ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. září 2013
o vyrovnáních podle vyhlášky o statkových hnojivech K 75/98 (ex NN 45/98) provedené Belgií (regionem Flandry)
(oznámeno pod číslem C(2013) 5818)
(Pouze nizozemské a francouzské znění je závazné)
(2013/530/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), a zejména čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
po výzvě pro zainteresované strany, aby předložily své připomínky (1),
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Po přijetí stížnosti, že vlámská vláda vyplácí zemědělcům nezákonnou podporu v souvislosti s používáním hnojiv a statkových hnojiv (dále jen „opatření“), požádaly útvary Evropské komise dopisem ze dne 4. února 1998 belgické orgány, aby poskytly informace o provedení rozhodnutí vlámské vlády ze dne 20. prosince 1995 o vyrovnání splatném zemědělcům za povinnosti podle právních předpisů o hnojivech (dále jen „vyhláška o statkových hnojivech“).
(2)
Komise obdržela tyto informace v dopise od vlámského ministerstva životního prostředí a zaměstnanosti ze dne 18. března 1998 a v dopise od stálého zastoupení Belgie ze dne 31. března 1998.
(3)
Dne 15. dubna 1998 se konalo jednání mezi zástupci příslušných belgických orgánů a útvarů Evropské komise.
(4)
Telexem ze dne 10. července 1998 Komise požádala belgické orgány o doplňující informace, které obdržela v odpovědi belgických orgánů v dopise ze dne 7. srpna 1998, zaevidovaném dne 10. srpna 1998.
(5)
Podle informací od belgických orgánů byly platby prováděny v roce 1996. Opatření však nebylo oznámeno Komisi v souladu s čl. 93 odst. 3 Smlouvy o ES (nyní čl. 108 odst. 3 SFEU). Z tohoto důvodu byl spis zaevidován v registru neoznámených podpor pod číslem NN 45/98. Avšak ačkoli byl režim v platnosti v letech 1996 a 1997, Komise zaznamenala závazek belgických orgánů v jejich dopise ze dne 7. srpna 1998 nevyplatit podporu za rok 1997, dokud Komise nepřijme rozhodnutí o slučitelnosti podpory se společným trhem. Belgické úřady informovaly Komisi, že záměrem vlámské vlády bylo začlenit tento režim vyrovnání do vlámského programu podpory podle nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 (2).
(6)
Dopisem ze dne 21. ledna 1999 Komise informovala Belgii, že se ve věci opatření rozhodla zahájit řízení stanovené v čl. 108 odst. 2 SFEU.
(7)
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno dne 17. dubna 1999 v Úředním věstníku (3).
(8)
Komise vyzvala zainteresované strany k předložení jejich připomínek k opatření.
(9)
Komise neobdržela od zainteresovaných stran žádné připomínky.
(10)
Oznámení týkající se jiných vlámských případů ve věci statkových hnojiv (C12/1999, N105/1999, N311/99) byla belgickými orgány stažena.
(11)
Dne 6. března 2012 Komise obdržela stížnost od zemědělce na platbu vyrovnání za rok 1996 v souladu s vyhláškou o statkových hnojivech. Na jednání zástupců belgických (vlámských) orgánů a útvarů Evropské komise dne 16. dubna 2012 Komise požádala belgické orgány o předložení jejich stanovisek ke stížnosti.
(12)
Dne 9. listopadu 2012 požádala Evropská komise o další informace. Belgické orgány odpověděly dopisem ze dne 14. ledna 2013.
II. PODROBNÝ POPIS PODPORY
1. NÁZEV
(13)
Vyrovnání podle vyhlášky o statkových hnojivech
2. ROZPOČET
(14)
Celkový rozpočet na opatření na rok 1996 činil 427 511 868 BEF (belgických franků) rozdělených takto:
(a)
vyrovnání sníženého výnosu
-
travní porost 250 279 282 BEF
-
kukuřice 50 102 650 BEF
(b)
vyrovnání nákladů na likvidaci statkových hnojiv 65 486 397 BEF
(c)
vyrovnání nákladů na uskladnění statkových hnojiv 34 276 829 BEF
(d)
vyrovnání nákupu dalšího hnojiva 27 366 710 BEF
(15)
Vyrovnání podle vyhlášky o statkových hnojivech byla vyplacena za rok 1996.
(16)
V souladu s vyhláškou o statkových hnojivech je vyrovnání splatné zemědělcům, jejichž zemědělský podnik leží zcela nebo zčásti v oblasti vodní plochy nebo toku nebo v přírodní oblasti. Týká se 7,502 z celkových 40,673 zemědělských podniků s ornou půdou nebo hospodářskými zvířaty ve Flandrech (18,5 %). Z hlediska plochy spadá z celkových 649,223 ha v rámci orné půdy nebo hospodářských zvířat 47,948 ha (7,5 %) do oblastí vodních ploch a toků a 21,919 ha (3 %) spadá do přírodních oblastí.
(17)
Cílem režimu podpory je umožnit zemědělcům s půdou v environmentálně citlivých oblastech, aby byli schopni přizpůsobit se přísnějším normám v oblasti používání statkových hnojiv, a vyrovnat těmto zemědělcům ekonomickou ztrátu, kterou utrpí. Podpora se vypočítá na základě ušlých příjmů s ohledem na běžné zemědělské postupy mimo tyto citlivé oblasti. Podle belgických orgánů bylo vyrovnání nezbytné také proto, aby se předešlo sociálním nepokojům.
(18)
Podpora je poskytována zemědělcům v těchto citlivých oblastech s cílem vyrovnat jim:
(a)
pokles produkce způsobený menší mírou hnojení a používání statkových hnojiv;
(b)
další náklady na likvidaci statkových hnojiv;
(c)
další náklady na uskladnění statkových hnojiv;
(d)
další nákup chemických hnojiv.
(19)
Podle informací, které poskytly belgické orgány, vycházejí platby pro zemědělce, mající za cíl vyrovnat povinnosti dané právními předpisy o hnojivech, ze čtyř právních předpisů:
(a)
rozhodnutí vlámské vlády ze dne 20. prosince 1995 o vyrovnání splatném zemědělcům v souvislosti s povinnostmi podle právních předpisů o hnojivech;
(b)
rozhodnutí vlámské vlády ze dne 20. prosince 1995, kterým se stanovuje vyrovnání za roky 1996 a 1997 podle čl. 15 odst. 9 vyhlášky ze dne 23. ledna 1991 o ochraně životního prostředí před znečištěním statkovými hnojivy;
(c)
rozhodnutí vlámské vlády ze dne 19. března 1996, kterým se stanovují pravidla pro další povinnosti s ohledem na likvidaci a pomoc s dalšími přebytky statkových hnojiv v oblastech, kde se uplatňují přísnější normy pro rozmetání statkových hnojiv;
(d)
rozhodnutí vlámské vlády ze dne 15. července 1997, kterým se upravuje rozhodnutí vlámské vlády ze dne 20. prosince 1995, kterým se stanovuje vyrovnání za roky 1996 a 1997 podle čl. 15 odst. 9 vyhlášky ze dne 23. ledna 1991 o ochraně životního prostředí před znečištěním statkovými hnojivy.
(20)
Ani jeden z těchto právních předpisů nebyl oznámen Komisi v souladu s článkem 93 Smlouvy o ES (nyní čl. 108 odst. 3 SFEU).
(21)
Podle belgických orgánů se politika týkající se statkových hnojiv ve Flandrech opírá o vyhlášku ze dne 20. prosince 1995, kterou se mění vyhláška ze dne 23. ledna 1991 o ochraně životního prostředí před znečištěním hnojivy. Cílem této vyhlášky je zmírnění environmentálních problémů způsobených obohacováním povrchových a podzemních vod a vyplavováním fosfátů a dusičnanů do půdy s rizikem proniknutí do podzemních a povrchových vod. Podle zprávy o životním prostředí a přírodě ve Flandrech stojí zemědělství za 56 % čistého zatížení životního prostředí dusíkem a fosforem. Úniky amoniaku ze stájí hospodářských zvířat a rozmetání močůvky představují 21 % znečišťujících emisí ve Flandrech.
(22)
Vyhláška o statkových hnojivech vytyčuje cíle týkající se dosažení a/nebo zachování požadovaných kvalitativních norem pro půdu, vodu (povrchovou a podzemní) a ovzduší. Stanovuje postupné zpřísňování omezení používání statkových hnojiv. Umožňuje tak úpravy během přechodného období. Normy upravující používání hnojiv se budou postupně zpřísňovat, s výjimkou obzvláště ohrožených oblastí, konkrétně v oblastech vodních ploch nebo toků nebo v přírodních oblastech, kde přísnější pravidla vstoupila v platnost okamžitě.
(23)
Vyhláška také stanovuje zmrazení produkce statkových hnojiv a počtu hospodářských zvířat ve Flandrech na úrovni z roku 1992. Za tímto účelem se zavádí politika místních povolení. Současně se pro větší zemědělské podniky povolené objemy/počty při obnově povolení sníží až o 25 %. Živočišná výroba dostala čas (do roku 2002) na to, aby nalezla způsoby, jak omezit přebytky statkových hnojiv a jejich dopad.
(24)
Přísnější omezení vstoupila v účinnost okamžitě dne 1. ledna 1996 v těchto oblastech:
(a)
povodí a chráněná území;
(b)
přírodní rezervace, chráněné přírodní oblasti, lesní půda;
(c)
oblasti podle směrnice o ochraně ptáků;
(d)
údolí a ekologicky hodnotná zemědělská půda;
(e)
půda citlivá na dusičnany;
(f)
půda znečištěná fosfáty.
(25)
Podle belgických orgánů byly při určování těchto citlivých oblastí zohledněny požadavky směrnice Rady 91/676/EHS (4) o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů a směrnice Rady 79/409/EHS (5) o ochraně volně žijících ptáků.
(26)
V souladu s vyhláškou o statkových hnojivech se v období od 1. ledna 1996 do 31. prosince 1998 v celých Flandrech, s výjimkou oblastí vodních ploch a toků a přírodních oblastí, uplatňovaly následující všeobecná omezení používání hnojiv a statkových hnojiv. Tato omezení byla vyjádřena v kilogramech oxidu fosforečného, v kilogramech dusíku z chemických hnojiv a v kilogramech celkového ročního povoleného množství dusíku, jak ukazuje níže uvedená tabulka.
Skupina plodin
Oxid fosforečný
Dusík z chemických hnojiv
Dusík celkem
Travní porost
170
250
450
Kukuřice
160 (1996)
155 (1997)
150 (1998)
200
325
Plodiny s nízkou potřebou dusíku (6)
125
125
170
Ostatní plodiny
150
225
325
(27)
Belgické orgány také jako ukazatel toho, jaké cíle chtějí plnit od roku 2003, zveřejnily následující omezení.
Skupina plodin
Oxid fosforečný
Dusík z chemických hnojiv
Dusík z hospodářských zvířat, statkových hnojiv a jiných hnojiv
Dusík celkem
Travní porost
125
250
250
450
Kukuřice
100
130
225
275
Plodiny s nízkou potřebou dusíku (7)
100
70
125
125
Ostatní plodiny
100
150
200
275
(28)
Kromě těchto kvantitativních omezení je na běžné zemědělské půdě zakázáno rozmetávat statková hnojiva nebo jiná biohnojiva během následujících období: od 21. září do 21. ledna, o všech nedělích a státních svátcích, o všech sobotách, kromě sobot v době od 1. února do 15. května, v noci (mezi 22:00 hod a 7:00 hod), když je země zaplavená, zmrzlá nebo pokrytá sněhem.
(29)
Přísnější normy se uplatňují v oblastech vodních ploch a toků, a to s ohledem na produkci pitné vody nebo z toho důvodu, že tyto oblasti jsou obzvláště citlivé na vyplavování dusičnanů. Výraz „oblast vodních ploch a toků“ představuje:
(a)
povodí a ochranná pásma typu II a III pro podzemní vody, vymezená podle vyhlášky ze dne 24. ledna 1984, kterou se zavádí opatření v oblasti hospodaření s podzemními vodami;
(b)
citlivé oblasti určené vlámskou vládou jako oblasti vyžadující přísnější normy v povodích povrchových vod určených k výrobě pitné vody, vymezených podle zákona ze dne 26. března 1971 o ochraně povrchových vod před znečištěním;
(c)
oblasti s půdou citlivou na dusičnany, kde jsou vyžadovány přísnější normy, stanovené vlámskou vládou a vymezené vyhláškou ze dne 24. ledna 1984, kterou se zavádí opatření v oblasti hospodaření s podzemními vodami.
(30)
Následující tabulka uvádí normy upravující používání statkových hnojiv použitelné od 1. ledna 1996 pro oblasti vodních ploch a toků. Tato pravidla vycházejí z obvyklých výnosů pro vyjmenované skupiny plodin a z environmentálně přijatelných ztrát pro tyto oblasti. Množství jsou vyjádřena v kilogramech P2O5 a kilogramech dusíku na hektar ročně.
