NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1219/2012
ze dne 12. prosince 2012,
kterým se stanoví přechodná úprava pro dvoustranné dohody o investicích mezi členskými státy a třetími zeměmi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost patří přímé zahraniční investice mezi záležitosti spadající pod společnou obchodní politiku. V souladu s čl. 3 odst. 1 písm. e) Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) má Evropská unie výlučnou pravomoc v oblasti společné obchodní politiky. Na základě toho smí pouze Unie vytvářet a přijímat právně závazné akty v uvedené oblasti. V souladu s čl. 2 odst. 1 Smlouvy o fungování EU tak mohou členské státy samy činit pouze tehdy, jsou-li k tomu Unií zmocněny.
(2)
Část třetí hlava IV kapitola 4 Smlouvy o fungování EU navíc stanoví společná pravidla pro pohyb kapitálu mezi členskými státy a třetími zeměmi, včetně pohybu kapitálu zahrnujícího investice. Tato pravidla mohou být ovlivněna mezinárodními dohodami týkajícími se zahraničních investic, které členské státy uzavřely.
(3)
Tímto nařízením není dotčeno rozdělení pravomocí mezi Unií a jejími členskými státy v souladu se Smlouvou o fungování EU.
(4)
V době, kdy vstoupila Lisabonská smlouva v platnost, měly členské státy se třetími zeměmi uzavřen značný počet dvoustranných dohod o investicích. Smlouva o fungování EU neobsahuje žádná výslovná přechodná ustanovení pro takové dohody, které nyní přešly do výlučné pravomoci Unie. Některé z těchto dohod mohou navíc obsahovat ustanovení ovlivňující společná pravidla pro pohyb kapitálu uvedená v části třetí hlavě IV kapitole 4 Smlouvy o fungování EU.
(5)
Ačkoliv dvoustranné dohody o investicích zůstanou pro členské státy podle mezinárodního práva veřejného závazné a budou postupně nahrazovány dohodami Unie vztahujícími se ke stejné věci, podmínky pro pokračování jejich platnosti a jejich vztah k politice Unie týkající se investic vyžadují vhodné řízení. Uvedený vztah se bude dále vyvíjet, jak bude Unie vykonávat své pravomoci.
(6)
V zájmu investorů z Unie a jejich investic ve třetích zemích a v zájmu členských států, ve kterých působí zahraniční investoři a investice, by měly být zachovány v platnosti dvoustranné dohody o investicích, které stanoví a zaručují podmínky investic, a měly by být postupně nahrazeny dohodami o investicích Unie, poskytujícími vysoký standard ochrany investic.
(7)
Toto nařízení by se mělo zabývat statusem dvoustranných dohod o investicích členských států, které byly podepsány před 1. prosincem 2009, podle práva Unie. Tyto dohody mohou v souladu s tímto nařízením být zachovány v platnosti nebo vstoupit v platnost.
(8)
Toto nařízení by mělo rovněž stanovit podmínky, za nichž jsou členské státy oprávněny uzavřít nebo zachovat v platnosti dvoustranné dohody o investicích podepsané v době mezi 1. prosincem 2009 a 9. lednem 2013.
(9)
Toto nařízení by mělo dále stanovit podmínky, za nichž jsou členské státy oprávněny změnit nebo uzavřít dvoustranné dohody o investicích se třetími zeměmi po 9. lednu 2013.
(10)
Zachování platnosti dvoustranných dohod o investicích se třetími zeměmi členskými státy podle tohoto nařízení nebo udělení povolení k zahájení jednání nebo uzavření takových dohod by nemělo bránit jednání o dohodách o investicích ze strany Unie nebo jejich uzavření.
(11)
Po členských státech se požaduje, aby přijaly nezbytná opatření k odstranění případných nesrovnalostí s právem Unie ve dvoustranných dohodách o investicích uzavřených mezi nimi a třetími zeměmi. Prováděním tohoto nařízení není dotčeno použití článku 258 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o nesplnění povinností členských států vyplývajících z práva Unie.
(12)
Povolení měnit nebo uzavírat dvoustranné dohody o investicích podle tohoto nařízení by zejména mělo členským státům umožnit řešení jakýchkoli nesrovnalostí mezi jejich dvoustrannými dohodami o investicích a právem Unie, pokud se jedná o jiné nesrovnalosti než vyplývající z rozdělení pravomocí mezi Unii a členské státy, které řeší toto nařízení.
(13)
Komise by měla předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Tato zpráva by měla, kromě jiného, přezkoumat, zda je zapotřebí i nadále uplatňovat kapitolu III. Pokud by zpráva doporučila pozastavit uplatňování ustanovení kapitoly III nebo pokud by navrhovala tato ustanovení pozměnit, je možno k ní připojit případně legislativní návrh.
(14)
Evropský parlament, Rada a Komise by měly zajistit, aby bylo se všemi informacemi, které jsou označené jako důvěrné, zacházeno v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (2).
(15)
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na dohody o investicích mezi členskými státy.
