PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. března 2014,
kterým se mění rozhodnutí 2011/130/EU, kterým se stanoví minimální požadavky na přeshraniční zpracování dokumentů elektronicky podepsaných příslušnými orgány podle směrnice 2006/123/ES Evropského parlamentu a Rady o službách na vnitřním trhu
(oznámeno pod číslem C(2014) 1640)
(Text s významem pro EHP)
(2014/148/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (1), a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Poskytovatelé služeb, jejichž služby spadají do oblasti působnosti směrnice 2006/123/ES, musí být prostřednictvím jednotných kontaktních míst a elektronickými prostředky schopni splnit postupy a formality potřebné pro přístup ke svým činnostem a jejich výkonu. V mezích stanovených v čl. 5 odst. 3 směrnice 2006/123/ES se nadále mohou vyskytovat případy, kdy poskytovatelé služeb musí při plnění takových postupů a formalit předkládat originály dokumentů, ověřené kopie nebo ověřené překlady dokumentů. V takových případech může být nezbytné, aby poskytovatelé služeb předložili dokumenty elektronicky podepsané příslušnými orgány.
(2)
Přeshraniční využívání zaručených elektronických podpisů založených na kvalifikovaném osvědčení je usnadněno rozhodnutím Komise 2009/767/ES ze dne 16. října 2009, kterým se stanovují opatření pro usnadnění užití postupů s využitím elektronických prostředků prostřednictvím „jednotných kontaktních míst“ podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu (2), jež mimo jiné ukládá členským státům povinnost provést posouzení rizik před vyžádáním těchto elektronických podpisů od poskytovatelů služeb a stanoví pravidla pro přijímání zaručených elektronických podpisů založených na kvalifikovaném osvědčení členskými státy, ať již byly vytvořeny prostředky pro bezpečné vytváření podpisu, či ne. Rozhodnutí 2009/767/ES se však nezabývá formáty elektronických podpisů v dokumentech vydaných příslušnými orgány, které musí poskytovatelé služeb při plnění příslušných postupů a formalit předložit.
(3)
Vzhledem k tomu, že příslušné orgány v členských státech v současné době používají k elektronickému podepisování svých dokumentů různé formáty zaručených elektronických podpisů, mohou se přijímající členské státy, které musí tyto dokumenty zpracovat, v důsledku různých použitých formátů podpisu potýkat s technickými obtížemi. Aby mohli poskytovatelé služeb plnit postupy a formality elektronickou cestou i přes hranice, je nutné zajistit, aby členské státy při přijímání dokumentů elektronicky podepsaných příslušnými orgány z jiných členských států technicky podporovaly alespoň některé formáty zaručených elektronických podpisů. Definování určitého počtu zaručených elektronických podpisů, které mají být technicky podporovány přijímajícím členským státem, by umožnilo větší automatizaci a zlepšení přeshraniční interoperability elektronických postupů.
(4)
Původně se rozhodnutí vztahovalo pouze na základní úroveň standardizovaných formátů ETSI zaručených elektronických podpisů. Je vhodné je doplnit dlouhodobějšími úrovněmi standardizovaných formátů ETSI, jež v průběhu času usnadní uchovávání informací týkajících se platnosti elektronických podpisů.
(5)
ETSI zveřejnilo pro výchozí profily zaručených elektronických podpisů nové technické specifikace, jež mají omezit výběr v příslušných normách, a tím zvýšit přeshraniční interoperabilitu. Tyto profily se vztahují na všechny úrovně souladu, od základní až po dlouhodobou úroveň.
(6)
Členské státy, jejichž příslušné orgány používají jiné formáty elektronického podpisu, než jaké jsou běžně podporovány, mohly zavést ověřovací prostředky umožňující ověření těchto podpisů i za hranicemi. V takovém případě je nutné, aby informace o těchto nástrojích byly snadno přístupné (pokud potřebné informace nejsou obsaženy přímo v elektronických dokumentech, elektronických podpisech nebo nosičích elektronických dokumentů) tak, aby se přijímající členské státy mohly na tyto ověřovací nástroje spolehnout.
