PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/501
ze dne 24. března 2015
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s členskými státy,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Zahájení řízení
(1)
Dne 26. června 2014 Evropská komise (dále jen „Komise“) zahájila antidumpingové šetření týkající se dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Tchaj-wanu (dále jen „dotčené země“) do Unie na základě článku 5 základního nařízení. V Úředním věstníku Evropské unie uveřejnila příslušné oznámení (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Komise zahájila toto šetření na základě podnětu podaného dne 13. května 2014 sdružením Eurofer (dále jen „žadatel“) jménem výrobců plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli v Unii, kteří podali podnět. Žadatel představuje přibližně 50 % celkové výroby plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy o dumpingu uvedeného výrobku a výsledné podstatné újmě, které byly dostatečné k zahájení šetření.
(3)
Dne 14. srpna 2014 Komise zahájila antisubvenční šetření týkající se dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli z ČLR do Unie a zahájila samostatné šetření. Oznámení o zahájení antisubvenčního řízení zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie (3).
1.2. Celní evidence
(4)
Na základě podnětu žadatele podporovaného požadovanými důkazy přijala Komise dne 15. prosince 2014 prováděcí nařízení (EU) č. 1331/2014 (4), kterým se zavádí celní evidence dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu, a to počínaje dnem 17. prosince 2014.
1.3. Zúčastněné strany
(5)
V oznámení o zahájení řízení vyzvala Komise zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise o zahájení šetření výslovně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a čínské a tchajwanské orgány, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich šetření týká, a vyzvala je k účasti. Komise o zahájení šetření rovněž informovala výrobce ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“) a Jihoafrické republice a vyzvala je k účasti. V oznámení o zahájení Komise zúčastněné strany informovala, že uvažuje o USA jako o třetí zemi s tržním hospodářstvím („srovnatelná země“) ve smyslu čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(6)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení šetření a požádat o slyšení u Komise a/nebo u úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
a) Výběr vzorku
(7)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že možná bude nutné vybrat vzorek zúčastněných stran v souladu s článkem 17 základního nařízení.
Výběr vzorku výrobců v Unii
(8)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že vybrala prozatímní vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě objemu výroby. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali přibližně 50 % objemu výroby. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k prozatímnímu vzorku vyjádřily. K prozatímnímu vzorku nebyly vzneseny žádné připomínky a prozatímní vzorek byl potvrzen. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
Výběr vzorku dovozců
(9)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo třicet jedna dovozců, kteří nejsou ve spojení. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala jako vzorek čtyři z nich na základě největšího objemu dovozu do Unie. V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byly se všemi známými dotčenými dovozci vedeny ohledně výběru vzorku konzultace.
(11)
Komise obdržela připomínky týkající se vlastnické struktury jednoho z vybraných dovozců. Zúčastněné strany tvrdily, že jeden dovozce by do vzorku neměl být zahrnut, protože je ve spojení s jedním výrobcem v Unii. Tento dovozce však nebyl ve spojení s žádnými výrobci v Unii během období šetření, nýbrž až následně. Kromě toho pojem „dovozce, který není ve spojení“, znamená, že daný dovozce není ve spojení s vyvážejícími výrobci. Dovozce, který není ve spojení, totiž může být ve spojení s výrobcem v Unii.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců na Tchaj-wanu
(12)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny vyvážející výrobce na Tchaj-wanu, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zástupce Tchaj-wanu při EU, aby našli a/nebo kontaktovali případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(13)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem devět údajných vyvážejících výrobců. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vývozců (z nichž tři jsou ve spojení) na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
(14)
Šetření ukázalo, že dvě společnosti zařazené do vzorku a dvě spolupracující společnosti nezařazené do vzorku nesplňují definici vyvážejícího výrobce, jelikož působí pouze jako střediska služeb a dotčený výrobek používají jako výrobní vstup. Bylo zjištěno, že tyto společnosti nemají zařízení pro válcování za tepla ani za studena a jejich přidaná hodnota je s ohledem na náklady jejich vstupů nevýznamná. Ve skutečnosti kupují a prodávají různé druhy dotčeného výrobku (viz 26. až 28. bod odůvodnění níže).
(15)
Jedna z těchto společností je však ve spojení s vyvážejícím výrobcem zařazeným do vzorku. Proto byla v šetření považována za součást uvedené skupiny společností. Po vyloučení společnosti, jež neodpovídala definici vyvážejícího výrobce, ze vzorku představuje zbytek vzorku nejméně zhruba 48 % celkového objemu vývozu z Tchaj-wanu do Unie a přibližně 80 % domácího prodeje na Tchaj-wanu. Vzorek byl tudíž stále reprezentativní.
(16)
Komise vyloučila z výpočtu všech individuálních dumpingových rozpětí a úrovně pro odstranění újmy ostatní tři společnosti. V důsledku toho nebyla pro tyto tři společnosti stanovena žádná celní sazba.
Individuální zjišťování
(17)
Jeden vyvážející výrobce z Tchaj-wanu požádal o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení a toto individuální zjišťování mu bylo přiznáno.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR
(18)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v ČLR, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala orgány ČLR, aby našly a/nebo kontaktovaly případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(19)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců v ČLR. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala vzorek čtyř společností ze dvou skupin na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
b) Formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství pro vyvážející výrobce v ČLR
(20)
Pro účely čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení zaslala Komise formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství všem spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku a spolupracujícím vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku, kteří si přáli požádat o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení, známému sdružení vyvážejících výrobců a orgánům ČLR. Žádný z vyvážejících výrobců o zacházení jako v tržním hospodářství nepožádal.
c) Dotazník
(21)
Komise zaslala dotazníky čínským a tchajwanským vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, vyvážejícím výrobcům, kteří si přáli požádat o individuální zjišťování, výrobcům ve dvou potenciálních srovnatelných zemích, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, dovozcům, kteří nejsou ve spojení, zařazeným do vzorku a rovněž uživatelům, kteří se přihlásili.
(22)
Na dotazník odpověděli čtyři čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku, čtyři tchajwanští vyvážející výrobci zařazení do vzorku (včetně dvou, kteří - jak se ukázalo - nebyli vyvážejícími výrobci), jeden tchajwanský vyvážející výrobce, který žádal o individuální zjišťování, dva výrobci v USA (srovnatelné zemi), čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku, čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazení do vzorku a šest uživatelů.
d) Inspekce na místě
(23)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení existence dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii
-
Acciai Speciali Terni S.P.A., Terni, Itálie
-
Acerinox Europa SAU, Palmones-Los Barrios a Madrid, Španělsko
-
Aperam Stainless Europe, La Plaine Saint Denis, Francie
Středisko služeb společnosti Acciai Speciali Terni S.P.A., které je ve spojení
-
Terninox, Ceriano Laghetto, Itálie
Žadatel
-
Eurofer, Brusel, Belgie
Vyvážející výrobci na Tchaj-wanu
-
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei city
-
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung city
-
YC Inox Co., Ltd., Chang-Hua Hsien city
-
Yieh Mau Corporation, Kaohsiung city
-
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung city
Vyvážející výrobci v ČLR
-
Baosteel Stainless Co., Ltd, Šanghaj
-
Ningbo Baoxin Stainless Co., Ltd, Ningbo
-
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Taiyuan City
Dovozce v Unii, který je ve spojení s výrobcem
-
Baosteel Europe GmbH, Hamburk, Německo
(24)
Komise uspořádala slyšení, včetně slyšení u úředníka pro slyšení, s vyvážejícími výrobci, sdruženími a dovozci.
1.4. Období šetření a posuzované období
(25)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(26)
Dotčeným výrobkem jsou ploché válcované výrobky z korozivzdorné oceli, dále již neupravené, pouze válcované za studena (úběrem za studena) pocházející z Číny a Tchaj-wanu, v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89 (dále jen „dotčený výrobek“).
(27)
Ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli mají širokou škálu použití, například při výrobě domácích spotřebičů (například vnitřních částí praček a myček nádobí), svařovaných trubek a zdravotnických prostředků, jakož i v odvětví zpracování potravin a v automobilovém průmyslu.
(28)
Šetřením bylo prokázáno, že různé druhy dotčeného výrobku mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům.
2.2. Obdobný výrobek
(29)
Bylo zjištěno, že ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie a ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné a prodávané v dotčených zemích a ve srovnatelné zemi mají v podstatě stejné fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejná základní použití jako ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné v dotčených zemích a prodávané na vývoz do Unie. Proto jsou považovány za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
2.3. Tvrzení týkající se definice výrobku
(30)
Zúčastněné strany tvrdily, že některé typy výrobku (včetně úzkých a precizních pásků) by měly být vyloučeny z oblasti působnosti šetření, protože výrobci v Unii nemohou plně zásobovat těmito segmenty trhu. Výrobní odvětví Unie však poskytlo důkazy, že jsou těmito segmenty trhu skutečně schopni plně zásobovat.
(31)
Pokud jde o precizní pásky, strany dále tvrdily, že Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž Evropské komise rozhodlo o vyloučení tohoto typu výrobku z příslušného výrobkového trhu, a to ve své analýze týkající se spojení podniků Outokumpu/INOXUM (5). Nicméně definice trhu ve věci týkající se spojení podniků se zaměřuje na nahraditelnost na straně poptávky a na straně nabídky. V případě antidumpingu je trh definován fyzickými vlastnostmi výrobku, který je předmětem šetření. Proto se v případě antidumpingu mohou typy výrobku lišit v některých parametrech (šířka, tolerance, mechanické vlastnosti). Kromě toho tento typ výrobku byl od samého počátku součástí šetření, jelikož výrobci precizních pásků v Unii byli kontaktováni při ověření postavení.
(32)
Komise proto tvrzení odmítla a rozsah definice výrobku, který je předmětem šetření, ponechala beze změny.
3. DUMPING
3.1. ČLR
3.1.1. Běžná hodnota
3.1.1.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(33)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení Komise určí běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 uvedeného nařízení pro vyvážející výrobce v ČLR, kteří podali žádost a prokázali, že splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení, a mohlo by jim být proto přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(34)
Za účelem určení, zda jsou kritéria v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení splněna, si Komise vyžádala nezbytné informace tím, že požádala vyvážející výrobce o vyplnění formuláře žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Žádný z nich o zacházení jako v tržním hospodářství nepožádal.
3.1.1.2. Srovnatelná země
(35)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, určena na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. Pro tento účel bylo nutné vybrat srovnatelnou zemi.
(36)
V oznámení o zahájení Komise informovala zúčastněné strany, že jako o vhodné srovnatelné zemi uvažuje o USA, a vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(37)
Komise kontaktovala řadu potenciálních srovnatelných zemích (Indii, Jižní Afriku, Jižní Koreu, Tchaj-wan a USA) a na základě obdržených informací požádala 32 známých výrobců obdobného výrobku v Jižní Africe, Jižní Koreji a USA o poskytnutí informací. O výrobcích v Indii neobdržela žádné informace, a Indie tudíž nemohla být považována za potenciální srovnatelnou zemi. Tchaj-wan je předmětem stejného šetření, a informace poskytnuté výrobci, jichž se šetření týkalo, byly tedy za tímto účelem zohledněny.
(38)
Pouze dva výrobci v USA odpověděli na dotazník pro výrobce ve srovnatelné zemi. Komise tedy musela vybrat mezi USA a Tchaj-wanem.
(39)
V USA existují alespoň čtyři velcí výrobci obdobného výrobku (tři jsou vertikálně integrovaní a jeden nikoli) a celková výroba a spotřeba jsou srovnatelné s ČLR. Na Tchaj-wanu existuje jedna velká vertikálně integrovaná skupina výrobců, která řídí trh bez ohledu na existenci několika malých neintegrovaných výrobců. Výrobní proces v USA je podobný jako na Tchaj-wanu a přinejmenším jako u některých vyvážejících výrobců v ČLR. Suroviny používané v USA a na Tchaj-wanu jsou v zásadě stejné. V USA existují antidumpingová cla namířená proti Japonsku, Jižní Koreji a Tchaj-wanu a na Tchaj-wanu cla namířená proti ČLR a Jižní Koreji. Nicméně dovoz obdobného výrobku do USA a na Tchaj-wan je významný a během období šetření představuje přibližně 17 %, resp. 37 % celkové spotřeby těchto států. Hlavními zeměmi vyvážejícími do USA jsou Mexiko, ČLR, Tchaj-wan, Francie, Finsko, Japonsko a Německo a na Tchaj-wan pak ČLR, Jižní Korea, Japonsko, Finsko a Vietnam.
(40)
S ohledem na tyto okolnosti jsou USA považovány za vhodnější srovnatelnou zemi ze dvou hlavních důvodů:
i)
zatímco trh v USA je velmi konkurenční, trh a ceny plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli na Tchaj-wanu se do značné míry řídí jednou skupinou společností,
ii)
domácí trh na Tchaj-wanu je podstatně menší než v ČLR a USA.
(41)
Zúčastněné strany nesouhlasily s použitím USA jako srovnatelné země především kvůli údajnému rozdílnému výrobnímu postupu a rozdílnému druhu surovin používaných při výrobě. Tvrdily, že v tomto ohledu bude Tchaj-wan, který je rovněž zahrnut do tohoto šetření, vhodnější srovnatelnou zemí než USA.
(42)
Komise v této fázi dospěla k závěru, že USA jsou vhodnou srovnatelnou zemí podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
3.1.1.3. Běžná hodnota (srovnatelná země)
(43)
Informace obdržené od spolupracujících výrobců ve srovnatelné zemi byly použity jako základ pro stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(44)
Komise nejprve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je celkový objem domácího prodeje dvou spolupracujících výrobců ve srovnatelné zemi reprezentativní. Objem domácího prodeje je reprezentativní tehdy, když celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu představoval během období šetření alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku každého čínského vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku do Unie. Na základě tohoto kritéria byl celkový objem prodeje dvou spolupracujících výrobců obdobného výrobku na domácím trhu ve srovnatelné zemi reprezentativní.
(45)
Komise následně určila u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku typy výrobku prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(46)
Dále Komise stanovila podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu u každého typu výrobku během období šetření, aby mohla rozhodnout, zda pro účely výpočtu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení použije skutečný domácí prodej.
(47)
Běžná hodnota je založena na skutečné ceně jednotlivých typů výrobku na domácím trhu bez ohledu na to, zda jejich prodej je, či není ziskový, pokud:
i)
objem prodeje typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu výrobku a
ii)
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku se rovná jednotkovým výrobním nákladům nebo je vyšší.
(48)
V takovém případě je běžná hodnota vážený průměr cen veškerého domácího prodeje tohoto typu výrobku během období šetření. Komise zohlednila veškeré transakce vykázané jako domácí prodej, neboť nebyl důvod pochybovat o tom, že byl určen k domácí spotřebě.
(49)
Běžná hodnota je skutečná domácí cena jednotlivých typů výrobku pouze v případě ziskového prodeje daných typů výrobku na domácím trhu během období šetření, pokud:
i)
objem ziskového prodeje typu výrobku tvoří nejvýše 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu nebo
ii)
vážená průměrná cena tohoto typu výrobku je nižší než jednotkové výrobní náklady.
3.1.2. Vývozní cena
(50)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku prodávali výrobek na vývoz do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo - v případě jednoho vyvážejícího výrobce - prostřednictvím společnosti ve spojení, která působila jako dovozce.
(51)
Jestliže vyvážející výrobci dotyčný výrobek prodávali na vývoz přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanovena na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek prodávaný na vývoz do Unie.
(52)
Pokud vyvážející výrobce prodával dotčený výrobek na vývoz do Unie prostřednictvím společnosti ve spojení, která působila jako dovozce, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení stanoveny na základě cen, za které byl dovezený výrobek v Unii poprvé znovu prodán nezávislému odběrateli. V tomto případě byly provedeny úpravy cen o všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem, včetně prodejních, režijních a správních nákladů, a o dosažený zisk.
3.1.3. Srovnání
(53)
Komise srovnala běžné hodnoty a vývozní ceny výrobců zařazených do vzorku na základě ceny ze závodu.
(54)
Pokud to odůvodňovala potřeba zajistit spravedlivé srovnání, upravila Komise v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení běžnou hodnotu a/nebo vývozní cenu o rozdíly, které mají vliv na cenu a srovnatelnost ceny. Byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejší náklady, balení, úvěry, bankovní poplatky a provize.
3.1.4. Dumpingová rozpětí
(55)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku Komise srovnávala váženou průměrnou běžnou hodnotu každého typu obdobného výrobku ve srovnatelné zemi (viz 43. až 49. bod odůvodnění výše) s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(56)
Na tomto základě prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF (zahrnující náklady, pojištění a přepravu zboží) na hranice Unie před proclením představují:
Tabulka 1
Dumpingová rozpětí, ČLR
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
(57)
U spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, vypočítala Komise vážené průměrné dumpingové rozpětí v souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě váženého průměru dumpingových rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(58)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, 30,0 %.
(59)
U všech ostatních vyvážejících výrobců v dotčené zemi stanovila Komise dumpingové rozpětí na základě dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce vyvážejících výrobců. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(60)
Úroveň spolupráce byla považována za vysokou a na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení dumpingového rozpětí pro zbývající podniky hodnotu té ze společností zařazených do vzorku, jejíž dumpingové rozpětí je nejvyšší.
(61)
Prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující:
Tabulka 2
Dumpingová rozpětí, ČLR
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
Ostatní spolupracující společnosti
30,0
Všechny ostatní společnosti
34,9
3.2. Tchaj-wan
3.2.1. Běžná hodnota
(62)
Komise nejprve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je celkový objem domácího prodeje u každého vyvážejícího výrobce, který je předmětem šetření, reprezentativní. Za vyvážející výrobce, kteří jsou předmětem šetření, Komise považovala vyvážející výrobce zařazené do vzorku a jednoho vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování. Objem domácího prodeje je reprezentativní tehdy, když celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu připadající na vyvážejícího výrobce představoval alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku vyváženého během období šetření do Unie.
(63)
Komise zjistila, že objem domácího prodeje vykázaný vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, zahrnoval významné množství obdobného výrobku prodávaného distributorům, kteří jej dále vyváželi. Výpočet na základě dostupných údajů o výrobě od spolupracujících společností a statistik týkajících se dovozu a vývozu obdobného výrobku na Tchaj-wanu potvrdil, že domácí prodej vykázaný spolupracujícími vyvážejícími výrobci zahrnoval přibližně 50 % nepřímého prodeje na vývoz, který nebyl určen k domácí spotřebě.
(64)
Komise dále zjistila, že na domácím trhu na Tchaj-wanu existoval systém slev. Jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku vysvětlil, že tento systém byl vymyšlen s cílem poskytnout pobídku místním střediskům služeb (distributorům), která dále vyvážela jejich výrobky z oceli. Protože ceny stanovené na domácím trhu dvěma hlavními výrobci, včetně slev, jsou v širokém měřítku měsíčně sdělovány všem distributorům, bylo i při neexistenci slev poskytovaných jinými výrobci jejich odběratelům stanovování cen za zboží, jež končí na tuzemském trhu, i za dále vyvážené zboží značně ovlivněno tchajwanským systémem stanovování cen.
(65)
S ohledem na zjištění vyplývající z inspekcí na místě byli tři vyvážející výrobci požádáni, aby přezkoumali prodej, který vykázali pro domácí trh na Tchaj-wanu, a odstranili veškerý prodej, který nebyl určen k domácí spotřebě. Tito výrobci však pouze potvrdili, že neznali konečné místo určení obdobného výrobku, jejž prodávali svým zákazníkům.
(66)
Jak je vysvětleno výše v 63. bodě odůvodnění, a aby se zajistilo, že běžná hodnota se zakládala pouze na cenách stanovených pro domácí spotřebu, zaujala Komise k výpočtu prozatímního dumpingu konzervativní přístup a použila vykázaný prodej koncovým uživatelům na Tchaj-wanu. Komise považovala za koncové uživatele veškeré hospodářské subjekty, jež dále transformovaly obdobný výrobek na jiný výrobek, který již dále nebyl obdobným výrobkem. Z domácího prodeje byl vyloučen prodej distributorům nebo obchodníkům, protože Komise během šetření zjistila, že jeden z hlavních distributorů na Tchaj-wanu, který nakupoval velký objem obdobného výrobku, jejž jeho dodavatelé vykázali v rámci domácího prodeje, většinu takto zakoupeného objemu vyvážel.
(67)
Na základě tohoto kritéria byl celkový objem prodeje každého jednotlivého vyvážejícího výrobce obdobného výrobku, který je předmětem šetření, na domácím trhu reprezentativní.
(68)
Komise následně určila u vyvážejících výrobců, kteří jsou předmětem šetření, s reprezentativním domácím prodejem typy výrobku prodávané na domácím trhu, jež byly shodné nebo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(69)
Poté Komise prověřovala, zda jsou typy výrobku prodávané výrobci, kteří jsou předmětem šetření, na jejich domácím trhu ve srovnání s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie reprezentativní v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Objem domácího prodeje určitého typu výrobku je považován za reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje daného typu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu představuje během období šetření alespoň 5 % celkového objemu prodeje shodného nebo srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(70)
Dále Komise stanovila podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu u každého typu výrobku během období šetření, aby mohla rozhodnout, zda pro účely výpočtu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení použije skutečný domácí prodej.
(71)
Běžná hodnota je založena na skutečné ceně jednotlivých typů výrobku na domácím trhu bez ohledu na to, zda jejich prodej je, či není ziskový, pokud:
i)
objem prodeje typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu a
ii)
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku se rovná jednotkovým výrobním nákladům nebo je vyšší.
(72)
V takovém případě je běžná hodnota vážený průměr cen veškerého domácího prodeje tohoto typu výrobku během období šetření.
(73)
Běžná hodnota je skutečná cena jednotlivých typů výrobku na domácím trhu pouze v případě ziskového prodeje daných typů výrobku na domácím trhu během období šetření, pokud:
i)
objem ziskového prodeje typu výrobku tvoří nejvýše 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu nebo
ii)
vážená průměrná cena tohoto typu výrobku je nižší než jednotkové výrobní náklady.
(74)
Analýza domácího prodeje ukázala, že u některých typů výrobku byl domácí prodej ziskový a že vážená průměrná prodejní cena byla vyšší než výrobní náklady. Proto byla běžná hodnota vypočtena jako vážený průměr cen veškerého prodeje na domácím trhu uskutečněného v období šetření (v případě, že byly splněny podmínky uvedené výše v 71. bodě odůvodnění), nebo jako vážený průměr pouze ziskového prodeje (v případě, že tyto podmínky splněny nebyly). Jelikož prodej některých typů obdobného výrobku byl nulový nebo nedostatečný, anebo v případech, kdy v běžném obchodním styku nebyl zjištěn žádný prodej, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(75)
Běžná hodnota byla vypočítána přidáním těchto položek k průměrným výrobním nákladům obdobného výrobku, jež vznikly vyvážejícím výrobcům, kteří jsou předmětem šetření, během období šetření:
i)
vážených průměrných prodejních, režijních a správních nákladů vynaložených během období šetření vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku a
ii)
váženého průměrného zisku dosaženého během období šetření vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku.
(76)
U jednoho z šetřených vyvážejících výrobců byly upraveny výrobní náklady. Jelikož značné množství vstupů používaných k výrobě obdobného výrobku bylo rovněž zajištěno prostřednictvím dodavatele ve spojení, nahradila Komise náklady na nákup těchto vstupů výrobními náklady vstupů šetřeného vyvážejícího výrobce.
(77)
U téhož vyvážejícího výrobce Komise rovněž zjistila, že byla dvakrát započtena úprava o hodnotu šrotu, protože množství vstupů přetvořených na konečné výrobky bylo vykázáno jako čisté množství bez šrotu. Komise proto zamítla odpočty hodnoty šrotu z výrobních nákladů konečného výrobku.
(78)
U typů výrobku, které se na domácím trhu neprodávají v reprezentativních množstvích, byly doplněny průměrné prodejní, režijní a správní náklady a zisk z běžných obchodních transakcí na domácím trhu pro tyto typy. U typů výrobku, které se na domácím trhu neprodávají vůbec, nebo jestliže nebyl zjištěn žádný prodej v běžném obchodním styku, byly doplněny vážené průměrné prodejní, režijní a správní náklady a zisk ze všech běžných obchodních transakcí na domácím trhu.
3.2.2. Vývozní cena
(79)
Šetření vyvážející výrobci prodávali dotčený výrobek na vývoz buď přímo nezávislým odběratelům v Unii, nebo prostřednictvím nezávislých distributorů na Tchaj-wanu. Vývozní cena byla proto stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
3.2.3. Srovnání
(80)
Komise srovnala běžné hodnoty a vývozní ceny šetřených vyvážejících výrobců na základě ceny ze závodu.
(81)
Pokud to odůvodňovala potřeba zajistit spravedlivé srovnání, upravila Komise v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení běžnou hodnotu a/nebo vývozní cenu o rozdíly, které mají vliv na cenu a srovnatelnost ceny. Byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejší náklady, balení, úvěry, bankovní poplatky a provize.