(16)
Je nezbytné stanovit určitou úpravu k zajištění toho, aby dvoustranné dohody o investicích, které byly podle tohoto nařízení zachovány v platnosti, zůstaly funkční, včetně ustanovení týkajících se řešení sporů, a zároveň respektovaly výlučnou pravomoc Unie.
(17)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (3).
(18)
Tyto pravomoci by měly být svěřeny Komisi, protože postupy stanovené v článcích 9, 11 a 12 opravňují členské státy k činnosti v oblastech výlučné pravomoci Unie a rozhodnutí o nich musí být přijímána na úrovni Unie.
(19)
Při přijímání povolení podle článků 9, 11 a 12 by se měl použít poradní postup, jelikož tato povolení mají být udělována na základě jasně definovaných kritérií stanovených tímto nařízením,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Aniž je dotčeno rozdělení pravomocí stanovené Smlouvou o fungování EU, upravuje toto nařízení status dvoustranných dohod o investicích členských států podle práva Unie a stanoví podmínky a postupy, podle nichž jsou členské státy oprávněny měnit nebo uzavírat dvoustranné dohody o investicích.
2. Pro účely tohoto nařízení se „dvoustrannou dohodou o investicích“ rozumí jakákoliv dohoda se třetí zemí, která obsahuje ustanovení o ochraně investic. Toto nařízení se vztahuje pouze na ta ustanovení dvoustranných dohod o investicích, která se týkají ochrany investic.
KAPITOLA II
ZACHOVÁNÍ STÁVAJÍCÍCH DVOUSTRANNÝCH DOHOD O INVESTICÍCH V PLATNOSTI
Článek 2
Oznámení Komisi
Do 8. února 2013 nebo do 30 dnů nebo od jejich přistoupení k Unii oznámí členské státy Komisi veškeré dvoustranné dohody o investicích se třetími zeměmi podepsané před 1. prosincem 2009 nebo přede dnem jejich přistoupení, podle toho, co nastalo později, které si buď přejí zachovat v platnosti, nebo u kterých chtějí získat povolení ke vstupu v platnost podle této kapitoly. Součástí oznámení je kopie uvedených dvoustranných dohod o investicích. Členské státy rovněž Komisi informují o veškerých následných změnách statusu těchto dohod.
Článek 3
Zachování v platnosti
Aniž jsou dotčeny jiné povinnosti členských států podle práva Unie, dvoustranné dohody o investicích oznámené podle článku 2 tohoto nařízení mohou být zachovány v platnosti nebo mohou vstoupit v platnost, v souladu se Smlouvou o fungování EU a tímto nařízením, a to až do doby, než vstoupí v platnost dvoustranná dohoda o investicích mezi Unií a stejnou třetí zemí.
Článek 4
Zveřejnění
1. Každých dvanáct měsíců Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie seznam dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2, čl. 11 odst. 6 nebo čl. 12 odst. 6.
2. První zveřejnění seznamu dvoustranných dohod o investicích uvedeného v odstavci 1 tohoto článku proběhne nejpozději tři měsíce po uplynutí lhůty pro oznámení učiněná podle článku 2.
Článek 5
Posouzení
S ohledem na postupné nahrazení dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2 může Komise tyto dohody posoudit tak, že vyhodnotí, zda některá ustanovení těchto dohod nepředstavují závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření.
Článek 6
Povinnost spolupráce
1. S ohledem na postupné nahrazení dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2 přijmou členské státy jakákoli vhodná opatření pro zajištění toho, aby ustanovení těchto dohod nepředstavovala závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření.
2. Pokud s ohledem na postupné nahrazení dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2 Komise shledá, že některá ustanovení takové dohody představují závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření, Komise a dotčený členský stát urychleně zahájí konzultace a spolupracují s cílem nalézt odpovídající kroky k vyřešení této otázky. Tyto konzultace trvají nejdéle 90 dní.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, může Komise do 60 dnů od ukončení konzultací určit vhodná opatření, která by měl dotčený členský stát přijmout pro odstranění překážek uvedených v odstavci 2.
KAPITOLA III
POVOLENÍ MĚNIT NEBO UZAVÍRAT DVOUSTRANNÉ DOHODY O INVESTICÍCH
Článek 7
Povolení změnit nebo uzavřít dvoustrannou dohodu o investicích
S výhradou podmínek stanovených v článcích 8 až 11 je členský stát oprávněn zahájit jednání se třetí zemí o změně již existující dvoustranné dohody o investicích nebo uzavřít dohodu novou.
Článek 8
Oznámení Komisi
1. Pokud členský stát hodlá zahájit jednání se třetí zemí, jejichž cílem je změnit nebo uzavřít dvoustrannou dohodu o investicích, oznámí svůj záměr písemně Komisi.
2. Oznámení uvedené v odstavci 1 obsahuje příslušnou dokumentaci a jsou v něm uvedena ustanovení, která mají být předmětem jednání, cíle jednání a veškeré ostatní důležité informace.
3. Oznámení uvedené v odstavci 1 se předá nejpozději pět měsíců před plánovaným zahájením formálních jednání.
4. Pokud nejsou informace předané členským státem pro účely povolení k zahájení formálních jednání v souladu s článkem 9 postačující, může si Komise vyžádat dodatečné informace.
