PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1106/2013
ze dne 5. listopadu 2013,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní nařízení“) (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. Prozatímní opatření
(1)
Dne 3. května 2013 uložila Evropská komise (dále jen „Komise“) nařízením (EU) č. 418/2013 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie (dále jen „dotčená země“) do Evropské unie (dále jen „Unie“).
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Unii.
(3)
V souběžném antisubvenčním šetření Komise uložila nařízením (EU) č. 419/2013 (3) prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z dotčené země a nařízením (EU) č. 861/2013 (4) konečné vyrovnávací clo.
2. Strany dotčené šetřením
(4)
V prozatímní fázi šetření byl použit výběr vzorku u indických vyvážejících výrobců a výrobců v Unii. V prozatímní fázi se počítalo také s výběrem vzorku v případě dovozců, kteří nejsou ve spojení. Jelikož však dva ze tří dovozců vybraných do vzorku neodpověděli na dotazník, nebylo možné výběr vzorků u dovozců použít. Proto byly pro konečná zjištění použity všechny dostupné informace týkající se všech spolupracujících dovozců, zejména pokud jde o zájem Unie.
(5)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že jelikož nebyl pro určení újmy, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, zohledněn prodej od výrobců, kteří nejsou žadateli, nelze vybraný vzorek výrobců v Unii považovat za reprezentativní. Toto tvrzení bylo odmítnuto, protože vzorek byl vybrán na základě odpovědí obdržených od všech spolupracujících výrobců v Unii bez ohledu na jejich podporu stížnosti ve fázi stanovení reprezentativnosti, a byl proveden na základě objemu výroby.
(6)
Jeden vyvážející výrobce, který je ve spojení s výrobcem v Unii, podal proti podnětu námitku a požádal o individuální zjišťování, protože kvůli malému objemu vývozu nebyl do vzorku vyvážejících výrobců zařazen. Do vzorku výrobního odvětví Unie nebyl z důvodu malého objemu výroby zahrnut ani samotný výrobce v Unii. Komise s individuálním zjišťováním souhlasila, avšak vyvážející výrobce svou žádost stáhl.
(7)
Sedm indických vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, požádalo o individuální zjišťování. Dva z nich odpověděli na dotazník a pět nikoli. Jeden ze dvou vyvážejících výrobců, kteří odpovědi zaslali, svoji žádost o individuální zjišťování stáhl. Komise tudíž přezkoumala žádost jednoho indického vyvážejícího výrobce, který nebyl zařazen do vzorku, totiž:
-
KEI Industries Limited, Nové Dillí (dále jen „KEI“).
(8)
V prozatímní fázi nebylo u žádného z původně vybraných vyvážejících výrobců shledáno, že předložili dostatečně spolehlivé informace, a proto byl použit článek 18 základního nařízení. Komise se rozhodla rozšířit vzorek o tři společnosti, a to na základě objemu jejich vývozu a jejich ochoty spolupracovat, jakou vyjádřily po zahájení řízení. V důsledku toho Komise přešetřila odpovědi na dotazník a provedla inspekce na místě v prostorách následujících indických vyvážejících výrobců:
-
Garg Inox, Bahadurgarh, Harijána,
-
Macro Bars and Wires, Mumbaí, Maháráštra,
-
Nevatia Steel & Alloys, Mumbaí, Maháráštra.
(9)
S výhradou výše uvedených skutečností se 4. až 7. a 14. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
3. Období šetření a posuzované období
(10)
Jak je uvedeno ve 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. března 2012 (dále jen „posuzované období“).