(7)
Toto rozhodnutí nemá vliv na stanovení toho, co představuje originál, ověřenou kopii nebo ověřený překlad, ze strany členských států. Jeho cíl se omezuje na usnadnění ověřování elektronických podpisů, pokud jsou použity v originálech, ověřených kopiích nebo ověřených překladech, které mají poskytovatelé služeb předložit prostřednictvím jednotných kontaktních míst.
(8)
S cílem umožnit členským státům zavedení nezbytných technických nástrojů je vhodné, aby se toho rozhodnutí použilo od 1. prosince 2014.
(9)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru pro směrnici o službách,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Změny rozhodnutí Komise 2011/130/EU (3)
Rozhodnutí 2011/130/EU se mění takto:
1)
Odstavec 1 článku 1 se nahrazuje tímto:
„1. Členské státy zavedou nezbytné technické prostředky, které jim umožní zpracování elektronicky podepsaných dokumentů, jež v rámci plnění postupů a formalit předkládají poskytovatelé služeb prostřednictvím jednotných kontaktních míst, jak je stanoveno v článku 8 směrnice 2006/123/ES, a které jsou podepsány příslušnými orgány jiných členských států zaručeným elektronickým podpisem XML, CMS nebo PDF v jakékoli úrovni souladu, nebo prostřednictvím příslušné datové schránky na základní úrovni, pokud splňují technické specifikace uvedené v příloze.“
2)
Příloha se nahrazuje přílohou tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Použití
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. prosince 2014.
Článek 3
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 17. března 2014.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
оd 17. ožujka 2014.
o izmjeni Odluke 2011/130/EU o uspostavljanju minimalnih zahtjeva za prekograničnu obradu dokumenata koje elektronički potpisuju nadležna tijela prema Direktivi 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o uslugama na unutarnjem tržištu
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 1640)
(Tekst značajan za EGP)
(2014/148/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu (1), a posebno njezin članak 8. stavak 3.,
budući da:
(1)
Pružateljima usluga čije su usluge obuhvaćene područjem primjene Direktive 2006/123/EZ mora se omogućiti da elektroničkim putem preko jedinstvenih kontaktnih točaka obave postupke i formalnosti koji su im potrebni za pristup vlastitim djelatnostima i za njihovo obavljanje. U okviru ograničenja utvrđenih člankom 5. stavkom 3. Direktive 2006/123/EZ od pružatelja usluga i dalje se može zatražiti da pri obavljanju takvih postupaka i formalnosti obvezno dostave originalne dokumente, ovjerene kopije ili ovjerene prijevode. U tim će slučajevima pružatelji usluga možda morati dostaviti dokumente s elektroničkim potpisom nadležnih tijela.
(2)
Prekogranična uporaba naprednih elektroničkih potpisa koji se temelje na kvalificiranom certifikatu pojednostavnjena je Odlukom Komisije 2009/767/EZ od 16. listopada 2009. o utvrđivanju mjera kojima se olakšava uporaba postupaka elektroničkim putem preko „jedinstvenih kontaktnih točaka” u skladu s Direktivom 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o uslugama na unutarnjem tržištu (2), a kojom se, među ostalim, od država članica zahtijeva da provedu procjene rizika prije nego što od pružatelja usluga zatraže te elektroničke potpise te kojom se utvrđuju pravila za prihvaćanje, od strane država članica, naprednih elektroničkih potpisa koji se temelje na kvalificiranim certifikatima, izrađenih s pomoću uređaja za sigurnu izradu potpisa ili bez njega. Međutim, Odluka 2009/767/EZ ne odnosi se na formate elektroničkih potpisa u dokumentima koje izdaju nadležna tijela, a koje pružatelji usluga moraju dostaviti pri obavljanju odgovarajućih postupaka i formalnosti.