5. Komise poskytne oznámení uvedené v odstavci 1 tohoto článku a na požádání i jeho doprovodnou dokumentaci ostatním členským státům, s výhradou požadavků na zachování důvěrnosti stanovených v článku 14.
Článek 9
Povolení k zahájení formálních jednání
1. Komise udělí členskému státu povolení k zahájení formálních jednání s třetí zemí o změně nebo uzavření dvoustranné dohody o investicích, pokud nedospěje k závěru, že by zahájení takových jednání:
a)
bylo v rozporu s právem Unie v rozsahu větším, než představují nesrovnalosti vyplývající z rozdělení pravomocí mezi Unií a jejími členskými státy;
b)
bylo zbytečné, protože Komise podle čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování EU podala doporučení k zahájení jednání s dotčenou třetí zemí nebo se k podání takového doporučení rozhodla;
c)
nebylo v souladu se zásadami a cíli Unie pro vnější činnost vypracovanými v souladu s obecnými ustanoveními stanovenými v hlavě V kapitole 1 Smlouvy o Evropské unii nebo
d)
představovalo závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření.
2. V rámci povolení uvedeného v odstavci 1 může Komise požadovat, aby členský stát do uvedených jednání a budoucí dvoustranné dohody o investicích zahrnul nebo z nich naopak vyloučil některá ustanovení, je-li to nezbytné k zajištění souladu s investiční politikou Unie nebo slučitelnosti s právem Unie.
3. Povolení podle odstavce 1 tohoto článku se uděluje poradním postupem podle čl. 16 odst. 2. Komise přijme své rozhodnutí do 90 dnů od obdržení oznámení uvedeného v článku 8. Pokud jsou k přijetí rozhodnutí potřebné dodatečné informace, lhůta 90 dnů započne ode dne obdržení těchto dodatečných informací.
4. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích přijatých podle odstavce 3.
5. Pokud Komise povolení podle odstavce 1 neudělí, informuje o tom dotčený členský stát a uvede důvody.
Článek 10
Účast Komise na jednáních
Komise je informována o pokroku a výsledcích jednání o změně nebo uzavření dvoustranné dohody o investicích během různých fází jednání a může požadovat účast na jednáních mezi členským státem a třetí zemí týkajících se investic.
Článek 11
Povolení podepsat a uzavřít dvoustrannou dohodu o investicích
1. Před podpisem dvoustranné dohody o investicích oznámí dotčený členský stát Komisi výsledky jednání a poskytne jí znění této dohody.
2. Tento článek se rovněž použije na dvoustranné dohody o investicích, které byly sjednány před 9. lednem 2013, ale nevztahuje se na ně oznamovací povinnost stanovená v článku 2 nebo v článku 12.
3. Po oznámení Komise posoudí, zda je sjednaná dvoustranná dohoda o investicích v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2.
4. Pokud Komise dospěje k názoru, že jednání vyústila v dvoustrannou dohodu o investicích, která není v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2, udělí členskému státu povolení podepsat a uzavřít takovou dohodu. Články 3, 5 a 6 se na takové dohody použijí, jako kdyby byly oznámeny podle článku 2.
5. Rozhodnutí podle odstavce 4 tohoto článku se přijímají poradním postupem podle čl. 16 odst. 2. Komise přijme své rozhodnutí do 90 dnů od obdržení oznámení uvedeného v odstavcích 1 a 2 tohoto článku. Jsou-li k přijetí rozhodnutí potřebné dodatečné informace, lhůta 90 dnů započne ode dne obdržení těchto dodatečných informací.
6. Pokud Komise udělí povolení podle odstavce 4, oznámí dotčený členský stát Komisi uzavření dvoustranné dohody o investicích a její vstup v platnost, jakož i veškeré následné změny statusu uvedené dohody.
7. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích přijatých podle odstavce 4.
8. Pokud Komise povolení podle odstavce 4 neudělí, informuje o tom dotčený členský stát a uvede důvody.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Dohody podepsané členskými státy mezi 1. prosincem 2009 a 9. lednem 2013
1. Pokud členský stát podepsal v době mezi 1. prosincem 2009 a 9. lednem 2013 dvoustrannou dohodu o investicích, oznámí tento členský stát do 8. únor 2013 Komisi takovou dohodu, kterou si přeje zachovat v platnosti nebo pro niž chce získat povolení ke vstupu v platnost. Součástí oznámení je kopie takové dohody.
2. Po oznámení Komise posoudí, zda je dvoustranná dohoda o investicích oznámená podle odstavce 1 tohoto článku v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2.
3. Shledá-li Komise, že dvoustranná dohoda o investicích oznámená podle odstavce 1 tohoto článku není v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2, povolí zachování této dohody v platnosti nebo její vstup v platnost podle práva Unie.