Skupina plodin
Oxid fosforečný
Dusík z chemických hnojiv
Dusík ze statkových hnojiv hospodářských zvířat a jiných hnojiv
Dusík celkem
Travní porost
120
200
200
350
Kukuřice
100
150
170
275
Plodiny s nízkou potřebou dusíku
80
70
125
125
Ostatní plodiny
100
150
170
275
(31)
V oblastech vodních ploch a toků je rozmetávání statkových hnojiv zakázáno v době od 1. září do 21. ledna včetně, s výjimkou pásem A a B v oblastech využívaných k zachytávání povrchových vod, kde se zákaz prodlužuje do 15. února včetně.
(32)
Výraz „přírodní oblast“ představuje:
(a)
údolní oblasti a ekologicky hodnotnou zemědělskou půdu vyznačenou na mapách pro rozvoj venkova podle zákona ze dne 29. března 1962 o organizaci celostátního a městského územního rozvoje;
(b)
zvláštní ochranné zóny vymezené rozhodnutím vlámské vlády ze dne 17. října 1988;
(c)
specifická stanoviště a přilehlé nárazníkové zóny;
(d)
lesní oblasti, přírodní rezervace, oblasti rozvoje přírody nebo chráněné přírodní oblasti, vyznačené na mapách pro rozvoj venkova podle zákona ze dne 29. března 1962 o organizaci celostátního a městského územního rozvoje, s přechodným opatřením použitelným do 31. prosince 1997.
(33)
Níže uvedená tabulka obsahuje normy upravující používání statkových hnojiv použitelné od 1. ledna 1996 pro přírodní oblasti. Tato pravidla vycházejí z výnosových norem pro vyjmenované skupiny plodin a z environmentálně přijatelných ztrát pro tyto oblasti. Množství jsou vyjádřena v kilogramech P2O5 a kilogramech dusíku na hektar ročně.
Skupina plodin
Oxid fosforečný
Dusík z chemických hnojiv
Dusík celkem
Travní porost
120
200
400
Kukuřice
100
150
275
Plodiny s nízkou potřebou dusíku
80
70
125
Ostatní plodiny
100
150
275
(34)
V přírodních oblastech je rozmetání statkových hnojiv zakázáno v období od 1. září do 21. ledna včetně a na travním porostu důležitém pro ochranu ptáků lze hnojení statkovými hnojivy zakázat také od 1. dubna do 30. června. Dále je zakázáno používat jakýkoli druh hnojiva v lesních oblastech, přírodních rezervacích, oblastech rozvoje přírody nebo chráněných přírodních oblastech v období od 1. ledna 1998, s výjimkou trusu hospodářských zvířat pasoucích se na dané půdě, přičemž maximální povolená hustota ustájení činí dvě velké dobytčí jednotky na hektar měřené ročně. Rodinná hospodářství mohou získat přechodné osvobození od tohoto zákazu.
(35)
Podle vyhlášky o statkových hnojivech se vyrovnání vyplácí automaticky pouze v případě travního porostu a kukuřice. U ostatních plodin se předpokládá, že snížené míry používání hnojiv nebudou mít za následek pokles produkce. Avšak i v tomto případě může zemědělec získat vyrovnání, pokud je schopen ztráty doložit.
(36)
Vyrovnání změny výnosu na travním porostu se vypočítá na základě rozdílu mezi povolenou normou pro hnojiva v oblastech mimo citlivé zóny a povolenými normami v citlivých zónách s tím, že se rozlišuje mezi oblastmi, které se nacházejí v oblastech vodních ploch a toků, a oblastmi, které se nacházejí v přírodních oblastech. Cílem podpory je vyrovnat ztrátu výnosu a ziskovosti způsobenou těmito omezeními.
(37)
Výchozím bodem pro výpočet podpory jsou průměrná upravená hrubá zisková rozpětí (semi-gross margins, SGM) v BEF/ha za poslední tři roky předcházející poskytnutí vyrovnání podle zákona o dani z příjmu. Rozlišuje se mezi půdou, která se využívá pro chov na mléko, a jiným travním porostem. Pro účely výpočtu upraveného hrubého ziskového rozpětí jsou Flandry rozděleny na třináct oblastí v závislosti na agronomických charakteristikách dotčené oblasti.
(38)
V případě travních porostů využívaných k produkci mléka je nejvyšší upravené hrubé ziskové rozpětí v oblasti Kempenlandu v provincii Antverpy (55 700 BEF/ha), nejnižší pak v oblasti dun (33 167 BEF/ha), přičemž průměr pro Flandry jako celek činí 44 160 BEF/ha. V případě travních porostů nevyužívaných k produkci mléka je nejvyšší upravené hrubé ziskové rozpětí v písčitém/hlinitopísčitém regionu Západních Flander (36 100 BEF/ha), nejnižší pak v oblasti dun (24 633 BEF/ha), přičemž průměr pro Flandry jako celek činí 31 941 BEF/ha.
(39)
U oblastí vodních ploch a toků vychází vyrovnání ze skutečnosti, že maximální povolená míra používání dusíku je stanovena na 350 kg/ha, zatímco v normálních oblastech činí 450 kg/ha. To odpovídá snížení o 22 %. Podle zákona o klesající návratnosti belgické orgány počítají, že výsledkem toho bude pokles výnosů o 15 %. Vliv na ziskovost zemědělského podniku však bude větší. Belgické orgány počítají s tím, že v průměru činí upravené hrubé ziskové rozpětí po odpočtu fixních nákladů 40 % celkového výnosu. Pokles výnosu o 15 % tak bude mít za následek pokles upraveného hrubého ziskového rozpětí o 37,5 % (15 % × 100/40). Základem platby vyrovnání snížených výnosů v dotčené oblasti je tak upravené hrubé ziskové rozpětí × 37,5 %. Současně s tím jsou zemědělci v oblastech vodních ploch a toků povinni používat o 50 kg/ha méně chemických hnojiv. To představuje úsporu ve výši 800 BEF (50 kg N × 16 BEF/kg). Tato částka se tudíž odečítá od splatné podpory.
(40)
V případě přírodních oblastí vychází vyrovnání ze stejných zásad. V přírodních oblastech činí maximální povolená míra používání dusíku 400 kg/ha v porovnání se 450 kg/ha v normálních oblastech, což odpovídá poklesu o 11 %. Belgické orgány počítají, že výsledkem bude snížení výnosů o 7 %. Snížení výnosu o 7 % bude mít za následek pokles upraveného hrubého ziskového rozpětí o 17,5 % (7 % × 100/40). Základem platby vyrovnání snížených výnosů v přírodních oblastech je tak upravené hrubé ziskové rozpětí × 17,5 %. Navíc je provedeno stejné snížení podpory o 800 BEF (viz bod 39 výše) s ohledem na úspory z omezeného používání hnojiv.
(41)
Níže uvedená tabulka shrnuje nejvyšší, nejnižší a průměrné sazby splatné podpory.
Travní porosty využívané k produkci mléka
Upravené hrubé ziskové rozpětí
Sazba podpory, oblasti vodních ploch a toků
FOR-L_2013285CS.01000801.notes.0001.xml.jpg
Sazba podpory, přírodní oblasti
FOR-L_2013285CS.01000801.notes.0002.xml.jpg
Kempenland v provincii Antverpy
55 700
20 088
8 948
Duny
33 167
11 638
5 004
Průměr
44 160
15 760
9 928
Ostatní travní porosty
Upravené hrubé ziskové rozpětí
Sazba podpory, oblasti vodních ploch a toků
FOR-L_2013285CS.01000801.notes.0003.xml.jpg
Sazba podpory, přírodní oblasti
FOR-L_2013285CS.01000801.notes.0004.xml.jpg
Západní Flandry- písčitý/hlinitopísčitý region
36 100
12 738
5 518
Duny
24 633
8 437
3 511
Průměr
31 941
11 177
4 789
(42)
Belgické orgány zdůrazňují, že se jedná o maximální sazby vyrovnání na hektar. Celková plocha travního porostu způsobilého k vyrovnání činí 31 003 ha, z toho je 17 468 ha v oblastech vodních ploch a toků a 13 535 ha v přírodních oblastech. Maximální teoretické vyrovnání, které mohlo být vyplaceno, činí 202 822 411 BEF v oblastech vodních ploch a toků a 65 900 155 BEF v přírodních oblastech. Avšak vzhledem k nižším sazbám podpory pro travní porosty nepoužívané k produkci mléka činilo skutečné vyrovnání poskytnuté na travní porosty 250 275 012 BEF za rok, z čehož částka 186 505 640 BEF byla poskytnuta v oblastech vodních ploch a toků a částka 63 769 372 BEF v přírodních oblastech. Podle belgických orgánů je tento rozdíl mezi maximálními teoretickými sazbami podpory a sazbami skutečně vyplacené podpory způsoben celou řadou faktorů, zejména skutečností, že vyrovnání bylo vyplaceno pouze pro plochy travního porostu, který týž zemědělský podnik využíval jako travní porost již v roce 1994.
(43)
U kukuřice se uplatňuje paušální podpora při ztrátě produkce ve výši 3 600 BEF/ha za předpokladu, že se kukuřice stále pěstuje na témže pozemku a není vyseta na původně travním porostu, který byl zorán. Tato podpora vychází z odhadů, že průměrná produkce sušiny u kukuřice činí 14 500 kg/ha a průměrná ztráta výnosu v důsledku přísnějších norem je 900 kg/ha. Na základě odhadované nákladové ceny 4 BEF/kg sušiny je výsledkem ušlý příjem ve výši 3 600 BEF.
(44)
Mimoto jsou zemědělci vybízeni k tomu, aby po kukuřici seli trávu, čímž omezí odvádění dusičnanů z půdy a vyplavování dusičnanů. Na to byla poskytnuta další podpora ve výši 3 600 BEF/ha. Podle belgických orgánů tato podpora pokrývá pouze náklady na travní semeno.
(45)
Podpora je poskytována zemědělským podnikům v oblastech vodních ploch a toků a v přírodních oblastech s cílem pokrýt další náklady na likvidaci přebytků statkových hnojiv, které vyplývají z nižších limitů pro používání těchto hnojiv.
(46)
Podpora je poskytována, pokud má zemědělský podnik další přebytky statkových hnojiv, které se nahromadily následkem přísnějších norem upravujících používání statkových hnojiv. Pro účely výpočtu podpory se rozlišuje mezi:
(a)
rodinnými zemědělskými podniky s hospodářskými zvířaty a jinými zemědělskými podniky s hospodářskými zvířaty, které v letech 1993 až 1996 nezískaly další ornou půdu; při výpočtu možností likvidace statkových hnojiv je brána v úvahu plocha orné půdy podle registru z roku 1996;
(b)
zemědělskými podniky s hospodářskými zvířaty jiného než rodinného typu, které v letech 1993 až 1996 získaly další půdu; plocha, která se bere v úvahu při určování možností likvidace statkových hnojiv, vychází z orné půdy evidované v roce 1994 (situace v zemědělském podniku v roce 1993).
(47)
Pro účely výpočtu podpory se používá vážený průměr na základě výpočtu počtu zvířat jednotlivých druhů (skot, prasata, drůbež, jiné) ve Flandrech a typické minerální složení statkových hnojiv od každého druhu z hlediska obsahu minerálů.
(48)
Na tomto základě se odhaduje, že každá tuna statkových hnojiv obsahuje 6,6 kg dusíku a 4,2 kg oxidu fosforečného.
(49)
Podpora se vyplácí za jednotku minerálů (na kilogram oxidu fosforečného (P2O5) a za kilogram dusíku (N)) způsobilých k vyrovnání. Lokalita zemědělského podniku určuje výši platby. Splatná podpora činí:
(a)
13 BEF / jednotku: pro zemědělské podniky v „bílé“ obci s revidovanou produkcí 75 kg P2O5/ha;
(b)
20 BEF / jednotku: pro zemědělské podniky v „šedé“ obci s revidovanou produkcí 75 až 125 kg P2O5/ha;
(c)
27 BEF / jednotku: pro jeden zemědělský podnik v obci s revidovanou produkcí 125 kg P2O5/ha.
(50)
Částky podpory jsou vyšší v obcích s vyšší revidovanou produkcí, protože statková hnojiva se musí převážet na delší vzdálenosti.