4. Následný postup
(11)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo své připomínky několik zúčastněných stran, a to tři vyvážející výrobci, jeden vyvážející výrobce, který stáhl svou žádost o individuální zjišťování, žadatel a 11 uživatelů. Všechny strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty. Komise nadále shromažďovala informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(12)
Komise všem zúčastněným stranám sdělila základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě zamýšlela doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z dotčené země a konečný výběr částek zajištěných v podobě prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla rovněž poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí konečných informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(13)
Po obdržení připomínek k poskytnutí konečných informací Komise informovala zúčastněné strany o změnách ve zjištěních týkajících se úrovně dumpingu některých vyvážejících výrobců. Všem stranám byla znovu poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí dodatečných informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu. Jedna zúčastněná strana, žadatel, kritizovala skutečnost, že zjištění týkající se úrovně dumpingu některých vyvážejících výrobců byla pozměněna na základě nových údajů a připomínek obdržených po poskytnutí předběžných informací a v konečné fázi šetření. Rovněž uvedla, že byla porušena její procesní práva.
(14)
Komise se ovšem domnívala, že musí vzít informace předložené zúčastněnými stranami v úvahu a případně pozměnit zjištění, jestliže jsou připomínky odůvodněné. V žádném z těchto případů nebyly nové neověřené údaje použity ke stanovení dumpingu. Kromě toho procesní práva všech zúčastněných stran byla dodržena, neboť strany byly řádně a včas informovány a byly jim poskytnuty stejné lhůty k podání připomínek.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(15)
Podle 21. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jsou jako dotčený výrobek definovány dráty z nerezavějící oceli obsahující:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z dotčené země.
(16)
Někteří uživatelé vyjádřili obavy ohledně zjevného nedostatečného rozlišení mezi různými typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku, neboť u všech typů výrobku existuje široký sortiment. Zejména byla vyslovena obava ohledně toho, jak by bylo možné během šetření zajistit spravedlivé srovnání všech typů. Jako u většiny šetření zahrnuje definice dotčeného výrobku širokou škálu typů výrobku, které mají stejné nebo podobné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Skutečnost, že se tyto vlastnosti mohou u různých typů výrobku lišit, může opravdu vést k tomu, že je pokryta široká škála typů. Tak je tomu i v případě stávajícího šetření. Komise vzala v úvahu rozdíly mezi typy výrobku a zajistila spravedlivé srovnání. Každému typu výrobku vyrobenému a prodanému indickými vyvážejícími výrobci bylo přiřazeno jednoznačné kontrolní číslo výrobku (product control number, „PCN“); totéž platí pro každý typ výrobku vyrobený a prodaný výrobním odvětvím Unie. Číslo bylo odvozeno z hlavních vlastností výrobku, v tomto případě z druhu oceli, pevnosti v tahu, povlaku, povrchové úpravy, průměru a tvaru. Proto byly na základě PCN porovnány typy drátů vyvážené do Unie s výrobky vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Unie, které mají stejné nebo podobné vlastnosti. Všechny tyto typy spadají pod definici dotčeného výrobku a obdobného výrobku obsaženou v oznámení o zahájení řízení (5) a v prozatímním nařízení.
(17)
Jedna strana zopakovala své tvrzení, že se takzvané „vysoce technické“ typy výrobku liší od ostatních typů dotčeného výrobku a že s nimi nejsou zaměnitelné. Z toho důvodu by měly být z definice výrobku vyloučeny. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (6) se pro určení toho, zda jsou výrobky obdobné do té míry, že jsou součástí stejného typu výrobku, musí zejména ověřit, zda mají stejné technické a fyzikální vlastnosti, stejné základní konečné využití a stejný poměr mezi cenou a kvalitou. V tomto ohledu se musí též posoudit zaměnitelnost těchto výrobků a konkurence mezi nimi. Šetřením se však zjistilo, že tyto „vysoce technické“ typy výrobku, na které uvedená strana odkazuje, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní výrobky zahrnuté do šetření. Jedná se o výrobky z nerezavějící oceli, dráty, jejichž výrobní postup je podobný a při jejichž výrobě se používají podobné stroje, takže výrobci mohou podle poptávky střídavě vyrábět různé varianty výrobku. I když tedy různé typy drátů nejsou přímo zaměnitelné a přímo si nekonkurují, výrobci soutěží o zakázky, v nichž jde o širokou škálu drátů z nerezavějící oceli. Navíc tyto typy výrobku s použitím podobných výrobních metod vyrábí a prodává jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí vyvážející výrobci. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(18)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že analýza provedená Komisí v souvislosti s otázkou, zda mají být tzv. vysoce technické typy výrobku zahrnuty do šetření, byla nedostatečná. Toto tvrzení bylo zamítnuto. Šetřením se prokázalo, že vysoce technické typy výrobku spadají pod definici výrobku uvedenou v 17. bodě odůvodnění. Strana se mylně domnívala, že musejí být splněna současně všechna kritéria uvedená v judikatuře. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (7) má Komise při vymezování produktu široký prostor jednat podle vlastního uvážení a musí se při tomto posouzení opírat o soubor kritérií stanovených Soudem. Přitom některá kritéria mohou často, jako i v tomto případě, poukazovat jedním směrem a jiná jiným směrem; v takové situaci musí Komise provést celkové posouzení, jak učinila i v tomto případě. Zúčastněná strana se tudíž mylně domnívá, že aby mohly typy výrobku spadat pod stejnou definici výrobku, musí mít všechny vlastnosti stejné.