(82)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku nepoužili směnné kurzy uvedené v antidumpingových dotaznících, které jim byly zaslány před inspekcí na místě. Komise tudíž přepočítala transakce s použitím směnných kurzů uvedených v dotaznících.
3.2.4. Dumpingová rozpětí
(83)
U vyvážejících výrobců, kteří jsou předmětem šetření, včetně dvou společností ve spojení zařazených do vzorku a jedné společnosti, jíž bylo přiznáno individuální zjišťování, Komise srovnávala váženou průměrnou běžnou hodnotu každého typu obdobného výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(84)
Na tomto základě prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Tabulka 3
Dumpingová rozpětí, Tchaj-wan
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd. (individuální zjišťování)
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. a Yieh United Steel Corporation
10,9
(85)
Pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, Komise vážené průměrné dumpingové rozpětí vypočetla v souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(86)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, 10,9 %.
(87)
U všech ostatních společností v dotčené zemi stanovila Komise v souladu s článkem 18 základního nařízení dumpingové rozpětí na základě dostupných údajů. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících společností do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(88)
Úroveň spolupráce byla v tomto případě považována za vysokou a na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení dumpingového rozpětí pro zbývající podniky úroveň té ze společností, jejíž dumpingové rozpětí je nejvyšší.
(89)
Prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující:
Tabulka 4
Dumpingová rozpětí, Tchaj-wan
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. a Yieh United Steel Corporation
10,9
Ostatní spolupracující společnosti
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
4. ÚJMA
4.1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(90)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek v Unii devět známých výrobců. Tyto společnosti představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(91)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena na více než 3 miliony tun. Tento číselný údaj Komise stanovila na základě veškerých dostupných informací týkajících se výrobního odvětví Unie, například informací získaných od výrobců zařazených do vzorku a údajů uvedených v podnětu pro ostatní výrobce v Unii. Největší výrobce v Unii nespolupracoval, ani neměl proti podnětu výhrady. Při šetření spolupracovalo šest výrobců v Unii představujících přibližně 55 % prodeje a výroby v Unii. Jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění výše, do vzorku byli vybráni čtyři výrobci v Unii, kteří představují přibližně 50 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
(92)
Zúčastněné strany tvrdily, že jeden výrobce v Unii zařazený do vzorku by měl být vyloučen z definice výrobního odvětví Unie, neboť podstatné množství dotčeného výrobku dovážel. Dovoz uskutečňovaný tímto výrobcem v Unii z dotčených zemí však představoval méně než 5 % celkového dovozu dotčeného výrobku a méně než 2 % objemu jeho prodeje v Unii. Na tomto základě se má v této fázi za to, že tento výrobce v Unii byl součástí výrobního odvětví Unie.
(93)
Zúčastněné strany tvrdily, že nezahrnutí největšího výrobce v Unii do vzorku činí vzorek nereprezentativním. Jak již bylo uvedeno, čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku představují přibližně 50 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii. Komise tudíž dospěla k závěru, že vzorek je reprezentativní. V každém případě se tento největší výrobce nepřihlásil.
4.2. Spotřeba v Unii
(94)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě údajů o objemech prodeje vlastní produkce výrobního odvětví Unie shromážděných od výrobců zařazených do vzorku, údajů uvedených v podnětu pro ostatní výrobce v Unii a údajů o objemech dovozu na trh Unie získaných ze statistik Eurostatu.
(95)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 5
Spotřeba v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Spotřeba v Unii
3 161 737
3 250 977
3 256 438
3 300 127
Index
100
103
103
104
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět, Eurostat.
(96)
Spotřeba v Unii během posuzovaného období průběžně rostla o 4 %.
4.3. Dovoz z dotčených zemí
4.3.1. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(97)
Komise zjišťovala, zda by dovoz dotčeného výrobku z dotčených zemí neměl být posouzen souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(98)
Dumpingové rozpětí stanovené s ohledem na dovoz z ČLR a Tchaj-wanu bylo vyšší než úroveň považovaná za nepatrnou podle čl. 9 odst. 3 základního nařízení. Objem dovozu z každé dotčené země nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení. Podíl na trhu během období šetření činil 5,1 % pro Tchaj-wan a 4,3 % pro ČLR.
(99)
Podmínky hospodářské soutěže mezi dumpingovým dovozem z ČLR a Tchaj-wanu a obdobným výrobkem byly podobné. Přesněji řečeno dovážené výrobky soutěžily spolu navzájem i s obdobným výrobkem vyráběným v Unii, neboť všechny výrobky splňují stejné celosvětové normy, a jsou tudíž vzájemně zaměnitelné. Rovněž jsou prodávány prostřednictvím stejných prodejních kanálů a podobným kategoriím odběratelů.
(100)
Tchajwanské sdružení odvětví železa a oceli (dále jen „TSIIA“) tvrdilo, že Komise by neměla souhrnně posuzovat účinky dumpingového dovozu z ČLR a Tchaj-wanu. Tvrdilo, že ačkoli ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli lze považovat za obdobné ve smyslu základního nařízení, nevztahují se na tchajwanský prodej na trhu Unie stejné podmínky hospodářské soutěže jako na čínský dovoz. Zejména by se měly lišit, pokud jde o třídy a jakost, přičemž tchajwanské výrobky dosahují vyšší jakosti.
(101)
Tvrzení týkající se různých tříd se vztahuje pouze na speciální výrobky, jež představují méně než 1 % dovozu. Kromě toho všechny výrobky (z EU, ČLR i Tchaj-wanu) splňují stejné celosvětové normy a nebyla předložena žádná tvrzení, jež by kvantifikovala rozdíly ve fyzických vlastnostech mezi obdobným výrobkem vyráběným v Unii a dováženým výrobkem, takže tento argument je neopodstatněný. Námitka byla proto zamítnuta.
(102)
Všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení byla tudíž splněna a dovoz z ČLR a Tchaj-wanu byl pro účely stanovení újmy posouzen souhrnně.
4.3.2. Objem dovozu z dotčených zemí a jeho podíl na trhu
(103)
Objem dovozu stanovila Komise na základě údajů o objemu dovozu ze statistik Eurostatu. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na stejném základě.
(104)
Dovoz z dotčených zemí do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 6
Objem dovozu a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z ČLR (tuny)
56 477
95 876
87 759
143 420
Index
100
170
155
254
Podíl na trhu (%)
1,8
2,9
2,7
4,3
Index
100
165
151
243
Objem dovozu z Tchaj-wanu (tuny)
127 664
173 968
132 392
169 097
Index
100
136
104
132
Podíl na trhu (%)
4,0
5,4
4,1
5,1
Index
100
133
101
127
Objem dovozu z dotčených zemí (tuny)
184 140
269 845
220 151
312 517
Index
100
147
120
170
Podíl na trhu (%)
5,8
8,3
6,8
9,5
Index
100
143
116
163
Zdroj: Eurostat.
(105)
Souhrnný dovoz z dotčených zemí vzrostl mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 70 % ze 184 140 tun na 312 517 tun. Dovoz během celého posuzovaného období neustále rostl s výjimkou roku 2012, kdy byl objem dovozu vyšší než v roce 2010, ale pod úrovní roku 2011.
(106)
Souhrnný podíl na trhu se v posuzovaném období zvýšil o 63 % z 5,8 % na 9,5 %. Podobně jako objem dovozu během celého posuzovaného období neustále rostl i podíl na trhu, s výjimkou roku 2012.
4.3.3. Dovozní ceny u dovozu z dotčených zemí a cenové podbízení
(107)
Dovozní ceny stanovila Komise na základě údajů o hodnotě a objemu dovozu ze statistik Eurostatu. Cenové podbízení dovozu bylo stanoveno na základě odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku, vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a vyvážejícím výrobcem, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování, uvedenými v 17. bodě odůvodnění výše.
(108)
Vážená průměrná dovozní cena z dotčených zemí do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 7
Dovozní ceny
2010
2011
2012
Období šetření
ČLR (EUR/tuna)
2 175
2 280
2 253
2 008
Index
100
105
104
92
Tchaj-wan (EUR/tuna)
2 268
2 414
2 143
1 897
Index
100
106
94
84
Dotčené země (EUR/tuna)
2 239
2 366
2 187
1 948
Index
100
106
98
87
Zdroj: Eurostat.
(109)
Dovozní ceny z ČLR a Tchaj-wanu nejprve mezi rokem 2010 a 2011 vzrostly o 6 procentních bodů. Následně poklesly o 19 procentních bodů a celkový pokles činil 13 %. Dovozní ceny z ČLR a Tchaj-wanu sledovaly obdobný trend, s výjimkou roku 2012, kdy byly zaznamenány stále poměrně vysoké ceny pro ČLR, ale již poměrně nízké ceny pro Tchaj-wan. U obou zemí ceny dále klesly mezi rokem 2012 a obdobím šetření.
(110)
Cenové podbízení během období šetření stanovila Komise srovnáním:
i)
váženého průměru prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, podle typu výrobku, upravených na úroveň ceny ze závodu, a
ii)
odpovídajících vážených průměrných cen jednotlivých typů výrobku z dovozu šetřených čínských a tchajwanských výrobců prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovených na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(111)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u jednotlivých transakcí, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení slev, provizí a nákladů na dodání. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření. Ukázal, že vážený průměr rozpětí cenového podbízení u dovozu z dotčených zemí na trh Unie činil 9,6 % až 11,3 %.
(112)
Šetření ukázalo, že vyvážející výrobci prodávají téměř výhradně nezávislým distributorům nebo střediskům služeb pro ocelářský průmysl, zatímco výrobní odvětví Unie prodávalo distributorům, střediskům služeb pro ocelářský průmysl a konečným uživatelům. Z šetření nicméně nevyplynulo, že by tento rozdíl v obchodní úrovni měl dopad na ceny. Nezávislí distributoři a střediska služeb pro ocelářský průmysl naopak tvrdili, že jim výrobci v Unii neposkytují příznivější podmínky prodeje než uživatelům.
4.4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.4.1. Obecné poznámky
(113)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(114)
Jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění výše, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku. Do vzorku byli zařazeni čtyři výrobci.
(115)
Pro účely stanovení újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise posoudila makroekonomické ukazatele na základě údajů získaných od výrobců zařazených do vzorku a u ostatních výrobců v Unii na základě údajů uvedených v podnětu. Údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele posuzovala Komise na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Údaje se týkaly výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(116)
Makroekonomickými ukazateli jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a výše dumpingového rozpětí.
(117)
Mikroekonomickými ukazateli jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, pracovní náklady, zásoby, výnosnost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost navýšit kapitál.
(118)
Zúčastněné strany tvrdily, že pro posouzení újmy by měly být namísto rozdělení ukazatelů na makroekonomické a mikroekonomické ukazatele soustavně používány údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tvrdily, že samostatná analýza makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů byla předmětem manipulace ze strany žadatele, jelikož žadatel mohl ovlivňovat shromažďování údajů na makroekonomické úrovni, neboť rozhodnutí, zda určitý ukazatel byl makroekonomickým nebo mikroekonomickým ukazatelem, se zakládalo na dostupnosti informací.
(119)
Komise stanovila makroekonomické ukazatele a analyzovala je ve stavu zjištěném na úrovni Unie, a nikoli pouze na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku. Má se za to, že pokud jde o makroekonomické ukazatele, odrážejí úplné údaje za celé výrobní odvětví Unie, které zahrnují rovněž údaje od společností zařazených do vzorku, situaci během posuzovaného období lépe než údaje pouze za část tohoto odvětví.
(120)
Údaje poskytnuté žadatelem pro posouzení makroekonomických ukazatelů byly považovány za přesné a spolehlivé. Platnost údajů byla ověřena porovnáním s informacemi poskytnutými výrobci v Unii zařazenými do vzorku. Pro účely argumentace by analýza újmy soustavně používající pouze údaje poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku ukázala makroekonomické ukazatele v nepříznivějším světle. Neexistovalo odůvodnění vedoucí k závěru, že by žadatel záměrně tajil informace s cílem manipulovat s analýzou újmy. Neexistuje tudíž důvod pro to, aby nebyl brán zřetel k informacím poskytnutým žadatelem, pokud jde o makroekonomické ukazatele. Tvrzení, že analýza všech ukazatelů újmy by se měla omezovat pouze na informace poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku, proto nelze přijmout.
4.4.2. Makroekonomické ukazatele
4.4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(121)
Celková výroba, výrobní kapacita (na úrovni válcování za studena) a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
3 195 908
3 159 359
3 222 857
3 036 688
Index
100
99
101
95
Výrobní kapacita (v tunách)
4 174 027
4 261 161
4 284 261
4 330 161
Index
100
102
103
104
Využití kapacity (%)
77
74
75
70
Index
100
97
98
92
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(122)
Objem výroby byl v letech 2010 až 2012 konstantní. Mezi rokem 2012 a obdobím šetření se objem výroby výrazně snížil, a to o 6 procentních bodů, přičemž celkový pokles činil - navzdory stabilní poptávce - 5 %.
(123)
Výrobní kapacita v posuzovaném období současně mírně vzrostla o 4 %. Mírné zvýšení výrobní kapacity lze připsat lepšímu využívání strojů díky programům zaměřeným na zvýšení účinnosti, jež jsou ve výrobním odvětví Unie prováděny.
(124)
V důsledku toho se využití kapacity během posuzovaného období snížilo o 8 %. Je známo, že 100 % využití kapacity není v odvětví plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli dosažitelné ani dlouhodobě udržitelné. Nicméně využití kapacity ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období bylo daleko nižší než 90 % využití kapacity, které lze považovat za dosažitelnou a dlouhodobě udržitelnou úroveň výroby. Jelikož je kromě toho rozdíl mezi výrobní kapacitou a dlouhodobě udržitelnou úrovní výroby nepatrný, nemohl mít dopad na klesající trend zaznamenaný výrobním odvětvím Unie.
4.4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(125)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
2 641 033
2 637 819
2 732 237
2 631 508
Index
100
100
103
100
Podíl na trhu (%)
84
81
84
80
Index
100
97
100
95
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(126)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie byl během posuzovaného období stabilní, přičemž v roce 2012 byl mírně vyšší.
(127)
Vzhledem k tomu, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období zvýšila, jak je uvedeno v 96. bodě odůvodnění výše, vedl poměrně stabilní objem prodeje ke snížení podílu výrobního odvětví Unie na trhu v průběhu posuzovaného období o 5 %. Podobně jako u objemu prodeje se rok 2012 jevil v pozitivnějším světle.
4.4.2.3. Růst
(128)
Jak bylo popsáno výše, v průběhu posuzovaného období byl objem prodeje výrobního odvětví Unie na rostoucím trhu poměrně stabilní. Současně výrazně vzrostl dovoz z dotčených zemí. V důsledku toho lze růst trhu v řádu přibližně 140 000 tun v průběhu posuzovaného období téměř výhradně připisovat dovozu z dotčených zemí, které během téhož období zvýšily jeho objem přibližně o 128 000 tun. Výrobní odvětví Unie proto vůbec nemohlo využívat růstu trhu.
4.4.2.4. Zaměstnanost a produktivita
(129)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
13 223
12 978
12 471
11 820
Index
100
98
94
89
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
242
235
258
257
Index
100
97
107
106
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(130)
Počet zaměstnanců výrobního odvětví Unie se v roce 2011 snížil o 2 procentní body, v roce 2012 o další 4 procentní body a v období šetření ještě o dalších 5 procentních bodů, což jasně ukazovalo klesající tendenci. Racionalizace počtu zaměstnanců by mohla souviset s prováděním různých plánů na zvýšení účinnosti výrobci v Unii a se snížením objemu výroby.
(131)
Obecně se má za to, že odvětví plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli má vysoké nároky na kapitál. Nicméně počet zaměstnanců ve výrobním odvětví Unie je významný. Mzdové náklady jsou rovněž druhým nejdůležitějším nákladovým faktorem po surovinách a v průměru představují přibližně 10 % až 15 % celkových nákladů. Zaměstnanost je v tomto odvětví tudíž významným ukazatelem újmy.
(132)
Produktivita výrobního odvětví Unie v roce 2011 mírně klesla o 3 procentní body, poté v roce 2012 vzrostla o 10 procentních bodů a během období šetření opět klesla o 1 procentní bod. Celkově se v dotčeném období zvýšila o 6 procentních bodů z 242 tun na zaměstnance na 257 tun na zaměstnance, a to navzdory snížení počtu zaměstnanců, což svědčí o vyšší účinnosti.
4.4.2.5. Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(133)
Všechna dumpingová rozpětí byla podstatně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemu a cenám dovozu z dotčených zemí byl dopad rozsahu skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie zásadní.
(134)
Jedná se o druhé antidumpingové šetření týkající se dotčeného výrobku. Dovoz téhož výrobku pocházejícího z ČLR, Jižní Koreje a Tchaj-wanu byl již předmětem šetření v letech 2008 až 2009 (6). Ačkoliv toto šetření nemělo za následek uložení antidumpingových opatření, byla na jeho základě již tehdy předběžně zjištěna existence dumpingu (7).
4.4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.4.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(135)
Vážený průměr jednotkových prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku účtovaných odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 11
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii (EUR za tunu)
2 428
2 572
2 358
2 159
Index
100
106
97
89
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
2 247
2 345
2 149
1 939
Index
100
104
96
86
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(136)
Prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období snížily o 11 %. Zatímco v roce 2011 ceny vzrostly o 6 %, následně do konce posuzovaného období poklesly o 17 procentních bodů.
(137)
Jednotkové výrobní náklady u celkové výroby plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli (včetně zboží, jež bylo nakonec vyvezeno) do značné míry sledovaly trend prodejních cen a v průběhu posuzovaného období klesly o 14 %. Prodejní ceny a jednotkové výrobní náklady však nejsou přímo srovnatelné, protože existuje určitý časový rozdíl mezi výrobou a prodejem. Jelikož průměrná úroveň zásob výrobního odvětví Unie představovala přibližně 15 % obratu, existuje mezi výrobou a prodejem časová prodleva v průměru téměř 2 měsíce.
(138)
Výrobní náklady i prodejní ceny jsou obecně ovlivněny vývojem cen surovin, zejména chromu a niklu. Ceny účtované výrobním odvětvím Unie sledují tzv. mechanismus „přirážky za slévání“. V rámci tohoto mechanismu ceny sestávají z pevně stanovené „základní ceny“ a „přirážky za slévání“, která kolísá v závislosti na chemickém složení dané třídy oceli a kotacích cen slitin na Londýnské burze kovů (London Metal Exchange - LME). Ceny jsou tedy vázány na třídu oceli a odpovídající ceny surovin.
(139)
Zúčastněné strany uvedly, že trend vývoje prodejních cen výrobního odvětví Unie by měl být analyzován s vyloučením „přirážky za slévání“. Vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie neovlivňuje cenu niklu, zúčastněné strany tvrdily, že Komise by měla posuzovat pouze „základní cenu“.
(140)
Celková cena skutečně sestává ze základní ceny a z přirážky za slévání, přičemž odběratelé si jsou obvykle tohoto dělení vědomi. Šetření však ukázalo, že během období šetření tyto dva prvky ceny zpravidla nebyly na faktuře uvedeny zvlášť. V takových případech ani obchodní doklady, jež byly vystaveny k dřívějšímu datu než faktura, např. objednávka nebo potvrzení objednávky, tyto dva prvky obvykle neuvádějí samostatně.
(141)
Proto byl vývoj základní ceny analyzován na základě veřejně dostupných informací předložených zúčastněnými stranami. Tyto informace poskytují podrobné rozdělení celkové ceny účtované za výrobky z komodity třídy 304 (8) v Německu (9) podle základní ceny a přirážky za slévání. Zatímco přirážka za slévání kolísala v závislosti na vývoji cen surovin, základní cena během posuzovaného období průběžně klesla asi o 20 % z přibližně 1 200 EUR za tunu v roce 2010 na přibližně 1 000 EUR za tunu v období šetření. Zatímco úroveň snížení nemusí být nutně reprezentativní pro všechny výrobky a všechny výrobce v Unii, rozsah snížení podporuje závěr, že klesající tendenci nevykazovala pouze výše přirážky za slévání, ale také výše základní ceny.
4.4.3.2. Náklady práce
(142)
Průměrné náklady práce u výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 12
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
57 071
58 068
59 684
61 826
Index
100
102
105
108
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(143)
Průměrné náklady práce na zaměstnance se během celého posuzovaného období zvyšovaly a mezi rokem 2010 a obdobím šetření vzrostly celkem o 8 %.
4.4.3.3. Zásoby
(144)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 13
Zásoby
2010
2011
2012
Období šetření
Stav zásob na konci roku (v tunách)
242 166
238 818
208 021
225 418
Index
100
99
86
93
Konečný stav zásob vyjádřený jako procento výroby
15
16
14
15
Index
100
103
90
99
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(145)
Objem zásob zůstal mezi roky 2010 a 2011 poměrně stabilní, poté se v roce 2012 snížil o 13 procentních bodů a v období šetření se mírně zvýšil, a to o 7 procentních bodů. Celkově za posuzované období poklesl o 7 %. Jelikož se většina výroby uskutečňuje na objednávku, zásoby nejsou v tomto odvětví významným ukazatelem.
4.4.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(146)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených do vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 14
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
- 0,6
- 1,3
- 2,1
- 1,6
Index
- 100
- 214
- 330
- 253
Peněžní tok (v milionech EUR)
- 199
107
- 10
- 39
Index
- 100
54
- 5
- 20
Investice (v milionech EUR)
1 504
1 375
1 279
1 244
Index
100
91
85
83
Návratnost investic (%)
- 1,2
- 2,9
- 4,3
- 3,1
Index
- 100
- 246
- 370
- 269
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(147)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Ziskovost výrobců zařazených do vzorku byla po celé posuzované období záporná - mezi rokem 2010 a 2012 se snížila o 1,5 procentního bodu a v období šetření došlo k mírnému zlepšení o 0,5 procentního bodu, kdy činila -1,6 %. Jak je vysvětleno ve 141. bodě odůvodnění výše, záporná hodnota ziskovosti byla způsobena především neustále klesající základní cenou, a nikoli v důsledku kolísání cen surovin, jako je nikl.
(148)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobního odvětví Unie financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Peněžní tok byl záporný ve třech ze čtyř posuzovaných let - v roce 2011 se zlepšil, poté však začal opět klesat. Dočasné zlepšení v roce 2011 bylo způsobeno zejména významným snížením stavu zásob polotovarů.
(149)
Investice vykazovaly klesající tendenci - v roce 2011 se snížily o 9 %, v roce 2012 o dalších 6 % a během období šetření o další 2 %. Celkově se v průběhu posuzovaného období snížily o 17 procentních bodů.
(150)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. Ve všech čtyřech posuzovaných letech byla negativní. V roce 2011 se snížila o 146 %, v roce 2012 o dalších 124 % a v období šetření dosáhla hodnoty -3,1 %.
(151)
Schopnost získávat kapitál byla u všech čtyř výrobců zařazených do vzorku negativně ovlivněna tím, že z důvodu negativních údajů o ziskovosti nebyly schopni získat financování od bank. Výrobci byli nuceni využívat finanční prostředky poskytnuté jinými společnostmi ze skupiny.
4.4.4. Závěr ohledně újmy
(152)
Většina ukazatelů újmy výrobního odvětví Unie vykazovala v posuzovaném období negativní trend. Objem výroby se snížil o 5 %, což způsobilo pokles využití kapacity o 8 %. Stabilní objem prodeje na rostoucím trhu vedl k poklesu podílu na trhu o 5 %. Zaměstnanost se snížila o 11 %, zatímco náklady práce vzrostly o 8 %. Investice se snížily o 17 %, zatímco návratnost investic zůstala během posuzovaného období záporná a prokázala zhoršující se tendenci.
(153)
Jedinými činiteli týkajícími se újmy, jež jasně vykazovaly mírně kladný trend, jsou výrobní kapacita a produktivita. V každém případě je toto zvýšení výrobní kapacity v souladu se zvýšením spotřeby během posuzovaného období. Zvýšení produktivity bylo důsledkem snížení počtu zaměstnanců.
(154)
V roce 2011 nebo 2012 prošly některé činitele týkající se újmy oproti předchozím letům dočasně pozitivnějším vývojem, načež se opět zhoršily - např. podíl na trhu, prodejní ceny a výrobní náklady. Ziskovost byla záporná všechny čtyři roky, peněžní tok tři roky ze čtyř.
(155)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(156)
V souladu s čl. 3 odst. 6 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala o to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než dumpingový dovoz z dotčených zemí, nebyla přičítána na vrub tomuto dumpingovému dovozu. Těmito činiteli jsou: dovoz ze třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, ceny energie, nadměrná kapacita a hospodářská soutěž uvnitř Unie.
5.1. Účinky dumpingového dovozu
(157)
Spotřeba v Unii vzrostla během posuzovaného období o 4 %, zároveň se však objem dovozu z dotčených zemí zvýšil o 70 %, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu vykazoval klesající trend. Bylo zjištěno, že způsob, jakým dovoz získal podíl na trhu a výrobní odvětví Unie ztratilo podíl na trhu, se shodoval. Rostoucí podíl dovozu na trhu v roce 2012 zpomalil a během období šetření vzrostl, zatímco zmenšující se trh výrobního odvětví Unie v roce 2012 rovněž zpomalil svůj vývoj a během období šetření opět poklesl. Je proto zřejmé, že ztracený podíl na trhu výrobního odvětví Unie souvisel s nárůstem dumpingového dovozu.
