PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 30. října 2014
o rovnocennosti regulačního rámce Austrálie pro ústřední protistrany s požadavky nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů
(2014/755/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (1), a zejména na čl. 25 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem postupu uznávání ústředních protistran usazených v třetích zemích, který je stanoven v článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012, je umožnit ústředním protistranám, které jsou usazeny a mají povolení v třetích zemích, jejichž právní normy jsou rovnocenné s normami stanovenými v uvedeném nařízení, poskytovat clearingové služby členům clearingového systému nebo obchodním systémům usazeným v Unii. Tento postup uznávání a rozhodnutí o rovnocennosti v něm stanovené tak přispívá k dosažení ústředního cíle nařízení (EU) č. 648/2012, jímž je snížit systémové riziko rozšířením používání bezpečných a spolehlivých ústředních protistran při clearingu smluv o mimoburzovních (OTC) derivátech, včetně případů, kdy jsou tyto ústřední protistrany usazeny a povoleny ve třetí zemi.
(2)
Aby byl právní režim třetí země považován za rovnocenný s právním režimem Unie pro ústřední protistrany, musí být účinek platných právních předpisů a předpisů o dohledu v podstatě rovnocenný s požadavky Unie, pokud jde o regulační cíle, kterých dosahují. Účelem tohoto posouzení rovnocennosti je tedy ověřit, zda právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie zajišťují, že ústřední protistrany usazené a povolené v Austrálii nevystavují členy clearingového systému a obchodní systémy usazené v Unii vyššímu riziku, než by tomu mohlo být ze strany ústředních protistran povolených v Unii, a tudíž nepředstavují nepřijatelnou míru systémového rizika v Unii.
(3)
Dne 1. září 2013 Komise obdržela odborný posudek Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) k právním předpisům a předpisům o dohledu, které se vztahují na ústřední protistrany povolené v Austrálii. Ze závěru odborného posudku vyplývá, že všechna ustanovení hlavy IV nařízení (EU) č. 648/2012 mají svoji obdobu v odpovídajících právně závazných požadavcích, které se na úrovni jurisdikce vztahují na ústřední protistrany povolené v Austrálii.
(4)
V souladu s čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musejí být splněny tři podmínky, aby bylo možné určit, zda jsou právní předpisy a předpisy o dohledu třetí země pro ústřední protistrany povolené v dané třetí zemi rovnocenné s požadavky stanovenými v uvedeném nařízení.
(5)
Podle první podmínky musí ústřední protistrany povolené ve třetí zemi splňovat právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012.
(6)
K právně závazným požadavkům Austrálie na ústřední protistrany v ní povolené patří zákon Corporations Act 2001 (zákon o obchodních společnostech), který spolu s předpisy Corporations Regulations 2001 (předpisy o obchodních společnostech) tvoří právní rámec pro zúčtovací a vypořádací systémy. V části 7.3 zákona Corporations Act se stanoví, že před udělením povolení k vykonávání zúčtovacích nebo vypořádacích činností, se musí ministr mimo jiného ubezpečit o tom, že předmětná ústřední protistrana zavedla odpovídající provozní pravidla a postupy, které jsou v souladu s platnými právními předpisy, aby se v mezích možností zajistilo, že je omezeno systémové riziko a že ústřední protistrana vykonává svoji činnost řádným a účinným způsobem. Ústřední protistrana musí mít také zavedeny odpovídající mechanismy pro řešení střetu zájmů a pro prosazování svých vnitřních pravidel a postupů. V otázce udělování povolení pro zúčtovací a vypořádací systémy a změn jejich vnitřních pravidel a postupů radí ministrovi Australská komise pro cenné papíry a investice (Australian Securities and Investments Commission, ASIC) a australská centrální banka (Reserve Bank of Australia, RBA), které jsou pověřeny posuzováním (a v případě ASIC vymáháním) dodržování povinností, které ústředním protistranám vyplývají ze zákona Corporations Act.
