ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 17. prosince 2012
o přistoupení Evropské unie k Protokolu o ochraně Středozemního moře před znečišťováním působeným průzkumem a využíváním pevninského šelfu a mořského dna a jeho podloží
(2013/5/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Úmluva o ochraně Středozemního moře před znečišťováním, která byla následně přejmenována na Úmluvu o ochraně mořského prostředí a pobřežní oblasti Středomoří (dále jen „Barcelonská úmluva“), byla jménem Evropského společenství uzavřena rozhodnutím Rady 77/585/EHS (2) a změny Barcelonské úmluvy byly přijaty rozhodnutím Rady 1999/802/ES (3).
(2)
V souladu s článkem 7 Barcelonské úmluvy smluvní strany přijímají veškerá vhodná opatření, jejichž cílem je předcházet, snižovat, potírat a co možná nejúplněji odstranit znečišťování oblasti Středozemního moře působené průzkumem a využíváním pevninského šelfu a mořského dna a jeho podloží.
(3)
Jeden z protokolů k Barcelonské úmluvě se týká ochrany Středozemního moře před znečišťováním způsobeným průzkumem a využíváním pevninského šelfu a mořského dna a jeho podloží („Protokol o ochraně pobřežních oblastí“ (Offshore Protocol)). Vstoupil v platnost dne 24. března 2011. Dosud ho ratifikovaly Albánie, Libye, Kypr, Maroko, Sýrie a Tunisko. Kromě Kypru projevily záměr ratifikovat tento protokol nedávno také některé jiné členské státy, které jsou smluvními stranami Barcelonské úmluvy.
(4)
Odhaduje se, že ve Středomoří existuje více než 200 aktivních námořních plovoucích plošin, a další zařízení se zvažují. Očekává se, že po objevení velkých zásob fosilních paliv ve Středozemním moři se průzkum a těžba uhlovodíků zvýší. Vzhledem k polouzavřenému charakteru a zvláštním hydrodynamickým vlastnostem Středozemního moře by havárie takového druhu, jaká postihla v roce 2010 Mexický záliv, mohla mít okamžité nepříznivé přeshraniční důsledky pro středomořské hospodářství a pro křehké mořské a pobřežní ekosystémy. Je pravděpodobné, že ve střednědobém výhledu se průzkumné a těžební činnosti zaměří na další nerostné zdroje na širém moři, v pobřežním šelfu a jeho podloží.
(5)
Pokud by se účinně nereagovalo na rizika plynoucí z takových činností, mohlo by to vážně ohrozit snahy všech členských států, které mají povinnost učinit nezbytná opatření k dosažení a zachování dobrého stavu prostředí svých mořských vod ve Středomoří, jak to požaduje rámcová směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti mořské environmentální politiky (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí) (4). Přijetí nezbytných kroků by také přispělo ke splnění a dodržení závazků a povinností, ke kterým se Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Kypr, Malta, Slovinsko a samotná Unie zavázaly jako smluvní strany Barcelonské úmluvy.
(6)
Protokol o ochraně pobřežních oblastí zahrnuje řadu opatření, která bude nutno provést na různých úrovních správy. Unie by měla podporovat bezpečnost průzkumu a těžby v pobřežních vodách s tím, že je mimo jiné nutno přihlížet k tomu, že ekologické problémy spojené s takovými aktivitami mají s vysokou pravděpodobností přeshraniční důsledky. Členské státy a jejich dotyčné příslušné orgány by však měly být odpovědné za některá podrobná opatření stanovená v Protokolu o ochraně pobřežních oblastí.
(7)
Sdělení Komise „Řešení otázky bezpečnosti těžby ropy a zemního plynu v pobřežních vodách“, přijaté dne 12. října 2010, poukazuje na potřebu mezinárodní spolupráce na podporu bezpečnosti v pobřežních vodách a schopnosti reakce na celém světě a jedním z opatření, jež s tím souvisejí, je prozkoumání možností regionálních úmluv. Sdělení doporučuje opětovně zahájit proces vedoucí ke vstupu Protokolu o ochraně pobřežních oblastí v platnost, a to ve spolupráci s dotčenými členskými státy.