(158)
Dovozní ceny z dotčených zemí klesly během posuzovaného období o 13 %. V témže období se pak také snížily ceny výrobního odvětví Unie o 11 %. Během období šetření se dumpingový dovoz z dotčených zemí podbízel vůči cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % - 11,3 %, což vyvíjelo cenový tlak na výrobní odvětví Unie. Cenová politika spojená s rostoucím dumpingovým dovozem z dotčených zemí neumožnila výrobnímu odvětví Unie udržet si svůj podíl na trhu anebo ziskovost.
(159)
Zúčastněné strany tvrdily, že dovážené výrobky z dotčených zemí nesoutěží s výrobky prodávanými výrobním odvětvím Unie. Dovoz z dotčených zemí údajně představují převážně tenké výrobky o tloušťce menší než 2 mm, zatímco výrobky dodávané výrobním odvětvím Unie mají většinou tloušťku větší. Toto tvrzení však nebylo skutečnostmi zjištěnými při šetření potvrzeno. Ve skutečnosti vyvážející výrobci a výrobní odvětví Unie prodávají silné výrobky o tloušťce větší než 2 mm i tenké výrobky o menší tloušťce. Mimoto průměrný vzájemný poměr silných výrobků a tenkých výrobků je podobný a činí přibližně 30 % - 35 % jak u výrobního odvětví Unie, tak u vyvážejících výrobců z dotčených zemí zařazených do vzorku.
(160)
Zúčastněné strany tvrdily, že neexistuje souvislost mezi množstvím a cenami dovozu z ČLR a ziskovostí výrobního odvětví Unie. Konkrétně se odvolávaly na pokles dovozu z ČLR a stabilní ceny v období 2011-2012, což údajně nemohlo způsobit pokles průměrných cen na trhu Unie. Současně se zvýšily ztráty výrobního odvětví Unie a objem prodeje byl poměrně stabilní.
(161)
Tato analýza se však selektivně zaměřuje pouze na dva samostatné roky, a nikoli na celé posuzované období. Z analýzy celého období jasně vyplývá, že výrazné zvýšení dumpingového dovozu vedlo nejenom ke zhoršení ziskovosti, ale také ke ztrátě podílu výrobního odvětví Unie na trhu a ke snížení výroby, využití kapacity, zaměstnanosti, investic a návratnosti investic. Ačkoli rok 2012 nesledoval důsledně celkový trend, daný trend byl i nadále záporný. Účelem posouzení ukazatelů újmy během delšího období čtyř let je zejména vyhnout se případným závěrům na základě izolovaného vývoje. V každém případě byly účinky dumpingového dovozu z obou dotčených zemí posuzovány souhrnně z důvodů objasněných v 97. až 102. bodě odůvodnění výše. Proto nebylo vhodné posuzovat nezávislé účinky dumpingového dovozu z ČLR samostatně.
(162)
Zúčastněné strany tvrdily, že podíl na trhu, který ztratilo výrobní odvětví Unie kvůli dovozu z Tchaj-wanu, nebyl významný. Tchajwanský dovoz podle informací uvedených v podnětu představoval během období šetření podíl na trhu ve výši 4,98 % a mezi rokem 2010 a obdobím šetření se zvýšil o 1,09 %. Zúčastněné strany tvrdily, že tedy bylo nemožné, aby tchajwanský vývoz způsobil újmu, kterou žadatelé údajně utrpěli.
(163)
Podle závěrů šetření se podíl tchajwanského dovozu na trhu v posuzovaném období celkově zvýšil a v období šetření dosáhl 5,1 %. Při šetření se rovněž jednoznačně zjistilo, že tento dumpingový dovoz se významně podbízel prodejním cenám výrobního odvětví Unie. Proto v rozporu s tvrzením zúčastněných stran vytvořil dumpingový dovoz z Tchaj-wanu cenový tlak a spolu s čínským dumpingovým dovozem způsobil újmu výrobnímu odvětví Unie, jak je uvedeno výše. Je třeba připomenout, že účinky dovozu z obou dotčených zemí byly z důvodů objasněných v 97. až 102. bodě odůvodnění výše posuzovány souhrnně. Účinky dumpingového dovozu pouze z Tchaj-wanu tudíž nebyly posuzovány samostatně.
(164)
Zúčastněné strany tvrdily, že objem tchajwanského dovozu byl nadhodnocen, neboť údajně zahrnoval významné množství plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, jež pocházely z Číny nebo z Koreje, avšak byly nesprávně vykázány jako pocházející z Tchaj-wanu. Toto tvrzení však nebylo podloženo důkazy.
(165)
Nicméně spolupracující tchajwanské společnosti (výrobci a další spolupracující strany) vykázaly vývoz představující převážnou část celkového dovozu z Tchaj-wanu. Otázka údajně nesprávně vykázaných výrobků jiného než tchajwanského původu mohla tedy mít maximálně jen velmi omezený dopad.
(166)
Zúčastněné strany uvedly, že ceny čínských a tchajwanských vyvážejících výrobců stejně jako ceny výrobního odvětví Unie kopírovaly cenu niklu. Je sice možné, že v průběhu času vývoj cen vyvážejících výrobců kopíroval vývoj cen surovin, to se však netýká absolutní úrovně cen. V tomto ohledu bylo při šetření zjištěno, že jak čínské, tak tchajwanské ceny se podbízely ceně výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %. Pokud by platil argument, že čínské a tchajwanské ceny a ceny výrobního odvětví Unie se v průběhu posuzovaného období vyvíjely obdobně, vedlo by to pouze k závěru, že čínský a tchajwanský vývoz se během celého posuzovaného období podbízel cenám výrobního odvětví Unie s podobným rozpětím.
(167)
Zúčastněné strany tvrdily, že údajně vyšší investice neprokazují, že by výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Toto tvrzení však nebylo během šetření potvrzeno. Ve skutečnosti investice během posuzovaného období soustavně klesaly o 17 %, jak je uvedeno ve 149. bodě odůvodnění výše.
(168)
Komise v této fázi dospěla k závěru, že nárůst levného dumpingového dovozu z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
5.2. Účinky jiných činitelů
5.2.1. Dovoz ze třetích zemí
(169)
Objem dovozu z dalších třetích zemí se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 15
Dovoz ze třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Indie
Objem (v tunách)
17 568
29 437
33 763
61 855
Index
100
168
192
352
Podíl na trhu (%)
0,6
0,9
1,0
1,9
Průměrná cena (EUR/t)
1 912
2 421
2 218
2 098
Index
100
127
116
110
Jižní Korea
Objem (v tunách)
72 256
70 297
62 047
92 189
Index
100
97
86
128
Podíl na trhu (%)
2,3
2,2
1,9
2,8
Průměrná cena (EUR/t)
1 932
2 112
1 891
1 839
Index
100
109
98
95
Jižní Afrika
Objem (v tunách)
66 142
51 788
50 718
51 907
Index
100
78
77
78
Podíl na trhu (%)
2,1
1,6
1,6
1,6
Průměrná cena (EUR/t)
2 302
2 355
2 102
1 943
Index
100
102
91
84
USA
Objem (v tunách)
94 923
82 387
82 624
90 947
Index
100
87
87
96
Podíl na trhu (%)
3,0
2,5
2,5
2,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 695
2 943
2 646
2 304
Index
100
109
98
85
Ostatní třetí země
Objem (v tunách)
85 674
109 406
74 897
59 204
Index
100
128
87
69
Podíl na trhu (%)
2,7
3,4
2,3
1,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 450
2 659
2 715
2 669
Index
100
109
111
109
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě dotčených zemí
Objem (v tunách)
336 564
343 313
304 049
356 102
Index
100
102
90
106
Podíl na trhu (%)
10,6
10,6
9,3
10,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 351
2 549
2 371
2 156
Index
100
108
101
92
Zdroj: Eurostat.
(170)
Třetími zeměmi s největším objemem dovozu byly Indie, Jižní Korea, Jižní Afrika a Spojené státy americké, přičemž podíly těchto zemí na trhu během období šetření činily 1,6 % až 2,8 %. Podíl všech ostatních třetích zemí na trhu činil 10,8 %.
(171)
Dovoz z Indie byl zanedbatelný a po většinu posuzovaného období odpovídal 1 % nebo méně. Práh 1 % byl překročen pouze jednou, a to během období šetření, kdy byl podíl na trhu 1,9 %.
(172)
Podíl Jižní Koreje na trhu byl v posuzovaném období poměrně stabilní: v letech 2010 až 2012 poklesl z 2,3 % na 1,9 % a během období šetření se zvýšil pouze na 2,8 %.
(173)
Dovoz z Jižní Afriky a Spojených států amerických vykazoval v průběhu posuzovaného období klesající trend. Podíl dovozu z Jižní Afriky na trhu se snížil z 2,1 % na 1,6 %, zatímco podíl dovozu ze Spojených států amerických na trhu klesl z 3,0 % na 2,8 %.
(174)
Pokud jde o ceny na základě údajů Eurostatu, lze konstatovat, že pouze dovozní cena u dovozu z Jižní Koreje byla nižší než dovozní cena u dovozu z ČLR a Tchaj-wanu, zatímco dovoz z Jižní Afriky vykazoval podobné ceny a dovoz z Indie a ze Spojených států amerických vyšší ceny. Je však třeba mít na paměti, že dotčený/obdobný výrobek zahrnuje rozličné třídy oceli, což má za následek významné cenové rozdíly, které v průměrných cenách podle údajů Eurostatu nemohly být zohledněny.
(175)
Zúčastněné strany se odvolávaly na dovoz z jiných třetích zemí, včetně USA, Jižní Koreje, Indie a Jižní Afriky. Tvrdily, že tento dovoz musel mít vliv na situaci výrobního odvětví Unie a že jelikož existuje významný dovoz z ostatních třetích zemí, který není předmětem šetření Komise, neměla by být dovozu z ČLR a Tchaj-wanu připisována žádná újma způsobená dovozem z ostatních zemí.
(176)
Jak je uvedeno výše, během období šetření měly z jiných zemí, jež jsou zdrojem dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli do Unie, největší podíl na trhu Tchaj-wan a ČLR (5,1 %, resp. 4,3 %). Dovoz z žádné jiné země nepřekročil během posuzovaného období 3 % podíl na trhu. Navíc zatímco podíl dovozu z dotčených zemí na trhu vzrostl během posuzovaného období o 3,7 procentního bodu, podíl dovozu z jiných třetích zemí než z dotčené země na trhu byl stabilní a během posuzovaného období se zvýšil pouze o 0,2 procentního bodu.
(177)
Vzhledem k stabilnímu trendu ve vývoji objemu dovozu proto Komise dospěla k předběžnému závěru, že dovoz z jiných třetích zemí nepřispěl významnou měrou k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.2.2. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(178)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 16
Vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v tunách)
185 377
188 431
182 370
178 010
Index
100
102
98
96
Průměrná cena (v EUR za tunu)
2 148
2 353
2 082
1 915
Index
100
110
97
89
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(179)
Objem vývozu u výrobců v Unii zařazených do vzorku se po jediném zvýšení v roce 2011 snižuje, a to jak co se týče objemu, tak i prodejních cen. Celkový objem vývozu výrobců zařazených do vzorku představoval přibližně 12 % jejich kombinované výroby. I když pokles vývozu mohl přispět ke snížení výroby, vzhledem k nízké úrovni vývozu v porovnání s prodejem v Unii byl podíl vývozu na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie velmi omezený.
5.2.3. Ceny energie, nadměrná kapacita
(180)
Zúčastněné strany tvrdily, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly vysoké ceny energie, které jsou údajně o 20 % vyšší než v ČLR. Energie je však při výrobě plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pouze menším nákladovým faktorem, přičemž obvykle představuje méně než 10 % celkových nákladů. Ponecháme-li stranou otázku, zda ceny energie v ČLR odrážejí tržní hodnoty, rozdíl mezi cenami energie nemůže být příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(181)
Zúčastněné strany tvrdily, že v rozporu s tím, co je uvedeno v podnětu, bylo výrobní odvětví Unie poznamenáno výraznou nadměrnou kapacitou. Komise zjistila, že využití kapacity výrobního odvětví Unie se snížilo ze 77 % v roce 2010 na 70 % během posuzovaného období. Ovšem výrobní kapacita výrobního odvětví Unie a spotřeba na trhu Unie se vyvíjely souběžně a v obou případech došlo během posuzovaného období ke zvýšení o 4 %. Pokles využití kapacity je tudíž způsoben neschopností výrobního odvětví Unie využít rostoucího trhu, neboť tento růst byl absorbován dumpingovým dovozem z dotčených zemí. Výsledná údajná nadměrná kapacita je tedy spíše důsledkem dumpingového dovozu než příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(182)
Komise dospěla k závěru, že jak náklady na energii výrobního odvětví Unie, tak jeho údajná nadměrná kapacita nemohly způsobit újmu, kterou utrpělo.
5.3. Obavy z narušení hospodářské soutěže
(183)
Zúčastněné strany tvrdily, že dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli z ČLR vzrostl v reakci na koncentraci kapacity v Unii do malého počtu dodavatelů, kdy uživatelé v Unii měli k dispozici pouze omezený počet výrobců. Nicméně v posledních 10 letech se na trhu Unie vždy vyskytovali čtyři středně velcí a řada menších dodavatelů. Zatímco vlastnictví některých z těchto společností se během tohoto období změnilo, počet dodavatelů byl stabilní. Nárůst dumpingového čínského dovozu tudíž nemohl nastat v důsledku snížení počtu dodavatelů v Unii.
(184)
Zúčastněné strany uvedly, že trh Unie je velmi koncentrovaný a dovoz z dotčených zemí nemohl způsobit újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Tvrdily, že objem dovozu z Asie nebyl dostatečně vysoký na to, aby omezil hospodářskou soutěž, a nemohl bránit výrobnímu odvětví Unie zvyšovat ceny. V této souvislosti se tytéž strany odvolávaly na rozhodnutí Komise o schválení spojení podniků Outokumpu a Inoxum (10) (s výhradou závazků) v listopadu 2012 (dále jen „rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum“).
(185)
Analýza v rámci řízení o spojování podniků a antidumpingové šetření se však týkají různých právních rámců, které mají odlišné cíle. Zatímco v řízení o spojování podniků se analyzuje, zda by navrhované spojení vyvolalo obavy z narušení hospodářské soutěže, antidumpingové šetření analyzuje, zda je výrobní odvětví Unie vystaveno dumpingu působícímu újmu.
(186)
V každém případě bylo v rámci rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum zkoumáno, zda nabytí společnosti Inoxum společností Outokumpu by vedlo ke vzniku podniku s dominantním postavením na trhu Unie. Subjekt vzniklý spojením společností Outokumpu a Inoxum by měl kombinovaný podíl na trhu přesahující 50 % a vedl by ke snížení počtu hlavních výrobců ze čtyř na tři. Toto rozhodnutí o spojení podniků zavazovalo společnost Outokumpu odprodat část společnosti Inoxum včetně výrobní společnosti Acciai Speciali Terni (dále jen „AST“). Cílem tohoto odprodeje bylo právě zachovat v Unii hospodářskou soutěž na trhu s plochými za studena válcovanými výrobky z korozivzdorné oceli a vznik plánovaného subjektu (spojením společnosti Outokumpu a veškerých aktiv společnosti Inoxum včetně AST), jehož tržní podíl na trhu Unie by byl vyšší než 50 %, se nikdy neuskutečnil. Namísto toho stále existují čtyři středně velké subjekty a několik menších subjektů, které si navzájem konkurují, aniž by některá z těchto stran dosahovala úrovně tržní síly, jíž by dosahoval navrhovaný subjekt vzniklý spojením podniků analyzovaným ve věci týkající se spojení společností Outokumpu a Inoxum.
(187)
Zúčastněné strany se rovněž odvolávaly na diskusi v rámci rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum ohledně skutečnosti, že výrobci v Unii nebyli omezeni asijským dovozem během těch období, kdy byl asijský dovoz z důvodu kolísání cen niklu, směnných kurzů a nízkých cen niklu na Londýnské burze kovů méně konkurenceschopný. V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo poznamenáno, že „i když omezení spojená s dovozem nemusí být v současnosti silná, je možné, že by se v budoucnosti zvýšila“ (11), což následně vedlo k posouzení pravděpodobného vývoje trhu. Ze současného šetření vyplývá následující: dumpingový dovoz z dotčených zemí dosáhl během období šetření 9,5 % podílu na trhu a v porovnání s rokem 2010 vzrostl o 70 %. Rovněž bylo zjištěno, že tento dumpingový dovoz se podbízel cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %.
(188)
Kromě toho skutečnost, že poptávka na trhu Unie je relativně stabilní, a to i v případě významného kolísání cen, neznamená, že kupující nejsou citliví na cenu. Zatímco nižší ceny, jež nabízejí vývozci, nevedou ke zvýšení spotřeby na trhu Unie, šetření jasně ukázalo, že kupující jsou ochotni nakupovat větší množství levného zboží z dovozu. Vzhledem k tomu, že tento levný dovoz nevytváří další poptávku, jde tento prodej na úkor prodeje ostatních účastníků trhu, a to hlavně na úkor výrobního odvětví Unie.
(189)
Šetření potvrdilo, že výrobní odvětví Unie prodává širší sortiment výrobků než spolupracující vyvážející výrobci. Avšak během období šetření se přibližně 75 % prodeje výrobního odvětví Unie týkalo čtyř nejčastějších tříd oceli (304, 304L, 316L a 430). Všechny tyto třídy prodávají vývozci z dotčených zemí v řadě různých šířek, tlouštěk a úprav. I výrobky z komodit, které nepatří do těchto tříd, spolu přímo soutěží, jelikož byly rovněž prodávány vývozci z dotčených zemí.
(190)
Žádná ze zúčastněných stran v tomto šetření nevznesla žádné námitky týkající se jakosti výrobku. V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo na jedné straně uvedeno, že jakost výrobků neevropských výrobců lze v průměru považovat za srovnatelnou s jakostí u evropských výrobců (12), na druhé straně v něm bylo konstatováno, že odběratelé se zvláštními požadavky nemohou nakupovat v Asii (13). Jak však bylo popsáno výše, převážnou část prodeje výrobního odvětví Unie představují komoditní výrobky, u kterých je jakost srovnatelná.
(191)
Další faktory, které brání některým odběratelům nakupovat dovážené ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli, jsou dlouhé dodací lhůty z důvodu dlouhé přepravy z dotčených zemí a méně příznivé platební podmínky, které nabízejí výrobci v dotčených zemích. Nicméně tyto faktory jsou relevantní především pro odběratele nakupující přímo od ocelárny, kteří představují zhruba pouze třetinu trhu Unie.
(192)
Zároveň většina prodeje probíhala prostřednictvím středisek služeb pro ocelářský průmysl, přičemž tento prodej představoval přibližně dvě třetiny trhu Unie. Téměř veškerý vývoz z dotčených zemí ve skutečnosti probíhá prostřednictvím nezávislých středisek služeb pro ocelářský průmysl, jež také nakupují od výrobního odvětví Unie. V tomto případě jsou platební podmínky, které nabízí distributor, pro uživatele relevantní. Jelikož se tento prodej obvykle uskutečňuje ze zásob distributora, odpovídá příslušná dodací lhůta rovněž době potřebné pro zaslání zboží od distributora uživateli. Proto většina prodeje není těmito faktory ovlivněna.
(193)
Většina prodeje uskutečňovaného výrobním odvětvím Unie je tedy přímo ovlivněna dumpingovým dovozem z dotčených zemí.
(194)
Komise proto dospěla k závěru, že podmínky hospodářské soutěže v Unii nemohly zabránit tomu, aby dumpingový dovoz z dotčených zemí výrobnímu odvětví Unie působil újmu.
5.4. Účinek cen surovin
(195)
Zúčastněné strany tvrdily, že rozhodnutí, zda si koupí dotčený výrobek pocházející z dotčených zemí, nebo obdobný výrobek vyráběný výrobním odvětvím Unie, je ovlivněno vývojem cen surovin, zejména niklu. Je tomu tak proto, že vývozci si účtují jednotnou cenu a výrobní odvětví Unie si účtuje základní cenu plus přirážku za slévání.
(196)
Proto by údajně bylo pro dovozce výhodnější v dotčených zemích nakupovat, když ceny surovin rostou (neboť ceny výrobního odvětví Unie budou upraveny směrem nahoru, zatímco ceny vývozců zůstanou stabilní). Na druhé straně, pokud by se ceny surovin snížily, údajně by pro dovozce bylo nakupovat v dotčených zemích méně výhodné (neboť ceny výrobního odvětví Unie se sníží, zatímco ceny vývozců zůstanou stabilní).
(197)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum byl analyzován dopad očekávaného vývoje ceny niklu na rozhodování dovozců o nákupu (14). V současném šetření bylo analyzováno, zda vývoj dovozu opravdu sledoval vývoj skutečných cen niklu podle výše popsaného trendu. Ceny niklu klesly (15) o 31 % z 16 453 EUR za tunu v roce 2010 na 11 327 EUR za tunu během období šetření. Podle tvrzení zúčastněných stran uvedeného ve 196. bodě odůvodnění výše mělo toto snížení cen niklu vést k poklesu dovozu z dotčených zemí. Šetření však ukázalo, že i přes značné snížení cen niklu se vývoz z dotčených zemí během stejného období zvýšil o 70 %, jak je popsáno v 104. bodě odůvodnění výše.
(198)
Vývoj cen surovin sice mohl mít určitý vliv na vývoj objemů dovozu, ale další faktory jako nízká úroveň cen vyvážejících výrobců nad tímto účinkem jasně převážily. Má se tedy za to, že vývoj cen niklu neměl na celkově rostoucí trend dumpingového dovozu z dotčených zemí během posuzovaného období trvalý vliv.
5.5. Změny ve spotřebním vzorci
(199)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo stanoveno, že jak absolutní úroveň cen niklu, tak kolísání cen niklu pravděpodobně sníží atraktivitu korozivzdorné oceli jako materiálu a budou stimulovat poptávku po korozivzdorné oceli neobsahující nikl (16).
(200)
Co se týče atraktivity korozivzdorné oceli jako materiálu, objevil se též argument, že substituci korozivzdorné oceli mohla ovlivnit řada trendů, jako je potřeba využívání lehčích materiálů, např. v automobilech (negativní dopad na korozivzdornou ocel; přechod z oceli na kompozity), kratší životní cykly výrobků u spotřebního zboží (negativní dopad na korozivzdornou ocel; používají se levnější materiály), vyšší potřeba úpravy vody a výroba zelené energie (pozitivní dopad na korozivzdornou ocel; problém náhrady v mnohých použitích) a vývoj cen případných konkurenčních materiálů (železná ruda, hliník, měď) (17).
(201)
V tomto ohledu toto šetření potvrdilo závěry rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum (18), že poptávka po korozivzdorné oceli obecně a po plochých za studena válcovaných výrobcích z korozivzdorné oceli konkrétně je poměrně nepružná. K největšímu růstu spotřeby došlo mezi lety 2010 a 2011, kdy ceny rostly. Během období klesajících cen od roku 2011 až do období šetření zůstala spotřeba stabilní a zvýšila se pouze o 1 %. Substituce korozivzdorné oceli, včetně výše uvedených faktorů, tudíž neměla na celkovou spotřebu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli měřitelný dopad.
(202)
Co se týče přesunu poptávky směrem k třídám korozivzdorné oceli neobsahujícím nikl, které jsou rovněž obdobným výrobkem, podrobná analýza prodejních transakcí, jež vykázali výrobci v Unii zařazení do vzorku, potvrzuje závěry rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum.
(203)
Jak je však popsáno ve 138. bodě odůvodnění výše, ceny účtované výrobním odvětvím Unie jsou přímo vázány na třídu oceli a odpovídající ceny surovin. Přesun poptávky od jedné třídy oceli k jiné proto nemá žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie.
(204)
V této fázi byl tudíž vyvozen závěr, že změny ve spotřebním vzorci neměly na výkonnost výrobního odvětví Unie negativní dopad.
5.6. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(205)
Levný dumpingový dovoz z dotčených zemí se zvýšil jak v absolutním, tak v relativním vyjádření v porovnání se spotřebou v Unii v době, kdy se zhoršila většina ukazatelů újmy výrobního odvětví Unie (výroba, využití kapacity, podíl na trhu, zaměstnanost, prodejní ceny, náklady práce, ziskovost, investice, návratnost investic). Dumpingový dovoz z dotčených zemí se během období šetření podbízel cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %.
(206)
Ostatní faktory, jako jsou ceny energie, kapacita a podmínky hospodářské soutěže na trhu Unie, k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie nepřispěly. Faktory jako dovoz z jiných třetích zemí a vývoz výrobního odvětví Unie mohly k újmě přispět, avšak ve velmi omezené míře.
(207)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k předběžnému závěru, že příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je dumpingový dovoz z dotčených zemí a že ostatní faktory posuzované jednotlivě tuto příčinnou souvislost nenarušují. Újma spočívá především v křehké finanční situaci výrobního odvětví Unie a v poklesu výroby, využití kapacity, zaměstnanosti a podílu na trhu.