(7)
ASIC poskytuje regulovaným subjektům regulační pokyny, ve kterých jsou vysvětleny konkrétní otázky, na něž se již vztahují právní předpisy. ASIC zejména v prosinci 2012 přepracovala své regulační pokyny k vydávání povolení a výkonu dozoru nad zúčtovacími a vypořádacími systémy v rámci aktualizované příručky Regulatory Guide 211: „Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators“ (Zúčtovací a vypořádací systémy: australští a zahraniční operátoři, RG 2011). Příručka RG 211, kterou ASIC vypracovala, zavádí zásady pro infrastrukturu finančních trhů (Principles for Financial Market Infrastructures, PFMI), které v dubnu 2012 vydal Výbor pro platební a vypořádací systémy (2) (CPSS) a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO), jež jsou důležité pro povinnosti zakotvené v zákoně Corporations Act, a dále tato příručka poskytuje ústředním protistranám pokyny, jak dostát svým povinnostem vyplývajícím ze zákona Corporations Act. Nedodržování zákona Corporations Act, jak je vysvětleno v příručce RG 211, by proto mohlo vést k vymáhání jeho ustanovení a k sankčním opatřením.
(8)
RBA má na základě zákona Corporations Act pravomoc stanovit normy finanční stability, aby se zajistilo, že ústřední protistrany vykonávají svou činnost takovým způsobem, jenž přináší nebo upevňuje celkovou stabilitu australského finančního systému. V listopadu 2012 rada RBA pro platební systémy zejména schválila stanovení nových norem finanční stability, tzv. norem finanční stability pro ústřední protistrany (Financial Stability Standards for Central Counterparties, FSS), které tvoří 21 norem pro ústřední protistrany spolu s dílčími normami a pokyny. FSS nabyly účinnosti v březnu 2013 s výjimkou několika dílčích norem, které nabyly účinnosti dne 31. března 2014. FSS musí dodržovat všechny ústřední protistrany, kterým bylo uděleno povolení.
(9)
Hlavní zásady pro zúčtovací a vypořádací systémy stanovené v části 7.3 zákona Corporations Act a předpisech Corporations Regulations, jak je vysvětleno v příručce RG 211 komise ASIC, a FSS stanovené RBA (společně tvoří „základní pravidla“) stanoví normy na vysoké úrovni, které musí ústřední protistrany dodržovat, aby získaly povolení poskytovat clearingové služby v Austrálii. Tato základní pravidla tvoří první stupeň právně závazných požadavků v Austrálii. Aby ústřední protistrany dodržovaly základní pravidla, musí mimo jiné přijmout vnitřní pravidla a postupy, které musí být v souladu se zvláštními požadavky, jež jsou stanoveny v zákoně Corporations Act a předpisech Corporations Regulations a jež jsou vysvětleny v příručce RG 211 a FSS, s tím, že tato vnitřní pravidla a postupy jsou předkládána ministrovi před tím, než může být vydáno povolení působit jako zúčtovací a vypořádací systém. Změny vnitřních pravidel a postupů ústředních protistran musí být oznámeny ministrovi. Ministr může změny vnitřních pravidel a postupů ústředních protistran zamítnout. Vnitřní pravidla a postupy ústředních protistran mají účinek smlouvy a jsou právně závazné pro ústřední protistrany a jejich účastníky.
(10)
Právně závazné požadavky stanovené v základních pravidlech, které se vztahují na ústřední protistrany povolené v Austrálii, vedou v podstatě k rovnocenným výsledkům jako požadavky stanovené v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012.
(11)
Komise proto dospěla k závěru, že právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie zajišťují, že ústřední protistrany povolené v Austrálii splňují právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012.
(12)
Podle druhé podmínky v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musí právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie pro ústřední protistrany povolené v Austrálii zajišťovat, že ústřední protistrany podléhají průběžnému účinnému dohledu a vynucování.
(13)
Ústřední protistrany povolené v Austrálii podléhají průběžnému dohledu a dozoru ze strany ASIC a RBA. ASIC odpovídá za vymáhání toho, aby ústřední protistrany plnily své povinnosti vyplývající ze zákona Corporations Act, a v tomto ohledu provádí pravidelné hodnocení souladu ústředních protistran s jejich povinnostmi, které jim vyplývají z povolení, kromě povinností týkajících se FSS a snížení systémového rizika, a zejména s jejich povinností vykonávat svou činnost řádným a účinným způsobem v přiměřené míře, a poté předkládá zprávu ministrovi, která se zveřejňuje. RBA sleduje, zda ústřední protistrany plní své povinnosti vyplývající z příslušných povolení a povinnosti týkající se finanční stability a snížení systémového rizika, pravidelně hodnotí, zda každá ústřední protistrana dodržuje FSS, a překládá zprávu ministrovi, která se rovněž zveřejňuje. Ústřední protistrany povolené v Austrálii mohou obdržet písemné pokyny od ministra a od ASIC. Pokud ústřední protistrana písemný pokyn nesplní, může se ASIC obrátit na soud, který může ústřední protistraně nařídit, aby písemný pokyn splnila.