(8)
Rada ve svých závěrech o bezpečnosti těžby ropy a zemního plynu v pobřežních vodách, přijatých dne 3. prosince 2010, prohlásila, že Unie a její členské státy by měly i nadále hrát významnou úlohu v úsilí o co nejvyšší bezpečnostní standardy v rámci mezinárodních iniciativ a na mezinárodních fórech a v rámci regionální spolupráce, například spolupráce ve Středomoří. Rada také vyzvala Komisi a členské státy, aby co nejvíce využívaly stávajících mezinárodních úmluv.
(9)
Evropský parlament v usnesení ze dne 13. září 2011 zdůraznil, že je nutné, aby neratifikovaný Protokol o ochraně pobřežních oblastí, jehož cílem je ochrana proti znečištění v důsledku průzkumu a využívání pevninského šelfu, začal plně platit.
(10)
Jedním z cílů politiky Unie v oblasti životního prostředí je podporovat opatření na mezinárodní úrovni, jež umožní řešit regionální problémy životního prostředí. V souvislosti s Protokolem o ochraně pobřežních oblastí je obzvláště důležité přihlížet k tomu, že v polouzavřeném moři, jako je Středozemní moře, mají případné havárie s vysokou pravděpodobností přeshraniční ekologické dopady. Je proto vhodné, aby Unie přijala všechna nezbytná opatření na podporu bezpečnosti průzkumu a těžby v pobřežních vodách a na ochranu mořského životního prostředí ve Středozemním moři.
(11)
Komise také předkládá návrh nařízení o bezpečnosti při vyhledávání, průzkumu a těžbě ropy a zemního plynu v pobřežních vodách (dále jen „navrhované nařízení“).
(12)
Protokol o ochraně pobřežních oblastí se týká oblasti, jež je v široké míře upravena právem Unie. Zahrnuje například prvky, jako je ochrana mořského prostředí, posuzování vlivů na životní prostředí a odpovědnost za životní prostředí. S výhradou konečného rozhodnutí zákonodárců o navrhovaném nařízení je Protokol o ochraně pobřežních oblastí dále v souladu s cíli navrhovaného nařízení, a to včetně cílů týkajících se povolování, posuzování vlivů na životní prostředí a technických a finančních možností provozovatelů.
(13)
Je nezbytné zajistit úzkou spolupráci mezi členskými státy a orgány Unie jak v procesu jednání a uzavření dohod, tak při plnění přijatých závazků. Tato povinnost spolupracovat vyplývá z požadavku jednotnosti mezinárodního zastupování Unie. Členské státy, které jsou smluvními stranami Barcelonské úmluvy a které tak dosud neučinily, by proto měly přijmout nezbytná opatření k dokončení postupů potřebných k ratifikaci Protokolu o ochraně pobřežních oblastí nebo přistoupení k němu.
(14)
Unie by tedy měla přistoupit k Protokolu o ochraně pobřežních oblastí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Přistoupení Evropské unie k Protokolu o ochraně Středozemního moře před znečišťováním působeným průzkumem a využíváním pevninského šelfu a mořského dna a jeho podloží se schvaluje jménem Unie.
Znění Protokolu o ochraně pobřežních oblastí se připojuje k tomuto rozhodnutí.
Článek 2
Předseda Rady jmenuje osobu nebo osoby zmocněné uložit jménem Unie listinu o schválení u španělské vlády, která plní podle čl. 32 odst. 2 Protokolu o ochraně pobřežních oblastí funkci depozitáře, vyjadřující souhlas Unie být Protokolem o ochraně pobřežních oblastí vázána (5).
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 17. prosince 2012.