(51)
Kromě toho se podpora platí také jako vyrovnání zemědělcům, kteří již nemohou využívat dohody se sousedními zemědělskými podniky o rozmetávání přebytečných statkových hnojiv na půdě těchto podniků. Aby zemědělský podnik měl nárok na podporu, musel uzavřít dohodu o likvidaci přebytečných statkových hnojiv v roce 1995 s uživatelem, který má pozemky v oblasti, kde se uplatňují přísnější normy, a musí mít sídlo v obci s revidovanou produkcí nad 100 kg P2O5/ha. Vyrovnání se platí za jednotku minerálů, tj. za množství v kg P2O5 a za kg N, o něž bylo těmto uživatelům poskytnuto méně. Maximální množství, které může být způsobilé k vyrovnání, odpovídá rozdílu v možnostech likvidace mezi obvyklými normami upravujícími používání statkových hnojiv a normami, které se uplatňují v oblastech s přísnějšími pravidly. Lokalita zemědělského podniku určuje výši platby, která činí:
(a)
27 BEF / jednotku: jeden zemědělský podnik v obci s revidovanou produkcí 125 kg P2O5/ha;
(b)
20 BEF / jednotku pro všechny ostatní zemědělské podniky.
(52)
Rodinné zemědělské podniky s hospodářskými zvířaty s přebytky statkových hnojiv na pozemcích v dílčím kluizenském povodí pro zachycování povrchových vod nebo na půdě citlivé na dusičnany na březích řeky Mázy (Maas) mohou využít povinnosti skladu statkových hnojiv přijímat další přebytky těchto hnojiv v důsledku přísnějších norem upravujících používání statkových hnojiv. V tomto případě se vyrovnání likvidace a uskladnění statkových hnojiv snižuje v poměru k množství minerálů, v souvislosti s nimiž byla využita pomoc skladu statkových hnojiv.
(53)
Jelikož rozmetání statkových hnojiv v oblastech vodních ploch a toků a přírodních oblastech bylo zakázáno v období od 1. září, a nikoli od 21. září jako na ostatních územích, dostali se někteří zemědělci do potíží, protože statková hnojiva jsou v mnoha zemědělských podnicích rozmetávána po sklizni a řada plodin je sklízena až po (každoročním) datu začátku zákazu. To již v oblastech vodních ploch a toků a přírodních oblastech nebylo možné. Belgické úřady odhadují, že v důsledku toho by tyto podniky požadovaly další zařízení pro uskladnění statkových hnojiv na tři měsíce.
(54)
Rozdíl v normách upravujících používání statkových hnojiv v běžných oblastech a v oblastech vodních ploch a toků a přírodních oblastech odpovídá zhruba 50 kg P2O5/ha. Jelikož jedna tuna statkových hnojiv obsahuje v průměru 5,2 kg P2O5, 50 kg P2O5/ha odpovídá přibližně 10 tunám požadované skladovací kapacity na hektar.
(55)
Na základě odhadu, že náklady na stavbu skladovacího zařízení o objemu 500 m3 činí 1 263 120 BEF, belgické orgány předpokládají, že poskytnutí nezbytné skladovací kapacity zahrnuje investici zhruba 2 500 BEF na tunu skladovací kapacity, která bude amortizována za 20 let, a odpovídá tudíž ekvivalentu 125 BEF/t/rok. Roční vyrovnání ve výši 1 250 BEF/ha je proto splatné zemědělcům produkujícím statková hnojiva od hospodářských zvířat s ornou půdou v oblastech, kde se uplatňují přísnější pravidla pro používání a rozmetání statkových hnojiv.
(56)
Zemědělci, kteří v roce 1996 obdrželi toto vyrovnání uskladnění statkových hnojiv podle vyhlášky o statkových hnojivech, nemohou v témže roce z Vlámského zemědělského investičního fondu získat dotace na úroky nebo kapitálové příplatky na vybudování zařízení pro uskladnění statkových hnojiv od hospodářských zvířat.
(57)
Jelikož zemědělci s pozemky v oblastech vodních ploch a toků nemohou plně pokrýt povolené množství dusíku na hektar používáním živočišných statkových hnojiv, belgické úřady předpokládají, že zemědělci v těchto oblastech se budou snažit zachovat úroveň produkce pomocí dalšího chemického hnojiva, a to zejména na „ostatní plodiny“ a na kukuřici.
(58)
Předpokládá se, že tyto zemědělské podniky použijí dalších 60 kg N/ha za cenu 16 BEF/kg. Splatná podpora tudíž činí 960 BEF (60 × 16), přičemž tato částka byla zaokrouhlena na paušální sazbu ve výši 1 000 BEF/ha.
(59)
Zemědělci, kteří měli v roce 1994 ornou půdu nacházející se v oblastech vodních ploch a toků a přírodních oblastech, mohou požádat sklad statkových hnojiv, který odpovídá za správu režimu podpory, o vyrovnání za tyto oblasti. Na mapách a plánech musí vyznačit své jednotlivé pozemky s ornou půdou a s osevním plánem pro rok 1994 a pro rok žádosti. Nachází-li se orná půda v několika oblastech nebo zónách, vyrovnání se vypočítá na základě nejpřísnějších norem pro používání a rozmetání statkových hnojiv. Sklad statkových hnojiv žádosti přezkoumá a dotčené osoby informuje o tom, jaké vyrovnání bude vyplaceno, a to na základě veškerých informací, které má k dispozici. Vyrovnání se neplatí, pokud jeho výše nedosahuje částky 1 000 BEF. Žadatelé mají právo odvolat se k vlámskému ministerstvu životního prostředí, které musí rozhodnout do šesti měsíců, jinak se odvolání považuje za přijaté.
(60)
Sklad statkových hnojiv, policie a úředníci oddělení inspekce životního prostředí úřadu pro správu životního prostředí, přírody, pozemků a vody a jiní úředníci jsou oprávněni kontrolovat, zda zemědělci plní své povinnosti podle vyhlášky o statkových hnojivech. Pokud jsou zjištěna porušení povinností, mohou být zemědělci požádáni o vrácení podpory. Podpora nesmí být podle vyhlášky o statkových hnojivech poskytnuta na půdu, která je vyňata z produkce.
III. POSOUZENÍ PODPORY
(61)
Opatření popsaná výše představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Vyrovnání pochází ze státních zdrojů a vyplácí se určitým kategoriím zemědělců, tj. těm, kteří sídlí v oblastech vodních ploch a toků nebo přírodních oblastech. Tato podpora narušuje hospodářskou soutěž nebo hrozí jejím narušením a ovlivňuje obchod mezi členskými státy, protože zlepšuje konkurenční postavení zemědělců, kteří dostávají vyrovnání, v porovnání se zemědělci v jiných částech Belgie nebo v jiných členských státech, kteří podporu nedostávají. Kromě toho pokud jsou produkty vyprodukované těmito zemědělci předmětem obchodu uvnitř EU, zdá se pravděpodobné, že opatření budou mít vliv na obchod mezi členskými státy.
(62)
Ve svých písemných připomínkách belgické orgány zdůraznily environmentální cíle režimu podpory a v této souvislosti citovaly ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 ze dne 30. června 1992 o metodách zemědělské výroby slučitelných s požadavky ochrany životního prostředí a zachování přírodního prostředí (dále jen nařízení (EHS) č. 2078/92) (8) a pokyny Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (9). Bod 2.1 pokynů k podpoře na ochranu životního prostředí uvádí, že v zemědělském odvětví se pokyny netýkají oblasti, na kterou se vztahuje nařízení (EHS) č. 2078/92. Je tudíž vhodné začít úvahou o použití nařízení (EHS) č. 2078/92 na dotčená opatření.
(63)
Belgické orgány vysvětlují, že na vyrovnání pro zemědělce poskytnuté jako součást opatření v přírodních oblastech a v oblastech vodních ploch a toků by se mělo pohlížet jako na provedení nařízení (EHS) č. 2078/92.
(64)
Nařízení (EHS) č. 2078/92 stanovuje režim podpory Společenství, který je určen mimo jiné k podpoře dobrovolného uplatňování zemědělských postupů, jež zmírňují znečišťující vlivy zemědělství, a to na základě závazků zemědělce (čl. 2 odst. 1). Členské státy určí podmínky pro poskytnutí podpory a výši podpory, která má být vyplacena, na základě závazku příjemce a ušlého příjmu, jakož i potřeby poskytnout pobídku (čl. 5 odst. 1 písm. a) a b)). Kromě toho může Společenství za podmínek stanovených Komisí také přispět k určitým prémiím poskytnutým členskými státy za účelem vyrovnání příjmů ušlých v důsledku povinného uplatňování omezení podle článku 2 v souvislosti s opatřeními zavedenými v těchto členských státech v souladu s ustanoveními Společenství (čl. 4 odst. 5 nařízení (EHS) č. 2078/92).
(65)
Dále podle čl. 10 odst. 1 mají členské státy možnost zavést režimy pro další opatření financované na vnitrostátní úrovni, jejichž podmínky pro udělení podpory se liší od požadavků nařízení nebo jejichž výše překračuje omezení stanovená v nařízení. Tyto režimy musí být v souladu s cíli nařízení a pravidly státní podpory.
(66)
Sporný režim nemá poskytovat vyrovnání ztrát spojených s plněním dobrovolně přijatých závazků zemědělců. Nezahrnuje ani spolufinancování vyrovnání ze strany Společenství v souvislosti s opatřeními, která Belgie zavedla za podmínek určených Komisí. Režim se spíše týká (výhradně) vnitrostátního financování vyrovnání ztrát pramenících z plnění povinností podle vnitrostátních právních předpisů o hnojivech.
(67)
Z těchto důvodů podpora nespadá do oblasti působnosti nařízení a musí být zkoumána podle platných pravidel státní podpory.
IV. UPLATŇOVÁNÍ POKYNŮ SPOLEČENSTVÍ KE STÁTNÍ PODPOŘE NA OCHRANU ŽIVOTNÍHO PROSTŘEDÍ
(68)
Je nezbytné zvážit, zda lze opatření považovat za slučitelné s pokyny Komise z roku 1994 ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (10) (dále jen „pokyny“), které platily v době opatření (11).
(69)
V této souvislosti je nezbytné poznamenat, že opatření ve formě podpory na vyrovnání sníženého výnosu na travním porostu nebo u kukuřice, podpory na likvidaci přebytků statkových hnojiv a vyrovnání dalších nákladů na používání umělých hnojiv představují provozní podporu. V odpovědi na otázku útvarů Komise belgické orgány vysvětlily, že náklady na uskladnění statkových hnojiv nejsou na rozdíl od nákladů na investice do dalšího uskladnění statkových hnojiv ve skutečnosti přímo spojeny se skutečnými investicemi. Vzhledem k těmto vysvětlením se Komise domnívá, že toto opatření by mělo být také považováno za provozní podporu.
(70)
Komise se obecně domnívá, že vyplácení provozních podpor zemědělskému odvětví pravděpodobně neposkytne trvalý přínos k rozvoji odvětví a může představovat narušení podmínek hospodářské soutěže, jež znevýhodňuje zemědělce, kteří takové podpory nedostávají. Komise tudíž takové podpory posuzuje přísně.
(71)
Vyplácením provozní podpory na opatření v oblasti ochrany životního prostředí se zabývá bod 3.4 pokynů. Ten zní:
„V souladu s dlouholetou politikou Komise zpravidla neschvaluje provozní podporu, která firmám snižuje náklady vyplývající ze znečištění nebo ulevuje od nepříjemností, které způsobují. Za určitých dobře definovaných okolností však Komise může stanovit z této zásady výjimku. Doposud tak učinila v oblasti odpadového hospodářství a slev na ekologických daních. Komise bude i nadále posuzovat takové případy podle jejich opodstatněnosti a ve světle přísných kritérií, která vypracovala v těchto dvou právě zmíněných oblastech. Podle těchto kritérií musí podpora nahrazovat pouze výrobní vícenáklady na základě porovnání s tradičními náklady a měla by být dočasná a v zásadě degresivní, aby představovala pobídku ke snižování znečištění nebo rychlejšímu zavedení účinnějšího způsobu využití zdrojů. Podpora dále nesmí být v rozporu s jinými ustanoveními Smlouvy o ES, a zejména s ustanoveními, která se týkají volného pohybu zboží a služeb.
V oblasti odpadového hospodářství může veřejné financování dalších nákladů na tříděný sběr, využití a zpracování komunálního odpadu ve prospěch podniků i spotřebitelů zahrnovat státní podporu, ale v takovém případě je lze povolit za předpokladu, že podnikům jsou náklady účtovány v poměru k míře, v jaké systém využívají, nebo k množství odpadu, který ve svém provozu vyprodukují. Podpora sběru, využití a zpracování průmyslového a zemědělského odpadu se bude posuzovat případ od případu.
Dočasné slevy na nových ekologických daních lze povolit tehdy, pokud je nezbytné vyrovnat ztráty konkurenceschopnosti, zejména na mezinárodní úrovni. Dalším faktorem, který je třeba vzít v úvahu, je, co naopak musí udělat firmy, aby omezily znečišťování, které způsobují. Toto ustanovení se vztahuje i na slevy na daních zavedených podle právních předpisů Evropského společenství, kdy členské státy samy rozhodují o slevě na dani nebo její výši.“
(72)
Co se týká podpor na uskladnění a likvidaci přebytečných statkových hnojiv, Komise se domnívá, že přebytečná statková hnojiva lze považovat za formu zemědělského odpadu. V souladu s pokyny citovanými výše je zapotřebí podporu na likvidaci takového odpadu zvažovat případ od případu podle kritérií bodu 3.4 pokynů.
(73)
Komise konstatuje, že současné opatření bylo dočasné, jelikož se uplatňovalo pouze v letech 1996 a 1997. Dále Komise konstatuje, že belgické orgány neoznámily pokračování plateb přímé podpory na uskladnění nebo likvidaci statkových hnojiv, ačkoli dohody o sběru statkových hnojiv od některých zemědělců skladem statkových hnojiv zůstávají nezměněny.