(14)
Komise proto dospěla k závěru, že právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie pro ústřední protistrany povolené v Austrálii zajišťují průběžný účinný dohled a vynucování.
(15)
Podle třetí podmínky v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musí právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie zahrnovat účinný rovnocenný systém pro uznávání ústředních protistran povolených podle právních režimů třetích zemí.
(16)
Ústřední protistrany z třetích zemí mohou podat žádost o „overseas clearing and settlement facility licence“ (povolení působit jako zahraniční zúčtovací a vypořádací systém), které jim umožní poskytovat v Austrálii některé nebo všechny clearingové služby, pro něž jsou držiteli povolení ve své domovské zemi.
(17)
Kritéria vztahující se na ústřední protistrany z třetích zemí, které žádají o povolení působit jakožto zahraniční ústřední protistrana v Austrálii, jsou srovnatelné s těmi, které se vztahují na ústřední protistrany z třetích zemí žádající o uznání podle článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012. Předpokladem uznání je, že regulační režim třetí země, v níž ústřední protistrana získala povolení, je z hlediska stupně ochrany před systémovým rizikem a z hlediska míry účinnosti a řádného výkonu služby, kterou poskytuje, považován za „dostatečně rovnocenný“ s australským regulačním režimem pro srovnatelné tuzemské ústřední protistrany. Posouzení „dostatečné rovnocennosti“ zahrnuje podobné úvahy jako ty, které se posuzují podle nařízení (EU) č. 648/2012. Před tím, než je zahraniční ústřední protistraně vydáno povolení, vyžaduje se zavedení mechanismů spolupráce mezi australskými orgány a příslušnými zahraničními orgány dohledu.
(18)
Je proto nutné konstatovat, že právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie zajišťují účinný rovnocenný systém pro uznávání ústředních protistran z třetích zemí.
(19)
Je tedy na místě se domnívat, že právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie pro ústřední protistrany povolené v Austrálii splňují podmínky stanovené v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012, a tyto právní předpisy a předpisy o dohledu lze tudíž považovat za rovnocenné s požadavky stanovenými v nařízení (EU) č. 648/2012. Na základě informací od ESMA by měla Komise i nadále sledovat vývoj australského právního a dohledového rámce pro ústřední protistrany a plnění podmínek, na jejichž základě bylo toto rozhodnutí přijato.
(20)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Evropského výboru pro cenné papíry,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012 se právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie, které se vztahují na ústřední protistrany povolené v Austrálii a které tvoří část 7.3 zákona Corporations Act 2001 a předpisy Corporations Regulations 2001spolu s jejich příslušným vysvětlením v Regulatory Guidance 211 „Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators“ a v normách Financial Stability Standards for Central Counterparties, považují za rovnocenné s požadavky stanovenými v nařízení (EU) č. 648/2012.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 30. října 2014.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
оd 30. listopada 2014.
o istovrijednosti regulatornog okvira Australije za središnje druge ugovorne strane u odnosu na zahtjeve Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju
(2014/755/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju (1), a posebno članak 25. stavak 6.,
budući da:
(1)
Postupkom priznavanja središnje druge ugovorne strane (central counterparty, CCP) s poslovnim nastanom u trećoj zemlji, koji je utvrđen člankom 25. Uredbe (EU) br. 648/2012, želi se CCP-u koji ima poslovni nastan i odobrenje u trećoj zemlji čiji su regulatorni standardi istovrijedni onima utvrđenima Uredbom omogućiti pružanje usluga poravnanja članovima sustava poravnanja s poslovnim nastanom u Uniji odnosno pružanje tih usluga na mjestima trgovanja čiji je poslovni nastan u Uniji. Taj postupak priznavanja i odluka o istovrijednosti koja iz njega proizlazi pridonose tako postizanju nadređenog cilja Uredbe (EU) br. 648/2012 o smanjivanju sistemskog rizika uključivanjem sigurnih i stabilnih CCP-ova u poravnanje ugovora o OTC izvedenicama („OTC izvedenice”), uključujući CCP-ove koji imaju poslovni nastan i odobrenje u trećoj zemlji.