32013D0005
L 004/13
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
ODLUKA VIJEĆA
od 17. prosinca 2012.
o pristupanju Europske unije Protokolu o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćenja koje proizlazi iz istraživanja i iskorištavanja epikontinentalnog pojasa, morskog dna i morskog podzemlja
(2013/5/EU)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1., u vezi s člankom 218. stavkom 6. točkom (a),
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta (1),
budući da:
(1)
Konvencija o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja koja je kasnije preimenovana u Konvenciju o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja (dalje u tekstu: „Barcelonska konvencija”) sklopljena je u ime Europske zajednice Odlukom Vijeća 77/585/EEZ (2), a izmjene Barcelonske konvencije prihvaćene su Odlukom Vijeća 1999/802/EZ (3).
(2)
U skladu s člankom 7. Barcelonske konvencije, potpisnice moraju poduzeti sve odgovarajuće mjere za sprečavanje, smanjivanje, suzbijanje i u najvećoj mogućoj mjeri zaustavljanje onečišćavanja područja Sredozemnog mora koje proizlazi iz istraživanja i iskorištavanja epikontinentalnog pojasa, morskog dna i morskog podzemlja.
(3)
Jedan od Protokola uz Barcelonsku konvenciju odnosi se na zaštitu Sredozemnog mora od onečišćenja koje proizlazi iz istraživanja i iskorištavanja epikontinentalnog pojasa, morskog dna i morskog podzemlja (dalje u tekstu: „Protokol o odobalnim aktivnostima na moru”). Stupio je na snagu 24. ožujka 2011. Do sada su ga ratificirali Albanija, Cipar, Libija, Maroko, Sirija i Tunis. Osim Cipra još neke države članice, potpisnice Barcelonske konvencije, nedavno su najavile da i one namjeravaju ratificirati Protokol.
(4)
Procjenjuje se da u Sredozemnom moru ima više od 200 aktivnih odobalnih platformi, a postavljanje dodatnog broja postrojenja je u pripremi. Očekuje se povećanje aktivnosti u području istraživanja i iskorištavanja ugljikovodika nakon otkrića velikih rezervi fosilnih goriva u Sredozemlju. Zbog poluzatvorenosti i posebne hidrodinamike Sredozemnog mora, nesreća poput one koja se dogodila u Meksičkom zaljevu 2010. godine mogla bi izazvati neposredne prekogranične posljedice za gospodarstvo Sredozemlja i osjetljive morske i obalne ekosustave. Vjerojatno je da će predmet srednjoročnih istraživanja i iskorištavanja biti rudna bogatstva na otvorenom moru, morskom dnu i u morskom podzemlju,
(5)
Neučinkovito rješavanje problema rizika koji proizlaze iz tih aktivnosti moglo bi ozbiljno ugroziti napore svih država članica koje su obvezne poduzimati potrebne mjere za postizanje i održavanje dobrog okolišnog stanja svojih morskih voda u Sredozemlju, kako se zahtijeva Direktivom 2008/56/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o uspostavljanju okvira za djelovanje Zajednice u području politike morskog okoliša (Okvirna direktiva o morskoj strategiji) (4). Osim toga, poduzimanje potrebnih mjera doprinijelo bi ispunjavanju i poštovanju obveza na koje su se Grčka, Španjolska, Francuska, Italija, Cipar, Malta, Slovenija i sama Unija obvezali kao potpisnici Barcelonske konvencije.
(6)
Protokol o odobalnim aktivnostima obuhvaća širok raspon odredaba koje treba provoditi na različitim upravnim razinama. Dok je primjereno da Unija svojim aktivnostima doprinosi sigurnosti odobalnog istraživanja i iskorištavanja, imajući na umu, između ostalog, veliku vjerojatnost prekograničnog utjecaja okolišnih problema povezanih s tim aktivnostima, države članice i njihova odgovarajuća nadležna tijela trebali bi biti odgovorni za neke detaljne mjere utvrđene u Protokolu o odobalnim aktivnostima.