(3)
Budući da se za elektroničko potpisivanje svojih dokumenta nadležna tijela u državama članicama trenutačno koriste različitim formatima naprednih elektroničkih potpisa, zbog raznolikosti korištenih formata potpisa države članice primateljice koje te dokumente moraju obraditi mogu imati tehničkih poteškoća. Kako bi se pružateljima usluga omogućilo da svoje postupke i formalnosti obavljaju elektroničkim putem, potrebno je osigurati da pri primanju dokumenata koje su elektronički potpisala nadležna tijela iz drugih država članica države članice tehnički mogu podržati barem određeni broj formata naprednog elektroničkog potpisa. Utvrđivanjem broja formata naprednih elektroničkih potpisa koje države članice primateljice moraju tehnički podržavati omogućila bi se veća automatizacija te bi se poboljšala prekogranična interoperabilnost elektroničkih postupaka.
(4)
Odlukom je na početku bila obuhvaćena samo osnovna razina standardiziranih formata naprednih e-potpisa Europskog instituta za telekomunikacijske norme (ETSI). Primjereno je uključiti i dugoročnije razine standardnih formata ETSI kojima se tijekom vremena olakšava pohrana podataka koji se odnose na valjanost e-potpisa.
(5)
ETSI je objavio nove tehničke specifikacije za osnovne profile naprednih e-potpisa kako bi se ograničio izbor u pogledu relevantnih normi i time povećala prekogranična interoperabilnost. Tim su profilima obuhvaćene sve razine usklađenosti, od osnovne do dugoročne.
(6)
Države članice čija se nadležna tijela koriste formatima elektroničkih potpisa drukčijima od onih koji su obično podržani mogu primjenjivati načine potvrđivanja kojima se omogućuje i prekogranična provjera njihovih potpisa. U tom slučaju te kako bi se država članica primateljica mogla osloniti na te alate potvrđivanja, potrebno je informacije o njima učiniti lako dostupnima, osim ako su potrebne informacije izravno uključene u elektroničke dokumente, elektroničke potpise ili spremnike elektroničkih dokumenata.
(7)
Ova Odluka nema utjecaja na utvrđivanje definicije originala, ovjerene kopije ili ovjerenog prijevoda od strane država članica. Njezin je cilj ograničen na pojednostavnjenje provjere elektroničkih potpisa ako se upotrebljavaju u originalima, ovjerenim kopijama ili ovjerenim prijevodima za koje se može zatražiti da ih pružatelji usluga dostave preko jedinstvenih kontaktnih točaka.
(8)
Kako bi se državama članicama omogućila uspostava potrebnih tehničkih alata, primjereno je da se Odluka počne primjenjivati od 1. prosinca 2014.
(9)
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora iz Direktive o uslugama,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Izmjene Odluke Komisije 2011/130/EU (3)
Odluka 2011/130/EU mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 1. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Države članice obvezne su uspostaviti potrebna tehnička sredstva s pomoću kojih mogu obrađivati elektronički potpisane dokumente koje pružatelju usluga dostavljaju u kontekstu obavljanja postupaka i formalnosti preko jedinstvenih kontaktnih točaka, kako je predviđeno člankom 8. Direktive 2006/123/EZ, a koje nadležna tijela ostalih država članica potpisuju naprednim elektroničkim potpisima u XML, CMS ili PDF formatu na bilo kojoj razini usklađenosti ili upotrebom spremnika pridruženih potpisa na osnovnoj razini, pod uvjetom da su u skladu s tehničkim specifikacijama navedenima u Prilogu.”
2.
Prilog se zamjenjuje Prilogom ovoj Odluci.
Članak 2.
Primjena
Ova se Odluka primjenjuje od 1. prosinca 2014.
Članak 3.
Adresati
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. ožujka 2014.