(208)
Komise rozlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působícího újmu. Účinek jiného dovozu, vývozu výrobního odvětví Unie, cen energie, kapacity a podmínek hospodářské soutěže na nepříznivý vývoj výrobního odvětví Unie, pokud jde o jeho finanční situaci, výrobu a podíl na trhu, byl buď velmi omezený, nebo žádný.
6. ZÁJEM UNIE
(209)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory zjištění, že újmu způsobuje dumping, může učinit jednoznačný závěr, že v tomto případě není v zájmu Unie přijímat příslušná opatření. Zájem Unie byl stanoven na základě posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
6.1. Zájem výrobního odvětví Unie
(210)
Většina výrobního odvětví Unie podporuje uložení opatření. Největší výrobce v Unii při šetření nespolupracoval, neměl však proti podnětu výhrady. Šest výrobců v Unii představujících přibližně 55 % prodeje a výroby v Unii při šetření spolupracovalo a podpořilo podnět.
(211)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Všechny finanční ukazatele (ziskovost, peněžní tok, návratnost investic) byly v průběhu celého posuzovaného období většinou záporné. Ostatní ukazatele, jako je výroba, využití kapacity, zaměstnanost a podíl na trhu, se v průběhu celého posuzovaného období vyvíjely negativně. Výrobnímu odvětví Unie se podařilo jen udržet nízký objem prodeje po krizi a nemohlo těžit z růstu trhu.
(212)
Pokud by nebyla přijata opatření, bude dumpingový dovoz z dotčených zemí i nadále nutit výrobní odvětví Unie prodávat za ztrátové ceny. Toto hromadění dalších ztrát povede k dalšímu zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Je proto v zájmu výrobního odvětví Unie opatření uložit.
6.2. Zájem dovozců a distributorů, kteří nejsou ve spojení
(213)
Dovozci a distributoři (včetně středisek služeb pro ocelářský průmysl) byli při tomto šetření velmi aktivní. Přihlásilo se 31 dovozců a distributorů, kteří vyjádřili nesouhlas s uložením opatření.
(214)
Dovozci a distributoři tvrdili, že uložením opatření se omezí jejich možné zdroje dodávek. Uvedli, že pokud budou opatření uložena, nebudou již dále moci odebírat ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli z ČLR a Tchaj-wanu.
(215)
Šetření však ukázalo, že všichni dovozci a distributoři nakupují z různých zdrojů, včetně výrobního odvětví Unie, dotčených zemí a jiných třetích zemí. Na dodávky z dotčených zemí jsou tudíž odkázáni pouze do určité míry.
(216)
Tyto strany mohou i nadále nakupovat ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli od výrobního odvětví Unie a jiných zemí, kterých se toho šetření netýká (například Indie, Jižní Afrika, Jižní Korea nebo USA) a jejichž celkový podíl na trhu dosahuje 11 %. Jak výrobní odvětví Unie, tak dovoz z jiných třetích zemí proto představují věrohodnou alternativu k dovozu z Číny a Tchaj-wanu.
(217)
Proto se v této fázi vyvozuje závěr, že uložení opatření může mít na situaci dovozců a distributorů, kteří nejsou ve spojení, pouze malý negativní dopad.
6.3. Zájem uživatelů
(218)
Řada zúčastněných stran, včetně vyvážejících výrobců a distributorů, vyjádřila obavy ohledně možných negativních účinků opatření na uživatele. Samotní uživatelé tyto obavy nemají. Míra zapojení uživatelů do této věci byla velmi nízká. Stanovisko vyjádřilo šest uživatelů (včetně jedné skupiny čtyř společností), z nichž pouze jeden byl proti uložení opatření. Ostatní uživatelé a jejich sdružení se buď nezapojili, nebo se výslovně zdrželi jakéhokoli postoje.
(219)
Proto se vyvozuje předběžný závěr, že uložení opatření není proti zájmu uživatelů.
6.4. Obavy z narušení hospodářské soutěže
(220)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum dospěla Komise k závěru, že navrhované spojení společností Outokumpu a Inoxum by pravděpodobně vedlo k zásadnímu narušení účinné hospodářské soutěže kvůli nekoordinovaným účinkům z důvodu vytvoření dominantního postavení na trhu Evropského hospodářského prostoru (EHP) s plochými za studena válcovanými výrobky z korozivzdorné oceli (19). Komise s cílem vyhnout se takovému narušení uznala, že balíček týkající se odprodeje zahrnující AST postačuje k odstranění obav z narušení hospodářské soutěže (20). Nápravné opatření schválené Komisí zachovalo počet středně velkých výrobců v Unii (tj. 4).
(221)
Toto nápravné opatření již bylo provedeno a nyní je plně účinné. Mimoto se uložením antidumpingových opatření nesnižuje počet středně velkých výrobců v Unii. V této fázi se proto dospělo k závěru, že uložením opatření se nesníží ani neodstraní účinek závazku přijatého Komisí v rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum.
6.5. Závěr ohledně zájmu Unie
(222)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že neexistují žádné přesvědčivé důvody se domnívat, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Tchaj-wanu v této fázi šetření není v zájmu Unie.
7. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(223)
Na základě závěrů, k nimž Komise v otázce dumpingu, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie dospěla, by měla být zavedena prozatímní opatření, jež zabrání tomu, aby dumpingový dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
7.1. Úroveň pro odstranění újmy (rozpětí újmy)
(224)
Za účelem stanovení úrovně těchto opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(225)
Újma by byla odstraněna v případě, že výrobní odvětví Unie by dokázalo pokrýt své výrobní náklady a dosáhnout takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu.
(226)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla v průběhu celého posuzovaného období, tj. v letech 2010 až 2013, záporná. Předchozí roky 2008 a 2009 byly postiženy poklesem poptávky v době celosvětové hospodářské krize, a zisk dosažený v těchto letech tudíž nelze považovat za zisk dosažený za běžných podmínek hospodářské soutěže. Jak je uvedeno výše ve 134. bodě odůvodnění, předchozí šetření předběžně zjistilo existenci dumpingu v roce 2007, avšak mezi tímto dovozem a situací výrobního odvětví Unie nemohla být stanovena věcná spojitost.Proto byl cílový zisk stanoven na 8,1 %, což byl zisk, kterého dosáhlo výrobní odvětví Unie v roce 2007. To byl poslední reprezentativní rok, který se vyznačoval běžnými podmínkami hospodářské soutěže před poklesem poptávky v letech 2008 a 2009. Velikost trhu v roce 2013 téměř dosáhla úrovně spotřeby v roce 2007.
(227)
Na tomto základě Komise vypočítala pro výrobní odvětví Unie cenu obdobného výrobku nepůsobící újmu, a to tak, že od prodejních cen Unie odečetla skutečné ztráty utrpěné během období šetření a připočetla výše uvedené ziskové rozpětí ve výši 8,1 %.
(228)
Úroveň pro odstranění újmy poté Komise určila na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v dotčených zemích zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného v období šetření na trhu Unie výrobci v Unii zařazenými do vzorku, která nepůsobí újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(229)
Úroveň pro odstranění újmy pro „ostatní spolupracující společnosti“ a pro „všechny ostatní společnosti“ je definována stejným způsobem jako dumpingové rozpětí pro tyto společnosti (viz výše 57., 60., 85. a 88. bod odůvodnění).
7.2. Prozatímní opatření
(230)
Prozatímní antidumpingová opatření by měla být na dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu uvalena podle pravidla nižšího cla, které stanoví čl. 7 odst. 2 základního nařízení. Komise provedla srovnání rozpětí újmy a rozpětí dumpingu. Výše celních sazeb by měla být stanovena tak, aby byla na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy.
(231)
Jak již bylo uvedeno ve 4. bodě odůvodnění výše, Komise zavedla celní evidenci dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Tchaj-wanu nařízením (EU) č. 1331/2014 s ohledem na možné zpětné uplatnění antidumpingových a vyrovnávacích opatření podle čl. 10 odst. 4 základního nařízení a čl. 16 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (21) (dále jen „základní antisubvenční nařízení“).
(232)
Pokud jde o současné antidumpingové šetření, a vzhledem k výše uvedeným zjištěním by celní evidence dovozu za účelem antidumpingového šetření v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení měla být zastavena.
(233)
Co se týká souběžného antisubvenčního šetření (viz 3. bod odůvodnění výše), celní evidence dovozu z ČLR podle čl. 24 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení by měla pokračovat.
(234)
V této fázi řízení nelze přijmout rozhodnutí o možném zpětném uplatnění antidumpingových opatření.
(235)
Prozatímní antidumpingové clo by na základě výše uvedených skutečností mělo mít tyto sazby, vyjádřené v cenách CIF na hranici Unie před proclením:
Země
Společnost
Dumpingové rozpětí
(%)
Rozpětí újmy
(%)
Prozatímní antidumpingové clo
(%)
ČLR
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.
29,2
24,3
24,3
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
24,3
24,3
Ostatní spolupracující společnosti
30,0
24,5
24,5
Všechny ostatní společnosti
34,9
25,2
25,2
Tchaj-wan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
23,9
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd.
10,9
22,9
10,9
Yieh United Steel Corporation
10,9
22,9
10,9
Ostatní spolupracující společnosti
10,9
22,9
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
23,9
12,0
(236)
Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou při tomto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby jsou použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a vyráběného uvedenými právnickými osobami. Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s těmito konkrétně uvedenými společnostmi, by se měla vztahovat celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“. Neměla by se na ně vztahovat žádná z uvedených individuálních antidumpingových celních sazeb.
(237)
Pokud společnost následně změní název svého subjektu, může požádat o uplatnění těchto individuálních antidumpingových celních sazeb. Tato žádost musí být předložena Komisi (22). Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace umožňující prokázat, že daná změna nemá vliv na právo dotyčné společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna názvu společnosti nemá vliv na její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně názvu zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(238)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, sazba antidumpingového cla pro všechny ostatní společnosti by se neměla vztahovat pouze na vyvážející výrobce, kteří při tomto šetření nespolupracovali, ale i na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(239)
Od 26. března 2015 je ochrana před dumpingovým dovozem zajištěna prozatímním antidumpingovým clem. Celní evidence dovozu pro účely ochrany před dumpingovým dovozem proto již není nutná. Ustanovení čl. 1 odst. 1 nařízení (EU) č. 1331/2014 proto musí být odpovídajícím způsobem změněno.
8. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(240)
Komise v zájmu řádné správy vyzve zúčastněné strany k tomu, aby v pevně stanovené lhůtě předložily písemné připomínky a/nebo aby požádaly o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
(241)
Zjištění týkající se uložení prozatímního cla jsou prozatímní a mohou být v konečné fázi šetření změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz plochých válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, dále již neupravených, pouze válcovaných za studena (úběrem za studena), v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89, pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
(%)
Doplňkový kód TARIC
Čínská lidová republika
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd., Šanghaj
25,2
C022
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd., Ningbo
25,2
C023
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd., Taiyuan City
24,3
C024
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd., Tianjin City
24,3
C025
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
24,5
Všechny ostatní společnosti
25,2
C999
Tchaj-wan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei City
12,0
C030
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung City
10,9
C031
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung City
10,9
C032
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze II
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
C999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii podléhá složení jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se příslušná platná ustanovení o clech.
Článek 2
1. Do 25 kalendářních dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost mohou zúčastněné strany:
a)
požádat o poskytnutí informací o podstatných skutečnostech a důvodech, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato;
b)
předložit Komisi své písemné připomínky a
c)
požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
2. Strany uvedené v čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se mohou vyjádřit k uplatňování prozatímních opatření do 25 kalendářních dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 3
Ustanovení čl. 1 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1331/2014 se nahrazuje tímto:
„1. Celní orgány se vyzývají, aby podle čl. 24 odst. 5 nařízení (ES) č. 597/2009 přijaly vhodná opatření k zavedení celní evidence dovozu plochých válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, dále již neupravených, pouze válcovaných za studena (úběrem za studena), v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89, pocházejících z Čínské lidové republiky do Unie.“
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. března 2015.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/501
оd 24. ožujka 2015.
o uvođenju privremene antidampinške pristojbe na uvoz hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Tajvana
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 7.,
nakon savjetovanja s državama članicama,
budući da:
1. POSTUPAK
1.1. Pokretanje postupka
(1)
Europska komisija („Komisija”) pokrenula je 26. lipnja 2014. antidampinški ispitni postupak povezan s uvozom u Uniju hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine („NRK”) i Tajvana („predmetne zemlje”) na temelju članka 5. Osnovne uredbe). Obavijest o pokretanju postupka objavila je u Službenom listu Europske unije (2) („Obavijest o pokretanju postupka”).
(2)
Komisija je pokrenula ispitni postupak nakon što je 13. svibnja 2014. Eurofer („podnositelj pritužbe”) uložio pritužbu u ime proizvođača hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika kao podnositelja pritužbe iz Unije. Podnositelj pritužbe predstavlja približno 50 % ukupne proizvodnje hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika Unije. Pritužba je sadržavala dokaz o dampingu i posljedičnoj materijalnoj šteti koji su se smatrali dostatnim da opravdaju pokretanje ispitnog postupka.
(3)
Komisija je 14. kolovoza 2014. pokrenula antisubvencijski ispitni postupak povezan s uvozom u Uniju hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz NRK-a te je započela zasebni ispitni postupak. Obavijest o pokretanju antisubvencijskog postupka objavila je u Službenom listu Europske unije (3).
1.2. Evidentiranje
(4)
Nakon zahtjeva podnositelja pritužbe popraćenog potrebnim dokazima Komisija je 15. prosinca 2014. donijela Provedbenu uredbu (EU) br. 1331/2014 (4) o uvjetovanju evidentiranjem uvoza hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Republike Kine i Tajvana od 17. prosinca 2014. nadalje.
1.3. Zainteresirane strane
(5)
Komisija je u Obavijesti o pokretanju postupka pozvala sve zainteresirane strane da joj se obrate kako bi sudjelovale u ispitnom postupku. Usto, Komisija je posebno obavijestila podnositelja pritužbe, druge proizvođače iz Unije koji su joj poznati, proizvođače izvoznike koji su joj poznati i nadležna tijela NRK-a i Tajvana, uvoznike, dobavljače, korisnike i trgovce koji su joj poznati te udruženja za koja se zna da se na njih odnosi pokretanje ispitnog postupka te ih pozvala na sudjelovanje. Komisija je o pokretanju postupka obavijestila i proizvođače iz Sjedinjenih Američkih Država („SAD”) i Južne Afrike te ih pozvala na sudjelovanje. U Obavijesti o pokretanju postupka Komisija je obavijestila zainteresirane strane da je predvidjela SAD kao treću zemlju s tržišnim gospodarstvom („analogna zemlja”) u smislu članka 2. stavka 7. točke (a) Osnovne uredbe.
(6)
Zainteresirane strane dobile su priliku dostaviti primjedbe na pokretanje ispitnog postupka i zatražiti saslušanje Komisije i/ili službenika za saslušanje u trgovinskim postupcima.
(a) Odabir uzorka
(7)
U Obavijesti o pokretanju postupka Komisija je navela da bi mogla provesti odabir uzorka zainteresiranih strana u skladu s člankom 17. Osnovne uredbe.
Odabir uzorka proizvođača iz Unije
(8)
Komisija je u Obavijesti o pokretanju postupka navela da je odabrala privremeni uzorak proizvođača iz Unije. Komisija je odabrala uzorak na temelju obujma proizvodnje. Taj se uzorak sastojao od četiriju proizvođača iz Unije. Proizvođači iz Unije činili su približno 50 % obujma proizvodnje. Komisija je pozvala zainteresirane strane da ulože primjedbe na privremeni uzorak. Nije bilo primjedaba na privremeni uzorak pa je privremeni uzorak potvrđen. Uzorak je reprezentativan za industriju Unije.
Odabir uzorka uvoznika
(9)
Kako bi odlučila je li odabir uzorka potreban i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od nepovezanih uvoznika zatražila da dostave podatke određene u Obavijesti o pokretanju postupka.
(10)
Trideset i jedan nepovezani uvoznik dostavio je zatražene podatke i pristao da ga se uključi u uzorak. U skladu s člankom 17. stavkom 1. Osnovne uredbe Komisija je na temelju najvećeg obujma uvoza u Uniju odabrala uzorak od četiriju uvoznika. U skladu s člankom 17. stavkom 2. Osnovne uredbe provedeno je savjetovanje o odabiru uzorka sa svim predmetnim uvoznicima koji su joj poznati.
(11)
Dostavljene su primjedbe u pogledu vlasničke strukture jednog od odabranih uvoznika. Zainteresirane strane tvrdile su da jedan uvoznik ne bi trebao biti uključen u uzorak jer je povezan s proizvođačem iz Unije. Međutim, taj proizvođač nije bio povezan ni s jednim proizvođačem iz Unije tijekom razdoblja ispitnog postupka, već je to postao tek naknadno. Nadalje, pojam „nepovezani uvoznik” znači da nije povezan s proizvođačima izvoznicima. Nepovezani uvoznik svakako može biti povezan s proizvođačem iz Unije.
Odabir uzorka proizvođača izvoznika na Tajvanu
(12)
Kako bi odlučila je li odabir uzorka potreban i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od svih proizvođača izvoznika na Tajvanu zatražila da dostave podatke navedene u Obavijesti o pokretanju postupka. Usto, Komisija je od predstavnika Tajvana pri EU-u zatražila da utvrde ostale proizvođače izvoznike, ako takvi postoje, koji bi mogli biti zainteresirani za sudjelovanje u ispitnom postupku i/ili da s njima stupe u kontakt.
(13)
Ukupno je devet proizvođača koji navodno izvoze iz predmetne zemlje dostavilo zatražene podatke i pristalo biti uključeno u uzorak. U skladu s člankom 17. stavkom 1. Osnovne uredbe Komisija je odabrala uzorak od četiriju proizvođača izvoznika (od kojih je troje povezano) na temelju najvećeg reprezentativnog obujma izvoza u Uniju koji je bilo moguće razumno ispitati u raspoloživom vremenu. U skladu s člankom 17. stavkom 2. Osnovne uredbe provedeno je savjetovanje o odabiru uzorka sa svim predmetnim proizvođačima izvoznicima koji su bili poznati i s nadležnim tijelima predmetne zemlje. Nisu dostavljene nikakve primjedbe.
(14)
Ispitnim postupkom pokazalo se da dva društva u uzorku i dva društva koja surađuju, a koja nisu bila odabrana u uzorku, ne odgovaraju definiciji proizvođača izvoznika jer oni posluju samo kao servisni centri te upotrebljavaju predmetni proizvod kao ulazni materijal za proizvodnju. Utvrđeno je da ta društva nemaju postrojenja za toplo ili hladno valjanje te da je njihova dodana vrijednost manja u usporedbi s troškom njihova ulaznog materijala. Štoviše, oni kupuju i prodaju različite vrste predmetnih proizvoda (vidjeti uvodne izjave od 26. do 28. u nastavku).
(15)
Međutim, jedno od tih društava povezano je s proizvođačem izvoznikom u uzorku. Stoga se u ispitnom postupku smatralo da pripada toj grupaciji društava. Nakon isključivanja iz uzorka društva koje nije odgovaralo definiciji proizvođača izvoznika, preostali uzorak predstavlja najmanje približno 48 % ukupnog obujma izvoza iz Tajvana u Uniju i približno 80 % domaće prodaje na Tajvanu. Stoga je taj uzorak i dalje bio reprezentativan.
(16)
Komisija je iz svakog izračuna pojedinačne dampinške marže i razine uklanjanja štete isključila ostala tri društva. Zbog toga za ta tri društva nije utvrđena stopa pristojbe.
Pojedinačno ispitivanje
(17)
Jedan proizvođač izvoznik iz Tajvana tražio je pojedinačno ispitivanje u skladu s člankom 17. stavkom 3. Osnovne uredbe koje mu je bilo i odobreno.
Odabir uzorka proizvođača izvoznika u NRK-u
(18)
Kako bi odlučila je li odabir uzorka potreban i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od svih proizvođača izvoznika iz NRK-a zatražila da dostave podatke utvrđene u Obavijesti o pokretanju postupka. Usto, Komisija je zatražila od nadležnih tijela NRK-a da utvrde ostale proizvođače izvoznike, ako takvi postoje, koji bi mogli biti zainteresirani za sudjelovanje u ispitnom postupku i/ili da s njima stupe u kontakt.
(19)
Osam proizvođača izvoznika iz NRK-a dostavilo je zatražene podatke i pristalo biti uključeno u uzorak. U skladu s člankom 17. stavkom 1. Osnovne uredbe Komisija je odabrala uzorak od četiriju društava koja pripadaju dvjema grupacijama na temelju najvećeg reprezentativnog obujma izvoza u Uniju koji je bilo moguće razumno ispitati u raspoloživom vremenu. U skladu s člankom 17. stavkom 2. Osnovne uredbe provedeno je savjetovanje o odabiru uzorka sa svim proizvođačima izvoznicima koji su bili poznati te s nadležnim tijelima predmetne zemlje. Nisu dostavljene nikakve primjedbe.
(b) Obrasci zahtjeva za tretman tržišnoga gospodarstva („MET”) za proizvođače izvoznike u NRK-u
(20)
Za potrebe članka 2. stavka 7. točke (b) Osnovne uredbe Komisija je poslala obrasce zahtjeva za tretman tržišnoga gospodarstva svim proizvođačima izvoznicima koji surađuju u NRK-u odabranima da budu dio uzorka i proizvođačima izvoznicima koji surađuju i koji nisu dio uzorka, a htjeli su se prijaviti za pojedinačno ispitivanje u skladu s člankom 17. stavkom 3. Osnovne uredbe, udruženju proizvođača izvoznika koje joj je poznato te nadležnim tijelima NRK-a. Niti jedan od proizvođača izvoznika nije zatražio tretman tržišnoga gospodarstva.
(c) Upitnik
(21)
Komisija je poslala upitnike proizvođačima izvoznicima iz Kine i Tajvana u uzorku, proizvođačima izvoznicima koji su htjeli zatražiti pojedinačno ispitivanje, proizvođačima u dvjema potencijalnim analognim zemljama te proizvođačima iz Unije koji su u uzorku, nepovezanim uvoznicima u uzorku te korisnicima koji su se javili.
(22)
Odgovori na upitnik primljeni su od četiriju proizvođača izvoznika iz Kine koji su sudjelovali u uzorku, četiriju proizvođača izvoznika iz Tajvana koji su sudjelovali u uzorku (uključujući dva proizvođača za koje se ispostavilo da nisu proizvođači izvoznici), jednog proizvođača izvoznika iz Tajvana koji je zatražio pojedinačno ispitivanje, dvaju proizvođača u iz SAD-a (analogna zemlja), četiriju proizvođača iz Unije u uzorku, četiriju nepovezanih uvoznika u uzorku i šest korisnika.
(d) Posjeti radi provjere
(23)
Komisija je zatražila i provjerila sve podatke koje je smatrala potrebnima za privremeno utvrđivanje dampinga, proizišle štete i interesa Unije. Posjeti radi provjere u skladu s člankom 16. Osnovne uredbe obavljeni su u poslovnim prostorima sljedećih društava:
proizvođači iz Unije
-
Acciai Speciali Terni S.P.A., Terni, Italija
-
Acerinox Europa SAU, Palmones-Los Barrios i Madrid, Španjolska
-
Aperam Stainless Europe, La Plaine Saint Denis, Francuska
Povezani servisni centar društva Acciai Speciali Terni S.P.A.
-
Terninox, Ceriano Laghetto, Italija
Podnositelj pritužbe
-
Eurofer, Bruxelles, Belgija
Proizvođači izvoznici iz Tajvana
-
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei
-
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung
-
YC Inox Co., Ltd., Chang-Hua Hsien
-
Yieh Mau Corporation, Kaohsiung
-
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung
Proizvođači izvoznici iz NRK-a
-
Baosteel Stainless Co., Ltd, Šangaj
-
Ningbo Baoxin Stainless Co., Ltd, Ningbo
-
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Taiyuan
Povezani uvoznik iz Unije
-
Baosteel Europe GmbH, Hamburg, Njemačka
(24)
Komisija je održala saslušanja, uključujući saslušanja službenika za saslušanje, s proizvođačima izvoznicima, udruženjima i uvoznicima.
1.4. Razdoblje ispitnog postupka i razmatrano razdoblje
(25)
Istražnim postupkom o dampingu i šteti obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2013. („razdoblje ispitnog postupka”). Ispitivanjem kretanja važnih za ocjenu štete obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2010. do kraja razdoblja ispitnog postupka („razmatrano razdoblje”).
2. PREDMETNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
2.1. Predmetni proizvod
(26)
Predmetni proizvod jest ravnovaljani proizvod od nehrđajućeg čelika, samo hladnovaljani (hladnoreducirani) podrijetlom iz NRK-a i Tajvana, trenutačno razvrstan u oznake KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 i 7220 20 89 („predmetni proizvod”).
(27)
Hladnovaljani ravni proizvodi od nehrđajućeg čelika upotrebljavaju se u širokom rasponu primjena, na primjer u proizvodnji kućanskih aparata (primjerice unutrašnjost perilica rublja i perilica posuđa), varenih cijevi i medicinskih uređaja te u preradi hrane i automobilskoj industriji.