(74)
Komise musí vzít v úvahu též skutečnost, že opatření ve formě podpory nejsou degresivní, jelikož po oba dotčené roky je poskytována stejná výše podpory (srov. body 38-40, 49-51).
(75)
Na základě informací, které poskytly belgické orgány, je také zjevné, že záměrem opatření je vyrovnat plné náklady na uskladnění a likvidaci přebytečných statkových hnojiv vzniklých v důsledku omezení uložených v citlivých zónách. Zemědělci by tak byli osvobozeni od poplatků za likvidaci odpadu. Zdá se také, že od zemědělců v citlivých zónách není požadováno, aby podnikli nějaké kroky ke snížení své produkce statkových hnojiv. Neexistuje tak žádné protiplnění ze strany zemědělců za příjem podpory, která jim jednoduše vyrovnává plnění přísnějších norem pro používání statkových hnojiv stanovených v citlivých zónách. V důsledku toho opatření nepředstavuje pobídku ke snižování produkce statkových hnojiv.
(76)
Z těchto důvodů se Komise domnívá, že opatření nejsou v souladu s pokyny a neplní cíle nařízení (EHS) č. 2078/92. Komise tudíž zastává názor, že nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
(77)
Pokud jde o podpory, které zemědělcům vyrovnávají ztráty produkce v důsledku omezení používání živočišných statkových hnojiv, včetně podpory vyrovnávající další náklady na umělá hnojiva, Komise konstatuje, že podpory vyrovnávající úbytek produkce nejsou v pokynech výslovně uvedeny. Nicméně jelikož omezení používání statkových hnojiv má za následek snížené výnosy, zvyšuje pravděpodobně výrobní náklady zemědělců na zbývající plodiny. Podle zásad stanovených v pokynech uvedených výše by se zdálo, že takové podpory lze odůvodnit pouze v případě, že budou splněny následující podmínky (12):
(a)
podpora by měla být dočasná a v zásadě degresivní, aby představovala pobídku k snižování znečištění nebo k rychlejšímu zavedení účinnějších způsobů využití zdrojů;
(b)
podpora musí pouze vyrovnávat výrobní vícenáklady v porovnání s tradičními metodami;
(c)
podpora nesmí být v rozporu s jinými ustanoveními Smlouvy o ES.
Kromě toho z článku 10 nařízení (EHS) č. 2078/92 vyplývá, že podpora poskytnutá mimo rámec nařízení, ale s cílem dosáhnout jednoho z omezení stanovených v jeho článku 2, musí být v souladu s cíli nařízení.
(78)
Jelikož se podpora uplatňovala pouze po dobu dvou let, zdálo by se, že byla dočasná. Při podání informací ze dne 14. ledna 2013 belgické orgány potvrdily, že opatření byla v roce 1998 přerušena.
(79)
Avšak po dobu, po kterou se opatření uplatňovalo, nebyla podpora degresivní (srov. body 38-40, 49-50), v důsledku čehož nebyla vytvořena pobídka k rychlejšímu zavedení účinnějších způsobů využití zdrojů.
(80)
Jak je uvedeno výše, vyrovnání ztráty produkce na travním porostu se vypočítá podle celkového používání umělých hnojiv povoleného v oblastech, které nejsou citlivé, konkrétně 450 kg N/ha pro travní porost a 325 kg N/ha pro kukuřici. Podle belgických orgánů byly tyto údaje vypočítány na vědeckém základě s cílem zajistit, aby koncentrace dusičnanů v podzemních a povrchových vodách nepřesáhla 50 mg NO3-N/l nebo 11,3 mg NO3-N/l, s přihlédnutím k průměrné přípustné ztrátě 70 kg NO3-N/l na hektar ročně. Jejich cílem je zkombinovat optimální produkci s minimálním vyplavováním. Omezení pro přírodní oblasti a oblasti vodních ploch a toků byla vypočítána stejně s přihlédnutím ke skutečnosti, že jejich status z hlediska dusičnanů je citlivější než v ostatních oblastech.
(81)
Ve svém dopise ze dne 7. srpna 1998 belgické orgány vysvětlily, že bylo rozhodnuto vypočítat vyrovnání rozdílu v normě na základě celkového množství dusíku, které lze použít v souladu se zákonem, včetně dusíku z umělých hnojiv i dusíku z živočišných statkových hnojiv. Podle belgických orgánů byl tento přístup použit z toho důvodu, že bylo pokládáno za nezbytné zajistit rovné zacházení se zemědělci v jednom regionu, aby zemědělci, jejichž půda se nachází v oblastech, pro které platí přísnější místní normy, nebyli poškozeni v porovnání se zemědělci, jejichž půda takovými normami nebyla dotčena. Pokud by normy byly stejné pro všechny zemědělce ve všech oblastech, bylo by toto konkurenční zvýhodnění zrušeno a nebylo by nutné platit žádné vyrovnání. Pokud zemědělci vynaloží úsilí o překročení základní normy kvality životního prostředí, je v této situaci možné vypočítat platbu vyrovnání na základě rozdílu mezi tím, čeho je dosaženo, a kvalitativní normou.
(82)
Na základě této zásady rovnosti v rámci téhož regionu se belgické orgány domnívaly, že platná pravidla nepředstavují nadměrné vyrovnání pro zemědělce a/nebo vyrovnání za upuštění od zemědělských postupů, které jsou v rozporu s nařízeními EU. V souladu s tímto argumentem bude konkurenční znevýhodnění nebo zvýhodnění v rámci jednoho zemědělského regionu výraznější v tomto regionu než v EU jako celku. Proto byla v rámci Flander vyrovnána celá ztráta, kterou utrpěli zemědělci, jejichž půda se nachází v oblastech s přísnějšími místními normami (tedy skutečná utrpěná ztráta výnosu).
(83)
Belgické orgány dále poukázaly na to, že vlámský region uložil přísnější místní normy již v letech 1996 a 1997, zatímco směrnice o dusičnanech toto vyžadovala až po 20. prosinci 1998. V citlivých oblastech vodních ploch a toků bylo uloženo omezení 200 kg N/ha u travních porostů, zatímco pro kukuřici a jiné plodiny to bylo 170 kg N/ha. Podle belgických orgánů tak bylo povolené množství živočišných statkových hnojiv již od roku 1996 nižší, než bylo stanoveno v rámci prvního akčního programu podle směrnice 91/676/EHS, a u určitých plodin bylo omezeno na úroveň stanovenou ve druhém akčním programu.
(84)
Dne 14. ledna 2013 belgické orgány poskytly podrobné informace o metodě výpočtu, aby ukázaly, že byla v souladu se zemědělskou praxí a s právními ustanoveními EU platnými v době opatření.
(85)
Avšak na základě dostupných informací ustanovení v oblastech vodních ploch a toků a přírodních oblastech zjevně výrazně nepřekračují rámec povinností stanovených ve směrnici 91/676/EHS. V této souvislosti Komise konstatuje, že samy belgické orgány ve svých písemných připomínkách uvedly, že označily oblasti vodních ploch a toků a přírodní oblasti za oblasti obzvláště citlivé na znečištění dusičnany, a že tudíž usoudily, že k dosažení cílových 50 mg/l dusičnanů v povrchových sladkých vodách, především vodách používaných pro získávání pitné vody, a v podzemních vodách jsou nezbytné nižší limity. To byla úroveň, která byla podle směrnice 91/676/EHS povinná na konci roku 1995.
(86)
Pokud jde o metodu výpočtu vyrovnání, Komise požádala belgické orgány, aby poskytly ověřené studie, s jejichž pomocí by prokázaly přesnost předpokladů použitých při výpočtu. Belgické orgány byly především požádány, aby poskytly výsledky studií prokazující, že snížení celkového používání hnojiv ze 450 kg N/ha na 350 kg N/ha skutečně vede ke snížení výnosu o 15 % a že snížení ze 450 kg N/ha na 400 kg N/ha má za následek snížení výnosu o 7 %. Belgické orgány prokázaly přesnost základních předpokladů použitých při výpočtu ve své odpovědi ze dne 14. ledna 2013.
(87)
Belgické orgány byly také požádány, aby pomocí řady hypotéz předložily doplňující informace o předpokladech použitých při výpočtu účinků této ztráty produkce na celkovou ziskovost zemědělského podniku, včetně produkce čistě na orné půdě a smíšené produkce na orné půdě a z hospodářských zvířat. Komise zejména požádala belgické orgány, aby podrobně vysvětlily, proč předpokládají, že 15 % ztráta produkce travin ve smíšeném zemědělském podniku s ornou půdou a hospodářskými zvířaty představuje 40 % ztrátu ziskovosti zemědělského podniku s přihlédnutí k různým typům živočišné výroby. Tyto informace belgické orgány poskytly ve své odpovědi ze dne 14. ledna 2013.
(88)
Belgické orgány byly také požádány, aby předložily výpočty na základě alternativních metod poskytování vyrovnání, například nákladů na nákup náhradního krmiva jako náhrady za ztrátu produkce. Ve své odpovědi ze dne 14. ledna 2013 belgické orgány trvaly na tom, že vzhledem k tomu, že takové výpočty nebyly provedeny v době opatření, již je nelze provést.
(89)
Podle názoru Komise proto belgické orgány neprokázaly, že podpora byla omezena pouze na výrobní vícenáklady. Kromě toho, jak je uvedeno výše (bod 79), podpora nebyla degresivní.
(90)
Poskytnutí podpory na ztrátu produkce tak nesplňuje podmínky pokynů. Z těchto důvodů se Komise domnívá, že tato opatření podpory nejsou slučitelná se Smlouvou.
V. ZÁVĚR
(91)
Komise má za to, že Belgie zavedla vyrovnání podle vyhlášky o statkových hnojivech v rozporu s čl. 93 odst. 3 Smlouvy o ES (nyní čl. 108 odst. 3 SFEU).
(92)
Opatření nespadají do oblasti působnosti nařízení (EHS) č. 2078/92.
(93)
Opatření týkající se vyrovnání na uskladnění a likvidaci přebytečných statkových hnojiv a ztrátu produkce představují provozní podporu, kterou lze za slučitelnou prohlásit pouze výjimečně. V této souvislosti přísný přístup pokynů předpokládá, že podpora na uskladnění a likvidaci může být prohlášena za slučitelnou, pokud je dočasná a degresivní a pokud vyžaduje protiplnění od zemědělce. V případě podpory na ztrátu produkce by měla být podpora dočasná a degresivní a měla by kompenzovat pouze výrobní vícenáklady. Jak bylo analyzováno výše, tyto podmínky nebyly splněny.
(94)
Vzhledem k tomu, že za příjem podpory nebylo vyžadováno žádné protiplnění příjemců a že opatření podpory zjevně neobsahují žádné pobídky pro příjemce, aby podnikli další kroky směřující ke zlepšení ochrany životního prostředí, nepřispívá podle Komise toto opatření podpory k rozvoji určitých hospodářských činností ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
(95)
Vyhláška o statkových hnojivech byla zrušena v roce 1998 a veškerá opatření byla zastavena.
(96)
Z výše uvedených důvodů se Komise domnívá, že během doby svého uplatňování v letech 1996 a 1997 opatření představovalo nezákonnou a neslučitelnou podporu, která v zásadě musí být vrácena.
(97)
Vzhledem ke skutečnosti, že na pravomoc Komise získat zpět neslučitelnou podporu se vztahuje promlčecí doba v délce deseti let (13), nelze tuto neslučitelnou podporu získat zpět.
(98)
Jakákoli individuální podpora, která v době poskytnutí splňovala podmínky blokové výjimky nebo schváleného režimu, je slučitelná s vnitřním trhem až do maximálních intenzit podpory platných pro tento typ podpory,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora poskytnutá jako vyrovnání podle vyhlášky o statkových hnojivech, nezákonně zavedená Belgií v rozporu s čl. 93 odst. 3 Smlouvy o ES, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Individuální podpora poskytnutá v rámci režimu podle článku 1, která v době, kdy byla poskytována, splňovala podmínky blokové výjimky nebo schváleného režimu, je slučitelná s vnitřním trhem až do maximálních intenzit podpory platných pro tento typ podpory.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království.
V Bruselu dne 16. září 2013.
ODLUKA KOMISIJE
od 16. rujna 2013.
o naknadama na temelju dekreta o stajnjaku C 75/98 (ex NN 45/98) koje je provela Belgija (Flandrija)
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2013) 5818)
(Vjerodostojne su samo verzije na nizozemskom i francuskom jeziku)
(2013/530/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije (UFEU), a posebno njegov članak 108. stavak 2. prvi podstavak,
nakon poziva zainteresiranim stranama na podnošenje njihovih primjedaba (1),
budući da:
I. POSTUPAK
(1)
Nakon primitka prigovora o nezakonitim naknadama koje je flamanska Vlada isplaćivala poljoprivrednicima za korištenje gnojiva i stajnjaka (dalje u tekstu „mjera”), službe Europske komisije su pismom od 4. veljače 1998. zatražile od belgijskih tijela da dostave podatke o provedbi odluke flamanske Vlade od 20. prosinca 1995. o naknadi treba platiti poljoprivrednicima za obveze na temelju zakonodavstva o gnojivima (dalje u tekstu „dekret o stajnjaku”).
