolnosti to omogućuju i na zahtjev Tunisa, Komisija može poduzeti potrebne mjere kako bi osigurala da se u uvjete kreditiranja uključi odredba o prijevremenoj otplati i da se ista podudara s odgovarajućom odredbom o uvjetima zaduživanja.
3. Ako okolnosti dopuštaju poboljšanje kamatnih stopa na zajam i na zahtjev Tunisa, Komisija može odlučiti refinancirati cijeli zajam ili jedan dio prvotnog zaduženja ili može restrukturirati odgovarajuće financijske uvjete. Operacije refinanciranja ili restrukturiranja provode se u skladu sa stavcima 1. i 4. i ne utječu na produženje dospijeća zaduživanja ili povećanje iznosa nepodmirenog kapitala na dan refinanciranja ili restrukturiranja.
4. Sve troškove koji su nastali za Uniju, a koji se odnose na poslove zaduživanja i kreditiranja u skladu s ovom Odlukom, snosi Tunis.
5. Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće o razvoju događaja u vezi s poslovima iz stavaka 2. i 3.
Članak 6.
1. Makrofinancijska pomoć Unije provodi se u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (7) i Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 1268/2012 (8).
2. Provedbom makrofinancijske pomoći Unije upravlja se izravno.
3. Memorandum o razumijevanju i Ugovor o zajmu oko kojeg se treba sporazumjeti s tuniskim vlastima, moraju sadržati odredbe:
(a)
kojima se osigurava da Tunis redovito provjerava jesu li financijska sredstva odobrena iz općeg proračuna Unije ispravno iskorištena, da poduzima odgovarajuće mjere radi sprečavanja nepravilnosti i prijevara te da, prema potrebi, poduzima pravne radnje s ciljem povrata svih zloupotrijebljenih sredstava isplaćenih na temelju ove Odluke;
(b)
kojima se osigurava zaštita financijskih interesa Unije, posebno predviđanje posebnih mjera u vezi sa sprečavanjem i suzbijanjem prijevare, korupcije i drugih nepravilnosti koje utječu na makrofinancijsku pomoć Unije, u skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 (9), Uredbom Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 (10) te Uredbom (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (11);
(c)
kojima se izričito dodjeljuje ovlast Komisiji, uključujući Europski ured za borbu protiv prijevara, ili njezinim predstavnicima, da provodi provjere, uključujući provjere i inspekcije na terenu;
(d)
kojima se izričito dodjeljuje ovlast Komisiji i Revizorskom sudu za provođenje revizija tijekom i nakon razdoblja dostupnosti makrofinancijske pomoći Unije, uključujući revizije dokumentacije te revizije na terenu, poput operativnih procjena; i
(e)
kojima se osigurava da Unija ostvaruje pravo na prijevremenu otplatu zajma ako je utvrđeno da, u vezi s upravljanjem makrofinancijskom pomoći Unije, Tunis sudjeluje u prijevari ili korupciji ili u nekoj drugoj nezakonitoj radnji koja šteti financijskim interesima Unije.
4. Tijekom provedbe makrofinancijske pomoći Unije Komisija prati, putem operativnih procjena, kvalitetu financijskih aranžmana Tunisa, administrativne postupke te mehanizme unutarnje i vanjske kontrole koji su relevantni za takvu pomoć.
Članak 7.
1. Komisiji pomaže odbor. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 8.
1. Svake godine do 30. lipnja Komisija Europskom parlamentu i Vijeću dostavlja izvješće o provedbi ove Odluke u prethodnoj godini, zajedno s ocjenom te provedbe. U tom se izvješću:
(a)
ispituje napredak u provedbi makrofinancijske pomoći Unije;
(b)
procjenjuje gospodarsko stanje i mogućnosti Tunisa, kao i napredak u provedbi mjera politike iz članka 3. stavka 1.;
(c)
navodi poveznica između uvjeta gospodarske politike utvrđenih u Memorandumu o razumijevanju, trenutačne gospodarske i fiskalne uspješnosti Tunisa te odluke Komisije o isplati rata makrofinancijske pomoći Unije.
2. Najkasnije dvije godine nakon isteka razdoblja dostupnosti iz članka 1. stavka 4. Komisija dostavlja Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o ex post ocjeni u kojem se procjenjuju rezultati i djelotvornost isplaćene makrofinancijske pomoći Unije te mjera u kojoj je ta pomoć doprinijela ciljevima pomoći.
Članak 9.
Ova Odluka stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 15. svibnja 2014.