(28)
Ispitnim postupkom utvrđeno je da sve različite vrste predmetnog proizvoda imaju ista osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva i u osnovi se upotrebljavaju za iste namjene.
2.2. Istovjetni proizvod
(29)
Utvrđeno je da hladnovaljani ravni proizvodi od nehrđajućeg čelika koje industrija Unije proizvodi i prodaje u Uniji te hladnovaljani ravni proizvodi od nehrđajućeg čelika koji se proizvode i prodaju u predmetnim zemljama i analognoj zemlji imaju u osnovi ista fizička, kemijska i tehnička svojstva i iste osnovne namjene kao hladnovaljani ravni proizvodi od nehrđajućeg čelika koji se proizvode u predmetnim zemljama i prodaju za izvoz u Uniju. Stoga se ti proizvodi smatraju istovjetnima u smislu članka 1. stavka 4. Osnovne uredbe.
2.3. Tvrdnje povezane s opsegom proizvoda
(30)
Zainteresirane strane tvrdile su da bi neke vrste proizvoda (uključujući uske i precizne trake) trebalo isključiti iz opsega ispitnog postupka jer proizvođači iz Unije ne mogu u potpunosti opskrbljivati te tržišne segmente. Međutim, industrija Unije dostavila je dokaze da svakako može u potpunosti opskrbljivati te tržišne segmente.
(31)
U pogledu preciznih traka, iste zainteresirane strane dalje su tvrdile da je Glavna uprava za tržišno natjecanje Europske komisije odlučila isključiti ovu vrstu proizvoda s mjerodavnog tržišta proizvoda u svojoj analizi koncentracije društava Outokumpu/INOXUM (5). Međutim, definicija tržišta u slučaju koncentracije usmjerena je na zamjenu na strani potražnje i ponude. U slučaju antidampinga tržište se definira fizičkim svojstvima proizvoda u ispitnom postupku. Stoga se u slučaju antidampinga vrste proizvoda mogu razlikovati u pogledu nekih parametara (širina, odstupanja, mehanička svojstva). Usto, ta je vrsta proizvoda od samog početka bila dio ispitnog postupka jer se tijekom ispitivanja reprezentativnosti stupilo u kontakt s proizvođačima iz Unije.
(32)
Komisija je stoga odbila zahtjev te je ostavila opseg proizvoda ispitnog postupka nepromijenjenim.
3. DAMPING
3.1. NRK
3.1.1. Uobičajena vrijednost
3.1.1.1. Tretman tržišnoga gospodarstva („MET”)
(33)
U skladu s člankom 2. stavkom 7. točkom (b) Osnovne uredbe Komisija određuje uobičajenu vrijednost u skladu s člankom 2. stavcima 1. do 6. te Uredbe za proizvođače izvoznike u NRK-u koji su tvrdili i pokazali da poštuju kriterije iz članka 2. stavka 7. točke (c) te bi im se stoga mogao odobriti tretman tržišnoga gospodarstva.
(34)
Za određivanje jesu li ispunjeni kriteriji iz članka 2. stavka 7. točke (c) Osnovne uredbe Komisija je zatražila potrebne podatke zatraživši od predmetnih proizvođača izvoznika za ispune obrazac zahtjeva za tretman tržišnoga gospodarstva. Nijedan od njih nije zatražio tretman tržišnoga gospodarstva.
3.1.1.2. Analogna zemlja
(35)
U skladu s člankom 2. stavkom 7. točkom (a) Osnovne uredbe uobičajena vrijednost utvrđena je na temelju cijene ili izračunane vrijednosti u trećoj zemlji tržišnoga gospodarstva za proizvođače izvoznike kojima nije odobren tretman tržišnoga gospodarstva. U tu je svrhu morala biti odabrana analogna zemlja.
(36)
Komisija je u Obavijesti o pokretanju postupka obavijestila zainteresirane strane da je predvidjela SAD kao odgovarajuću analognu zemlju te je pozvala zainteresirane strane da dostave primjedbe.
(37)
Komisija je stupila u kontakt s nizom mogućih analognih zemalja (Indijom, Južnom Afrikom, Južnoj Korejom, Tajvanom i SAD-om) te je na temelju pristiglih podataka zatražila od 32 proizvođača istovjetnih proizvoda koji su joj poznati u Južnoj Africi, Južnoj Koreji i SAD-u da dostave podatke. Iz Indije nisu pristigli podatci o proizvođačima pa se stoga Indija nije mogla smatrati potencijalnom analognom zemljom. Tajvan podliježe istom ispitnom postupku; stoga su podatci koje su dostavili proizvođači iz ispitnog postupka u ovu svrhu uzeti u obzir.
(38)
Samo su dva proizvođača u SAD-u odgovorila na upitnik za proizvođače iz analogne zemlje. Komisija je stoga trebala odlučiti između SAD-a i Tajvana.
(39)
U SAD-u postoje barem četiri velika proizvođača istovjetnog proizvoda (tri su vertikalno integrirana, a jedan nije), a ukupna proizvodnja i potrošnja usporedive su s onima iz NRK-a. Na Tajvanu postoji jedna velika vertikalno integrirana grupacija proizvođača koja dominira tržištem, neovisno o postojanju nekoliko malih neintegriranih proizvođača. Postupak proizvodnje u SAD-u sličan je postupku na Tajvanu i postupku barem nekih proizvođača izvoznika u NRK-u. Sirovine koje se upotrebljavaju u SAD-u i na Tajvanu uglavnom su iste. U SAD-u postoje antidampinške pristojbe u odnosu na Japan, Južnu Koreju i Tajvan te na Tajvanu u odnosu na NRK i Južnu Koreju. Međutim, uvoz istovjetnih proizvoda u SAD-u i na Tajvanu znatan je te predstavlja približno 17 % (SAD) odnosno 37 % (Tajvan) njihove ukupne potrošnje tijekom razdoblja ispitnog postupka. Najveće države koje izvoze u SAD uključuju Meksiko, NRK, Tajvan, Francusku, Finsku, Japan i Njemačku, a na Tajvanu su to NRK, Južna Koreja, Japan, Finska i Vijetnam.
(40)
U tim se okolnostima SAD smatra primjerenijom analognom zemljom iz dvaju glavnih razloga:
i.
dok je tržište u SAD-u vrlo konkurentno, tržištem i cijenama hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika na Tajvanu u velikoj mjeri dominira jedna grupacija društava i
ii.
domaće tržište na Tajvanu znatno je manje od tržišta NRK-a i SAD-a.
(41)
Zainteresirane strane usprotivile su se upotrebi SAD-a kao analogne zemlje uglavnom zbog navodno različitog postupka proizvodnje i različite vrste sirovina koje se upotrebljavaju u proizvodnji. Tvrdile su da bi u tom pogledu Tajvan, koji isto tako podliježe ovom ispitnom postupku, bio primjerenija analogna zemlja od SAD-a.
(42)
Komisija je u ovoj fazi zaključila da je SAD primjerena analogna zemlja u skladu s člankom 2. stavkom 7. točkom (a) Osnovne uredbe.
3.1.1.3. Uobičajena vrijednost (analogna zemlja)
(43)
Podatci dobiveni od proizvođača koji surađuju iz analogne zemlje upotrebljavali su se kao temelj za određivanje uobičajene vrijednosti za proizvođače izvoznike kojima nije odobren tretman tržišnoga gospodarstva u skladu s člankom 2. stavkom 7. točkom (a) Osnovne uredbe.
(44)
Komisija je prvo ispitala je li ukupan obujam domaće prodaje dvaju proizvođača koji surađuju u analognoj zemlji reprezentativan u skladu s člankom 2. stavkom 2. Osnovne uredbe. Domaća prodaja reprezentativna je ako je ukupan obujam domaće prodaje istovjetnog proizvoda nepovezanim kupcima na domaćem tržištu predstavljao najmanje 5 % ukupnog obujma izvozne prodaje predmetnog proizvoda u Uniji svakog proizvođača izvoznika iz Kine u uzorku tijekom razdoblja ispitnog postupka. Na temelju toga ukupna prodaja na domaćem tržištu dvaju proizvođača istovjetnog proizvoda koji surađuju analogne zemlje bila je reprezentativna.
(45)
Komisija je za proizvođače izvoznike u uzorku naknadno utvrdila vrste proizvoda koje se prodaju na domaćem tržištu, a koje su identične ili usporedive s vrstama proizvoda koje se prodaju za izvoz u Uniju.
(46)
Komisija je zatim za svaku vrstu proizvoda definirala udjel profitabilne prodaje nepovezanim kupcima na domaćem tržištu tijekom razdoblja ispitnog postupka kako bi odlučila hoće li za izračun uobičajene vrijednosti u skladu s člankom 2. stavkom 4. Osnovne uredbe upotrebljavati stvarnu domaću prodaju.
(47)
Uobičajena vrijednost temelji se na stvarnoj domaćoj cijeni po vrsti proizvoda bez obzira na to je li ta prodaja profitabilna ili nije:
i.
ako je obujam prodaje vrste proizvoda prodanog po neto prodanoj cijeni jednakoj izračunanom trošku proizvodnje ili višoj od izračunanog troška proizvodnje činio više od 80 % ukupne obujma prodaje te vrste proizvoda; i
ii.
ako je ponderirana prosječna prodajna cijena te vrste proizvoda jednaka jediničnom trošku proizvodnje ili viša od tog troška.
(48)
U ovom slučaju uobičajena vrijednost jest ponderirani prosjek cijena ukupne domaće prodaje te vrste proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka. Komisija je uzela u obzir sve transakcije prijavljene kao domaća prodaja jer nije bilo razloga sumnjati da su one bile namijenjene domaćoj potrošnji.
(49)
Uobičajena vrijednost jest stvarna domaća cijena po vrsti proizvoda isključivo profitabilne domaće prodaje vrsti proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka:
i.
ako obujam profitabilne prodaje vrste proizvoda čini 80 % ili manje ukupnog obujma prodaje te vrste proizvoda; ili
ii.
ako je ponderirana prosječna cijena te vrste proizvoda manja od jediničnog troška proizvodnje.
3.1.2. Izvozna cijena
(50)
Proizvođači izvoznici u uzorku prodavali su za izvoz u Uniju izravno nepovezanim kupcima ili, u slučaju jednog proizvođača izvoznika, preko povezanog društva koje je djelovalo kao uvoznik.
(51)
U slučajevima u kojima su proizvođači izvoznici prodavali predmetni proizvod za izvoz izravno nepovezanim kupcima u Uniji, izvozna cijena utvrđena je na temelju stvarno plaćenih ili plativih cijena za predmetni proizvod kada se prodavao za izvoz u Uniju u skladu s člankom 2. stavkom 8. Osnovne uredbe.
(52)
U slučajevima kad je proizvođač izvoznik prodavao predmetni proizvod za izvoz u Uniju preko povezanog društva koje djeluje kao uvoznik, izvozna cijena utvrđena je na temelju cijene po kojoj se uvezeni proizvod prvi put preprodao nepovezanim kupcima u Uniji, u skladu s člankom 2. stavkom 9. Osnovne uredbe. U ovom je slučaju cijena prilagođena za sve troškove nastale između uvoza i preprodaje, uključujući prodajne, opće i administrativne troškove („POA”) te za ostvarenu dobit.
3.1.3. Usporedba
(53)
Komisija je usporedila uobičajenu vrijednost i izvoznu cijenu proizvođača izvoznika u uzorku na temelju cijena franko tvornica.
(54)
U slučajevima u kojima je to bilo potrebno kako bi se osigurala poštena usporedba, Komisija je prilagodila uobičajenu vrijednost i/ili izvoznu cijenu za razlike koje utječu na cijene i usporedivost cijena u skladu s člankom 2. stavkom 10. Osnovne uredbe. Cijene su prilagođene za prijevoz, osiguranje, manipuliranje, utovar i popratne troškove, pakiranje, kredit, bankovne pristojbe i provizije.
3.1.4. Dampinške marže
(55)
Komisija je za proizvođače izvoznike u uzorku usporedila ponderiranu prosječnu uobičajenu vrijednost svake vrste istovjetnog proizvoda u analognoj zemlji (vidjeti prethodne uvodne izjave 43. do 49.) s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom odgovarajuće vrste predmetnog proizvoda u skladu s člankom 2. stavcima 11. i 12. Osnovne uredbe.
(56)
Na temelju toga privremene ponderirane prosječne dampinške marže, izražene kao postotak cijene CIF (troškovi, osiguranje, vozarina) na granici Unije, neocarinjeno, iznose:
Tablica 1.
Dampinške marže, NRK
Društvo
Privremena dampinška marža
(%)
Grupacija Baosteel: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
Grupacija TISCO: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
(57)
Za proizvođače izvoznike koji surađuju izvan uzorka, Komisija je izračunala ponderiranu prosječnu dampinšku maržu u skladu s člankom 9. stavkom 6. Osnovne uredbe. Ta je marža stoga utvrđena na temelju ponderiranog prosjeka dampinških marži utvrđenih za proizvođače izvoznike u uzorku.
(58)
Na temelju toga privremena dampinška marža proizvođača izvoznika koji surađuju izvan uzorka iznosi 30,0 %.
(59)
Za sve ostale proizvođače izvoznike iz predmetne zemlje Komisija je utvrdila dampinšku maržu na temelju dostupnih činjenica u skladu s člankom 18. Osnovne uredbe. Za te je potrebe Komisija utvrdila razinu suradnje proizvođača izvoznika. Razina suradnje obujam je izvoza u Uniju proizvođača izvoznika koji surađuju izražena kao udjel ukupnog obujma izvoza, kako je zabilježeno u statističkim podatcima Eurostata o uvozu, iz predmetne zemlje u Uniju.
(60)
Stupanj suradnje smatrao se visokim te je na osnovi toga Komisija odlučila temeljiti preostalu dampinšku maržu na razini društva u uzorku s najvišom dampinškom maržom.
(61)
Privremene dampinške marže izražene kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose:
Tablica 2.
Dampinške marže, NRK
Društvo
Privremena dampinška marža
(%)
Grupacija Baosteel: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
Grupacija TISCO: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
Ostala društva koja surađuju
30,0
Sva ostala društva
34,9
3.2. Tajvan
3.2.1. Uobičajena vrijednost
(62)
Komisija je najprije ispitala je li ukupan obujam domaće prodaje svakog proizvođača izvoznika iz ispitnog postupka reprezentativan u skladu s člankom 2. stavkom 2. Osnovne uredbe. Proizvođačima izvoznicima iz ispitnog postupka Komisija je smatrala proizvođače izvoznike odabrane za uzorak, zajedno s jednim proizvođačem izvoznikom kojem je bilo odobreno pojedinačno ispitivanje. Domaća je prodaja reprezentativna ako ukupan obujam domaće prodaje istovjetnog proizvoda nepovezanim kupcima na domaćem tržištu po proizvođaču izvozniku čini najmanje 5 % ukupnog obujma izvozne prodaje predmetnog proizvoda u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(63)
Komisija je utvrdila da je domaća prodaja koju su prijavili proizvođači izvoznici u ispitnom postupku obuhvaćala znatne količine istovjetnog proizvoda prodanog distributerima, koji su ga dalje izvozili. Izračunom temeljenim na podatcima o proizvodnji koje su dostavila društva koja surađuju i na statističkim podatcima o uvozu i izvozu istovjetnog proizvoda na Tajvanu potvrđeno je da je domaća prodaja koju su prijavili proizvođači izvoznici koji surađuju obuhvaćala približno 50 % neizravne izvozne prodaje koja nije bila namijenjena domaćoj potrošnji.
(64)
Usto, Komisija je utvrdila da je na domaćem tržištu na Tajvanu postojao sustav popusta. Jedan od proizvođača izvoznika u uzorku objasnio je da je taj sustav bio osmišljen kao poticaj lokalnim servisnim centrima (distributeri) koji su dalje izvozili svoje proizvode od čelika. Budući da se cijene koje na domaćem tržištu utvrđuju dva glavna proizvođača, uključujući popuste, mjesečno priopćuju svim distributerima, čak i ako nema popusta koje su drugi proizvođači dali svojim kupcima, određivanje cijena za robu koja završava na domaćem tržištu i onu koja se dalje izvozi bilo je pod velikim utjecajem sustava određivanja cijena koji je postojao na Tajvanu.
(65)
S obzirom na nalaze provjera na licu mjesta od triju se proizvođača izvoznika zatražilo da ponovno ispitaju prodaju koju su prijavili za domaće tržište na Tajvanu te da uklone svu prodaju koja nije bila namijenjena domaćoj potrošnji. Međutim, oni su samo potvrdili da nisu znali konačno odredište istovjetnog proizvoda koji prodaju svojim kupcima.
(66)
Kao što je objašnjeno u gornjoj uvodnoj izjavi 63. te kako bi se osiguralo da je uobičajena vrijednost temeljena na cijenama utvrđenima samo za domaću potrošnju, Komisija je odabrala konzervativan pristup za privremeni izračun dampinga uporabom prijavljene prodaje krajnjim korisnicima na Tajvanu. Komisija je krajnjim korisnikom smatrala gospodarske subjekte koji dalje transformiraju istovjetni proizvod u drugi proizvod koji više nije istovjetan proizvod. Prodaja distributerima ili trgovcima isključena je iz domaće prodaje jer je Komisija tijekom ispitnog postupka ustanovila da je jedan od glavnih distributera na Tajvanu koji je preuzeo veliki obujam istovjetnog materijala, koji su njegovi dobavljači prijavili kao domaću prodaju, većinu tog kupljenog obujma izvozio.
(67)
Na temelju toga ukupna je prodaja istovjetnog proizvoda svakog proizvođača izvoznika u ispitnom postupku na domaćem tržištu bila reprezentativna.
(68)
Komisija je naknadno utvrdila vrste proizvoda koje se prodaju na domaćem tržištu, a koje su bile istovjetne ili usporedive s vrstama proizvoda koje se prodaju za izvoz u Uniju za proizvođače izvoznike s reprezentativnom domaćom prodajom u ispitnom postupku.
(69)
Komisija je zatim ispitala jesu li vrste proizvoda koje prodaju proizvođači izvoznici u ispitnom postupku na svojem domaćem tržištu u usporedbi s vrstama proizvoda koje se prodaje radi izvoza u Uniju reprezentativne u skladu s člankom 2. stavkom 2. Osnovne uredbe. Domaća prodaja bilo koje vrste proizvoda reprezentativna je ako ukupan obujam domaće prodaje te vrste proizvoda nepovezanim kupcima tijekom razdoblja ispitnog postupka čini barem 5 % ukupnog obujma izvozne prodaje jednake ili usporedive vrste proizvoda u Uniju.
(70)
Komisija je zatim za svaku vrstu proizvoda definirala udjel profitabilne prodaje nezavisnim kupcima na domaćem tržištu tijekom razdoblja ispitnog postupka kako bi odlučila hoće li za izračun uobičajene vrijednosti u skladu s člankom 2. stavkom 4. Osnovne uredbe upotrebljavati stvarnu domaću prodaju.
(71)
Uobičajena vrijednost temelji se na stvarnoj domaćoj cijeni po vrsti proizvoda bez obzira na to je li ta prodaja profitabilna ili nije:
i.
ako je obujam prodaje vrste proizvoda prodanog po neto prodanoj cijeni jednakoj izračunanom trošku proizvodnje ili višoj od izračunanog troška proizvodnje činio više od 80 % ukupnog obujma prodaje te vrste proizvoda; i
ii.
ako je ponderirana prosječna prodajna cijena te vrste proizvoda jednaka jediničnom trošku proizvodnje ili viša od tog troška.
(72)
U tom slučaju uobičajena vrijednost jest ponderirani prosjek cijena ukupne domaće prodaje te vrste proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(73)
Uobičajena vrijednost jest stvarna domaća cijena po vrsti proizvoda isključivo profitabilne domaće prodaje tih vrsti proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka:
i.
ako obujam profitabilne prodaje vrste proizvoda predstavlja 80 % ili manje ukupnog obujma prodaje te vrste proizvoda; ili
ii.
ako je ponderirana prosječna cijena te vrste proizvoda manja od jediničnog troška proizvodnje.
(74)
Analizom domaće prodaje pokazalo se da je za neke vrste proizvoda dio domaće proizvodnje bio profitabilan te da je ponderirana prosječna prodajna cijena bila viša od troška proizvodnje. U skladu s time, uobičajena vrijednost bila je izračunana kao ponderirani prosjek cijena ukupne domaće prodaje tijekom razdoblja ispitnog postupka, ako su uvjeti iz prethodno navedene uvodne izjave 71. bili ispunjeni, ili kao ponderirani prosjek samo profitabilne prodaje u slučaju kada ti uvjeti nisu bili ispunjeni. S obzirom na to da nije bilo prodaje određene vrste istovjetnog proizvoda ili je nije bilo dovoljno, ili ako nije bilo prodaje u uobičajenom tijeku trgovine, Komisija je izračunala uobičajenu vrijednost u skladu s člankom 2. stavcima 3. i 6. Osnovne uredbe.
(75)
Uobičajena vrijednost izračunana je tako da su sljedeće vrijednosti pribrojene prosječnom trošku proizvodnje istovjetnog proizvoda proizvođača izvoznika u ispitnom postupku tijekom ispitnog postupka:
i.
ponderirani prosječni prodajni, opći i administrativni troškovi koje su proizvođači izvoznici u ispitnom postupku imali u pogledu domaće prodaje istovjetnog proizvoda u uobičajenom tijeku trgovine tijekom razdoblja ispitnog postupka; i
ii.
ponderirana prosječna dobit koju su proizvođači izvoznici u ispitnom postupku ostvarili od domaće prodaje istovjetnog proizvoda u uobičajenom tijeku trgovine tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(76)
Za jednog od proizvođača izvoznika u ispitnom postupku trošak proizvodnje bio je prilagođen. S obzirom na to da je znatan obujam ulaznog materijala koji se upotrebljava za proizvodnju istovjetnog proizvoda nabavio i povezani dobavljač, Komisija je zamijenila trošak nabave tih ulaznih materijala troškom proizvodnje ulaznih materijala proizvođača izvoznika u ispitnom postupku.
(77)
Za istog je proizvođača izvoznika Komisija isto tako utvrdila da je prilagodba za vrijednost otpada bila uračunana dvaput jer je obujam ulaznog materijala pretvorenog u gotove proizvode izračunan bez otpada. Komisija je stoga odbila odbiti vrijednost otpada od troška proizvodnje gotovog proizvoda.
(78)
Za vrste proizvoda koje nisu bile prodane u reprezentativnim obujmima na domaćem tržištu dodani su prosječni prodajni, opći i administrativni troškovi te dobit od transakcija izvršenih u uobičajenom tijeku trgovine na domaćem tržištu. Za vrste proizvoda koje uopće nisu bile prodane na domaćem tržištu ili gdje nije utvrđena prodaja u uobičajenom tijeku trgovine dodani su ponderirani prosječni prodajni, opći i administrativni troškovi te dobit od svih transakcija izvršenih u uobičajenom tijeku trgovine na domaćem tržištu.
3.2.2. Izvozna cijena
(79)
Proizvođači izvoznici u ispitnom postupku prodali su predmetni proizvod za izvoz izravno nepovezanim kupcima u Uniji ili preko nepovezanih distributera na Tajvanu. Izvozna cijena stoga je utvrđena u skladu s člankom 2. stavkom 8. Osnovne uredbe na temelju cijena koje su stvarno plaćene ili koje je potrebno platiti.
3.2.3. Usporedba
(80)
Komisija je usporedila uobičajenu vrijednost i izvoznu cijenu proizvođača izvoznika u ispitnom postupku na temelju cijena franko tvornica.
(81)
U slučajevima u kojima je to bilo potrebno kako bi se osigurala poštena usporedba, Komisija je prilagodila uobičajenu vrijednost i/ili izvoznu cijenu za razlike koje utječu na cijene i usporedivost cijena u skladu s člankom 2. stavkom 10. Osnovne uredbe. Cijene su prilagođene za prijevoz, osiguranje, manipuliranje, utovar i popratne troškove, pakiranje, kredit, bankovne pristojbe i provizije.
(82)
Proizvođači izvoznici u uzorku nisu upotrijebili devizne tečajeve koji su im bili dostavljeni u upitnicima o antidampingu poslanima prije posjeta radi provjere. Komisija je stoga ponovno izračunala vrijednosti transakcija s pomoću stopa danih u upitnicima.
3.2.4. Dampinške marže
(83)
Za proizvođače izvoznike u ispitnom postupku, uključujući dva povezana društva u uzorku i jedno kojem je odobreno pojedinačno ispitivanje, Komisija je usporedila ponderiranu prosječnu uobičajenu vrijednost svih vrsta istovjetnog proizvoda s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom odgovarajuće vrste predmetnog proizvoda u skladu s člankom 2. stavcima 11. i 12. Osnovne uredbe.
(84)
Na temelju toga privremene ponderirane prosječne dampinške marže izražene u postotcima cijena CIF-a na granici Unije, neocarinjeno, iznose:
Tablica 3.