4. Komise přijme rozhodnutí uvedené v odstavci 3 tohoto článku do 180 dnů od přijetí oznámení uvedeného v odstavci 1 tohoto článku. Jsou-li k přijetí rozhodnutí potřebné dodatečné informace, lhůta 180 dnů započne ode dne obdržení těchto dodatečných informací. Rozhodnutí podle odstavce 3 tohoto článku se přijímají poradním postupem podle čl. 16 odst. 2.
5. Pokud není dvoustranná dohoda o investicích povolena podle odstavce 3, členský stát neučiní žádné další kroky k jejímu uzavření a odvolá nebo zruší všechny kroky, které již byly podniknuty.
6. Pokud Komise udělí povolení v souladu s odstavcem 3 tohoto článku, oznámí dotčený členský stát Komisi vstup dvoustranné dohody o investicích v platnost a veškeré následné změny jejího statusu. Články 3, 5 a 6 se na takovou dohodu použijí, jako kdyby byla oznámena podle článku 2.
7. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích přijatých podle odstavce 3.
8. Pokud Komise povolení podle odstavce 3 neudělí, informuje o tom dotčený členský stát a uvede důvody.
Článek 13
Postup členských států, pokud jde o dvoustranné dohody o investicích se třetími zeměmi
Pokud jde o dvoustranné dohody o investicích spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení, dotčený členský stát:
a)
informuje Komisi bez zbytečného prodlení o veškerých schůzkách, které proběhnou na základě ustanovení této dohody. Komisi se poskytne pořad jednání a veškeré důležité informace, které jí umožní porozumět tématům, jež mají být na těchto schůzkách projednána. Komise si může vyžádat od dotčeného členského státu další informace. Pokud má být projednávána záležitost, která by mohla ovlivnit provádění politik Unie týkajících se investic, zejména společné obchodní politiky, může Komise požadovat, aby dotčený členský stát zaujal určitý postoj;
b)
informuje Komisi bez zbytečného prodlení o veškerých vůči němu vznesených námitkách, že některé opatření není v souladu s touto dohodou. Členský stát rovněž okamžitě informuje Komisi o všech žádostech o řešení sporu podaných v souvislosti s dvoustrannou dohodou o investicích, jakmile se o takové žádosti členský stát dozví. Členský stát a Komise plně spolupracují a přijímají všechna nezbytná opatření k zajištění účinné obrany, což může případně znamenat účast Komise na příslušných postupech;
c)
požádá Komisi o souhlas před tím, než uvede v činnost jakékoli příslušné mechanismy pro řešení sporů se třetí zemí obsažené v této dvoustranné dohodě o investicích, a na žádost Komise takové mechanismy uvede v činnost. Mezi tyto mechanismy patří konzultace s druhou stranou dvoustranné dohody o investicích a řešení sporu, pokud je v této dohodě stanoveno. Členský stát a Komise plně spolupracují při provádění postupů v rámci příslušných mechanismů, což může případně znamenat účast Komise na příslušných postupech.
Článek 14
Důvěrnost
Členské státy mohou při svých oznámeních Komisi ohledně jednání a jejich výsledků podle článků 8 a 11 sdělit, zda mají být některé poskytnuté informace považovány za důvěrné a zda mohou být předány dalším členským státům.
Článek 15
Přezkum
1. Do 10. ledna 2020 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
2. Zpráva zahrnuje přehled žádostí o povolení a udělených povolení podle kapitoly III a posouzení potřeby dalšího uplatňování zmíněné kapitoly.
3. Pokud zpráva doporučí pozastavit používání kapitoly III nebo pozměnit její ustanovení, připojí se k ní odpovídající legislativní návrh.
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro dohody o investicích. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 12. prosince 2012.
32012R1219
L 351/40
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 1219/2012 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 12. prosinca 2012.
o uspostavi prijelaznih aranžmana za bilateralne sporazume o ulaganjima između država članica i trećih zemalja
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon dostave nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Nakon stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona, izravna strana ulaganja uključena su na popis pitanja obuhvaćenih zajedničkom trgovinskom politikom. U skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (e) Ugovora o funkcioniranju Europske Unije („UFEU”), Europska unija ima isključivu nadležnost nad zajedničkom trgovinskom politikom. U skladu s tim, jedino Unija može izdavati i donositi pravno obvezujuće akte u navedenom području. Države članice to mogu činiti same jedino ako ih je za to ovlastila Unija u skladu s člankom 2. stavkom 1. UFEU-a.
(2)
Osim toga, poglavlje 4. glave IV. trećeg dijela UFEU-u utvrđuje zajednička pravila o kretanju kapitala između država članica i trećih zemalja, uključujući i kretanja kapitala u vezi s ulaganjima. Na ta pravila mogu utjecati međunarodni sporazumi o stranim ulaganjima koje su sklopile države članice.
(3)
Ova Uredba ne dovodi u pitanje raspodjelu nadležnosti između Unije i njezinih država članica u skladu s UFEU-om.
(4)
U trenutku stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona, države članice održavale su značajan broj bilateralnih sporazuma o ulaganjima s trećim zemljama. UFEU ne sadrži nikakve izričite prijelazne odredbe za takve sporazume koji su sada došli pod isključivu nadležnost Unije. Nadalje, neki od tih sporazuma uključuju odredbe koje utječu na zajednička pravila o kretanju kapitala utvrđena u poglavlju 4. glave IV. trećeg dijela UFEU-a.