(19)
Několik uživatelů tvrdilo, že tzv. dráty z nerezavějící oceli „řady 200“ by měly být z definice výrobku vyloučeny. Tvrdili zejména, že tento typ výrobku výrobní odvětví Unie téměř nevyrábělo. Toto tvrzení však není podložené. Za prvé, skutečnost, že výrobní odvětví Unie nevyrábí určitý typ výrobku, není dostatečným důvodem, aby byl tento typ výrobku vyloučen z šetření, pokud je jeho výrobní postup takový, že by výrobci v Unii mohli výrobu daného typu výrobku kdykoli zahájit. Za druhé, v případě vysoce technických drátů bylo zjištěno, že tyto typy dotčeného výrobku mají stejné nebo podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy obdobného výrobku vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Unie. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(20)
Rovněž tvrdili, že by do definice dotčeného výrobku měl být zahrnut válcovaný drát. Nicméně válcovaný drát je surovinou pro výrobu dotčeného výrobku, ze které se mohou vyrábět také jiné výrobky, například spojovací materiály a hřebíky. Tudíž se na rozdíl od dotčeného výrobku nejedná o hotový výrobek z oceli. Tvářením za studena je možné kromě jiného z válcovaného drátu vyrábět dotčený výrobek nebo obdobný výrobek. Proto válcovaný drát nemůže být zahrnut do definice výrobku ve smyslu základního nařízení.
(21)
Na základě výše uvedených informací se tímto potvrzují definice dotčeného výrobku a obdobného výrobku v 21. až 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
C. DUMPING
1. Úvod
(22)
Během inspekcí na místě v prostorách tří indických vyvážejících výrobců původně zařazených do vzorku a následné analýzy shromážděných informací bylo zjištěno, že tyto společnosti poskytly některé informace, které nelze považovat za spolehlivé. Komise dále pokračovala v šetření a v analýze všech informací předložených v reakci na poskytnutí prozatímních informací a následná slyšení.
(23)
Jak je uvedeno ve 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě jednoho vyvážejícího výrobce dospěla Komise k závěru, že náklady uvedené v odpovědi na dotazník nemohly být odsouhlaseny s údaji uvedenými v interním účetním systému výrobce. Společnost uvedla, že nemožnost odsouhlasení byla způsobena chybami v registraci a metodou oceňování zásob, která je v případě interního účetního systému výrobce jiná než v případě údajů zveřejněných v ročních účetních závěrkách.
(24)
Jak je vysvětleno v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ačkoli údaje obsažené v interním účetním systému byly v souladu s auditovanými finančními výkazy na celopodnikové úrovni, nebylo možné srovnat údaje vygenerované interním systémem vykazování nákladů pro divizi výroby drátů s nákladovými tabulkami, které společnost výslovně vyhotovila pro účely odpovědi na dotazník v rámci šetření. V souladu s článkem 18 základního nařízení se proto usuzovalo, že by se pro účely antidumpingového šetření měly použít informace zjištěné v interním systému vykazování nákladů.