(2)
Da bi se pravni sustav treće zemlje smatrao istovrijednim pravnom sustavu Unije u odnosu na CCP-ove, važeći bi pravni i nadzorni sustavi trebali u pogledu regulatornih ciljeva koji se postižu proizvoditi značajan rezultat koji je jednakovrijedan zahtjevima Unije. Stoga je svrha procjene istovrijednosti provjeriti osiguravaju li pravni i nadzorni sustavi Australije to da CCP-ovi koji ondje imaju poslovni nastan i odobrenje ne izlažu članove sustava poravnanja s poslovnim nastanom u Uniji i mjesta trgovanja s poslovnim nastanom u Uniji višoj razini rizika nego što bi ih izložili CCP-ovi koji imaju odobrenje u Uniji te stoga ne čine razinu sistemskog rizika u Uniji neprihvatljivom.
(3)
Dana 1. rujna 2013. Komisija je zaprimila stručni savjet Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala („ESMA”) u vezi s pravnim i nadzornim sustavima koji se u Australiji primjenjuju na CCP-ove koji ondje imaju odobrenje. Zaključak je stručnog savjeta da se sve odredbe glave IV. Uredbe (EU) br. 648/2012 odražavaju u odgovarajućim pravno obvezujućim zahtjevima koji se u okviru nadležnosti Australije primjenjuju na CCP-ove koji ondje imaju odobrenje.
(4)
U skladu s člankom 25. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 648/2012 tri se uvjeta moraju ispuniti kako bi se utvrdilo jesu li pravni i nadzorni sustavi treće zemlje u pogledu CCP-ova istovrijedni onima koji su utvrđeni tom Uredbom.
(5)
Prema prvom uvjetu CCP-ovi koji imaju odobrenje u trećoj zemlji moraju ispunjivati pravno obvezujuće zahtjeve koji su istovrijedni zahtjevima utvrđenima u glavi IV. Uredbe (EU) br. 648/2012.
(6)
Pravno obvezujući zahtjevi Australije u odnosu na CCP-ove koji ondje imaju odobrenje sastavljeni su od Zakona o trgovačkim društvima od 2001. („Corporations Act”), koji uz Pravila o trgovačkim društvima od 2001. („Corporations Regulations”) čine pravni okvir za instrumente poravnanja i namire. Dijelom 7.3 Zakona o trgovačkim društvima predviđeno je da se, među ostalim, prije dodjele licencije za obavljanje poslova poravnanja ili namire nadležni ministar mora uvjeriti da predmetni CCP raspolaže primjerenim pravilima poslovanja i postupcima u skladu s važećim zakonima i drugim propisima kako bi se osiguralo, u razumnoj mjeri u kojoj je to provedivo, smanjivanje sistemskog rizika te pošteno i djelotvorno poslovanje CCP-a. CCP mora imati i odgovarajuće mehanizme za postupanje u slučaju sukoba interesa te za provedbu unutarnjih pravila i postupaka. Australska komisija za vrijednosne papire i ulaganja (Australian Securities and Investments Commission, ASIC) te australska središnja banka (Reserve Bank of Australia, RBA) savjetuju ministra u vezi s izdavanjem licencija za instrumente poravnanja i namire te promjenama u njihovim unutarnjim pravilima i postupcima te su nadležne za procjenu usklađenosti s obvezama CCP-ova u odnosu na Zakon o trgovačkim društvima, a u slučaju ASIC-a i za osiguranje toga da se te obveze poštuju.