(2)
Komisija je te informacije primila pismom flamanskog ministra okoliša i zapošljavanja od 18. ožujka 1998. i pismom Stalnog predstavništva Belgije od 31. ožujka 1998.
(3)
15. travnja 1998. održan je sastanak između predstavnika belgijskih nadležnih tijela i službi Europske komisije.
(4)
Teleksom od 10. srpnja 1998. Komisija je od belgijskih tijela zatražila dodatne informacije, na što su belgijska tijela odgovorila pismom od 7. kolovoza 1998., koje je urudžbirano 10. kolovoza 1998.
(5)
Prema informacijama belgijskih tijela plaćanja su izvršena 1996. Međutim, mjera nije prijavljena Komisiji u skladu s člankom 93. stavkom 3. EZ-a (sada članak 108. stavak 3. UFEU-a). Zato je predmet upisan u registar neprijavljenih potpora pod brojem NN 45/98. Iako je program bio na snazi 1996. i 1997. godine, Komisija je primila na znanje obvezu koju su preuzela belgijska tijela u svom pismu od 7. kolovoza 1998. da neće isplaćivati naknade za 1997. sve dok Komisija ne donese odluku o sukladnosti potpore sa zajedničkim tržištem. Belgijska su tijela obavijestila Komisiju da je flamanska Vlada namjeravala ovaj program naknada uvrstiti u flamanski program potpore na temelju Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2078/92 (2).
(6)
Komisija je pismom od 21. siječnja 1999. obavijestila Belgiju da je u odnosu na tu mjeru odlučila pokrenuti postupak utvrđen u članku 108. stavku 2. UFEU-a.
(7)
Odluka Komisije o pokretanju postupka objavljena je u Službenom listu 17. travnja 1999. (3)
(8)
Komisija je pozvala zainteresirane strane da podnesu svoje komentare o toj mjeri.
(9)
Komisija nije primila ni jedan komentar od zainteresiranih strana.
(10)
Belgijska su tijela povukla priopćenja o ostalim flamanskim slučajevima o stajnjaku (C12/1999, N105/1999, N311/99).
(11)
Komisija je 6. ožujka 2012. primila pritužbu jednog poljoprivrednika u vezi s isplatom naknade za 1996. na temelju dekreta o stajnjaku. Na sastanku između predstavnika belgijskih (flamanskih) tijela i službi Europske komisije 16. travnja 2012., Komisija je od belgijskih tijela zatražila da podnesu svoja stajališta o prigovoru.
(12)
Europska komisija zatražila je dodatne informacije 9. studenoga 2012. Belgijska su tijela odgovorila pismom od 14. siječnja 2013.
II. DETALJAN OPIS POTPORE
1. NASLOV
(13)
Naknada na temelju dekreta o stajnjaku.
2. PRORAČUN
(14)
Ukupni proračun za tu mjeru za 1996. iznosio je 427 511 868 BEF (belgijskih franaka), a raščlanjen je kako slijedi:
(a)
naknada za smanjeni prinos
-
travnjak 250 279 282 BEF
-
kukuruz 50 102 650 BEF
(b)
naknada za troškove zbrinjavanja stajnjaka 65 486 397 BEF
(c)
naknada za troškove skladištenja stajnjaka 34 276 829 BEF
(d)
naknada za kupnju dodatnog gnojiva 27 366 710 BEF
(15)
Naknada na temelju dekreta o stajnjaku isplaćena je za 1996. godinu.
(16)
U skladu s dekretom o stajnjaku, naknada se isplaćuje poljoprivrednicima čije se poljoprivredno gospodarstvo nalazi, u cijelosti ili djelomično, unutar vodnog područja ili područja prirode. To se odnosi na 7,502 od ukupno 40,673 ratarskih ili stočarskih poljoprivrednih gospodarstava u Flandriji (18,5 %). U smislu površine, od ukupno 649,223 ha ratarske ili stočarske površine, 47,948 ha (7,5 %) nalazi se unutar vodnog područja, a 21,919 ha (3 %) nalazi se unutar područja prirode.
(17)
Cilj je programa potpora omogućiti poljoprivrednicima sa zemljištem na ekološki osjetljivim područjima da se prilagode strožim standardima za korištenje stajnjaka i da nadoknade pretrpljeni ekonomski gubitak. Potpora se računa na temelju gubitka prihoda, uzimajući u obzir uobičajenu poljoprivrednu praksu izvan navedenih osjetljivih područja. Prema belgijskim tijelima, naknada je bila kako bi se izbjegli socijalni nemiri.
(18)
Potpora se dodjeljuje kao naknada poljoprivrednicima iz tih osjetljivih područja za:
(a)
smanjenje proizvodnje kao posljedice manje gnojidbe i korištenja stajnjaka,
(b)
dodatne troškove zbrinjavanja stajnjaka,
(c)
dodatne troškove skladištenja stajnjaka,
(d)
dodatnu kupnju kemijskih gnojiva.
(19)
Prema informacijama koje su dostavila belgijska tijela, plaćanje naknada poljoprivrednicima za obveze na temelju zakonodavstva o gnojivima temeljilo se na četiri pravna teksta:
(a)
Odluci flamanske Vlade od 20. prosinca 1995. o naknadi koju treba platiti poljoprivrednicima za obveze na temelju zakonodavstva o gnojivima,
(b)
Odluci flamanske Vlade od 20. prosinca 1995. o utvrđivanju naknada za 1996. i 1997. godinu na temelju članka 15. stavka 9. Dekreta od 23. siječnja 1991. o zaštiti okoliša od onečišćenja stajnjakom,
(c)
Odluci flamanske Vlade od 19. ožujka 1996. o utvrđivanju pravila o dodatnim obvezama u vezi sa zbrinjavanjem i o pomoći s dodatnim viškovima stajnjaka na područjima na koja se primjenjuju stroži standardi primjene stajnjaka,
(d)
Odluci flamanske Vlade od 15. srpnja 1997. o izmjeni Odluke flamanske Vlade od 20. prosinca 1995. o utvrđivanju naknada za 1996. i 1997. godinu na temelju članka 15. stavka 9. Zakona od 23. siječnja 1991. o zaštiti okoliša od onečišćenja stajnjakom.
(20)
Nijedan od navedenih pravnih tekstova nije priopćen Komisiji u skladu s člankom 93. stavkom 3. Ugovora o EZ-u (sada članak 108. stavak 3. UFEU-a).
(21)
Prema belgijskim tijelima, politika gnojidbe u Flandriji temelji se na Dekretu od 20. prosinca 1995. o izmjeni Dekreta od 23. siječnja 1991. o zaštiti okoliša od onečišćenja gnojivima. Cilj je Dekreta smanjiti okolišne probleme uzrokovane obogaćivanjem površinskih i podzemnih voda te curenjem fosfata i nitrata u tlo, uz rizik od njihovog prodiranja u podzemne i površinske vode. Prema izvješću o okolišu i prirodi u Flandriji, poljoprivreda je odgovorna za 56 % udjela opterećenja neto dušika i fosfata u okolišu. Ispuštanje amonijaka od držanja životinja i širenja gnojnice čini 21 % onečišćujućih emisija u Flandriji.
(22)
Dekretom o stajnjaku utvrđeni su ciljevi koji se odnose na postizanje i/ili održavanje traženih standarda kvalitete tla, vode (površinske i podzemne vode) i zraka. Njime se predviđa postepeno pooštravanje ograničenja korištenja gnojiva. Time se omogućuje prilagodba u prijelaznom razdoblju. Standardi koji uređuju uporabu gnojiva bit će postepeno pooštreni, osim za posebno ranjiva područja, odnosno vodna područja i područja prirode za koja su stroža pravila odmah stupila na snagu.
(23)
Dekretom se također predviđa zamrzavanje proizvodnje stajnjaka i broja grla u Flandriji na razinu iz 1992. U tu je svrhu uvedena politika lokalnih dozvola. Istovremeno će se većim poduzećima dozvola smanjiti do 25 % prilikom njezina obnavljanja. Sektoru gospodarskog uzgoja životinja omogućeno je (do 2002.) da pronađe načine smanjenja viškova stajnjaka i njihovog utjecaja na okoliš.
(24)
Stroža ograničenja stupila su odmah na snagu 1. siječnja 1996. za sljedeća područja:
(a)
slivove i zaštićena područja,
(b)
prirodna područja, rezervate prirode, šumska tla,
(c)
područja obuhvaćena Direktivom o pticama,
(d)
doline i ekološki vrijedna poljoprivredna tla,
(e)
tlo osjetljivo na nitrate,
(f)
tlo onečišćeno fosfatima.
(25)
Prema belgijskim tijelima, navedena osjetljiva područja su određena uzimajući u obzir zahtjeve Direktive Vijeća 91/676/EEZ (4) o zaštiti voda od onečišćenja uzrokovanog nitratima iz poljoprivrednih izvora i Direktive Vijeća 79/409/EEZ (5) o očuvanju divljih ptica.
(26)
Na temelju dekreta o stajnjaku, od 1. siječnja 1996. do 31. prosinca 1998. primjenjivale su se sljedeće opće granične vrijednosti primjene gnojiva i stajnjaka diljem Flandrije, osim za vodna područja i područja prirode. Te su granične vrijednosti izražene u kg fosfornog pentoksida, u kg dušika iz kemijskih gnojiva i u kg ukupno godišnje dozvoljenog dušika, kako je prikazano u tablici koja slijedi.
Skupina usjeva
Fosforni pentoksid
Dušik iz kemijskih gnojiva
Ukupno dušik
Travnjak
170
250
450
Kukuruz
160 (1996.)
155 (1997.)
150 (1998.)
200
325
Usjevi s niskim potrebama prema dušiku (6)
125
125
170
Ostali usjevi
150
225
325
(27)
Belgijska su tijela također objavila sljedeće granične vrijednosti koje ukazuju na ciljeve koje žele ispuniti od 2003. nadalje.
Skupina usjeva
Fosforni pentoksid
Dušik iz kemijskih gnojiva
Dušik od životinja, iz stajnjaka i ostalih gnojiva
Ukupno dušik
Travnjak
125
250
250
450
Kukuruz
100
130
225
275
Usjevi s niskim potrebama prema dušiku (7)
100
70
125
125
Ostali usjevi
100
150
200
275
(28)
Osim količinskih graničnih vrijednosti, na običnoj poljoprivrednoj površini zabranjeno je primjenjivati stajnjak ili druga organska gnojiva tijekom sljedećih razdoblja: od 21. rujna do 21. siječnja, sve nedjelje i praznike, sve subote, osim onih između 1. veljače i 15. svibnja, noću (između 22 i 7 sati), kad je tlo poplavljeno, zamrznuto ili pokriveno snježnim pokrivačem.
(29)
Na vodnim se područjima primjenjuju stroži standardi zbog proizvodnje pitke vode ili zato što se radi o područjima posebno osjetljivima na curenje dušika. Pojam „vodno područje” znači:
(a)
područja sliva i područja zaštite II. i III. vrste za podzemne vode, čije su granice utvrđene na temelju Dekreta od 24.siječnja 1984. o utvrđivanju mjera gospodarenja podzemnim vodama,
(b)
osjetljiva područja za koja flamanska Vlada smatra da zahtijevaju strože standarde unutar subhidrografskih bazena površinskih voda namijenjenih za proizvodnju pitke vode, čije su granice utvrđene u skladu sa Zakonom od 26. ožujka 1971. o zaštiti površinskih voda protiv onečišćenja,
(c)
područja tla osjetljivog na dušik za koja flamanska Vlada smatra da zahtijevaju strože standarde i čije su granice utvrđene na temelju Dekreta od 24. siječnja 1984. o utvrđivanju mjera gospodarenja podzemnim vodama.
(30)
U sljedećoj su tablici prikazani standardi kojima se uređuje uporaba stajnjaka koji se od 1. siječnja 1996. primjenjuju na vodna područja. Ta se pravila temelje na standardima prinosa od navedenih skupina usjeva i okolišno prihvatljivim gubicima za ta područja. Količine su izražene u kg P2O5 i kg dušika po hektaru godišnje.
Skupina usjeva
Fosforni pentoksid
Dušik iz kemijskih gnojiva
Dušik iz stajnjaka životinja i drugih gnojiva
Ukupno dušik
Travnjak
120
200
200
350
Kukuruz
100
150
170
275
Usjevi s niskim potrebama prema dušiku
80
70
125
125
Ostali usjevi
100
150
170
275
(31)
Na vodnim područjima zabranjena je primjena stajnjaka između 1. rujna i 21. siječnja, uključujući te datume, osim u zonama A i B područja korištenih za prikupljanje površinskih voda za koje se zabrana produljuje do 15. veljače, uključujući te datume.