(25)
Z tohoto důvodu Komise prozatímně upravila údaje o nákladech, které vyvážející výrobce poskytl ve své odpovědi na dotazník, pomocí údajů dostupných v interním systému vykazování nákladů.
(26)
Jak je uvedeno v 27. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce uvedl, že údaje v interním systému vykazování nákladů nejsou spolehlivé a pro účely šetření by se neměly použít. Společnost poukázala na řadu chyb a koncepčních problémů týkajících se interně vykazovaných údajů, které Komise použila pro úpravu nákladů. Společnost tvrdila, že Komise by měla ve své analýze vycházet z nákladů uvedených v odpovědi na dotazník. Kromě toho společnost v pozdější fázi po zavedení prozatímních opatření poskytla odsouhlasení mezi interně vykazovanými nákladovými údaji divize a odpovědí na dotazník. Na základě výše uvedeného a s ohledem na důkazy shromážděné během inspekce na místě by určité výrobní náklady, které uvedená společnost původně vykázala ve své odpovědi na dotazník, mohly být přijaty.
(27)
Nicméně na základě důkazů, které jsou k dispozici, nelze rozdělení určitých nákladů, jako jsou režijní a finanční náklady, vykázaných společností v odpovědi na dotazník považovat pro účely šetření za spolehlivé. Komise měla za to, že tyto náklady by měly být rozděleny na základě celkového obratu společnosti a nákladů na prodané zboží v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení. Na základě výše uvedených skutečností by většina nákladů uvedených v odpovědi na dotazník mohla být přijata a rozdělení na základě obratu bylo společností v konečné fázi šetření schváleno. Výše dumpingového rozpětí se snížila v návaznosti na přezkoumání nákladů na balení a některých režijních nákladů. Má se tudíž za to, že článek 18 základního nařízení by se pro účely stanovení dumpingového rozpětí v případě tohoto vyvážejícího výrobce neměl dále používat.
(28)
Jak je stanoveno v 30. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě druhého vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že nákupy a spotřeba surovin uvedené v odpovědi společnosti na dotazník nebyly doloženy údaji zjištěnými v systému výrobce pro řízení zásob. Zejména se ukázalo, že rozdělení jakostních tříd oceli se v jednotlivých zdrojích liší. Komise stanovila, že jakostní třída oceli je klíčovým faktorem při určování nákladů konečného výrobku a že nespolehlivé informace o jakostní třídě oceli by mohly vážně zkreslit stanovení nákladů a prodejní ceny jednotlivých typů výrobku, a mohly by být proto zavádějící, a vyvážejícího výrobce na tuto zásadní úvahu při různých příležitostech upozornila.
(29)
Jak je uvedeno v 31. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce však uvedl, že počítačové soubory obsahující údaje o nákupech surovin, které Komise získala během inspekce na místě, nebyly úplné, jelikož jiná oddělení ve společnosti uskutečnila dodatečné nákupy surovin, tyto nákupy však nebyly vykázány a zahrnuty v počítačových souborech získaných během inspekce na místě a přezkoumaných Komisí. Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že zjištěné rozdíly v množství jednotlivých jakostních tříd oceli byly zapříčiněny skutečností, že některé jakostní třídy oceli se částečně překrývaly s jinými a že některé části výrobního procesu není možné sledovat na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli.
(30)
V 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení však Komise podotkla, že výše uvedená tvrzení společnosti týkající se dodatečných nákupů surovin nebyla podložená a v žádném případě nepostačují k vysvětlení zjištěných rozdílů na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli. Komise rovněž podotkla, že společnost tvrdila, že není možné přesné sledování podle jednotlivých jakostních tříd oceli ve všech fázích výrobního procesu. Toto tvrzení dále narušilo spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli proto byly předběžně považovány za zavádějící.