(7)
ASIC reguliranim subjektima pruža regulatorne smjernice kojima objašnjava posebne teme koje su već obuhvaćene zakonodavstvom. ASIC je revidirao regulatorne smjernice o licenciranju i nadzoru licencija instrumenata poravnanja i namire u prosincu 2012. u okviru ažuriranih regulatornih smjernica 211 „Instrumenti poravnanja i namire: australski i prekomorski operateri” (Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators, RG 211). ASIC RG 211 primjenjuje načela za infrastrukture financijskih tržišta (Principles for Financial Market Infrastructures, PFMI), koja su u travnju 2012. objavili Odbor za platni sustav i sustav namire (2) (Committee on Payment and Settlement Systems, CPSS) i Međunarodna organizacija nadzornih tijela za vrijednosne papire (International Organization of Securities Commissions, IOSCO) i koja su mjerodavna za obveze utvrđene Zakonom o trgovačkim društvima, te sadržava smjernice za CCP-ove o tome kako poštovati obveze u okviru Zakona o trgovačkim društvima. Stoga nepoštovanje Zakona o trgovačkim društvima kako je objašnjeno u RG 211 može dovesti do prinudnih mjera ili kazni.
(8)
RBA na temelju Zakona o trgovačkim društvima ima ovlast utvrđivati standarde financijske stabilnosti kako bi se osiguralo da CCP-ovi posluju tako da potiču ili promiču sveukupnu stabilnost financijskog sustava Australije. U studenome 2012. Odbor za platni sustav (Payments System Board) australske središnje banke odobrio je utvrđivanje novih standarda financijske stabilnosti za središnje druge ugovorne strane (Financial Stability Standards for Central Counterparties, FSS), koji su sastavljeni od 21 standarda za CCP-ove, uz prateće podstandarde i smjernice. Ne računajući određene podstandarde koji su stupili na snagu 31. ožujka 2014., FSS je stupio na snagu u ožujku 2013. FSS moraju poštovati svi licencirani CCP-ovi.
(9)
Temeljnim načelima za instrumente poravnanja i namire utvrđenima u dijelu 7.3 Zakona o trgovačkim društvima i Pravila o trgovačkim društvima, kako je objašnjeno u ASIC RG 211, i FSS-om koji je utvrdila australska središnja banka (zajedno čine „primarna pravila”) postavljeni su visoki standardi koje CCP-ovi moraju poštovati kako bi dobili odobrenje za pružanje usluga poravnanja u Australiji. Ta su primarna pravila prva razina pravno obvezujućih zahtjeva u Australiji. Da bi poštovali primarna pravila, CCP-ovi dodatno donose svoja unutarnja pravila i postupke koji moraju biti usklađeni s posebnim zahtjevima Zakona o trgovačkim društvima i Pravila o trgovačkim društvima, kako je objašnjeno u RG 211 i FSS-u, te ih dostavljaju ministru prije nego što ih se odobri kao instrumente poravnanja i namire. O promjenama unutarnjih pravila i postupaka CCP-ova mora se obavijestiti ministra. Ministar može odbiti promjene unutarnjih pravila i postupaka CCP-ova. Unutarnja pravila i postupci CCP-ova imaju snagu ugovora i pravno su obvezujući za CCP-ove i njihove sudionike.
(10)
Pravno obvezujući zahtjevi utvrđeni primarnim pravilima koja se primjenjuju na CCP-ove koji imaju odobrenje u Australiji proizvode značajne rezultate koji su istovrijedni zahtjevima iz glave IV. Uredbe (EU) br. 648/2012.
(11)
Komisija stoga zaključuje da se pravnim i nadzornim sustavima Australije osigurava to da CCP-ovi koji ondje imaju odobrenje poštuju pravno obvezujuće zahtjeve koji su istovrijedni zahtjevima utvrđenima u glavi IV. Uredbe (EU) br. 648/2012.
(12)
U skladu s drugim uvjetom u članku 25. stavku 6. Uredbe (EU) br. 648/2012 pravni i nadzorni sustavi Australije u odnosu na CCP-ove koji ondje imaju odobrenje moraju omogućiti učinkovit nadzor nad tim CCP-ovima i izvršenje na kontinuiranoj osnovi.