(32)
Pojam „područje prirode” znači:
(a)
područja dolina i ekološki vrijedna poljoprivredna tla označena na kartama ruralnog razvoja iz Zakona od 29. ožujka 1962. o organizaciji nacionalnog planiranja i urbanizma,
(b)
posebna područja zaštite čije su granice utvrđene Odlukom flamanske Vlade od 17. listopada 1988.
(c)
posebna staništa i susjedna prijelazna područja,
(d)
šumska područja, prirodna područja, područja razvoja prirode ili rezervati prirode, kako je označeno u kartama ruralnog razvoja iz Zakona od 29. ožujka 1962. o organizaciji nacionalnog planiranja i urbanizma, s prijelaznim mjerama koje se primjenjuju do 31. prosinca 1997.
(33)
U sljedećoj su tablici prikazani standardi kojima se uređuje uporaba stajnjaka koji se od 1. siječnja 1996. primjenjuju na područja prirode. Ta se pravila temelje na standardima prinosa od navedenih skupina usjeva i okolišno prihvatljivim gubicima za ta područja. Količine su izražene u kg P2O5 i kg dušika po hektaru godišnje.
Skupina usjeva
Fosforni pentoksid
Dušik iz kemijskih gnojiva
Ukupno dušik
Travnjak
120
200
400
Kukuruz
100
150
275
Usjevi s niskim potrebama prema dušiku
80
70
125
Ostali usjevi
100
150
275
(34)
Na područjima prirode zabranjena je primjena stajnjaka između 1. rujna i 21. siječnja, uključujući te datume, a na travnatim područjima od važnosti za zaštitu ptica, gnojidba se također može zabraniti između 1. travnja i 30. lipnja. Nadalje, zabranjena je primjena gnojiva svih vrsta na šumskim područjima, prirodnim područjima, područjima razvoja prirode ili rezervatima prirode od 1. siječnja 1998., uz iznimku izmeta životinja na ispaši, s maksimalno dozvoljenom gustoćom životinja od 2 životinje po ha izmjerenoj preko cijele godine. Obiteljskim se poljoprivrednim gospodarstvima može odobriti privremeno izuzeće od ove zabrane.
(35)
Prema dekretu o stajnjaku, naknada se automatski isplaćuje samo za travnjake i kukuruz. Za ostale se usjeve pretpostavlja da smanjene razine korištenja gnojiva neće prouzročiti smanjenja u proizvodnji. Međutim, poljoprivrednik u potonjem slučaju može dobiti naknadu, ako on/ona može pružiti dokaze o gubicima.
(36)
Naknade za promjenu prinosa s travnjaka računaju se na temelju razlike između dozvoljenog standarda korištenja gnojiva na područjima izvan osjetljivih zona i dozvoljenih standarda na osjetljivim područjima, uz pravljenje razlike između područja koja se nalaze u vodnim zonama i onih koja se nalaze u zonama prirode. Cilj je potpore nadoknaditi gubitke prihoda i isplativosti uzrokovanih tim smanjenjima.
(37)
Početna točka izračuna potpore jesu prosječne polu bruto marže (semi-gross margins - SGM) u BEF/ha iz protekle tri godine koje prethode dodjeli naknade prema propisima o porezu na dohodak. Napravljena je razlika između tla koje se koristi za mljekarstvo i ostalih travnjaka. Za potrebe izračuna SGM-a, Flandrija je podijeljena na 13 područja ovisno o agronomskim značajkama dotičnog područja.
(38)
Za travnjake korištene u proizvodnji mlijeka, najveći SGM je u Antwerp Kempenland (55 700 BEF/ha), najniži na području dina (33 167 BEF/ha), dok je prosječni iznos za Flandriju kao cjelinu 44 160 BEF/ha. Za travnjake koji se ne koriste u proizvodnji mlijeka, najveći SGM je na pjeskovitom/ilovastom području Zapadne Flandrije (36 100 BEF/ha), najniži na području dina (24 633 BEF/ha), dok je prosječni iznos za Flandriju kao cjelinu 31 941 BEF/ha.
(39)
Za vodna se područja naknada temelji na činjenici da maksimalno dozvoljena razina korištenja dušika iznosi 350 kg/ha, u usporedbi s 450 kg/ha za normalna područja. To odgovara smanjenju od 22 %. Prema zakonu o smanjujućim prihodima, belgijska su tijela izračunala da će to prouzročiti smanjenje prinosa od 15 %. Međutim, učinak na isplativost poljoprivrednog gospodarstva bit će još veći. Nakon diskontiranja fiksnih troškova, belgijska su tijela izračunala da udio SGM-a u ukupnom prinosu prosječno iznosi do 40 %. Stoga smanjenje prinosa od 15 % uzrokuje smanjenje SGM-a od 37,5 % (15 % × 100/40) Osnova plaćanja naknade za smanjene prinose na dotičnim područjima stoga iznosi SGM × 37,5 %. Istovremeno su poljoprivredni gospodarstvenici na vodnim područjima obvezni koristiti 50 kg/ha manje kemijskih gnojiva. To predstavlja uštedu od 800 BEF (50 kg N × 16 BEF/kg). Stoga se taj iznos oduzima od potpore koju treba platiti.
(40)
Za područja prirode naknada se temelji na istim načelima. Za područje prirode maksimalno dozvoljena razina korištenja dušika iznosi 350 kg/ha, u usporedbi s 450 kg/ha za normalna područja, što odgovara smanjenju od 11 %. Belgijska su tijela izračunala da će to će to prouzročiti smanjenje prinosa od 7 %. Smanjenje prinosa od 7 % uzrokuje smanjenje SGM-a od 17,5 % (7 % × 100/40). Osnova plaćanja naknada za smanjene prinose na područjima prirode stoga iznosi SGM × 17,5 %. Uz to, isto smanjenje potpore od 800 BEF (vidi gornji stavak 39.) izračunato je u odnosu na uštede zbog smanjenog korištenja gnojiva.
(41)
U donjoj se tabeli prikazuje sažetak najviših, najnižih i prosječnih iznosa naknada koje treba platiti.
Travnjaci za proizvodnju mlijeka
SGM
Iznos potpore, vodna područja
FOR-L_2013285HR.01000801.notes.0001.xml.jpg
Iznos potpore, područja prirode
FOR-L_2013285HR.01000801.notes.0002.xml.jpg
Antwerp Kempenland
55 700
20 088
8 948
Dine
33 167
11 638
5 004
Prosjek
44 160
15 760
9 928
Ostali travnjaci
SGM
Iznos potpore, vodna područja
FOR-L_2013285HR.01000801.notes.0003.xml.jpg
Iznos potpore, područja prirode
FOR-L_2013285HR.01000801.notes.0004.xml.jpg
Zapadna Flandrija pjeskovito/ilovasto područje
36 100
12 738
5 518
Dine
24 633
8 437
3 511
Prosjek
31 941
11 177
4 789
(42)
Belgijska tijela naglašavaju da se radi o maksimalnim iznosima naknada po hektaru. Ukupna prihvatljiva površina travnjaka za naknadu iznosi 31 003 ha, od čega se 17 468 ha nalazi na vodnim područjima, a 13 535 ha na područjima prirode. Maksimalna teoretska naknada koja bi mogla biti plaćena iznosi 202 822 411 BEF na vodnim područjima i 65 900 155 BEF na područjima prirode. Međutim, obzirom na niže iznose potpore za travnjake koji se ne koriste za proizvodnju mlijeka, stvarni iznos dodijeljene potpore za travnjake iznosio je 250 275 012 BEF godišnje, od čega je 186 505 640 BEF dodijeljeno za travnjake na vodnim područjima, a 63 769 372 BEF za travnjake na područjima prirode. Prema belgijskim tijelima, razlika između maksimalnih teoretskih iznosa potpore i stvarno isplaćenih iznosa potpore nastala je zbog niza čimbenika, posebno zato što je naknada isplaćena samo u odnosu na travnjake koje je isto poljoprivredno gospodarstvo već koristilo kao travnjak 1994.
(43)
Za kukuruz se primjenjuje paušalni iznos potpore od 3 600 BEF/ha za gubitke u proizvodnji, pod uvjetom da se taj kukuruz još uvijek uzgaja na istoj parceli i da nije požnjeven na bivšem travnjaku koji je uzoran. Ta se potpora temelji na procjenama da prosječna proizvodnja suhog materijala za kukuruz iznosi 14 500 kg/ha i da prosječni gubitak prinosa kao posljedica strožih standarda iznosi 900 kg/ha. Iz procijenjene cijene troška u iznosu od 4 kg BEF/ha suhog materijala proizlazi gubitak od 3 600 BEF.
(44)
Uz to, poljoprivredne se gospodarstvenike potiče da siju travu poslije kukuruza, što smanjuje odvodnju nitrata iz tla i curenje nitrata. Za to se dodjeljuje dodatna potpora u iznosu od BEF 3 600/ha. Prema belgijskim tijelima ta potpora pokriva samo troškove sjemena trave.
(45)
Potpora se pruža poljoprivrednim gospodarstvima na vodnim područjima i područjima prirode za pokrivanje dodatnih troškova zbrinjavanja viškova stajnjaka nastalih zbog nižih graničnih vrijednosti primjene stajnjaka.
(46)
Potpora se dodjeljuje ako poljoprivredno gospodarstvo ima dodatne viškove stajnjaka koji su se nagomilali kao rezultat strožih standarda primjene stajnjaka. Za izračun potpore pravi se razlika između:
(a)
obiteljskih stočarskih farmi i drugih stočarskih poljoprivrednih gospodarstava koji nisu stekli dodatno obradivo zemljište između 1993. i 1996.; područje obradivog zemljišta prema registru iz 1996. uzima se u obzir za izračun mogućnosti zbrinjavanja stajnjaka;
(b)
stočarska poljoprivredna gospodarstva koja nisu obiteljska i koja su stekla dodatno zemljište između 1993. i 1996.; područje koje se uzima u obzir za određivanje mogućnosti zbrinjavanja stajnjaka temelji se na obradivom zemljištu koje je uneseno 1994. (stanje na poljoprivrednom gospodarstvu 1993.)
(47)
U svrhu izračuna potpore uzima se ponderirani pomični prosjek koji se temelji na izračunu broja životinja svake vrste (goveda, svinja, peradi, ostaloga) u Flandriji i tipičnog mineralnog sastava stajnjaka od svake vrste u smislu sadržaja minerala.
(48)
Na toj je osnovi procijenjeno da svaka tona stajnjaka sadrži 6,6 kg dušika i 4,2 kg fosfornog pentoksida.
(49)
Potpora se isplaćuje po jedinici minerala (po kg difosfornog pentoksida (P2O5) i po kg dušika (N)) koji je prihvatljiv za naknadu. Mjesto na kojem se nalazi poljoprivredno gospodarstvo određuje razinu plaćanja. Iznos potpore koju treba platiti jest:
(a)
13 BEF/jedinici: za imanja u „bijeloj” općini s izmijenjenom izlaznom vrijednosti od 75 kg P2O5/ha,
(b)
20 BEF/jedinici: u „sivoj” općini s izmijenjenom izlaznom vrijednosti od 75 do 125 kg P2O5/ha,
(c)
27 BEF/jedinici: za jedno poljoprivredno gospodarstvo u općini s izmijenjenom izlaznom vrijednosti od 125 kg P2O5/ha.
(50)
Iznosi potpore veći su za općine s višim izmijenjenim izlaznim vrijednostima zato što se stajnjak prevozi preko većih udaljenosti.
(51)
Nadalje, potpora se također plaća kao naknada poljoprivrednicima koji više nisu u mogućnosti iskoristiti ugovorni aranžman sa susjednim poljoprivrednim gospodarstvima za primjenu viška stajnjaka na tim gospodarstvima. Kako bi zadovoljilo uvjete, poljoprivredno gospodarstvo je 1995. trebalo imati sklopljen aranžman o zbrinjavanju viška stajnjaka s korisnikom čije se zemljište nalazi na području za koje se primjenjuju stroži standardi te biti osnovano u općini s izmijenjenim izlaznim vrijednostima iznad 100 kg P2O5/ha. Naknada se isplaćuje po jedinici minerala, odnosno po kg P2O5 i po kg N manje koji nisu zbrinuti kod tih korisnika. Maksimalna prihvatljiva količina za naknadu jest razlika u mogućnostima zbrinjavanja pri uobičajenim standardima primjene stajnjaka i pri onima koji se primjenjuju na područjima podložnim strožim pravilima. Mjesto poljoprivrednog gospodarstva određuje iznos koji treba platiti i koji iznosi:
(a)
27 BEF/jedinici: jedno poljoprivredno gospodarstvo u općini s izmijenjenom izlaznom vrijednosti od 125 kg P2O5/ha,
(b)
20 BEF/jedinici za sva ostala poljoprivredna gospodarstva.
(52)
Obiteljska stočarska poljoprivredna gospodarstva s viškovima stajnjaka na zemljišnim parcelama u subhidrografskom bazenu Kluizena za prikupljanje površinskih voda ili na zemljištima osjetljivim na dušik na obalama rijeke Maas mogu iskoristiti obvezu banke stajnjaka o prihvaćanju dodatnih viškova stajnjaka nastalih kao posljedica strožih standarda primjene stajnjaka. U tom se slučaju smanjuje naknada za zbrinjavanje i skladištenje stajnjaka proporcionalno količini minerala za koje je banka stajnjaka pružila pomoć.