Dampinške marže, Tajvan
Društvo
Privremena dampinška marža
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei (pojedinačno ispitivanje)
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. i Yieh United Steel Corporation
10,9
(85)
Za proizvođače izvoznike koji surađuju izvan uzorka, Komisija je izračunala ponderiranu prosječnu dampinšku maržu u skladu s člankom 9. stavkom 6. Osnovne uredbe. Ta je marža stoga utvrđena na temelju marži proizvođača izvoznika u uzorku.
(86)
Na temelju toga privremena dampinška marža proizvođača izvoznika koji surađuju izvan uzorka iznosi 10,9 %.
(87)
Za sva ostala društva iz predmetne zemlje Komisija je utvrdila dampinšku maržu na temelju dostupnih činjenica u skladu s člankom 18. Osnovne uredbe. Za te potrebe Komisija je utvrdila razinu suradnje. Razina suradnje jest obujam izvoza društava koja surađuju u Uniju izražena kao udjel ukupnog obujma izvoza, kako je zabilježeno u statističkim podatcima Eurostata o uvozu, iz predmetne zemlje u Uniju.
(88)
Stupanj suradnje smatrao se u tom slučaju visokim te je na osnovi toga Komisija odlučila temeljiti preostalu dampinšku maržu na razini društva s najvišom dampinškom maržom.
(89)
Privremene dampinške marže izražene kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose:
Tablica 4.
Dampinške marže, Tajvan
Društvo
Privremena dampinška marža
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. i Yieh United Steel Corporation
10,9
Ostala društva koja surađuju
10,9
Sva ostala društva
12,0
4. ŠTETA
4.1. Definicija industrije Unije i proizvodnje Unije
(90)
Istovjetni proizvod tijekom razdoblja ispitnog postupka proizvodilo je devet poznatih proizvođača iz Unije. Oni predstavljaju „industriju Unije” u smislu članka 4. stavka 1. Osnovne uredbe.
(91)
Utvrđeno je da je ukupna proizvodnja u Uniji tijekom razdoblja ispitnog postupka iznosila više od tri milijuna tona. Komisija je utvrdila tu brojku na temelju svih raspoloživih podataka povezanih s industrijom Unije, kao što su podatci prikupljeni od proizvođača u uzorku i podatci iz pritužbe za druge proizvođače u Uniji. Najveći proizvođači u Uniji niti su surađivali niti su se protivili pritužbi. Šest proizvođača iz Unije koji čine približno 55 % prodaje i proizvodnje u Uniji surađivalo je u ispitnom postupku. Kao što je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 8., četiri proizvođača iz Unije odabrana su za uzorak koji predstavlja približno 50 % ukupne proizvodnje istovjetnog proizvoda u Uniji.
(92)
Zainteresirane strane tvrdile su da je jedan proizvođač iz Unije u uzorku trebao biti isključen iz definicije industrije Unije jer je uvozio znatne količine predmetnog proizvoda. Međutim, uvoz tog proizvođača iz Unije iz predmetnih zemalja činio je manje od 5 % ukupnog uvoza predmetnog proizvoda i manje od 2 % njegova obujma prodaje u Uniji. Na temelju toga u ovoj se fazi smatra da je taj proizvođač iz Unije dio industrije Unije.
(93)
Zainteresirane strane tvrdile su da neuključivanje najvećeg proizvođača iz Unije u uzorak čini taj uzorak nereprezentativnim. Kao što je već navedeno, četiri proizvođača iz Unije u uzorku predstavljaju približno 50 % ukupne proizvodnje istovjetnog proizvoda u Uniji. Komisija je stoga zaključila da je uzorak bio reprezentativan. U svakom slučaju taj se najveći proizvođač nije javio.
4.2. Potrošnja u Uniji
(94)
Komisija je utvrdila potrošnju u Uniji na temelju podataka o obujmu prodaje vlastite proizvodnje industrije Unije prikupljenih od proizvođača u uzorku, podataka iz pritužbe za druge proizvođače u Uniji i podataka o obujmu uvoza na tržište Unije dobivenih iz statističkih podataka Eurostata.
(95)
Potrošnja u Uniji razvijala se kako slijedi:
Tablica 5.
Potrošnja u Uniji
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Potrošnja u Uniji (u tonama)
3 161 737
3 250 977
3 256 438
3 300 127
Indeks
100
103
103
104
Izvor: proizvođači iz Unije u uzorku, pritužba, Eurostat
(96)
Potrošnja u Uniji stalno je rasla za 4 % tijekom razmatranog razdoblja.
4.3. Uvoz iz predmetnih zemalja
4.3.1. Kumulativna procjena učinaka uvoza iz predmetnih zemalja
(97)
Komisija je ispitala je li uvoz predmetnog proizvoda podrijetlom iz predmetnih zemalja potrebno procijeniti kumulativno u skladu s člankom 3. stavkom 4. Osnovne uredbe.
(98)
Dampinška marža utvrđena u pogledu uvoza iz NRK-a i Tajvana bila je iznad praga de minimis utvrđenog u članku 9. stavku 3. Osnovne uredbe. Obujam uvoza iz svake od predmetnih zemalja nije bila zanemariv u smislu članka 5. stavka 7. Osnovne uredbe. Tržišni udjeli tijekom razdoblja ispitnog postupka bili su 5,1 % za Tajvan i 4,3 % za NRK.
(99)
Uvjeti tržišnog natjecanja između dampinškog uvoza iz NRK-a i Tajvana i istovjetnog proizvoda bili su slični. Točnije, uvezeni proizvodi natjecali su se međusobno i s istovjetnim proizvodom proizvedenim u Uniji jer su svi proizvodi u skladu s istim globalnim standardima te su stoga međusobno zamjenjivi. Isto tako, prodaju se istim prodajnim kanalima i sličnim kategorijama kupaca.
(100)
Iz udruženja Taiwan Steel & Iron Industries Association („TSIIA”) tvrdili su da Komisija ne bi trebala kumulativno procjenjivati učinke dampinškog uvoza iz NRK-a i Tajvana. Tvrdili su da se, iako se hladnovaljani ravni proizvodi od nehrđajućeg čelika mogu smatrati istovjetnima u smislu Osnovne uredbe, tajvanski proizvodi na tržištu Unije ne prodaju pod istim uvjetima tržišnog natjecanja kao proizvodi iz kineskog uvoza. Smatraju da se oni uglavnom razlikuju u pogledu vrste i kvalitete jer su proizvodi iz Tajvana bolje kvalitete.
(101)
Ta tvrdnja u pogledu različitih vrsti odnosi se samo na posebne proizvode koji čine manje od 1 % uvoza. Nadalje, svi proizvodi (iz EU-a, Kine i Tajvana) u skladu su s istim normama širom svijeta te nisu iznesene tvrdnje u kojima se kvantificiraju razlike fizičkih svojstava između istovjetnog proizvoda proizvedenog u Uniji i uvoza, zbog čega je ta tvrdnja neutemeljena. Posljedično, ta je tvrdnja odbačena.
(102)
Stoga su ispunjeni svi kriteriji navedeni u članku 3. stavku 4. Osnovne uredbe te se uvoz iz NRK-a i Tajvana ispitivao kumulativno u svrhu utvrđivanja štete.
4.3.2. Obujam i tržišni udjel uvoza iz predmetnih zemalja
(103)
Komisija je utvrdila obujam uvoza na temelju obujma uvoza dobivenog iz statističkih podataka Eurostata. Tržišni udjel uvoza utvrđen je na istom temelju.
(104)
Uvoz u Uniju iz predmetnih zemalja razvijao se kako slijedi:
Tablica 6.
Obujam uvoza i tržišni udjel
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Obujam uvoza iz NRK-a (u tonama)
56 477
95 876
87 759
143 420
Indeks
100
170
155
254
Tržišni udjel (%)
1,8
2,9
2,7
4,3
Indeks
100
165
151
243
Obujam uvoza iz Tajvana (u tonama)
127 664
173 968
132 392
169 097
Indeks
100
136
104
132
Tržišni udjel (%)
4,0
5,4
4,1
5,1
Indeks
100
133
101
127
Obujam uvoza iz predmetnih zemalja (u tonama)
184 140
269 845
220 151
312 517
Indeks
100
147
120
170
Tržišni udjel (%)
5,8
8,3
6,8
9,5
Indeks
100
143
116
163
Izvor: Eurostat
(105)
Kumulativan uvoz iz predmetnih zemalja povećao se za 70 % sa 184 140 tona na 312 517 tona od 2010. do razdoblja ispitnog postupka. Uvoz je bio u stalnom porastu tijekom razmatranog razdoblja, uz iznimku 2012., kada je obujam uvoza bila više nego 2010., ali ispod razine iz 2011.
(106)
Kumulativni tržišni udjel povećao se za 63 % sa 5,8 % na 9,5 % tijekom razmatranog razdoblja. Slično obujmu uvoza, tržišni udjel bio je u stalnom porastu tijekom razmatranog razdoblja, uz iznimku 2012.
4.3.3. Cijene uvoza iz predmetnih zemalja i obaranje cijena
(107)
Komisija je utvrdila cijene uvoza na temelju vrijednosti i obujma uvoza dobivenih iz statističkih podataka Eurostata. Obaranje cijena uvoza utvrđeno je na temelju odgovora iz upitnika koje su dostavili proizvođači iz Unije u uzorku, proizvođači izvoznici u uzorku i proizvođač izvoznik kojem je odobreno pojedinačno ispitivanje iz prethodne uvodne izjave 17.
(108)
Ponderirana prosječna cijena uvoza u Uniju iz predmetnih zemalja razvijala se kako slijedi:
Tablica 7.
Cijene uvoza
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
NRK (EUR/tone)
2 175
2 280
2 253
2 008
Indeks
100
105
104
92
Tajvan (EUR/tone)
2 268
2 414
2 143
1 897
Indeks
100
106
94
84
Predmetne zemlje (EUR/tone)
2 239
2 366
2 187
1 948
Indeks
100
106
98
87
Izvor: Eurostat
(109)
Cijene uvoza NRK-a i Tajvana prvotno su se povećale za šest postotnih bodova u razdoblju od 2010. do 2011. Naknadno su se cijene smanjile za 19 postotnih bodova, čime je opće smanjenje iznosilo 13 %. Cijene uvoza iz NRK-a i Tajvana slijedile su sličan trend, uz iznimku 2012., kada su i dalje cijene bile relativno visoke za NRK, ali već relativno niske za Tajvan. Za obje zemlje cijene su se dodatno smanjile od 2012. do razdoblja ispitnog postupka.
(110)
Komisija je utvrdila obaranje cijena tijekom razdoblja ispitnog postupka uspoređujući:
i.
ponderirane prosječne prodajne cijene po vrsti proizvoda proizvođača iz Unije u uzorku koje su naplaćene nepovezanim kupcima na tržištu Unije, prilagođene na razinu franko tvornica i
ii.
odgovarajuće ponderirane prosječne cijene po vrsti uvoznih proizvoda ispitanih kineskih i tajvanskih proizvođača za prvog nepovezanog kupca na tržištu Unije, utvrđene na temelju cijena CIF (troškovi, osiguranje, vozarina) uz odgovarajuće prilagodbe za troškove nastale nakon uvoza.
(111)
Usporedba cijena provedena je za svaku vrstu proizvoda za transakcije, prema potrebi primjereno prilagođene, te nakon odbijanja popusta, provizija i troškova isporuke. Rezultat usporedbe izražen je kao postotak prometa proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razdoblja ispitnog postupka. Dobivena je ponderirana prosječna marža obaranja cijena u iznosu između 9,6 % i 11,3 % za uvoz iz predmetnih zemalja na tržište Unije.
(112)
Ispitnim postupkom pokazalo se da proizvođači izvoznici gotovo isključivo prodaju nepovezanim distributerima ili servisnim centrima za čelik, dok je industrija Unije prodavala distributerima, servisnim centrima za čelik i krajnjim korisnicima. Ispitnim postupkom ipak se nije pokazalo da je ova razlika u razini trgovine utjecala na cijene. Upravo suprotno, nepovezani distributeri i servisni centri za čelik tvrdili su da im proizvođači iz Unije nisu dali povoljnije uvjete prodaje nego korisnicima.
4.4. Gospodarsko stanje industrije Unije
4.4.1. Opće napomene
(113)
U skladu s člankom 3. stavkom 5. Osnovne uredbe ispitivanje utjecaja dampinškog uvoza na industriju Unije uključivalo je i procjenu svih gospodarskih čimbenika koji su imali utjecaj na stanje industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja.
(114)
Kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 8., odabir uzorka proveden je radi utvrđivanja moguće štete koju je pretrpjela industrija Unije. U uzorku su bila četiri proizvođača.
(115)
Za potrebe utvrđivanja štete Komisija je razlikovala makroekonomske i mikroekonomske pokazatelje štete. Komisija je ocijenila makroekonomske pokazatelje na temelju podataka prikupljenih od proizvođača u uzorku i podataka iz pritužbe za druge proizvođače iz Unije. Podatci su se odnosili na sve proizvođače iz Unije. Komisija je ocijenila mikroekonomske pokazatelje na temelju podataka iz odgovora na upitnik koje su dostavili proizvođači iz Unije u uzorku. Podatci su se odnosili na proizvođače iz Unije u uzorku. Utvrđeno je da su oba skupa podataka reprezentativna za gospodarsko stanje industrije Unije.
(116)
Makroekonomski su pokazatelji sljedeći: proizvodnja, proizvodni kapacitet, iskorištenost kapaciteta, obujam prodaje, tržišni udjel, rast, zaposlenost, produktivnost i visina dampinške marže.
(117)
Mikroekonomski su pokazatelji sljedeći: prosječne jedinične cijene, jedinični trošak, troškovi rada, zalihe, profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala.
(118)
Zainteresirane strane tvrdile su da bi se podatci proizvođača iz Unije u uzorku trebali dosljedno upotrebljavati za procjenu štete umjesto dijeljenja pokazatelja na makroekonomske i mikroekonomske pokazatelje. Tvrdile su da je zasebna analiza makroekonomskih i mikroekonomskih pokazatelja bila podložna manipulaciji podnositelja pritužbe jer je on mogao usmjeravati prikupljanje podataka na makroekonomskoj razini, s obzirom na to da se odluka o tome je li specifični pokazatelj bio makroekonomski ili mikroekonomski temeljila na raspoloživosti podataka.
(119)
Komisija je utvrdila i analizirala makroekonomske pokazatelje koji su se mogli vidjeti na razini Unije, a ne samo na razini proizvođača iz Unije u uzorku. U pogledu makroekonomskih pokazatelja smatra se da sveukupni podatci cijele industrije Unije, što uključuje i podatke društava u uzorku, bolje odražavaju situaciju tijekom razmatranog razdoblja od podataka za samo dio industrije.
(120)
Podatci koje je za ocjenu makroekonomskih pokazatelja dostavio podnositelj pritužbe smatrali su se točnima i pouzdanima. Valjanost podataka provjeravala se u odnosu na podatke koje su dostavili proizvođači Unije u uzorku. Rasprave radi, analiza štete u kojoj se dosljedno upotrebljavaju samo podatci koje su dostavili proizvođači iz Unije u uzorku pokazali bi negativniju sliku za makroekonomske pokazatelje. Nije bilo temelja za zaključak da je podnositelj pritužbe namjerno uskratio podatke kako bi manipulirao analizom štete. Dakle ne postoje razlozi zbog kojih bi se zanemarili podatci koje je dostavio podnositelj pritužbe u pogledu makroekonomskih pokazatelja. Stoga se argument da bi se analiza svih pokazatelja štete trebala ograničiti na podatke koje su dostavili samo proizvođači iz Unije u uzorku ne može prihvatiti.
4.4.2 Makroekonomski pokazatelji
4.4.2.1. Proizvodnja, kapacitet proizvodnje i iskorištenost kapaciteta
(121)
Ukupna proizvodnja u Uniji, proizvodni kapacitet (na razini hladnog valjanja) i iskorištenost kapaciteta razvijali su se tijekom razmatranog razdoblja kako slijedi:
Tablica 8.
Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Obujam proizvodnje (u tonama)
3 195 908
3 159 359
3 222 857
3 036 688
Indeks
100
99
101
95
Proizvodni kapacitet (u tonama)
4 174 027
4 261 161
4 284 261
4 330 161
Indeks
100
102
103
104
Iskorištenost kapaciteta (%)
77
74
75
70
Indeks
100
97
98
92
Izvor: Proizvođači iz Unije u uzorku, pritužba
(122)
Obujam proizvodnje ostao je stabilan u razdoblju od 2010. do 2012. Od 2012. do razdoblja ispitnog postupka obujam proizvodnje znatno se smanjio za šest postotnih bodova, što je dovelo do općeg smanjenja od 5 % unatoč stabilnoj potražnji.
(123)
Proizvodni kapacitet u razmatranom razdoblju istodobno se umjereno povećao za 4 %. Blago povećanje proizvodnog kapaciteta moglo bi se pripisati boljoj iskorištenosti strojeva zbog programa povećanja djelotvornosti koje je provela industrija Unije.
(124)
Posljedično, iskorištenost kapaciteta smanjila sa za 8 % tijekom razmatranog razdoblja. Poznato je da se iskorištenost kapaciteta od 100 % ne može postići te da dugoročno nije održiva u industriji hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika. Međutim, iskorištenost kapaciteta koju je postigla industrija Unije tijekom razmatranog razdoblja daleko je niža od iskorištenosti kapaciteta veće od 90 %, za koju se smatra da se može postići tijekom održive dugoročne razine proizvodnje. Usto, s obzirom na to da je razlika između proizvodnog kapaciteta i održive dugoročne razine proizvodnje mala, ona nije mogla utjecati na trend smanjenja koji je pokazala industrija Unije.
4.4.2.2. Obujam prodaje i tržišni udjel
(125)
Obujam prodaje industrije Unije i tržišni udjel razvijali su se kako slijedi tijekom razmatranog razdoblja:
Tablica 9.
Obujam prodaje i tržišni udjel
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Obujam prodaje na tržištu Unije (u tonama)
2 641 033
2 637 819
2 732 237
2 631 508
Indeks
100
100
103
100
Tržišni udjel (%)
84
81
84
80
Indeks
100
97
100
95
Izvor: Proizvođači iz Unije u uzorku, pritužba
(126)
Obujam prodaje u industriji Unije bio je stabilan tijekom razmatranog razdoblja, s neznatno većim obujmom prodaje 2012.
(127)
S obzirom na to da je potrošnja Unije bila u porastu tijekom razmatranog razdoblja, kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 96., prilično stabilan obujam prodaje doveo je do pada tržišnog udjela industrije Unije od 5 % tijekom razmatranog razdoblja. Slično kao u slučaju obujma prodaje, pozitivniji rezultati zabilježeni su 2012.
4.4.2.3. Rast
(128)
Kako je prethodno opisano, tijekom razmatranog razdoblja obujam prodaje industrije Unije bio je prilično stabilan na rastućem tržištu. Istodobno se uvoz iz predmetnih zemalja znatno povećao. Posljedično, tržišni rast od približno 140 000 tona tijekom razmatranog razdoblja koristio je gotovo isključivo uvozu iz predmetnih zemalja, čime je on povećan za približno 128 000 tona tijekom istog razdoblja. Stoga industrija Unije uopće nije mogla ostvariti korist od tržišnog rasta.
4.4.2.4. Zaposlenost i produktivnost
(129)
Zaposlenost i produktivnost tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 10.
Zaposlenost i produktivnost
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Broj zaposlenika
13 223
12 978
12 471
11 820
Indeks
100
98
94
89
Produktivnost (u tonama po zaposleniku)
242
235
258
257
Indeks
100
97
107
106
Izvor: Proizvođači iz Unije u uzorku, pritužba
(130)
Broj zaposlenika industrije Unije smanjio se za 2 postotna boda 2011., za dodatna 4 postotna boda 2012. te za još 5 postotnih bodova u razdoblju ispitnog postupka, što jasno pokazuje tendenciju pada. Racionalizacija broja zaposlenika mogla bi se pripisati provedbi različitih planova učinkovitosti koju su poduzeli proizvođači Unije te smanjenju obujma proizvodnje.
(131)
Industrija hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika općenito se smatra kapitalno intenzivnom industrijom. Unatoč tomu, industrija Unije u znatnoj mjeri pridonosi zapošljavanju. Osim toga, troškovi radne snage drugi su najvažniji čimbenik troška nakon sirovina, čineći u prosjeku približno 10 % do 15 % ukupnih troškova. Stoga je zaposlenost bitan pokazatelj štete za ovu industriju.
(132)
Produktivnost industrije Unije neznatno se smanjila 2011. za 3 postotna boda, zatim se 2012. povećala za 10 postotnih bodova, da bi se tijekom razdoblja ispitnog postupka opet smanjila za 1 postotni bod. Općenito se povećala za 6 postotnih bodova, sa 242 tone po zaposleniku na 257 tona po zaposleniku u predmetnom razdoblju unatoč manjem broju zaposlenika, što je odrazilo veću učinkovitost.
4.4.2.5. Visina dampinške marže i oporavak od prethodnog dampinga
(133)
Sve su dampinške marže bile znatno iznad razine de minimis. Utjecaj visine stvarnih dampinških marži na industriju Unije znatan je s obzirom na obujam i cijene uvoza iz predmetnih zemalja.
(134)
Ovo je drugi antidampinški ispitni postupak u pogledu predmetnog proizvoda. Uvoz istog proizvoda podrijetlom iz NRK-a, Južne Koreje i Tajvana već je bio predmet ispitnog postupka u razdoblju 2008. - 2009. (6) Iako taj ispitni postupak nije rezultirao uvođenjem antidampinških mjera, ispitnim se postupkom već u tom trenutku privremeno utvrdilo postojanje dampinga (7).
4.4.3. Mikroekonomski pokazatelji
4.4.3.1. Cijene i čimbenici koji utječu na cijene
(135)
Ponderirane prosječne jedinične prodajne cijene proizvođača iz Unije u uzorku nepovezanim kupcima u Uniji tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 11.
Prodajne cijene u Uniji
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Prosječna jedinična prodajna cijena u Uniji (EUR/tona)
2 428
2 572
2 358
2 159
Indeks
100
106
97
89
Jedinični trošak proizvodnje (EUR/tona)
2 247
2 345
2 149
1 939
Indeks
100
104
96
86
Izvor: Proizvođači iz Unije u uzorku
(136)
Prodajne cijene proizvođača iz Unije u uzorku naplaćene nepovezanim kupcima u Uniji tijekom razmatranog razdoblja smanjile su se za 11 %. Dok su se cijene 2011. povećale za 6 %, kasnije su do kraja razmatranog razdoblja pale za 17 postotnih bodova.
(137)
Jedinični trošak proizvodnje ukupne proizvodnje hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika (uključujući kasnije izvezenu robu) uvelike je slijedio kretanje prodajnih cijena, smanjivši se za 14 % tijekom razmatranog razdoblja. Međutim, prodajne cijene i jedinični trošak proizvodnje ne mogu se izravno usporediti jer postoji određena vremenska razlika između proizvodnje i prodaje. Budući da je prosječna razina zaliha industrije Unije činila približno 15 % prometa, prosječno postoji vremenski odmak od gotovo dva mjeseca između proizvodnje i prodaje.
(138)
Općenito, troškovi proizvodnje i prodajne cijene posljedica su razvoja troškova sirovina, uglavnom kroma i nikla. Doista, cijene koje naplaćuje industrija Unije prate takozvani mehanizam „dodatne naknade za slitine”. Prema tom mehanizmu cijene se sastoje od fiksne „osnovne cijene” te „dodatne naknade za slitine”, koja varira ovisno o kemijskom sastavu razreda čelika i kotacijama slitina na Londonskoj burzi metala (London Metal Exchange - LME). Stoga su cijene povezane s razredom čelika i odgovarajućim troškom sirovine.
(139)
Zainteresirane strane predložile su da bi kretanje prodajnih cijena industrije Unije trebalo analizirati bez dodatne naknade za slitine. Budući da industrija Unije ne utječe na cijenu nikla, zainteresirane strane tvrdile su da bi Komisija trebala razmotriti samo osnovnu cijenu.
(140)
Ukupna cijena doista se sastoji od osnovne cijene i dodatne naknade za slitine, a kupci su obično svjesni te podjele. Međutim, ispitnim postupkom pokazalo se da se tijekom razdoblja ispitnog postupka ta dva elementa cijene obično nisu na fakturi iskazivala odvojeno. U takvim slučajevima na trgovačkim ispravama izdanima prije fakture, poput narudžbenice ili potvrde narudžbe, ta se dva elementa obično ne navode odvojeno.
(141)
Stoga se razvoj osnovne cijene analizirao na temelju javno dostupnih podataka koje su dostavile zainteresirane strane. Ti podaci pokazuju detaljnu raščlambu ukupne cijene koja je naplaćena za proizvode široke potrošnje razreda 304 (8) u Njemačkoj (9) na osnovnu cijenu i dodatnu naknadu za slitine. Iako je dodatna naknada za slitine varirala ovisno o razvoju troškova sirovina, osnovna cijena stalno se smanjivala tijekom razmatranog razdoblja za približno 20 %, s približno 1 200 EUR/tona 2010. na približno 1 000 EUR/tona u razdoblju ispitnog postupka. Iako razina smanjenja možda nužno nije reprezentativna za sve proizvode i sve proizvođače iz Unije, veliki iznos smanjenja potkrepljuje zaključak da je silazno kretanje osim u pogledu razine dodatne naknade za slitine zabilježeno i u pogledu razine osnovne cijene.