(5)
Iako bilateralni sporazumi o ulaganjima ostaju obvezujući za države članice prema međunarodnom javnom pravu, a postupno će ih zamijeniti sporazumi Unije u vezi s istim predmetom, uvjeti za njihovu daljnju valjanost i njihova veza s politikom ulaganja Unije zahtijevaju odgovarajuće upravljanje. Taj će se odnos dalje razvijati kako Unija bude izvršavala svoju nadležnost.
(6)
U interesu ulagača iz Unije i njihovih ulaganja u treće zemlje te država članica koje su ugostiteljice stranim ulagačima i ulaganjima, bilateralne sporazume o ulaganjima koji određuju i jamče uvjete ulaganja trebalo bi održati na snazi i postupno zamijeniti sporazumima Unije o ulaganjima, osiguravajući visoke standarde zaštite ulaganja.
(7)
Ova bi se Uredba trebala baviti statusom koji na temelju prava Unije imaju bilateralni sporazumi o ulaganjima država članica potpisani prije 1. prosinca 2009. Ti se sporazumi održavaju na snazi, ili stupaju na snagu, u skladu s ovom Uredbom.
(8)
Ova Uredba također bi trebala utvrditi uvjete pod kojima su države članice ovlaštene sklapati i/ili održavati na snazi bilateralne sporazume o ulaganjima potpisane između 1. prosinca 2009. i 9. siječnja 2013.
(9)
Nadalje, ova bi Uredba trebala utvrditi uvjete pod kojima su države članice ovlaštene izmijeniti ili sklopiti bilateralne sporazume o ulaganjima s trećim zemljama nakon 9. siječnja 2013.
(10)
Ako države članice održavaju na snazi bilateralne sporazume o ulaganjima s trećim zemljama u skladu s ovom Uredbom, ili ako su izdana odobrenja da se otvore pregovori ili sklope takvi sporazumi, to ne bi trebalo spriječiti pregovore ili sklapanje sporazuma o ulaganjima Unije.
(11)
Od država članica zahtijeva se da poduzmu nužne mjere kako bi uklonile eventualne neusklađenosti s pravom Unije iz bilateralnih sporazuma o ulaganjima koje su sklopile s trećim zemljama. Provedba ove Uredbe ne dovodi u pitanje primjenu članka 258. UFEU-a u vezi sa slučajevima kad države članice ne poštuju svoje obaveze u skladu s pravom Unije.
(12)
Odobrenje za izmjenu i sklapanje bilateralnih sporazuma o ulaganjima predviđeno ovom Uredbom posebno bi trebalo omogućiti državama članicama da riješe sve neusklađenosti između svojih bilateralnih sporazuma o ulaganjima i prava Unije, osim neusklađenosti koje proizlaze iz raspodjele nadležnosti između Unije i njezinih država članica, kojima se bavi ova Uredba.
(13)
Komisija bi Europskom parlamentu i Vijeću trebala podnijeti izvješće o primjeni ove Uredbe. To bi izvješće, među ostalim, trebalo preispitati potrebu za nastavkom primjene poglavlja III. Ako se u izvješću predlaže prestanak primjene odredbi iz poglavlja III. ili njihova izmjena, uz izvješće ako je primjereno, može biti priložen zakonodavni prijedlog.
(14)
Europski parlament, Vijeće i Komisija trebali bi osigurati da se sa svim podacima koji su označeni kao povjerljivi postupa u skladu s Uredbom (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (2).
(15)
Sporazumi o ulaganjima između država članica ne bi trebali biti obuhvaćeni ovom Uredbom.
(16)
Potrebno je predvidjeti određene aranžmane kako bi se osiguralo da bilateralni sporazumi o ulaganjima, koji se održavaju na snazi u skladu s ovom Uredbom, i dalje budu operativni, uključujući i u vezi s rješavanjem sporova, a da istodobno poštuju isključivu nadležnost Unije.
(17)
Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebale bi se prenijeti na Komisiju. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (3).
(18)
Točnije, te bi ovlasti trebalo prenijeti na Komisiju s obzirom na to da postupci određeni u člancima 9., 11. i 12. ovlašćuju države članice da djeluju u područjima isključive nadležnosti Unije, i odluke o tome moraju biti donesene na razini Unije.
(19)
Savjetodavni postupak trebao bi se koristiti za usvajanje odobrenja u skladu s člancima 9., 11. i 12., s obzirom na to da se ta odobrenja izdaju na temelju jasno određenih kriterija utvrđenih ovom Uredbom,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
PODRUČJE PRIMJENE
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ne dovodeći u pitanje raspodjelu nadležnosti utvrđenih UFEU-om, ova Uredba bavi se statusom koji imaju bilateralni sporazumi o ulaganjima država članica na temelju prava Unije, i njome se utvrđuju zahtjevi, uvjeti i postupci prema kojima su države članice ovlaštene izmijeniti ili sklopiti bilateralne sporazume o ulaganjima.