(13)
CCP-ovi koji imaju odobrenje u Australiji podliježu nadzoru ASIC-a i RBA-a. ASIC je nadležan za to da CCP-ovi poštuju svoje obveze u okviru Zakona o trgovačkim društvima te u tu svrhu i u mjeri u kojoj je to moguće provodi periodične ocjene usklađenosti CCP-ova s obvezama njihovih licencija, osim s obvezama povezanima s FSS-om i smanjivanjem sistemskog rizika, a osobito s dužnošću poštenog i učinkovitog poslovanja, te o tome podnosi izvješće ministru, koje se objavljuje. RBA nadzire poštuju li CCP-ovi svoje obveze u okviru licencija koje su im izdane te u vezi s financijskom stabilnošću i smanjivanjem sistemskog rizika, provodi periodiočne ocjene usklađenosti svakog CCP-a s FSS-om i podnosi izvješće ministru, koje se također objavljuje. Ministar i ASIC mogu CCP-ovima koji imaju odobrenje u Australiji upućivati pismene naputke. Ako CCP ne poštuje pismeni naputak, ASIC se može obratiti sudovima koji mogu naložiti CCP-u da poštuje pismeni naputak.
(14)
Komisija stoga zaključuje da se pravnim i nadzornim sustavima Australije u pogledu CCP-ova koji ondje imaju odobrenje osiguravaju djelotvoran nadzor i izvršenje na kontinuiranoj osnovi.
(15)
U skladu s trećim uvjetom iz članka 25. stavka 6. Uredbe (EU) br. 648/2012 pravni i nadzorni sustavi Australije moraju uključivati učinkovit istovrijedan sustav za priznavanje CCP-ova koji imaju odobrenje u skladu s pravnim sustavima trećih zemalja („CCP-ovi trećih zemalja”).
(16)
CCP-ovi trećih zemalja mogu podnijeti zahtjev za „prekomorsku licenciju za poravnanja i namire” („prekomorska licencija za CCP-ove”), koja im omogućuje da u Australiji pružaju neke ili sve usluge poravnanja za koje imaju odobrenje u svojim matičnim zemljama.
(17)
Kriteriji koji se primjenjuju na CCP-ove trećih zemalja koji podnose zahtjev za prekomorsku licenciju za CCP-ove u Australiji usporedivi su s kriterijima za CCP-ove trećih zemalja koji podnose zahtjev za priznavanje u skladu s člankom 25. Uredbe (EU) br. 648/2012. Kao preduvjet za priznavanje regulatorni se sustav treće zemlje u kojoj CCP ima odobrenje mora smatrati „dovoljno istovrijednim” u odnosu na stupanj zaštite od sistemskog rizika te razinu učinkovitosti i pravednosti pruženih usluga koji vrijedi u regulatornom sustavu Australije za usporedive domaće CCP-ove. Ocjenom „dovoljne istovrijednosti” obuhvaćena su slična razmatranja kao i ona koja se ocjenjuju na temelju Uredbe (EU) br. 648/2012. Za dodjelu prekomorske licencije za CCP-ove potrebno je uspostaviti mehanizme suradnje između tijela Australije i nadležnih stranih nadzornih tijela.
(18)
Stoga se treba smatrati da se pravnim i nadzornim sustavima Australije osigurava učinkovit istovrijedan sustav za priznavanje CCP-ova trećih zemalja.
(19)
Stoga se može smatrati da pravni i nadzorni sustavi Australije u pogledu CCP-ova koji ondje imaju odobrenje ispunjuju uvjete iz članka 25. stavka 6. Uredbe (EU) br. 648/2012 te da bi se ti pravni i nadzorni sustavi trebali smatrati istovrijednima zahtjevima iz Uredbe (EU) br. 648/2012. Potrebno je da Komisija, koju obavješćuje ESMA, nastavi pratiti razvoj pravnog i nadzornog okvira Australije u pogledu CCP-ova te ispunjivanje uvjeta na temelju kojih je donesena ova Odluka.
(20)
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Europskog odbora za vrijednosne papire,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Za potrebe članka 25. Uredbe (EU) br. 648/2012 pravni i nadzorni sustavi Australije u pogledu CCP-ova koji ondje imaju odobrenje, koji su sastavljeni od dijela 7.3 Zakona o trgovačkim društvima od 2001. („Corporations Act 2001”) i Pravila o trgovačkim društvima od 2001. („Corporations Regulations 2001”) kako su obrazložena regulatornom smjernicom 211 „Instrumenti poravnanja i namire: australski i prekomorski operateri” („Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators”) te Standarda financijske stabilnosti za središnje druge ugovorne strane (Financial Stability Standards for Central Counterparties), smatraju se istovrijednima zahtjevima utvrđenima Uredbom (EU) br. 648/2012.
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 30. listopada 2014.