4.4.3.2. Troškovi rada
(142)
Prosječni troškovi rada proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:
Tablica 12.
Prosječni troškovi rada po zaposleniku
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Prosječni troškovi rada po zaposleniku (EUR)
57 071
58 068
59 684
61 826
Indeks
100
102
105
108
Izvor: Proizvođači iz Unije u uzorku
(143)
Prosječni troškovi rada po zaposleniku povećavali su se tijekom razmatranog razdoblja, a od 2010. do razdoblja ispitnog postupka općenito su se povećali za 8 %.
4.4.3.3. Zalihe
(144)
Razine zaliha proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 13.
Zalihe
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Završne zalihe (u tonama)
242 166
238 818
208 021
225 418
Indeks
100
99
86
93
Završne zalihe kao postotak proizvodnje
15
16
14
15
Indeks
100
103
90
99
Izvor: proizvođači iz Unije u uzorku
(145)
Obujam zaliha ostao je prilično stabilan u razdoblju od 2010. do 2011., potom se 2012. smanjio za 13 postotnih bodova, a u razdoblju ispitnog postupka blago se povećao za 7 postotnih bodova. Tijekom razmatranog razdoblja općenito je smanjen za 7 %. Budući da se većina proizvodnje obavlja prema narudžbi, u toj industriji zalihe nisu važan pokazatelj.
4.4.3.4. Profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala
(146)
Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:
Tablica 14.
Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Profitabilnost prodaje u Uniji nepovezanim kupcima (% prodajnog prometa)
- 0,6
- 1,3
- 2,1
- 1,6
Indeks
- 100
- 214
- 330
- 253
Novčani tok (milijuni EUR)
- 199
107
- 10
- 39
Indeks
- 100
54
- 5
- 20
Ulaganja (milijuni EUR)
1 504
1 375
1 279
1 244
Indeks
100
91
85
83
Povrat ulaganja (%)
- 1,2
- 2,9
- 4,3
- 3,1
Indeks
- 100
- 246
- 370
- 269
Izvor: Proizvođači iz Unije u uzorku
(147)
Komisija je utvrdila profitabilnost proizvođača iz Unije u uzorku iskazivanjem neto dobiti, prije oporezivanja, od prodaje istovjetnog proizvoda nepovezanim kupcima u Uniji kao postotak prometa od te prodaje. Tijekom cijelog razmatranog razdoblja profitabilnost proizvođača u uzorku bila je negativna - u razdoblju od 2010. do 2012. smanjila se za 1,5 postotnih bodova, a u razdoblju ispitnog postupka blago se oporavila za 0,5 postotnih bodova te je iznosila -1,6 %. Kako je objašnjeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 141., negativna profitabilnost uglavnom je bila posljedica stalnog smanjenja osnovne cijene, a ne promjenjivih cijena sirovina poput nikla.
(148)
Neto novčani tok sposobnost je proizvođača iz Unije da samostalno financiraju svoje djelatnosti. U tri od četiri razmatrane godine novčani tok bio je negativan, poboljšao se 2011., ali potom se ponovno počeo smanjivati. Privremeno poboljšanje 2011. uvelike je bilo posljedica znatnog smanjenja zaliha poluproizvoda.
(149)
Ulaganja su pokazivala tendenciju smanjivanja: 2011. smanjila su se za 9 %, 2012. za daljnjih 6 % te daljnjih 2 % u razdoblju ispitnog postupka. Tijekom razmatranog razdoblja općenito su se smanjila za 17 postotnih bodova.
(150)
Povrat ulaganja jest dobit u postotku neto knjigovodstvene vrijednosti ulaganja. U sve četiri razmatrane godine taj je pokazatelj negativan. U 2011. smanjio se za 146 %, 2012. za daljnjih 124 % te je u razdoblju ispitnog postupka iznosio -3,1 %.
(151)
To je imalo negativan učinak na sposobnost prikupljanja kapitala svih četiriju proizvođača u uzorku jer zbog negativnih podataka o profitabilnosti nisu mogli dobiti bankovni kredit. Proizvođači su morali upotrijebiti financijska sredstva koja su osigurala druga društva iz grupacije.
4.4.4. Zaključak o šteti
(152)
Većina pokazatelja štete industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja pokazivala je negativno kretanje. Obujam proizvodnje smanjio se za 5 %, što je dovelo do smanjenja iskorištenosti kapaciteta od 8 %. Stabilan obujam prodaje na rastućem tržištu doveo je do smanjenja tržišnog udjela od 5 %. Zaposlenost se smanjila za 11 %, a trošak rada povećao za 8 %. Ulaganja su se smanjila za 17 %, a povrat ulaganja ostao je negativan tijekom razmatranog razdoblja i pokazivao je trend pogoršanja.
(153)
Jedini čimbenici štete koji su jasno pokazivali blago pozitivno kretanje jesu proizvodni kapacitet i produktivnost. U svakom slučaju, to povećanje proizvodnog kapaciteta u skladu je s povećanjem potrošnje tijekom razmatranog razdoblja. Porast produktivnosti bio je posljedica smanjenja broja zaposlenika.
(154)
Neki čimbenici štete, primjerice tržišni udjel, prodajne cijene i trošak proizvodnje, privremeno su se razvijali u pozitivnom smjeru 2011. odnosno 2012. u usporedbi s prethodnom godinom, a potom su se ponovno smanjili. Profitabilnost je bila negativna sve četiri godine, a novčani tok tri od četiri godine.
(155)
Na temelju prethodno navedenog Komisija je u ovoj fazi zaključila da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu u smislu članka 3. stavka 5. Osnovne uredbe.
5. UZROČNOST
(156)
Komisija je u skladu s člankom 3. stavkom 6. Osnovne uredbe ispitala je li dampinški uvoz iz predmetnih zemalja prouzročio materijalnu štetu industriji Unije. Komisija je u skladu s člankom 3. stavkom 7. Osnovne uredbe ispitala i postoje li drugi poznati čimbenici koji su mogli istodobno uzrokovati štetu industriji Unije. Komisija je osigurala da se sve moguće štete prouzročene drugim čimbenicima, a ne dampinškim uvozom iz predmetnih zemalja, ne pripisuju dampinškom uvozu. Ti su čimbenici sljedeći: uvoz iz trećih zemalja, izvozni rezultati industrije Unije, troškovi energenata, višak kapaciteta i tržišno natjecanje u Uniji.
5.1. Učinci dampinškog uvoza
(157)
Tijekom razmatranog razdoblja potrošnja u Uniji povećala se za 4 %, ali se istodobno obujam uvoza iz predmetnih zemalja povećao za 70 %, dok je tržišni udjel industrije Unije pokazivao silazno kretanje. Utvrđeno je da su se obrasci prema kojima se tržišni udjel uvoza povećao, a industrije Unije smanjio podudarali. Povećanje tržišnog udjela uvoza usporilo se 2012. i oporavilo u razdoblju ispitnog postupka, dok je smanjenje tržišta industrije Unije isto tako usporilo 2012. i ponovno palo u razdoblju ispitnog postupka. Stoga je jasno da je izgubljeni tržišni udjel industrije Unije povezan s povećanjem dampinškog uvoza.
(158)
Cijene uvoza iz predmetnih zemalja smanjile su se za 13 % tijekom razmatranog razdoblja. Cijene industrije Unije smanjile su se za 11 % tijekom istog razdoblja. Tijekom razdoblja ispitnog postupka dampinškim uvozom iz predmetnih zemalja obarane su cijene industrije Unije za 9,6 % - 11,3 %, čime je izvršen pritisak na cijene industrije Unije. Zbog kretanja cijena prouzročenog povećanim dampinškim uvozom iz predmetnih zemalja industrija Unije nije mogla zadržati svoj tržišni udjel ili postati profitabilna.
(159)
Zainteresirane strane tvrdile su da se uvezeni proizvodi iz predmetnih zemalja nisu natjecali s proizvodima koje prodaje industrija Unije. Iz predmetnih zemalja navodno su u najvećoj mjeri uvezeni tanki proizvodi debljine manje od 2 mm, dok proizvode veće debljine uglavnom dobavlja industrija Unije. Ta tvrdnja nije bila potkrijepljena činjenicama utvrđenima ispitnim postupkom. Doista, proizvođači izvoznici i industrija Unije prodaju debele proizvode debljine veće od 2 mm te tanke proizvode manje debljine. Isto tako, prosječan omjer debelih i tankih proizvoda sličan je te iznosi približno 30 % - 35 % kako za industriju Unije, tako i za proizvođače izvoznike u uzorku iz predmetnih zemalja.
(160)
Zainteresirane strane tvrdile su da ne postoji povezanost između razine i cijene uvoza iz NRK-a te profitabilnosti industrije Unije. Posebno su uputile na smanjenje uvoza i stabilne cijene iz NRK-a u razdoblju 2011. - 2012., što navodno nije moglo prouzročiti smanjenje prosječnih cijena na tržištu Unije. Istodobno su se povećali gubitci industrije Unije, a obujam prodaje bio je prilično stabilan.
(161)
Međutim, u ovoj se analizi selektivno usredotočuje samo na te dvije godine umjesto na cijelo razmatrano razdoblje. Kada se analizira cijelo razdoblje, jasno je da je snažno povećanje dampinškog uvoza dovelo ne samo do smanjenja profitabilnosti već i do gubitka tržišnog udjela industrije Unije te pada proizvodnje, iskorištenosti kapaciteta zaposlenosti, ulaganja i povrata ulaganja. Iako se u 2012. nisu strogo slijedila opća kretanja, ona su ostala negativna. Naime, svrha procjene pokazatelja štete tijekom duljeg razdoblja od četiri godine jest izbjegavanje zaključivanja na temelju izoliranih događaja ako takvi postoje. U svakom slučaju, učinci dampinškog uvoza iz obiju predmetnih zemalja procijenjeni su kumulativno zbog razloga objašnjenih u prethodnim uvodnim izjavama 97. do 102. Stoga nije bilo opravdano procijeniti samo neovisne učinke dampinškog uvoza iz NRK-a.
(162)
Zainteresirane strane tvrdile su da je tržišni udjel koji je industrija Unije izgubila zbog uvoza iz Tajvana neznatan. Prema podatcima dostavljenima u pritužbi tajvanski uvoz imao je tržišni udjel od 4,98 % u razdoblju ispitnog postupka, a povećao se za 1,09 % od 2010. do razdoblja ispitnog postupka. Zainteresirane strane tvrdile su da je stoga nemoguće da je tajvanski izvoz prouzročio štetu za koju su podnositelji pritužbe tvrdili da su je pretrpjeli.
(163)
Prema nalazima ispitnog postupka tržišni udjel tajvanskog uvoza općenito se povećao tijekom razmatranog razdoblja i iznosio je 5,1 % tijekom razdoblja ispitnog postupka. U ispitnom postupku isto se tako jasno utvrdilo da je taj dampinški uvoz znatno obarao prodajne cijene industrije Unije. Stoga, suprotno tvrdnji zainteresirane strane, dampinški uvoz iz Tajvana vršio je pritisak na cijene te je zajedno s kineskim dampinškim uvozom prouzročio štetu industriji Unije kako je prethodno izneseno. Podsjeća se da su učinci dampinškog uvoza iz obiju predmetnih zemalja ocijenjeni kumulativno zbog razloga objašnjenih u uvodnim izjavama 97. do 102. Stoga učinci dampinškog uvoza samo iz Tajvana nisu ocijenjeni samostalno.
(164)
Zainteresirane strane tvrdile su da je obujam tajvanskog uvoza preuveličan jer je navodno uključivao znatne količine hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Kine ili Koreje koje su pogrešno deklarirane kao tajvanske. Međutim, ta tvrdnja nije bila potkrijepljena dokazima.
(165)
Međutim, tajvanska društva koja surađuju (proizvođači i ostale strane koje surađuju) prijavila su izvoz koji čini veliku većinu ukupnog uvoza iz Tajvana. Stoga je pitanje navodno pogrešno deklariranih proizvoda koji nisu podrijetlom iz Tajvana moglo imati vrlo ograničen utjecaj ako je taj utjecaj uopće postojao.
(166)
Zainteresirane strane tvrdile su da su cijene kineskih i tajvanskih proizvođača izvoznika, kao i cijene industrije Unije, slijedile cijenu nikla. Iako je doista moguće da je tijekom vremena kretanje cijena proizvođača izvoznika slijedilo kretanje cijena sirovina, time se ne rješava pitanje apsolutne razine cijene. U tom pogledu, ispitnim je postupkom utvrđeno da su i kineske i tajvanske cijene obarale cijenu industrije Unije za 9,6 % - 11,3 %. Ako je valjan, argument da su se kineske i tajvanske cijene i cijene industrije Unije razvijale slično tijekom razmatranog razdoblja samo bi doveo do zaključka da je kineski i tajvanski izvoz obarao cijene industrije Unije za sličnu maržu tijekom cijelog razmatranog razdoblja.
(167)
Zainteresirane strane tvrdile su da navodna smanjena ulaganja ne dokazuju da je industrija Unije trpjela materijalnu štetu. Međutim, ta tvrdnja nije potkrijepljena ispitnim postupkom. Ulaganja su se zaista nastavila smanjivati za 17 % tijekom razmatranog razdoblja kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 149.
(168)
Komisija je u ovoj fazi zaključila da je povećani jeftini dampinški uvoz iz predmetnih zemalja prouzročio materijalnu štetu koju je pretrpjela industrija Unije.
5.2. Učinci drugih čimbenika
5.2.1. Uvoz iz trećih zemalja
(169)
Obujam uvoza iz ostalih trećih zemalja tijekom razmatranog razdoblja razvijao se kako slijedi:
Tablica 15.
Uvoz iz trećih zemalja
Zemlja
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Indija
Obujam (u tonama)
17 568
29 437
33 763
61 855
Indeks
100
168
192
352
Tržišni udjel (%)
0,6
0,9
1,0
1,9
Prosječna cijena (EUR/tone)
1 912
2 421
2 218
2 098
Indeks
100
127
116
110
Južna Koreja
Obujam (u tonama)
72 256
70 297
62 047
92 189
Indeks
100
97
86
128
Tržišni udjel (%)
2,3
2,2
1,9
2,8
Prosječna cijena (EUR/tone)
1 932
2 112
1 891
1 839
Indeks
100
109
98
95
Južna Afrika
Obujam (u tonama)
66 142
51 788
50 718
51 907
Indeks
100
78
77
78
Tržišni udjel (%)
2,1
1,6
1,6
1,6
Prosječna cijena (EUR/tone)
2 302
2 355
2 102
1 943
Indeks
100
102
91
84
SAD
Obujam (u tonama)
94 923
82 387
82 624
90 947
Indeks
100
87
87
96
Tržišni udjel (%)
3,0
2,5
2,5
2,8
Prosječna cijena (EUR/tone)
2 695
2 943
2 646
2 304
Indeks
100
109
98
85
Ostale treće zemlje
Obujam (u tonama)
85 674
109 406
74 897
59 204
Indeks
100
128
87
69
Tržišni udjel (%)
2,7
3,4
2,3
1,8
Prosječna cijena (EUR/tone)
2 450
2 659
2 715
2 669
Indeks
100
109
111
109
Ukupno sve treće zemlje, osim predmetnih zemalja
Obujam (u tonama)
336 564
343 313
304 049
356 102
Indeks
100
102
90
106
Tržišni udjel (%)
10,6
10,6
9,3
10,8
Prosječna cijena (EUR/tone)
2 351
2 549
2 371
2 156
Indeks
100
108
101
92
Izvor: Eurostat
(170)
Treće zemlje s najvećim obujmima uvoza bile su Indija, Južna Koreja, Južna Afrika i SAD s tržišnim udjelima koji su se kretali između 1,6 % i 2,8 % tijekom razdoblja ispitnog postupka. Tržišni udjel svih ostalih trećih zemalja iznosio je 10,8 %.
(171)
Uvoz iz Indije bio je zanemariv i iznosio je 1 % ili manje tijekom većine razmatranog razdoblja. Prag od 1 % premašio je samo jednom, i to tijekom razdoblja ispitnog postupka, kada je imao tržišni udjel od 1,9 %.
(172)
Tržišni udjel Južne Koreje bio je prilično stabilan tijekom razmatranog razdoblja, od 2010. do 2012. smanjio se sa 2,3 % na 1,9 %, a na kraju se povećao na samo 2,8 % tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(173)
Uvoz iz Južne Afrike i SAD-a pokazuje silazno kretanje tijekom razmatranog razdoblja. Tržišni udjel uvoza iz Južne Afrike smanjio se sa 2,1 % na 1,6 %, dok se tržišni udjel uvoza iz SAD-a smanjio sa 3,0 % na 2,8 %.
(174)
U pogledu cijena na temelju podataka Eurostata, može se primijetiti da je samo cijena uvoza iz Južne Koreje bila niža od cijene uvoza iz NRK-a i Tajvana, dok je uvoz iz Južne Afrike imao slične cijene, a uvoz iz Indije i SAD-a više cijene. Potrebno je ipak napomenuti da se predmetni proizvod/istovjetan proizvod sastoji od različitih razreda čelika, što dovodi do razlika u cijeni koje nisu mogle biti uzete u obzir u prosječnoj cijeni koju je zabilježio Eurostat.
(175)
Zainteresirane strane uputile su na uvoz iz ostalih trećih zemalja, uključujući SAD, Južnu Koreju, Indiju i Južnu Afriku. Tvrdile su da je taj uvoz morao utjecati na stanje industrije Unije i s obzirom postojanje znatnog uvoza iz ostalih trećih zemalja koji ne podliježe ispitnom postupku Komisije, uvoz iz NRK-a i Tajvana ne bi trebalo smatrati odgovornim za bilo koju štetu koju je prouzročio uvoz iz ostalih zemalja.
(176)
Kako je prethodno opisano, među ostalim zemljama koje su bile ishodište uvoza hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika u Uniju u razdoblju ispitnog postupka, Tajvan i NRK imaju najveće tržišne udjele (5,1 % odnosno 4,3 %). Uvoz ni iz jedne druge zemlje tijekom razmatranog razdoblja nije premašivao tržišni udjel od 3 %. Isto tako, iako se tijekom razmatranog razdoblja tržišni udjel iz predmetnih zemalja povećao za 3,7 postotnih bodova, ukupno je tržišni udjel iz trećih zemalja koje nisu predmetne zemlje ostao stabilan uz povećanje od samo 0,2 postotnih bodova tijekom razmatranog razdoblja.
(177)
Zbog stabilnog kretanja obujam uvoza Komisija privremeno zaključuje da uvoz iz ostalih trećih zemalja nije u znatnoj mjeri pridonio šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
5.2.2. Izvozni rezultati industrije Unije
(178)
Obujam izvoza proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijala se kako slijedi:
Tablica 16.
Izvozni rezultati proizvođača iz Unije u uzorku
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Obujam izvoza (u tonama)
185 377
188 431
182 370
178 010
Indeks
100
102
98
96
Prosječna cijena (EUR/tona)
2 148
2 353
2 082
1 915
Indeks
100
110
97
89
Izvor: Proizvođači iz Unije u uzorku
(179)
Obujam izvoza proizvođača iz Unije u uzorku smanjuje se nakon jednokratnog povećanja obujma i prodajnih cijena u 2011. Obujam izvoza proizvođača u uzorku općenito je predstavljao približno 12 % njihove zajedničke proizvodnje. Iako je smanjeni izvoz možda pridonio padu proizvodnje, s obzirom na nisku razinu izvoza u odnosu na prodaju u Uniji, svaki doprinos izvoza šteti koju je pretrpjela industrija Unija bio bi vrlo ograničen.
5.2.3. Trošak energenata, višak kapaciteta
(180)
Zainteresirane strane tvrdile su da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije bila posljedica visokih troškova energenata, koji su navodno bili 20 % viši nego u NRK-u. Međutim, energenti su tek mali čimbenik troška proizvodnje hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika i obično čini manje od 10 % ukupnih troškova. Ako zanemarimo pitanje odražavaju li troškovi energenata u NRK-u tržišne vrijednosti ili ne, razlika u cijenama energenata nije mogla prouzročiti štetu koju je pretrpjela industrija Unije.
(181)
Zainteresirane strane tvrdile su, suprotno podatcima dostavljenima u pritužbi, da je industrija Unija imala znatan višak kapaciteta. Komisija je primijetila smanjenje iskorištenosti kapaciteta industrije Unije sa 77 % u 2010. na 70 % u razmatranom razdoblju. Međutim, proizvodni kapacitet industrije Unije i potrošnja na tržištu Unije razvijali su se usporedno; oba su se pokazatelja tijekom razmatranog razdoblja povećala za 4 %. Gubitak iskorištenosti kapaciteta stoga je prouzročen nemogućnošću industrije Unije da iskoristi rastuće tržište jer je taj rast apsorbirao dampinški uvoz iz predmetnih zemalja. Posljedični navodni višak kapaciteta stoga je više posljedica dampinškog uvoza nego uzrok štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(182)
Komisija je zaključila da ni trošak energenata industrije Unije ni navodni višak kapaciteta nisu mogli prouzročiti pretrpljenu štetu.
5.3. Zabrinutost u pogledu tržišnog natjecanja
(183)
Zainteresirane strane tvrdile su da je uvoz hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika iz NRK-a narastao kao odgovor na koncentraciju kapaciteta u Uniji na mali broj dobavljača, pri čemu su korisnici u Uniji imali na raspolaganju ograničen broj proizvođača iz Unije. Međutim, u posljednjih deset godina na tržištu Unije uvijek su postojala četiri dobavljača srednje veličine i niz manjih dobavljača. Iako se vlasništvo nekih od tih društava promijenilo tijekom tog razdoblja, broj dobavljača ostao je stabilan. Stoga povećanje dampinškog kineskog uvoza nije moglo biti prouzročeno smanjenjem broja dobavljača u Uniji.
(184)
Zainteresirane strane tvrdile su da je tržište Unije bilo jako koncentrirano te da uvoz iz predmetnih zemalja nije mogao prouzročiti nikakvu štetu industriji Unije. Tvrdile su da obujam uvoza iz Azije nije bilo dostatan da ograniči tržišno natjecanje te da nije mogao spriječiti industriju Unije da poveća svoje cijene. U tom smislu, iste su strane uputile na Odluku Komisije o koncentraciji kojom je odobrena koncentracija (podložno preuzimanju obveza) društava Outokumpu i Inoxum (10) u studenome 2012. („Odluka o koncentraciji društva Outokumpu”).
(185)
Međutim, analiza u postupku koncentracije i antidampinški ispitni postupak odnose se na različite pravne okvire koji imaju različite ciljeve. Dok se u postupku koncentracije analizira hoće li predložena koncentracija izazvati zabrinutost u pogledu s tržišnog natjecanja, u antidampinškom ispitnom postupku analizira se je li industrija Unije izložena štetnom dampingu.
(186)
U svakom slučaju, u okviru Odluke o koncentraciji društva Outokumpu ispitalo se hoće li stjecanje društva Inoxum od strane društva Outokumpu dovesti do nastanka dominantnog sudionika na tržištu Unije. Zajednički subjekt društava Outokumpu i Inoxum imao bi zajednički tržišni udjel veći od 50 % te bi se broj glavnih proizvođača smanjio s četiri na tri. Tom se odlukom društvo Outokumpu obvezuje prodati dio društva Inoxum, uključujući društvo za proizvodnju Acciai Speciali Terni („AST”). Cilj te prodaje bilo je upravo održavanje tržišnog natjecanja na tržištu hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika u Uniji, a tržišni udjel planiranog subjekta nakon spajanja (društvo Outokumpu i sva imovina društva Inoxum, uključujući društvo AST) veći od 50 % na tržištu Unije nikada se nije ostvario. Umjesto toga, još uvijek postoje četiri sudionika srednje veličine i niz manjih sudionika koji se međusobno natječu, a pritom nijedna od tih strana nema razinu snage na tržištu koju bi imao predloženi subjekt nakon koncentracije koji je analiziran u predmetu koncentracije.
(187)
Zainteresirane strane uputile su i na raspravu u Odluci o koncentraciji društva Outokumpu o činjenici da proizvođači iz Unije nisu bili ograničeni azijskim uvozom tijekom razdoblja kada je zbog promjena cijena nikla, tečajne stope i niskih cijena nikla na Londonskoj burzi metala azijski uvoz bio manje konkurentan. U Odluci o koncentraciji društva Outokumpu navedeno je da „čak i ako ograničenje koje predstavlja uvoz trenutačno možda nije jako, moguće je da će se povećati u budućnosti” (11), što je potom dovelo do procjene vjerojatnog razvoja tržišta. Trenutačnim ispitnim postupkom pokazalo se sljedeće: dampinški uvoz iz predmetnih zemalja u razdoblju ispitnog postupka dosegao je tržišni udjel od 9,5 % i povećao se za 70 % u usporedbi s 2010. Utvrđeno je i da je taj dampinški uvoz obarao cijene industrije Unije za 9,6 % - 11,3 %.