2. Za potrebe ove Uredbe, pojam „bilateralni sporazum o ulaganjima” znači bilo koji sporazum s trećom zemljom koji sadrži odredbe o zaštiti ulaganja. Ova Uredba obuhvaća samo one odredbe bilateralnih sporazuma o ulaganjima koje se odnose na zaštitu ulaganja.
POGLAVLJE II.
ODRŽAVANJE NA SNAZI POSTOJEĆIH BILATERALNIH SPORAZUMA O ULAGANJIMA
Članak 2.
Obavješćivanje Komisije
Države članice obavješćuju Komisiju do 8. veljače 2013. ili u roku od 30 dana od datuma njihovog pristupanja Uniji o svim bilateralnim sporazumima o ulaganjima s trećim zemljama potpisanima prije 1. prosinca 2009. ili prije datuma njihovog pristupanja, ovisno o tome što je kasnije, koje žele održati na snazi ili kojima žele dopustiti stupanje na snagu na temelju ovog poglavlja. Obavijest uključuje primjerak tih bilateralnih sporazuma o ulaganjima. Države članice također obavješćuju Komisiju o svim naknadnim promjenama u statusu tih sporazuma.
Članak 3.
Održavanje na snazi
Ne dovodeći u pitanje druge obveze država članica na temelju prava Unije, bilateralni sporazumi o ulaganjima o kojima je u skladu s člankom 2. ove Uredbe objavljena obavijest mogu biti održani na snazi, ili stupiti na snagu, u skladu s UFEU-om i ovom Uredbom, dok na snagu ne stupi bilateralni sporazum o ulaganjima između Unije i te iste treće zemlje.
Članak 4.
Objava
1. Svakih 12 mjeseci Komisija u Službenom listu Europske unije objavljuje popis bilateralnih sporazuma o ulaganjima o kojima je izdana obavijest u skladu s člankom 2., člankom 11. stavkom 6. ili člankom 12. stavkom 6.
2. Popis bilateralnih sporazuma o ulaganjima naveden u stavku 1. ovog članka objavljuje se najkasnije tri mjeseca nakon roka za obavijesti koje se objavljuju u skladu s člankom 2.
Članak 5.
Ocjena
Komisija može ocijeniti bilateralne sporazume o ulaganjima o kojima je izdana obavijest u skladu s člankom 2. tako da procijeni predstavlja li jedna ili više odredbi iz sporazuma ozbiljnu prepreku pregovorima ili sklapanju bilateralnih sporazuma o ulaganjima Unije s trećim zemljama, i to s ciljem da se postupno zamijene bilateralni sporazumi o ulaganjima o kojima je izdana obavijest u skladu s člankom 2.
Članak 6.
Obveza suradnje
1. Države članice poduzimaju sve odgovarajuće mjere kako bi osigurale da odredbe bilateralnih sporazuma o ulaganjima o kojima je izdana obavijest u skladu s člankom 2. ne predstavljaju ozbiljnu prepreku pregovorima ili sklapanju bilateralnih sporazuma o ulaganjima Unije s trećim zemljama, i to s ciljem da se postupno zamijene bilateralni sporazumi o ulaganjima o kojima je izdana obavijest u skladu s člankom 2.
2. Utvrdi li Komisija da jedna ili više odredbi nekog bilateralnog sporazuma o ulaganjima o kojem je izdana obavijest u skladu s člankom 2. predstavlja ozbiljnu prepreku pregovorima ili sklapanju bilateralnih sporazuma o ulaganjima Unije s trećim zemljama, Komisija i odnosna država članica brzo započinju savjetovanje i surađuju kako bi utvrdili odgovarajuće aktivnosti za rješavanje problema. To savjetovanje ne traje više od 90 dana.
3. Ne dovodeći u pitanje stavak 1., Komisija može, u roku od 60 dana nakon završetka savjetovanja, navesti odgovarajuće mjere koje odnosna država članica treba poduzeti kako bi uklonila prepreke navedene u stavku 2.
POGLAVLJE III.
ODOBRENJE ZA IZMJENU I SKLAPANJE BILATERALNIH SPORAZUMA O ULAGANJIMA
Članak 7.
Odobrenje za izmjenu i sklapanje sporazuma o bilateralnim ulaganjima
Pridržavajući se uvjeta utvrđenih u člancima od 8. do 11., država članica ima odobrenje započeti pregovore s trećom zemljom kako bi izmijenila postojeći ili sklopila novi bilateralni sporazum o ulaganjima.
Članak 8.
Obavješćivanje Komisije
1. Ako država članica namjerava započeti pregovore s trećom zemljom kako bi izmijenila ili sklopila bilateralni sporazum o ulaganjima, ta država članica pisanim putem o toj namjeri obavješćuje Komisiju.
2. Obavijest iz stavka 1. uključuje relevantne dokumente i navedene odredbe koje treba razmotriti u pregovorima ili o njima ponovno pregovarati, ciljeve pregovora i sve druge značajne podatke.