(53)
Kao posljedica zabrane primjene gnojiva na vodnim područjima i područjima prirode u razdoblju od 1. rujna umjesto od 21. rujna što vrijedi za ostala područja, neki su poljoprivrednici naišli na poteškoće zbog toga što se na brojnim poljoprivrednim gospodarstvima stajnjak primjenjuje nakon žetve koja se za niz usjeva provodi nakon (godišnjeg) datuma početka zabrane. To više nije bilo moguće na vodnim područjima i područjima prirode. Belgijska su tijela procijenila da će za posljedicu ta imanja trebati dodatne spremnike stajnjaka za tri mjeseca.
(54)
Razlika u standardima primjene stajnjaka na običnim područjima u odnosu na vodna područja i područja prirode iznosi oko 50 kg P2O5/ha. S obzirom na to da jedna tona stajnjaka prosječno sadrži 5,2 kg P2O5, 50 kg P2O5/ha približno odgovara potrebi za spremnikom kapaciteta 10 tona po ha.
(55)
Na temelju procjene da trošak izgradnje spremnika od 500 m3 iznosi 1 263 120 BEF, belgijska tijela su procijenila da pribavljanje spremnika dovoljnog kapaciteta zahtijeva ulaganje od oko 2 500 BEF po toni kapaciteta spremnika, s amortizacijskim razdobljem od 20 godina, što odgovara iznosu od 125 BEF/t/godinu. Godišnja naknada od 1 250 BEF/ha može se stoga platiti poljoprivrednicima koji proizvode stajnjak od životinja i čije se obradivo zemljište nalazi na područjima za koja se primjenjuju stroža pravila primjene gnojiva.
(56)
Poljoprivrednici koji su 1996. primili tu naknadu za skladištenje stajnjaka na temelju dekreta o stajnjaku ne mogu u istoj godini dobiti bonifikaciju kamate ili kapitalne premije za izgradnju spremnika za stajnjak od životinja od Flamanskog poljoprivrednog investicijskog fonda (VLF).
(57)
S obzirom na to da poljoprivrednici čije se zemljište nalazi na vodnom području ne mogu u potpunosti ispuniti uvjete o dozvoljenoj količini dušika po hektaru koristeći stajnjak životinjskog podrijetla, belgijska tijela predviđaju da će poljoprivrednici na tim područjima pokušati održati razine proizvodnje primjenom dodatnog kemijskog gnojiva posebno za „ostale usjeve” i za kukuruz.
(58)
Pretpostavlja se da će ta imanja koristiti dodatnih 60 kg N/ha po cijeni od 16 BEF/kg. Stoga potpora koja se može platiti iznosi 960 BEF (60 × 16), što je zaokruženo na paušalni iznos od 1 000 BEF/ha.
(59)
Poljoprivrednici koji su 1994. imali obradivo zemljište na vodnom području i području prirode mogu se za naknade za ta područja prijaviti u banku stajnjaka odgovornu za vođenje programa. Od njih se traži da na kartama i planovima označe svoje obradivo zemljište parcelu po parcelu, s planom usjeva za 1994. i za godinu u kojoj se prijavljuju. Ako je obradivo zemljište smješteno na nekoliko područja ili zona, za izračun naknade uzimaju se najstroži standardi primjene stajnjaka. Banka stajnjaka razmatra prijave i obavješćuje zainteresiranu stranu o tome koja će se naknada platiti koristeći sve za to dostupne informacije. Naknada se ne isplaćuje ako je iznos manji od 1 000 BEF. Podnositelji zahtjeva imaju pravo uputiti svoju žalbu flamanskom ministru okoliša, koji je u roku od šest mjeseci dužan donijeti odgovarajuću odluku, u suprotnom se žalba smatra usvojenom.
(60)
Banka stajnjaka, policijski službenici i službenici iz odjela inspekcije za zaštitu okoliša tijela nadležnog za upravljanje okolišem, prirodom, zemljištem i vodom te ostali službenici imaju pravo obavljati provjere toga ispunjavaju li poljoprivrednici obveze iz dekreta o stajnjaku. Ako je došlo do povrede propisa, od poljoprivrednika se može zatražiti povrat isplaćene potpore. Potpora iz dekreta o stajnjaku ne dodjeljuje se za zemljište koje se ne obrađuje.
III. OCJENA POTPORE
(61)
Prethodno opisane mjere predstavljaju državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora. Naknada se financira iz državnih izvora i isplaćuje određenim kategorijama poljoprivrednika, odnosno onima koji se nalaze na vodnim područjima i područjima prirode. Tom se potporom narušava ili se može narušiti tržišno natjecanje te utjecati na trgovinu između država članica jer jača konkurentnost poljoprivrednika koji primaju naknadu u usporedbi s poljoprivrednicima iz drugih dijelova Belgije ili iz drugih država članica koji tu potporu ne primaju. Nadalje, sve dok su proizvodi koje su proizveli ti poljoprivrednici predmet trgovine unutar EU-a, čini se vjerojatnim da će mjere utjecati na trgovinu između država članica.
(62)
U svojim pisanim nalazima belgijska su tijela naglasila okolišne ciljeve programa potpora i u tom su kontekstu navela odredbe Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2078/92 od 30. lipnja 1992. o metodama poljoprivredne proizvodnje koje su u skladu sa zahtjevima zaštite prirode i održavanja krajobraza (dalje u tekstu Uredba (EEZ) br. 2078/92) (8) i smjernica Zajednice o državnoj potpori za zaštitu okoliša (9). U točki 2.1. smjernica o potpori za zaštitu okoliša određuje se da se smjernice ne primjenjuju u poljoprivrednom sektoru na područje obuhvaćeno Uredbom (EEZ) br. 2078/92. Stoga je primjereno započeti s razmatranjem primjene Uredbe (EEZ) br. 2078/92 na dotične mjere.
(63)
Belgijska tijela objašnjavaju da naknadu poljoprivrednicima koja im je dodijeljena u sklopu mjere za područja prirode i vodna područja treba smatrati provedbom odredaba Uredbe (EEZ) br. 2078/92.
(64)
Uredbom (EEZ) br. 2078/92 uspostavlja se program potpore Zajednice namijenjen promicanju, između ostalog, dobrovoljnog korištenja poljoprivrednih praksi kojima se smanjuju učinci onečišćenja poljoprivrednog podrijetla na temelju radnji koje je poduzeo poljoprivrednik (članak 2. stavak 1.) Države članice određuju uvjete dodjele potpore i iznos potpore koja će se isplatiti na temelju radnje koju je poduzeo korisnik i gubitka prihoda, kao i na temelju potrebe pružanja poticaja (članak 5. stavak 1. točke (a) i (b)). Nadalje, podložno uvjetima koje je odredila Komisija, Zajednica može također doprinijeti određenim premijama koje dodjeljuju države članice kako bi se nadoknadio gubitak prihoda koji nastaje kao posljedica obavezne primjene ograničenja iz članka 2. u kontekstu mjera koje se provode u tim državama članicama prema odredbama Komisije (članak 4. stavak 5. Uredbe EEZ br. 2078/92).
(65)
Nadalje, prema članku 10. stavku 1., države članice imaju mogućnost uvođenja u nacionalno financirane programe dodatnih mjera za koje se uvjeti dodjele potpore razlikuju od zahtjeva Uredbe ili čiji iznosi premašuju granice koje su njome predviđene. Ti programi trebaju biti usklađeni s ciljevima Uredbe i pravilima državne potpore.
(66)
Program o kojemu je riječ nije namijenjen pružanju naknada za gubitke povezane s usklađivanjem putem dobrovoljnih pothvata poljoprivrednika. Program također ne uključuje sufinanciranje naknada od strane Zajednice u kontekstu mjera koje je provela Belgija i koje su podložne uvjetima koje je odredila Komisija. Program se zapravo odnosi na (isključivo) nacionalno financiranje naknada za gubitke koji proizlaze iz usklađivanja s obvezama iz nacionalnog zakonodavstva o gnojivima.
(67)
Stoga potpora ne spada u područje primjene Uredbe te se treba razmotriti na temelju primjenjivih pravila o državnim potporama.
IV. PRIMJENA SMJERNICA ZAJEDNICE O DRŽAVNIM POTPORAMA ZA ZAŠTITU OKOLIŠA
(68)
Potrebno je razmotriti može li se mjera smatrati spojivom sa Smjernicama iz 1994. koje je utvrdila Komisija u odnosu na državne potpore za zaštitu okoliša (10) (dalje u tekstu „Smjernice”) koje su se primjenjivale u vrijeme mjere (11).
(69)
U ovom je kontekstu potrebno utvrditi da mjere potpore za naknadu za smanjen prinos kukuruza ili na travnjacima, potpore za zbrinjavanje viškova stajnjaka i naknada za dodatne troškove korištenja umjetnih gnojiva predstavljaju potpore za tekuće poslovanje. U odgovoru na pitanje službi Komisije, belgijska su tijela objasnila da troškovi skladištenja stajnjaka, u usporedbi s troškovima ulaganja u dodatno skladištenje stajnjaka, ustvari nisu izravno povezani sa stvarnim ulaganjima. U svjetlu tih objašnjenja, Komisija smatra da se te mjere također trebaju smatrati potporom za tekuće poslovanje.
(70)
Općenito, Komisija smatra da nije vjerojatno da će plaćanje potpore za tekuće poslovanje poljoprivrednom sektoru pružiti trajni doprinos razvoju sektora, a moglo bi narušiti uvjete tržišnog natjecanja koje stavlja u nepovoljan položaj poljoprivrednike koji ne primaju takvu vrstu potpore. Komisija stoga zauzima strog pristup ocjeni takvih vrsta potpore.
(71)
Plaćanje potpore za tekuće poslovanje za mjere zaštite okoliša razmotrena je u točki 3.4. Smjernica. Ona glasi:
„U skladu sa svojom dugogodišnjom politikom Komisija obično ne odobrava potporu za tekuće poslovanje kojom se poduzetnici oslobađaju od troškova koji se odnose na onečišćenje i štetna djelovanja koje sami uzrokuju. Međutim, Komisija može napraviti izuzeće od ovog načela u određenim jasno definiranim okolnostima. Do sada je to učinila u područjima gospodarenja otpadom i olakšica od poreza za zaštitu okoliša. Komisija će nastaviti ocjenjivati takve slučajeve na temelju njihove uspješnosti te u svjetlu strogih kriterija koje je postavila u dva upravo spomenuta područja. Spomenuti kriteriji su da se potporom trebaju nadoknaditi isključivo dodatni troškovi proizvodnje u odnosu na uobičajene troškove te da potpora treba biti privremena i u načelu degresivna, kako bi se potaklo na smanjenje onečišćenja ili uvođenje učinkovitijeg korištenja izvora u što kraćem roku. Nadalje, potpora treba biti usklađena s ostalim odredbama iz Ugovora o EZ-u, a posebno s onima koje se odnose na slobodno kretanje robe i usluga.
U području gospodarenja otpadom, javno financiranje dodatnih troškova odvojenog prikupljanja otpada, recikliranja i obrade komunalnog otpada u korist poduzetnika i potrošača može uključivati državnu potporu, ali se ona u tom slučaju odobrava pod uvjetom da se poduzeća oporezuju razmjerno njihovoj uporabi sustava ili količini otpada koji proizvode. Potpora za sakupljanje, recikliranje i zbrinjavanje industrijskog i poljoprivrednog otpada razmatrat će se na temelju pojedinačnog slučaja.
Privremeno oslobođenje od novih poreza za zaštitu okoliša odobrava se ako je to potrebno za nadoknadu gubitaka u konkurentnosti, posebice na međunarodnoj razini. Daljnji čimbenik koji se uzima u obzir jest ono što su dotični poduzetnici dužni učiniti zauzvrat radi smanjenja onečišćenja koje uzrokuju. Ova se odredba također primjenjuje na olakšice od poreza uvedene prema zakonodavstvu EZ-a kojim se državama članicama prepušta pravo odlučivanja o samoj olakšici ili njezinom iznosu.”
(72)
Što se tiče potpore za skladištenje i zbrinjavanje viška stajnjaka, Komisija smatra da se višak stajnjaka može smatrati jednim oblikom poljoprivrednog otpada. U skladu s gore navedenim Smjernicama, potporu za zbrinjavanje takvog otpada treba razmotriti na temelju pojedinačnog slučaja u svjetlu kriterija iz njihove točke 3.4.
(73)
Komisija primjećuje da je dotična mjera bila privremena, jer se primjenjivala samo za 1996. i 1997. godinu. Nadalje, Komisija primjećuje da belgijska tijela nisu priopćila o nastavku plaćanja izravnih potpora za skladištenje ili zbrinjavanje stajnjaka, iako su aranžmani banke stajnjaka za prikupljanje stajnjaka od određenih poljoprivrednika ostali nepromijenjeni.