(188)
Osim toga, činjenica da je potražnja na tržištu Unije relativno stabilna čak i u slučaju znatnih promjena cijene ne znači da kupci nisu osjetljivi na cijenu. Iako niže cijene koje nude izvoznici ne dovode do povećane potrošnje na tržištu Unije, ispitnim postupkom jasno se pokazalo da su kupci spremni kupiti veće količine jeftinog uvoza. Budući da taj jeftini uvoz ne stvara nikakvu dodatnu potražnju, ta prodaja ide na štetu prodaje drugih sudionika na tržištu, uglavnom na štetu industrije Unije.
(189)
Ispitnim postupkom potvrđeno je da industrija Unije prodaje veći asortiman proizvoda od proizvođača izvoznika koji surađuju. Međutim, tijekom razdoblja ispitnog postupka približno 75 % prodaje industrije Unije odnosilo se na četiri najčešća razreda čelika (304, 304L, 316L i 430). Sve te razrede izvoznici iz predmetnih zemalja prodavali su u velikom rasponu širina, debljina i završne obrade. Osim toga, proizvodi koji ne pripadaju tim razredima široke potrošnje izravno se natječu jer su ih isto tako prodavali izvoznici iz predmetnih zemalja.
(190)
Nijedna zainteresirana strana u ovom ispitnom postupku nije navela nikakav problem povezan s kvalitetom proizvoda. Odlukom o koncentraciji društva Outokumpu utvrđeno je da, iako se u prosjeku kvaliteta koju proizvode neeuropski proizvođači može smatrati usporedivom s kvalitetom europskih proizvođača (12), kupci s posebnim zahtjevima ne mogu kupovati iz Azije (13). Međutim, kako je prethodno opisano, velika većina prodaje industrije Unije jesu proizvodi široke potrošnje usporedive kvalitete.
(191)
Ostala pitanja koja neke kupce sprječavaju u kupnji uvezenih hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika jesu dulje vrijeme između narudžbe i isporuke zbog dugog prijevoza iz predmetnih zemalja te manje povoljni uvjeti plaćanja koje nude proizvođači u predmetnim zemljama. Međutim, ta su pitanja uglavnom važna za kupce koji kupuju izravno od čeličana, što čini samo približno jednu trećinu tržišta Unije.
(192)
Istodobno, većina prodaje odvijala se preko servisnih centara za čelik, koji čine približno dvije trećine tržišta Unije. Gotovo cjelokupna prodaja iz predmetnih zemalja zaista se odvija preko neovisnih servisnih centara, koji isto tako kupuju od industrije čelika. U tom slučaju uvjeti plaćanja koje nudi distributer važni su za korisnika. Budući da se te prodaje obično obavljaju iz zaliha distributera, relevantno vrijeme između narudžbe i isporuke jest i vrijeme potrebno za slanje robe od distributera korisniku. Stoga ta pitanja ne utječu na većinu prodaje.
(193)
Na većinu prodaje industrije Unije stoga izravno utječe dampinški uvoz iz predmetnih zemalja.
(194)
Komisija je stoga zaključila da se uvjetima tržišnog natjecanja u Uniji nije moglo spriječiti da dampinški uvoz iz predmetnih zemalja prouzroči štetu industriji Unije.
5.4. Učinak cijena sirovina
(195)
Zainteresirane strane tvrdile su da je odluka o kupnji predmetnog proizvoda podrijetlom iz predmetnih zemalja ili istovjetnog proizvoda koji je proizvela industrija Unije ovisi o razvoju cijena sirovina, posebno nikla. Razlog tome jest činjenica da izvoznici naplaćuju jedinstvenu cijenu, dok industrija Unije naplaćuje osnovnu cijenu plus dodatnu naknadu za slitine.
(196)
Stoga bi uvoznicima navodno bilo isplativije kupovati od predmetnih zemalja kad se cijene sirovina povećaju (jer će se cijene industrije Unije povećati, dok će cijene izvoznika ostati stabilne). S druge strane, ako se cijene sirovina smanje, izvoznicima bi navodno bilo manje isplativo kupovati od predmetnih zemalja (jer će se cijene industrije Unije smanjiti, dok će cijene izvoznika ostati stabilne).
(197)
U Odluci o koncentraciji društva Outokumpu analizirao se učinak očekivanog razvoja cijene nikla na odluke uvoznika povezane s kupnjom (14). U sadašnjoj istrazi analiziralo se je li razvoj uvoza doista slijedio razvoj stvarnih cijena nikla i prethodno opisani obrazac. Cijene nikla (15) pale su za 31 % sa 16 453 EUR/tona u 2010. na 11 327 EUR/tona tijekom razdoblja ispitnog postupka. Prema tvrdnji koju su iznijele zainteresirane strane, a koja je opisana u prethodnoj uvodnoj izjavi 196., to je smanjenje cijena nikla trebalo dovesti do smanjenja uvoza iz predmetnih zemalja. Međutim, ispitnim postupkom pokazalo se da se, unatoč znatnom smanjenju cijena nikla, tijekom istog razdoblja izvoz iz predmetnih zemalja povećao za 70 % kako je opisano u prethodnoj uvodnoj izjavi 104.
(198)
Iako je razvoj cijena sirovina možda imao određeni učinak na razvoj obujam uvoza, ostali čimbenici poput niske razine cijene proizvođača izvoznika jasno su bili jači od tog učinka. Stoga se smatra da razvoj cijena nikla nije imao trajni utjecaj na opće uzlazno kretanje dampinškog uvoza iz predmetnih zemalja tijekom razmatranog razdoblja.
5.5. Promjene obrazaca potrošnje
(199)
U Odluci o koncentraciji društva Outokumpu utvrđeno je da apsolutna razina cijene nikla i promjenjivost cijena nikla vjerojatno smanjuju privlačnost nehrđajućeg čelika kao materijala i usmjeruju potražnju na nehrđajući čelik koji ne sadržava nikal (16).
(200)
U pogledu privlačnosti nehrđajućeg čelika kao materijala tvrdilo se i da niz kretanja može imati utjecaj na zamjenu nehrđajućeg čelika ili prelazak na nehrđajući čelik, uključujući potrebu za upotrebom lakših materijala npr. u automobilima (negativan utjecaj na nehrđajući čelik; prijelaz s čelika na kompozitne materijale), kraći vijek trajanja proizvoda u potrošačkoj robi (negativan utjecaj na nehrđajući čelik; upotrebljavaju se jeftiniji materijali), povećanu potrebu za pročišćivanjem vode i proizvodnjom zelene energije (pozitivan utjecaj na nehrđajući čelik; teško ga je zamijeniti u brojnim primjenama) i razvoj cijena mogućih konkurentnih materijala (željezna ruda, aluminij, bakar) (17).
(201)
U tom pogledu u ovom su ispitnom postupku potvrđeni nalazi iz Odluke o koncentraciji društva Outokumpu (18) da je potražnja za nehrđajućim čelikom općenito, a posebno hladnovaljanim ravnim proizvodima od nehrđajućeg čelika, prilično neelastična. Glavnina rasta potrošnje zabilježena je od 2010. do 2011. kada su se cijene povećavale. Tijekom razdoblja smanjivanja cijena od 2011. do razdoblja ispitnog postupka potrošnja je ostala stabilna i porasla je za samo 1 %. Zamjena nehrđajućeg čelika ili prelazak na nehrđajući čelik, uključujući prethodno navedene čimbenike, stoga nisu imali mjerljiv utjecaj na ukupnu potrošnju hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika.
(202)
U pogledu preusmjeravanja potražnje na razrede nehrđajućeg čelika koje ne sadržavaju nikal i koje su osim toga istovjetni proizvod, u detaljnoj analizi prodajnih transakcija o kojoj su izvijestili proizvođači iz Unije u uzorku potvrđuju se nalazi Odluke o koncentraciji društva Outokumpu.
(203)
Međutim, kako je opisano u prethodnoj uvodnoj izjavi 138., cijene koje je naplaćivala industrija Unije izravno su povezane s razredom čelika i odgovarajućim troškovima sirovina. Stoga preusmjeravanje potražnje s jednog razreda čelika na drugi ima neutralan utjecaj na rezultate industrije Unije.
(204)
Stoga se u ovoj fazi zaključuje da promjene obrazaca potrošnje nisu imale negativan utjecaj na rezultate industrije Unije.
5.6. Zaključak o uzročnosti
(205)
Jeftini dampinški uvoz iz predmetnih zemalja povećao se apsolutno i relativno u smislu potrošnje u Uniji u trenutku kada se većina čimbenika štete industrije Unije (proizvodnja, iskorištenost kapaciteta, tržišni udjel, zaposlenost, prodajne cijene, trošak rada, profitabilnost, ulaganja, povrat ulaganja) pogoršala. Dampinški uvoz iz predmetnih zemalja obarao je cijene industrije Unije za 9,6 % - 11,3 % tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(206)
Ostali čimbenici, primjerice trošak energenata, kapacitet i uvjeti tržišnog natjecanja na tržištu Unije, nisu pridonijeli šteti koju je pretrpjela industrija Unije. Čimbenici kao što su uvoz iz ostalih trećih zemalja i izvoz industrije Unije možda su pridonijeli šteti, ali u vrlo ograničenoj mjeri.
(207)
Na temelju prethodno navedenog Komisija je u ovoj fazi privremeno zaključila da je materijalnu štetu industriji Unije prouzročio dampinški uvoz iz predmetnih zemalja te da drugi pojedinačno razmotreni čimbenici nisu prekinuli tu uzročno-posljedičnu vezu. Šteta se uglavnom odnosi na osjetljivo financijsko stanje industrije Unije i pad proizvodnje, iskorištenosti kapaciteta, zaposlenosti i tržišnog udjela.
(208)
Komisija je razlikovala i razdvojila učinke svih poznatih čimbenika na stanje industrije Unije od štetnih učinaka dampinškog uvoza. Učinak ostalog uvoza, izvoza industrije Unije, troška energenata, kapaciteta i uvjeta tržišnog natjecanja na negativan razvoj industrije Unije u smislu njezina financijskog stanja, proizvodnje i tržišnog udjela bio je vrlo ograničen ili nije postojao.
6. INTERES UNIJE
(209)
U skladu s člankom 21. Osnovne uredbe Komisija je ispitala može li jasno zaključiti da u ovom slučaju donošenje mjera nije u interesu Unije, iako je utvrđen štetni damping. Utvrđivanje interesa Unije temeljilo se na procjeni svih različitih uključenih interesa, uključujući interes industrije Unije, uvoznika i korisnika.
6.1. Interes industrije Unije
(210)
Većina industrije Unije podupire uvođenje mjera. Najveći proizvođač iz Unije nije surađivao u ispitnom postupku, iako se nije protivio pritužbi. Šest proizvođača iz Unije koji čine približno 55 % prodaje i proizvodnje u Uniji surađivalo je u ispitnom postupku i podržalo pritužbu.
(211)
Industrija Unije pretrpjela je materijalnu štetu. Svi financijski pokazatelji (profitabilnost, novčani tok, povrat ulaganja) tijekom razmatranog razdoblja bili su uglavnom negativni. Ostali pokazatelji primjerice proizvodnja, iskorištenost kapaciteta, zaposlenost i tržišni udjela, tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se negativno. Industrija Unije jedva je uspjela održati mali obujam prodaje poslije krize te nije mogla iskoristiti rast tržišta.
(212)
Ako mjere izostanu, dampinški uvoz iz predmetnih zemalja nastavit će prisiljavati industriju Unije da prodaje po cijenama kojima ostvaruje gubitak. Takvo gomilanje dodatnih gubitaka dovest će do daljnjeg pogoršanja stanja industrije Unije. Stoga je u interesu industrije Unije da se uvedu mjere.
6.2. Interes nepovezanih uvoznika i distributera
(213)
Uvoznici i distributeri (uključujući servisne centre za čelik) bili su vrlo aktivni u ovom ispitnom postupku. Javio se trideset i jedan uvoznik i distributer te su izrazili protivljenje uvođenju mjera.
(214)
Uvoznici i distributeri tvrdili su da će se uvođenjem mjera ograničiti njihovi mogući izvori opskrbe. Tvrdili su da u slučaju uvođenja mjera više neće moći nabavljati hladnovaljane ravne proizvode od nehrđajućeg čelika iz NRK-a i Tajvana.
(215)
Međutim, ispitnim postupkom pokazalo se da svi uvoznici i distributeri kupuju od više izvora, uključujući industriju Unije, predmetne zemlje i ostale treće zemlje. Stoga samo u određenoj mjeri ovise o opskrbi iz predmetnih zemalja.
(216)
Te strane mogu nastaviti kupovati hladnovaljane ravne proizvode od nehrđajućeg čelika od industrije Unije i od ostalih zemalja koje ne podliježu ovom ispitnom postupku (npr. Indija, Južna Afrika, Južna Koreja ili SAD) i koje zajedno imaju tržišni udjel od 11 %. Stoga su i industrija Unije i uvoz iz ostalih trećih zemalja vjerodostojna alternativa kineskom i tajvanskom uvozu.
(217)
U ovoj se fazi stoga zaključuje da bi uvođenje mjera moglo imati mali negativan utjecaj na stanje nepovezanih uvoznika i distributera.
6.3. Interes korisnika
(218)
Niz je zainteresiranih strana, uključujući proizvođače izvoznike i distributere, izrazilo zabrinutost u pogledu mogućih negativnih učinaka mjera na korisnike. Sami korisnici ne dijele tu zabrinutost. Stupanj sudjelovanja korisnika u ovom predmetu bio je vrlo nizak. Šest korisnika (uključujući jednu grupaciju od četiriju društava) izrazilo je mišljenje, a samo se jedan od njih usprotivio uvođenju mjera. Ostali korisnici i njihova udruženja nisu sudjelovali ili su se izričito suzdržali od zauzimanja stava.
(219)
Stoga se privremeno zaključuje da uvođenje mjera nije protiv interesa korisnika.
6.4. Zabrinutost u pogledu tržišnog natjecanja
(220)
U Odluci o koncentraciji društva Outokumpu Komisija je utvrdila da bi predložena koncentraciji društava Outokumpu i Inoxum vjerojatno rezultirala znatnom preprekom učinkovitom tržišnom natjecanju u obliku nekoordiniranih učinaka jer bi se stvorio dominantan položaj na tržištu Europskoga gospodarskog prostora (EGP) za hladnovaljane ravne proizvode od nehrđajućeg čelika (19). Kako bi se izbjegla takva prepreka, Komisija je prihvatila da je paket za prodaju, koji uključuje društvo AST, dostatan za rješavanje zabrinutosti u pogledu tržišnog natjecanja. (20) Doista, popravnom mjera koju je Komisija prihvatila održala su se četiri proizvođača srednje veličine u Uniji.
(221)
Ta popravna mjera već je provedena i sada ima puni učinak. Osim toga, uvođenjem antidampinških mjera ne smanjuje se broj proizvođača srednje veličine u Uniji. Stoga se u ovoj fazi zaključuje da se uvođenjem mjera ne smanjuje ili uklanja učinak obveze koju je Komisija prihvatila u Odluci o koncentraciji društva Outokumpu.
6.5. Zaključak o interesu Unije
(222)
Na temelju prethodno navedenog Komisija je zaključila da ne postoje uvjerljivi razlozi za to da uvođenje mjera na uvoz predmetnog proizvoda podrijetlom iz NRK-a i Tajvana ne bi bilo u interesu Unije u ovoj fazi ispitnog postupka.
7. PRIVREMENE ANTIDAMPINŠKE MJERE
(223)
Na temelju zaključaka koje je Komisija donijela u pogledu dampinga, štete, uzročnosti i interesa Unije, trebalo bi uvesti privremene mjere kako bi se spriječilo da dampinški uvoz i dalje nanosi štetu industriji Unije.
7.1. Razina uklanjanja štete (marža štete)
(224)
Kako bi se utvrdila razina mjera, Komisija mora najprije ustanoviti iznos carinskih pristojbi koji je potreban kako bi se otklonila šteta koju je pretrpjela industrija Unije.
(225)
Šteta bi bila otklonjena ako bi industrija Unije bila u mogućnosti pokriti troškove proizvodnje i ostvariti dobit, prije oporezivanja, od prodaje istovjetnog proizvoda na tržištu Unije kakvu bi pod uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja razumno mogla ostvariti industrija te vrste u tom sektoru, tj. u izostanku dampinškog uvoza.
(226)
Profitabilnost industrije Unije bila je negativna tijekom cijelog razmatranog razdoblja, to jest od 2010. do 2013. Prethodne godine 2008. i 2009. bile su obilježene naglim padom potražnje tijekom svjetske gospodarske krize te se dobit ostvarenu u tim godinama stoga ne može smatrati ostvarenom u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja. Dok je u prethodnom ispitnom postupku, kako je opisano u prethodnoj uvodnoj izjavi 134., privremeno utvrđeno postojanje dampinga za 2007., nije se mogla utvrditi materijalna povezanost između tog uvoza i stanja u industriji Unije. U tu je svrhu ciljna dobit određena na 8,1 %, što je bila dobit koju je industrija Unije ostvarila 2007. To je bila zadnja reprezentativna godina s uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja prije naglog pada potražnje u 2008. i 2009. Doista, veličina tržišta u 2013. gotovo je dosegla razne potrošnje iz 2007.
(227)
Na temelju toga Komisija je izračunala neštetnu cijenu istovjetnog proizvoda za industriju Unije oduzimanjem stvarnoga gubitka ostvarenog tijekom razdoblja ispitnog postupka od prodajnih cijena Unije i dodavanjem prethodno navedene profitne marže od 8,1 %.
(228)
Komisija je zatim utvrdila razinu uklanjanja štete na temelju usporedbe ponderirane prosječne uvozne cijene proizvođača izvoznika u uzorku koji surađuju u predmetnim zemljama, kako je utvrđena za izračun obaranja cijena, s ponderiranom prosječnom neštetnom cijenom istovjetnog proizvoda koji su tijekom razdoblja ispitnog postupka na tržištu Unije prodavali proizvođači iz Unije u uzorku. Sve razlike proizišle iz te usporedbe izražene su kao postotak ponderirane prosječne uvozne vrijednosti CIF.
(229)
Razina uklanjanja štete za „ostala društva koja surađuju” i „sva ostala društva” određena je na isti način kao i dampinška marža za ta društva (vidjeti prethodne uvodne izjave (57), (60), (85) i (88)).
7.2. Privremene mjere
(230)
Trebalo bi uvesti privremene antidampinške mjere na uvoz hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz NRK-a i Tajvana u skladu s pravilom niže pristojbe prema članku 7. stavku 2. Osnovne uredbe. Komisija je usporedila marže štete i dampinške marže. Iznos stopa pristojbi potrebno je postaviti na razinu dampinga ili marži štete, ovisno o tome koja je niža.
(231)
Kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 4., Komisija je Provedbenom uredbom (EU) br. 1331/2014 uvoz predmetnog proizvoda podrijetlom iz NRK-a i Tajvana uvjetovala evidentiranjem s obzirom na moguću retroaktivnu primjenu svih antidampinških i kompenzacijskih mjera na temelju članka 10. stavka 4. Osnovne uredbe i članka 16. stavka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (21) („Osnovna antisubvencijska uredba”).
(232)
U pogledu trenutačnog antidampinškog ispitnog postupka i s obzirom na prethodne nalaze trebalo bi prekinuti evidentiranje uvoza za potrebe antidampinškog ispitnog postupka u skladu s člankom 14. stavkom 5. Osnovne uredbe.
(233)
U pogledu usporednog antisubvencijskog ispitnog postupka (vidjeti prethodnu uvodnu izjavu 3.), trebalo bi nastaviti evidentiranje uvoza iz NRK-a na temelju članka 24. stavka 5. Osnovne antisubvencijske uredbe.
(234)
U ovoj fazi postupka ne može se donijeti odluka o mogućoj retroaktivnoj primjeni antidampinških mjera.
(235)
Na temelju prethodno navedenog privremene stope antidampinške pristojbe, izražene na razini cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, trebale bi iznositi:
Zemlja
Društvo
Dampinška marža
(%)
Marža štete
(%)
Privremena antidampinška pristojba
(%)
NRK
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.
29,2
24,3
24,3
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
24,3
24,3
Ostala društva koja surađuju
30,0
24,5
24,5
Sva ostala društva
34,9
25,2
25,2
Tajvan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
23,9
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd.
10,9
22,9
10,9
Yieh United Steel Corporation
10,9
22,9
10,9
Ostala društva koja surađuju
10,9
22,9
10,9
Sva ostala društva
12,0
22,9
12,0
(236)
Pojedinačne stope antidampinške pristojbe za svako društvo određene u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. One stoga odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u pogledu tih društava. Te stope pristojbi primjenjuju se isključivo na uvoz predmetnog proizvoda podrijetlom iz predmetnih zemalja koji proizvode navedeni pravni subjekti. Uvoz predmetnog proizvoda koji proizvodi bilo koje društvo koje nije posebno navedeno u izvršnom dijelu ove Uredbe, uključujući subjekte povezane s tim posebno navedenim subjektima, trebao bi podlijegati stopi pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala društva”. Ne bi trebao podlijegati nikakvoj drugoj pojedinačnoj stopi antidampinške pristojbe.
(237)
Društvo može zatražiti primjenu tih pojedinačnih stopa antidampinške pristojbe ako naknadno promijeni naziv subjekta. Zahtjev se mora poslati Komisiji (22). Zahtjev mora sadržavati sve bitne podatke kojima se dokazuje da promjena ne utječe na pravo društva na ostvarivanje koristi od stope pristojbe koja se na njega primjenjuje. Ako promjena naziva društva ne utječe na pravo društva na ostvarivanje koristi od stope pristojbe koja se na njega primjenjuje, obavijest o promjeni naziva objavit će se u Službenom listu Europske unije.
(238)
Kako bi se osigurala ispravna primjena antidampinških mjera, antidampinšku pristojbu za „sva ostala društva” trebala bi se primjenjivati ne samo na proizvođače izvoznike koji ne surađuju u ovom ispitnom postupku, nego i na proizvođače koji nisu izvozili u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(239)
Od 26. ožujka 2015. zaštita od dampinškog uvoza osigurava se privremenom antidampinškom pristojbom. Stoga više nije potrebno evidentirati uvoz za potrebe zaštite od dampinškog uvoza. Stoga je u skladu s time potrebno izmijeniti članak 1. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1331/2014.
8. ZAVRŠNE ODREDBE
(240)
U interesu dobrog upravljanja Komisija će pozvati zainteresirane strane da u određenom roku dostave pismene primjedbe i/ili podnesu zahtjev za saslušanje Komisije i/ili službenika za saslušanje u trgovinskim postupcima.
(241)
Nalazi koji se odnose na uvođenje privremene pristojbe privremeni su i mogu se izmijeniti u konačnoj fazi ispitnog postupka,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se privremena antidampinška pristojba na uvoz ravnovaljanih proizvoda od nehrđajućeg čelika, samo hladnovaljanih (hladnoreduciranih), koji su trenutačno razvrstani u oznake KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 i 7220 20 89 i podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Tajvana.
2. Stope privremene antidampinške pristojbe koje se primjenjuju na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, za proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode društva navedena u nastavku jesu sljedeće:
Zemlja
Društvo
Privremena antidampinška pristojba
(%)
Dodatna oznaka TARIC
Narodna Republika Kina
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd., Šangaj
25,2
C022
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd., Ningbo
25,2
C023
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd., Taiyuan
24,3
C024
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd., Tianjin
24,3
C025
Ostala društva koja surađuju navedena u Prilogu I.
24,5
Sva ostala društva
25,2
C999
Tajvan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei
12,0
C030
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung
10,9
C031
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung
10,9
C032
Ostala društva koja surađuju navedena u Prilogu II.
10,9
Sva ostala društva
12,0
C999
3. Puštanje u slobodan promet u Uniji proizvoda iz stavka 1. podliježe dostavi osiguranja na iznos jednak iznosu privremene pristojbe.
4. Osim ako je navedeno drukčije, primjenjuju se odredbe koje su na snazi u vezi s carinskim pristojbama.
Članak 2.
1. U roku od 25 kalendarskih dana od datuma stupanja na snagu ove Uredbe zainteresirane strane mogu:
(a)
zatražiti objavu bitnih činjenica i razmatranja na temelju kojih je donesena ova Uredba;
(b)
dostaviti pisane primjedbe Komisiji i
(c)
zatražiti saslušanje Komisije i/ili službenika za saslušanja u trgovinskim postupcima.
2. U roku od 25 kalendarskih dana od datuma stupanja na snagu ove Uredbe zainteresirane strane navedene u članku 21. stavku 4. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 mogu se očitovati o primjeni privremenih mjera.
Članak 3.
Članak 1. stavak 1. Provedbene uredbe (EU) br. 1331/2014 mijenja se kako slijedi:
„1. Carinska tijela ovime se upućuju, u skladu s člankom 24. stavkom 5. Uredbe (EZ) br. 597/2009, da poduzmu odgovarajuće mjere kako bi evidentirala uvoz u Uniju ravnovaljanih proizvoda od nehrđajućeg čelika, samo hladnovaljanih (hladnoreduciranih), trenutačno razvrstanih u oznake KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 i 7220 20 89 i podrijetlom iz Narodne Republike Kine.”
Članak 4.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 1. primjenjuje se u razdoblju od šest mjeseci.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 24. ožujka 2015.