3. Obavijest iz stavka 1. šalje se najmanje pet mjeseci prije početka službenih pregovora.
4. U slučaju kad podaci koje pošalje država članica nisu dostatni za potrebe odobravanja početka službenih pregovora u skladu s člankom 9., Komisija može zatražiti dodatne podatke.
5. Komisija izdaje obavijest navedenu u stavku 1. ovog članka i, na zahtjev, prateće dokumente dostupne drugim državama koje podliježu zahtjevima povjerljivosti utvrđenima u članku 14.
Članak 9.
Odobrenje za početak službenih pregovora
1. Komisija daje državama članicama odobrenje za početak službenih pregovora s trećom zemljom kako bi se izmijenio ili sklopio bilateralni sporazum o ulaganjima, osim ako zaključi da bi započinjanje takvih pregovora:
(a)
bilo u suprotnosti s pravom Unije povrh neusklađenosti koje proizlaze iz dodjeljivanja nadležnosti između Unije i njezinih država članica;
(b)
bilo suvišno, jer je Komisija predložila ili odlučila predložiti započinjanje pregovora s odnosnom trećom zemlji u skladu s člankom 218. stavkom 3. UFEU-a;
(c)
bilo u suprotnosti s načelima i ciljevima za vanjsko djelovanje Unije kako je razjašnjeno u skladu s općim odredbama utvrđenima u poglavlju 1. glave V. Ugovora o Europskoj uniji; ili
(d)
predstavlja ozbiljnu prepreku pregovorima ili sklapanju bilateralnih sporazuma o ulaganjima Unije s trećom zemljom.
2. Kao dio odobrenja navedenog u stavku 1., Komisija od države članice može zahtijevati da uključi ili ukloni iz takvih pregovora i budućeg bilateralnog sporazuma o ulaganjima sve stavke potrebne za osiguranje usklađenosti s politikom ulaganja Unije ili sukladnosti s pravom Unije.
3. Odobrenje iz stavka 1. ovog članka izdaje se u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 16. stavka 2.Komisija donosi odluku unutar 90 dana od primitka obavijesti navedene u članku 8.Ako su za donošenje odluke potrebni dodatni podaci, razdoblje od 90 dana teče od datuma primitka dodatnih podataka.
4. Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće o odlukama donesenim u skladu sa stavkom 3.
5. U slučaju kad Komisija ne izda odobrenje u skladu sa stavkom 1., o tome obavješćuje odnosnu državu članicu i navodi razloge za to.
Članak 10.
Sudjelovanje Komisije u pregovorima
Komisija mora biti obaviještena o napretku i rezultatima pregovora oko izmjene ili sklapanja bilateralnog sporazuma o ulaganjima kroz njihove različite faze, i može zahtijevati da sudjeluje u pregovorima vezanima za ulaganja između države članice i treće zemlje.
Članak 11.
Odobrenje za potpisivanje i sklapanje sporazuma o bilateralnim ulaganjima
1. Prije nego što potpiše bilateralni sporazum o ulaganjima, odnosna država članica obavješćuje Komisiju o ishodu pregovora i podnosi Komisiji tekst takvog sporazuma.
2. Ovaj članak primjenjuje se i na bilateralne sporazume o ulaganjima koji su dogovoreni prije 9. siječnja 2013., ali ne podliježu obavezi o obavješćivanju na temelju članka 2. ili članka 12.
3. Nakon obavijesti, Komisija procjenjuje je li bilateralni sporazum o ulaganjima koji je bio predmet pregovora u suprotnosti sa zahtjevima članka 9. stavaka 1. i 2.
4. Ako Komisija utvrdi da su pregovori rezultirali bilateralnim sporazumom o ulaganjima koji ispunjava zahtjeve članka 9. stavaka 1. i 2., odobrava državi članici da potpiše i sklopi takav sporazum. Članci 3., 5. i 6. primjenjuju se na takve sporazume, kao da je o njima poslana obavijest na temelju članka 2.
5. Odobrenje iz stavka 4. ovog članka izdaje se u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 16. stavka 2. Komisija donosi odluku unutar 90 dana od primitka obavijesti navedenih u stavcima 1. i 2. ovog Članka. Ako su za donošenje odluke potrebni dodatni podaci, razdoblje od 90 dana teče od datuma primitka dodatnih podataka.
6. Ako Komisija izda odobrenje u skladu sa stavkom 4., odnosna država članica obavješćuje Komisiju o sklapanju i stupanju na snagu bilateralnog sporazuma o ulaganjima, i o svim naknadnim promjenama u statusu tog sporazuma.
7. Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće o odlukama donesenim u skladu sa stavkom 4.
8. U slučaju kad Komisija ne izda odobrenje u skladu sa stavkom 4., o tome obavješćuje odnosnu državu članicu i navodi razloge za to.
POGLAVLJE IV.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 12.
Sporazumi koje su države članice potpisale između 1. prosinca 2009. i 9. siječnja 2013.