(31)
V 33. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise vyjádřila domněnku, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba všech surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(32)
Po zveřejnění prozatímních zjištění společnost podala proti tomuto prozatímnímu přístupu obecné námitky, ale nadále nebyla schopna nabídnout srovnání jednotlivých výrobků se stejným PCN. Společnost však v pozdější fázi šetření nabídla dostatečnou úroveň odsouhlasení, kdy jsou suroviny seskupeny do hlavních řad jakostních tříd nerezavějící oceli podle jejich chemického složení (řady 200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Společnost rovněž nabídla alternativní způsob seskupování, kdy bylo jako další faktor seskupování zahrnuto konečné použití. Protože však konečné použití nelze ověřit, přepočítala Komise dumpingové rozpětí na základě tříd oceli seskupených podle chemického složení vyjádřeného v řadách jakostních tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Řady jakostních tříd oceli jsou všeobecně používaným, objektivním a ověřitelným kritériem, zatímco pro tuto společnost používání PCN neumožňuje úplné odsouhlasení, a tudíž by nebylo zajištěno spravedlivé srovnání na základě spolehlivých údajů ve smyslu základního nařízení.
(33)
Vzhledem k tomu, že však nebylo možné odsouhlasit dodatečné informace předložené společností s údaji na dostatečně podrobné úrovni požadované pro šetření, je prozatímní závěr, že systémy společnosti pro sledování nejsou dostatečně spolehlivé, zachován a článek 18 základního nařízení se použije pro konečné stanovení výrobních nákladů a výpočet dumpingového rozpětí, který tudíž vychází z přístupu uvedeného v předchozím bodě odůvodnění.
(34)
Jak je uvedeno v 34. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě třetího vyvážejícího výrobce Komise během inspekce na místě zjistila, že toky surovin uvedené v odpovědi na dotazník nejsou v souladu s údaji obsaženými v účetním systému výrobce. Zdálo se, že rozdělení podle jakostních tříd oceli se v každém z těchto dvou zdrojů liší.
(35)
Jak je uvedeno v 35. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce sice připustil určité chyby ve své odpovědi na dotazník, tvrdil však, že rozdíly v celkovém množství surovin lze odsouhlasit s přihlédnutím ke změnám zásob. Společnost však také tvrdila, že částečně se překrývající jakostní třídy oceli znemožňují přesné odsouhlasení podle jednotlivých jakostních tříd oceli. Ve svých připomínkách předložených po sdělení prozatímních zjištění společnost rovněž uvedla, že jakostní třída oceli uvedená na prodejní faktuře občas neodpovídá skutečné jakostní třídě oceli, která byla vyvezena. Kromě toho společnost tvrdila, že ve výrobním odvětví nerezavějící oceli se nepoužívají přesně jakostní třídy oceli, ale že se namísto toho zveřejněná chemická složení jakostních tříd oceli a chemické složení skutečných výrobků liší. Společnost namítala, že i při zohlednění těchto vysvětlení by se nesrovnalosti zjištěné Komisí týkaly pouze zanedbatelné části jejího vývozu.
(36)
Komise měla za to, že objem zjištěných nesrovnalostí nemohl být vysvětlen příležitostnými nepřesnostmi. Naopak předložené argumenty přispěly ke snížení důvěryhodnosti celého systému společnosti pro vykazování jakostních tříd oceli, zejména s ohledem na rozhodující váhu jakostních tříd oceli při určování nákladů konečného výrobku.
(37)
Nicméně později v průběhu šetření společnost tvrdila, že pokud Komise nepřijme původní vykazování jakostních tříd oceli, které společnost poskytla, mohl by být přesnější výsledek získán tak, že by Komise místo sloučení všech PCN, což bylo učiněno v prozatímní fázi, seskupila pouze ty konkrétní třídy oceli, mezi nimiž byly zjištěny nesrovnalosti, nebo by alternativně seskupila jakostní třídy oceli podle jejich chemického složení vyjádřeného v řadách jakostních tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Společnost rovněž nabídla další způsob rozdělení jakostních tříd oceli v řadě 300 do menších podskupin.