(7)
U Komunikaciji Komisije pod nazivom „Suočavanje s izazovom sigurnosti odobalnih naftno-plinskih aktivnosti” donesenoj 12. listopada 2010. utvrđeno je da postoji potreba za međunarodnom suradnjom radi promicanja sigurnosti odobalnih aktivnosti i mogućnosti odziva u cijelom svijetu te da je istraživanje mogućnosti koje pružaju regionalne konvencije jedna od mjera koje su s tim povezane. Komisija preporuča da se u bliskoj suradnji s dotičnim državama članicama ponovno pokrene proces prema stupanju na snagu Protokola o odobalnim aktivnostima.
(8)
Vijeće je u svojim Zaključcima o sigurnosti odobalnih naftno-plinskih aktivnosti, usvojenima 3. prosinca 2010. navelo da bi Unija i njezine države članice i dalje trebale igrati istaknutu ulogu u nastojanjima da se postignu najviši sigurnosni standardi u okviru međunarodnih inicijativa i foruma i regionalne suradnje, na primjer u Sredozemlju. Vijeće je isto tako pozvalo Komisiju i države članice da na najbolji način iskoriste postojeće međunarodne konvencije.
(9)
Europski parlament je u svojoj rezoluciji od 13. rujna 2011. naglasio važnost potpunog stupanja na snagu neratificiranog Protokola o odobalnim aktivnostima, s ciljem zaštite od onečišćenja koje proizlazi iz istraživanja i iskorištavanja.
(10)
Jedan od ciljeva politike zaštite okoliša Unije je promicanje mjera za rješavanje regionalnih okolišnih problema na međunarodnoj razini. Vezano uz Protokol o odobalnim aktivnostima posebno je važno imati na umu veliku vjerojatnost prekograničnih učinaka na okoliš u slučaju nesreća u poluzatvorenom moru kao što je Sredozemno more. Stoga je primjereno da Unija poduzme sve potrebne mjere koje doprinose sigurnosti odobalnih aktivnosti istraživanja i iskorištavanja i mjere za zaštitu morskog okoliša u Sredozemnom moru.
(11)
Komisija isto tako predlaže uredbu o sigurnosti odobalnih aktivnosti traženja, istraživanja i proizvodnje nafte i plina (dalje u tekstu: „predložena uredba”).
(12)
Protokol o odobalnim aktivnostima odnosi se na područje koje u velikoj mjeri podliježe pravu Unije. To na primjer uključuje elemente kao što su zaštita morskog okoliša, procjena utjecaja na okoliš i odgovornost za zaštitu okoliša. Podliježući konačnoj odluci zakonodavaca o predloženoj uredbi, Protokol o odobalnim aktivnostima u skladu je s ciljevima te uredbe, uključujući i one koji se odnose na odobravanje, procjenu utjecaja na okoliš te na tehničke i financijske mogućnosti gospodarskih subjekata.
(13)
Ključno je osigurati blisku suradnju između država članica i institucija Unije kako u procesu pregovaranja i zaključivanja Protokola tako i u ispunjavanju preuzetih obveza. Ta obveza suradnje proizlazi iz zahtjeva za jedinstvom kod međunarodnog zastupanja Unije i njezinih država članica. Stoga bi države članice koje su potpisnice Barcelonske konvencije a još nisu ratificirale Protokol trebale poduzeti potrebne mjere za okončanje postupaka ratifikacije ili pristupanja Protokolu o odobalnim aktivnostima.
(14)
Unija bi stoga trebala pristupiti Protokolu o odobalnim aktivnostima,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Pristupanje Europske unije Protokolu o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćenja koje proizlazi iz istraživanja i iskorištavanja epikontinentalnog pojasa, morskog dna i morskog podzemlja ovime se odobrava u ime Unije.
Tekst Protokola o odobalnim aktivnostima priložen je ovoj Odluci.
Članak 2.
Predsjednika Vijeća ovime se ovlašćuje da imenuje jednu ili više osoba ovlaštenih da u ime Unije kod Vlade Španjolske koja preuzima funkcije depozitara, kako je predviđeno člankom 32. stavkom 2. Protokola o odobalnim aktivnostima, polože ispravu o odobrenju kojom se izražava suglasnost Unije da je Protokol o odobalnim aktivnostima (5) obvezuje.
Članak 3.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. prosinca 2012.