PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 104/2013
ze dne 4. února 2013,
kterým se mění nařízení (EU) č. 185/2010, pokud jde o detekční kontrolu cestujících a osob jiných než cestujících zařízením pro stopovou detekci výbušnin (ETD) v kombinaci s ručním detektorem kovů (HHMD)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 ze dne 11. března 2008 o společných pravidlech v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a o zrušení nařízení (ES) č. 2320/2002 (1), a zejména na čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 272/2009 ze dne 2. dubna 2009, kterým se doplňují společné základní normy ochrany civilního letectví před protiprávními činy stanovené v příloze nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 (2), stanoví, že prováděcí pravidla, jež mají být přijata podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 300/2008, mohou k detekční kontrole osob (cestujících a osob jiných než cestujících) povolit použití zařízení pro stopovou detekci výbušnin (ETD) a ručních detektorů kovů (HHMD).
(2)
Zkušenost ukázala, že ruční prohlídky cestujících a osob jiných než cestujících nepředstavují vždy nejúčinnější způsob detekční kontroly určitých částí osob, zejména nejsou-li tyto části snadno přístupné, jako v případě některých pokrývek hlavy, sádrových obvazů či protéz.
(3)
V těchto případech prokázaly zkoušky účinnost použití kombinace ETD a HHMD. Použití ETD a HHMD může navíc proces detekční kontroly usnadnit a v porovnání s ruční prohlídkou může působit jako méně obtěžující způsob detekční kontroly, což přispívá k lepší zkušenosti osob podrobujících se prohlídce.
(4)
Proto je užitečné a odůvodněné povolit tyto metody pro detekční kontrolu těch částí osoby, u nichž se ruční prohlídka považuje za neúčinnou a/nebo nežádoucí, jako v případě určitých pokrývek hlavy, sádrových obvazů či protéz.
(5)
Toto nařízení respektuje základní práva a dodržuje zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie, zejména lidskou důstojnost, svobodu náboženství, zákaz diskriminace, práva osob se zdravotním postižením a právo na svobodu a bezpečnost. Pokud tato práva a zásady omezuje, děje se tak výhradně proto, aby naplnilo cíle obecného zájmu a potřebu chránit práva a svobodu druhých za dodržení podmínek stanovených článkem 52 listiny. Toto nařízení musí být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(6)
Nařízení Komise (EU) č. 185/2010 (3) by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro ochranu civilního letectví zřízeného podle čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 300/2008,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (EU) č. 185/2010 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 2013.
32013R0104
L 034/13
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
04.02.2013.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 104/2013
od 4. veljače 2013.
o izmjeni Uredbe (EU) br. 185/2010 u pogledu zaštitnog pregleda putnika i osoba koje nisu putnici opremom za otkrivanje tragova eksploziva (ETD) u kombinaciji s ručnom opremom za otkrivanje metala (HHMD)
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 300/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2008. o zajedničkim pravilima u području zaštite civilnog zračnog prometa i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 2320/2002 (1), a posebno njezin članak 4. stavak 3.,
budući da:
(1)
Uredbom Komisije (EZ) br. 272/2009 od 2. travnja 2009. o dopunjavanju zajedničkih osnovnih standarda zaštite civilnog zračnog prometa utvrđenih u Prilogu Uredbi (EZ) br. 300/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (2) predviđa se da se provedbenim pravilima koje treba donijeti u skladu s člankom 4. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 300/2008, za zaštitni pregled osoba (putnika i osoba koje nisu putnici) može dopustiti upotreba opreme za otkrivanje tragova eksploziva (ETD) i ručne opreme za otkrivanje metala (HHMD).
(2)
Iskustvo je pokazalo da ručno pretraživanje putnika i osoba koje nisu putnici nije uvijek najučinkovitiji način zaštitnog pregleda određenih dijelova osobe, posebno kada se tim dijelovima ne može lako pristupiti, kao što su neka pokrivala za glavu, zavoji od gipsa ili proteze.
(3)
Pokusima je dokazano da je u takvim slučajevima učinkovita kombinirana upotreba ETD-a i HHMD-a. Osim toga, upotreba ETD-a i HHMD-a može olakšati postupak zaštitnog pregleda te se može doživjeti kao manje nametljiv način zaštitnog pregleda nego što je to ručno pretraživanje, čime se poboljšava iskustvo osoba podvrgnutih zaštitnom pregledu.
(4)
Stoga je korisno i opravdano dopustiti upotrebu ovih metoda za zaštitni pregled onih dijelova osobe za koje se ručno pretraživanje smatra neučinkovitim i/ili nepoželjnim, kao što su neka pokrivala za glavu, zavoji od gipsa ili proteze.
(5)
Ovom se Uredbom poštuju temeljna prava i uvažavaju načela priznata Poveljom Europske unije o temeljnim pravima, posebno ljudsko dostojanstvo, sloboda vjeroispovijesti, nediskriminacija, prava osoba s invaliditetom te pravo na slobodu i sigurnost. Ako se ta prava i slobode ograničavaju, takvo ograničenje je istinski uvedeno radi ispunjavanja ciljeva od općeg interesa i radi potrebe da se zaštite prava i slobode drugih osoba, poštujući uvjete utvrđene u članku 52. Povelje. Ova se Uredba mora primjenjivati u skladu s tim pravima i načelima.
(6)
Uredbu Komisije (EU) br. 185/2010 (3) trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.
(7)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora za zaštitu civilnog zračnog prometa, uspostavljenog člankom 19. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 300/2008,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prilog Uredbi (EU) br. 185/2010 mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 4. veljače 2013.