1. Ako je država članica potpisala bilateralni sporazum o ulaganjima između 1. prosinca 2009. i 9. siječnja 2013., ta država članica obavješćuje Komisiju o takvom sporazumu koji želi održati na snazi ili dopustiti da stupi na snagu do 8. veljače 2013. Obavijest uključuje primjerak tog sporazuma.
2. Nakon obavijesti, Komisija procjenjuje je li bilateralni sporazum o ulaganjima iz obavijesti izdane na temelju stavka 1. ovog članka u suprotnosti sa zahtjevima članka 9. stavaka 1. i 2.
3. Ako Komisija utvrdi da bilateralni sporazum o ulaganjima o kojem je izdana obavijest u skladu sa stavkom 1. ovog članka ispunjava uvjete članka 9. stavaka 1. i 2., ona odobrava održavanje na snazi ili stupanje na snagu takvog sporazuma u skladu s pravom Unije.
4. Komisija donosi odluku navedenu u stavku 3. ovog članka unutar 180 dana od primitka obavijesti navedene u stavku 1. ovog Članka. Ako su za donošenje odluke potrebni dodatni podaci, razdoblje od 180 dana teče od datuma primitka dodatnih podataka. Odobrenje iz stavka 3. ovog članka izdaje se u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 16. stavka 2.
5. Ako bilateralni sporazum o ulaganjima nije odobren na temelju stavka 3., država članica ne poduzima daljnje korake prema sklapanju takvog sporazuma, i povlači ili poništava korake koje je već poduzela.
6. Ako Komisija izda odobrenje u skladu sa stavkom 3., odnosna država članica obavješćuje Komisiju o sklapanju i stupanju na snagu bilateralnog sporazuma o ulaganjima, i o svim naknadnim promjenama u statusu tog sporazuma. Članci 3., 5. i 6. primjenjuju se na takve sporazume kao da je o njima poslana obavijest na temelju članka 2.
7. Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće o odlukama donesenima u skladu sa stavkom 3.
8. U slučaju kad Komisija ne izda odobrenje u skladu sa stavkom 3., o tome obavješćuje odnosnu državu članicu i navodi razloge za to.
Članak 13.
Ponašanje država članica u vezi s bilateralnim sporazumom o ulaganjima s trećom zemljom
Ako bilateralni sporazum o ulaganjima spada u područje primjene ove Uredbe, odnosna država članica:
(a)
obavješćuje Komisiju bez nepotrebnog odlaganja o svim sastancima koji će se održati na temelju odredbi sporazuma. Komisiji se dostavlja dnevni red i svi odgovarajući podaci kako bi razumjela teme o kojima će se raspravljati na tim sastancima. Komisija može od odnosne države članice zahtijevati dodatne podatke. U slučaju kad pitanje o kojem će se raspravljati može utjecati na provedbu politike Unije u vezi s nekim ulaganjem, posebno uključujući zajedničku trgovinsku politiku, Komisija može od odnosne države članice zahtijevati da zauzme određen stav;
(b)
obavješćuje Komisiju bez nepotrebnog odlaganja o svim prigovorima koje je primila, a u kojima se tvrdi da određena mjera nije u skladu sa sporazumom. Država članica Komisiju također obavješćuje o svim zahtjevima za rješavanje spora podnesenima pod pokroviteljstvom bilateralnog sporazuma o ulaganjima čim država članica postane svjesna takvog zahtjeva. Država članica i Komisija u potpunosti surađuju i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale učinkovitu obranu, a to može uključivati, gdje je primjereno, i sudjelovanje Komisije u postupku;
(c)
traži slaganje Komisije prije pokretanja bilo kojeg mehanizma rješavanja sporova protiv treće zemlje uključene u bilateralni sporazum o ulaganjima i, na zahtjev Komisije, pokreće takve mehanizme. Ti mehanizmi uključuju savjetovanje s drugom strankom bilateralnog sporazuma o ulaganjima i rješavanje sporova gdje je to predviđeno sporazumom. Država članica i Komisija u potpunosti surađuju u provođenju postupaka u okviru relevantnih mehanizama, koji mogu uključivati, gdje je primjereno, sudjelovanje Komisije u relevantnim postupcima.
Članak 14.
Povjerljivost podataka
U obavijesti Komisiji o pregovorima i njihovim ishodima u skladu s člancima 8. i 11., države članice mogu navesti smatraju li se dostavljeni podaci povjerljivima i smiju li se dijeliti s ostalim državama članicama.
Članak 15.
Revizija
1. Komisija Europskom parlamentu i Vijeću predstavlja izvješće o primjeni ove Uredbe do 10. siječnja 2020.
2. Izvješće uključuje pregled odobrenja za koje je podnesen zahtjev i koja su odobrena na temelju poglavlja III., kao i reviziju potrebe za nastavkom primjene tog poglavlja.
3. U slučajevima u kojima je u izvješću predloženo da se obustavi primjena poglavlja III. ili da se odredbe tog poglavlja izmijene, uz to se izvješće prilaže odgovarajući zakonodavni prijedlog.
Članak 16.
Odborski postupak
1. Komisiji pomaže Odbor za sporazume o ulaganjima. Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 17.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 12. prosinca 2012.