(74)
Komisija također mora uzeti u obzir činjenicu da mjere potpore nisu degresivne, s obzirom na to da je ista razina potpore pružena za svaku od navedenih dviju godina (usp. stavke 38.-40., 49. -51.).
(75)
Nadalje, na temelju informacija koje su dostavila belgijska tijela čini se da su mjere bile namijenjene nadoknadi ukupnog iznosa troškova skladištenja i zbrinjavanja viška stajnjaka koji je posljedica ograničenja uvedenih za osjetljiva područja. Tako bi poljoprivrednici bili oslobođeni troškova zbrinjavanja otpada. Također se čini da ne postoje zahtjevi prema poljoprivrednicima na osjetljivim područjima da poduzmu bilo kakve korake za smanjenje izlaznih vrijednosti stajnjaka. Stoga ne postoji nikakva protučinidba poljoprivrednika za primitak potpore, koja im jednostavno nadoknađuje troškove usklađivanja sa strožim standardima korištenja stajnjaka za osjetljiva područja. Stoga se mjerama ne potiče smanjenje proizvodnje stajnjaka.
(76)
Zbog tih razloga, Komisija smatra da mjere nisu usklađene sa Smjernicama i nisu u skladu s ciljevima Uredbe (EEZ) br. 2078/92. Komisija stoga smatra da nisu spojive s unutarnjim tržištem.
(77)
Što se tiče potpora kojima se nadoknađuju gubici u proizvodnji koji su posljedica ograničenja korištenja životinjskog stajnjaka, uključujući potporu za nadoknadu dodatnih troškova umjetnih gnojiva, Komisija primjećuje da potpore za gubitke u proizvodnji nisu izričito navedene u Smjernicama. Unatoč tome, u mjeri u kojoj ograničenja korištenja stajnjaka uzrokuju smanjenje prinosa, vjerojatno je da bi se njima povećali troškovi proizvodnje poljoprivrednika za ostatak usjeva. Prema načelima utvrđenim u navedenim Smjernicama, čini se da se te potpore mogu opravdati samo ako su ispunjeni sljedeći uvjeti (12):
(a)
potpora treba biti privremena i, načelno, degresivna kako bi se njome potaknulo smanjenje onečišćenja ili brže uvođenje učinkovitijih načina korištenja izvora;
(b)
potporom se trebaju samo nadoknaditi dodatni troškovi proizvodnje u usporedbi s tradicionalnim metodama;
(c)
potpora ne smije biti u sukobu s ostalim odredbama Ugovora o EZ-u.
Osim toga, iz članka 10. Uredbe (EEZ) br. 2078/92 slijedi da potpora koja se dodjeljuje izvan područja primjene Uredbe, ali u svrhu postizanja jednog od ograničenja iz njezinog članka 2., treba biti u skladu s ciljevima Uredbe.
(78)
S obzirom na to da se potpora primjenjivala samo za razdoblje od dvije godine, čini se da je bila privremena. U informacijama dostavljenima 14. siječnja 2013., belgijska su tijela potvrdila da su mjere ukinute 1998.
(79)
Međutim, u razdoblju primjene mjera nije bilo degresivnosti potpore (usp. stavke 38.- 40., 49.- 51.), kojom se stoga nije potaknulo brže uvođenje učinkovitijih načina korištenja izvora.
(80)
Kao što je prethodno navedeno, naknada za gubitak u proizvodnji na travnjacima računa se prema ukupno dozvoljenoj količini korištenja gnojiva na područjima koja nisu osjetljiva na dušik, odnosno 450 kg N/ha za travnjake i 325 kg N/ha za kukuruz. Prema belgijskim tijelima, te su količine izračunate na znanstvenoj osnovi kako bi se osiguralo da koncentracija nitrata u podzemnim i površinskim vodama ne prelazi 50 mg NO3-N/l ili 11,3 mg NO3-N/l, uzimajući u obzir prosječan dopušteni gubitak od 70 kg NO3-N/l po hektaru godišnje. Njihov je cilj kombinirati optimalnu proizvodnju s minimalnim curenjem. Na isti su način izračunate granične vrijednosti za područja prirode i vodna područja, uzimajući u obzir činjenicu da je njihova osjetljivost na nitrate veća nego na drugim područjima.
(81)
U svom pismu od 7. kolovoza 1998., belgijska su tijela objasnila kako je odlučeno da se naknada računa za razliku u standardu na temelju ukupne količine dušika koji se može zakonski primijeniti, uključujući dušik iz umjetnih gnojiva i dušik iz životinjskog stajnjaka. Prema belgijskim tijelima, taj je pristup primijenjen zato što se smatralo potrebnim osigurati jednakost postupanja prema poljoprivrednicima u pojedinoj regiji kako poljoprivrednici čije se zemljište nalazi na područjima za koja se primjenjuju stroži lokalni standardi ne bi trpjeli u odnosu na poljoprivrednike čije zemljište nije pogođeno tim standardima. Kad bi standardi bili isti za sve poljoprivrednike na svim područjima, ta bi se konkurentska prednost uklonila i ne bi bilo potrebno isplaćivati nikakvu naknadu. U ovoj situaciji, ako poljoprivrednici ulože napore i nadmaše osnovni standard kvalitete okoliša, moguće je izračunati plaćanje naknada na temelju razlike između onoga što je postignuto i standarda kvalitete.
(82)
Na temelju navedenog načela jednakosti unutar iste regije, belgijska su tijela smatrala da primjenjiva pravila ne predstavljaju prekomjernu naknadu za poljoprivrednike i/ili naknadu za napuštanje poljoprivrednih praksi koje nisu u skladu s propisima EU-a. Prema njihovom objašnjenju, konkurentski nepovoljan ili povoljan položaj unutar pojedine poljoprivredne regije bit će izraženiji unutar te regije nego unutar EU-a kao cjeline. Zato je unutar Flandrije nadoknađen potpuni gubitak koji su pretrpjeli poljoprivrednici čije se zemljište nalazi na područjima strožih lokalnih standarda (za stvaran pretrpljeni gubitak prinosa).
(83)
Nadalje, belgijska su tijela istaknula da je 1996. i 1997. flamanska regija već nametnula strože lokalne standarde, iako to prema Direktivi o nitratima nije bilo potrebno sve do 20. prosinca 1998. Na osjetljivim vodnim područjima uvedeno je ograničenje od 200 kg N/ha za travnjake, dok je za kukuruz i ostale usjeve iznosilo 170 kg N/ha. Zbog toga, prema belgijskim tijelima, dozvoljena količina životinjskog stajnjaka je od 1996. već bila niža nego što je to utvrđeno u prvom akcijskom programu na temelju Direktive 91/676/EEZ, a za neke je usjeve ograničeno na razinu navedenu u drugom akcijskom programu.
(84)
Belgijska su tijela 14. siječnja 2013. dostavila detaljne informacije o metodama izračuna kako bi pokazala da je sve bilo u skladu s poljoprivrednom praksom i pravnim propisima EU-a koji su bili na snazi u vrijeme provođenja mjere.
(85)
Međutim, na temelju dostupnih informacija ne proizlazi da odredbe koje se primjenjuju na vodna područja i na područja prirode bitno premašuju obveze utvrđene Direktivom 91/676/EEC. U ovom kontekstu Komisija utvrđuje da su belgijska tijela sama navela u svojim priopćenjima da su ustanovila kako su vodna područja i područja prirode posebno osjetljiva na onečišćenje nitratima te da su zato smatrala niže granice neophodnima za dostizanje cilja od 50mg/l nitrata u površinskim slatkovodnim vodama, posebno onima namijenjenima za vađenje pitke vode, te u podzemnim vodama. To je razina koja je bila obavezna na kraju 1995. prema Direktivi 91/676/EEZ.
(86)
Nadalje, što se tiče metode izračuna naknade, Komisija je od belgijskih tijela zatražila podnošenje potvrđenih studija kojima bi se dokazala ispravnost pretpostavki koje su se koristile u izračunu. Od belgijskih se tijela posebno zatražilo da podnesu rezultate studija kojima se dokazuje da smanjenje ukupne količine korištenja gnojiva sa 450 kg N/ha na 350 kg N/ha zaista uzrokuje smanjenje prinosa od 15 % i da smanjenje sa 450 kg N/ha na 400 kg N/ha uzrokuje smanjenje prinosa od 7 %. Belgijska su tijela u svom odgovoru od 14. siječnja 2013. dokazala točnost temeljnih pretpostavki korištenih za izračun.
(87)
Nadalje, od belgijskih je tijela također zatraženo da dostave dodatne informacije o pretpostavkama koje su korištene za izračun učinaka tih gubitaka u proizvodnji na cjelokupnu isplativost poljoprivrednog gospodarstva, koristeći niz hipoteza, uključujući samo ratarsku proizvodnju i miješanu ratarsko/stočarsku proizvodnju. Komisija je od belgijskih tijela posebno zatražila da dostave detaljno objašnjenje zašto smatraju da gubitak proizvodnje trave od 15 % na miješanom ratarsko/stočarskom gospodarstvu uzrokuje 40 %-tni gubitak isplativosti poljoprivrednog gospodarstva, uzimajući u obzir proizvodnje različitih vrsta životinja. Belgijska su tijela dostavila te informacije u svom odgovoru od 14. siječnja 2013.
(88)
Nadalje, od belgijskih je tijela zatraženo da dostave izračune koji se temelje na alternativnim metodama pružanja naknada, na primjer trošak kupovine zamjenske hrane za životinje u zamjenu za gubitke u proizvodnji. U svom odgovoru od 14. siječnja 2013., belgijska tijela smatraju da više nije moguće obaviti navedeni izračun s obzirom na to da nisu obavljeni u vrijeme primjene mjere.
(89)
Stoga, prema mišljenju Komisije, belgijska tijela nisu dokazala da je potpora bila ograničena samo na dodatne troškove proizvodnje. Nadalje, kao što je prethodno navedeno (st. 79.), potpora nije bila degresivna.
(90)
Slijedom toga, dodjela potpora za gubitak proizvodnje ne ispunjava uvjete iz Smjernica. Zbog tog razloga, Komisija smatra da te mjere potpore nisu u skladu s Ugovorom.
V. ZAKLJUČAK
(91)
Komisija utvrđuje da je Belgija nezakonito provela naknade na temelju dekreta o stajnjaku, protivno članku 93. stavku 3. Ugovora o EZ-u (sada članak 108. stavak 3. UFEU-a).
(92)
Mjere nisu obuhvaćene područjem primjene Uredbe (EEZ) br. 2078/92.
(93)
Mjere za naknadu skladištenja i zbrinjavanja viška stajnjaka i gubitka u proizvodnji predstavljaju operativne potpore koje se samo iznimno mogu ocijeniti spojivima. Za to se strogim pristupom u Smjernicama predviđa da se potpora za skladištenje i zbrinjavanje može ocijeniti spojivom ako je privremena i degresivna i ako zahtijeva protučinidbu od poljoprivrednika. Za potporu za gubitke u proizvodnji, potpora treba biti privremena i degresivna i nadoknaditi samo dodatne troškove proizvodnje. Prema gornjoj analizi, ti uvjeti nisu bili ispunjeni.
(94)
Ako za primanje potpore ne postoji protučinidba od korisnika, i ako se ne čini da se mjerama potpore potiču korisnici da poduzmu dodatne korake u cilju poboljšanja zaštite okoliša, prema Komisiji tom se mjerom potpore ne doprinosi razvoju određenih gospodarskih aktivnosti u smislu članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a.
(95)
Dekret o stajnjaku stavljen je izvan snage 1998., a sve su mjere ukinute.
(96)
Zbog prethodno navedenog, Komisija utvrđuje da su tijekom njihove primjene 1996. i 1997. godine mjere predstavljale nezakonitu i nespojivu potporu koja se u načelu treba vratiti.
(97)
Zbog činjenice da ovlasti Komisije u vezi s povratom nespojivih potpora podliježu roku zastare od deset godina (13), ova nespojiva potpora ne može se vratiti.
(98)
Svaka individualna potpora koja u vrijeme dodjele ispunjava uvjete skupnog izuzeća ili odobrenog programa spojiva je s unutarnjim tržištem, do maksimalnog intenziteta potpore primjenljivog na tu vrstu potpore.
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Državna potpora koja je dodijeljena kao naknada u skladu s dekretom o stajnjaku i koju je Belgija nezakonito provodila protivno članku 93. stavku 3. Ugovora o EZ-u nije spojiva s unutarnjim tržištem.
Članak 2.
Individualna potpora dodijeljena u skladu s programom iz članka 1. koja je u vrijeme dodjele ispunjavala uvjete skupnog izuzeća ili odobrenog programa spojiva je s unutarnjim tržištem, do maksimalnog intenziteta potpore primjenljivog na tu vrstu potpore.
Članak 3.
Ova je Odluka upućena Kraljevini Belgiji.
Sastavljeno u Bruxellesu 16. rujna 2013.