(38)
Komise následně přepočítala dumpingové rozpětí na základě skupin nerezavějící oceli podle chemického složení vyjádřeného v řadě tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI) za použití stejné metody, jaká byla popsána v 30. bodě odůvodnění výše. Řady jakostních tříd oceli jsou všeobecně používaným, objektivním a ověřitelným kritériem, zatímco pro tuto společnost používání PCN neumožňuje úplné odsouhlasení, a tudíž by nebylo zajištěno spravedlivé srovnání na základě spolehlivých údajů ve smyslu základního nařízení.
(39)
Vzhledem k tomu, že však nebylo možné odsouhlasit dodatečné informace předložené společností s údaji na dostatečně podrobné úrovni požadované pro šetření, je prozatímní závěr, že systémy společnosti pro sledování nejsou dostatečně spolehlivé, zachován a pro konečné stanovení výrobních nákladů a výpočet dumpingového rozpětí se použije článek 18 základního nařízení a rozpětí tudíž bude vycházet z přístupu uvedeného v předchozím bodě odůvodnění.
(40)
Žadatel namítal, že seskupování dotčeného výrobku do jakostních tříd oceli Komisi zabránilo správně provést test ziskovosti pro určení běžné hodnoty podle PCN.
(41)
Komise provádí svou analýzu na úrovni, která je v souladu s vnitřními účetními systémy vyvážejících výrobců a výrobců v Unii, jež umožňují odůvodnění vykázaných údajů. Toto tvrzení se tedy zamítá.
(42)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 37. a 38. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Běžná hodnota
(43)
Pro jednoho vyvážejícího výrobce, u kterého se použil článek 18 základního nařízení, bylo v návaznosti na přehodnocení jeho výrobních nákladů přezkoumáno určení běžné hodnoty. V konečné fázi byly výrobní náklady určeny na základě vykázaných výrobních nákladů, k nimž byly na základě metody rozdělení stanovené v čl. 2 odst. 5 základního nařízení připočteny prodejní, správní a režijní náklady, včetně nákladů na financování.
(44)
V případě tří vyvážejících výrobců nově zařazených do vzorku a vyvážejícího výrobce, kterému bylo přiznáno individuální zjišťování, bylo zjištěno, že objemy prodeje na domácím trhu byly celkově reprezentativní a představovaly nejméně 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, zaznamenaného danou společností. V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení byla stejná zkouška reprezentativnosti provedena rovněž pro každý typ výrobku prodávaný výrobci nově zařazenými do vzorku na jejich domácích trzích a bylo zjištěno, že dotčené typy výrobku jsou srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(45)
Stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření Komise dále přezkoumala, zda by domácí prodej každého vyvážejícího výrobce nově zařazeného do vzorku a vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování, mohl být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení.
(46)
V případě jednoho z vyvážejících výrobců nově zařazených do vzorku bylo zjištěno, že rozdělení nákladů původně předložené společností je nedostatečné, neboť nepřihlíželo k tloušťce drátu, což je významná nákladová položka. Se souhlasem společnosti byla metoda rozdělení nákladů upravena.
(47)
V případě druhého vyvážejícího výrobce nově zařazeného do vzorku byla opravena administrativní chyba ve stanovení dumpingového rozpětí. Kromě toho výrobce požadoval, aby Komise provedla dodatečné úpravy testu ziskovosti a cenových úprav. Tato tvrzení nebyla shledána jako oprávněná.
(48)
V případě vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální posouzení, byla opravena administrativní chyba ve výpočtech. Tentýž vyvážející výrobce uvedl další tvrzení o stanovení úrovně prodejních, správních a režijních nákladů a nákladů na vnitrostátní dopravu Komisí a požadoval úpravu o rozdíly ve fyzických vlastnostech dotčeného výrobku mezi domácím a vývozním trhem. Tato tvrzení byla odmítnuta, protože výpočty byly provedeny na základě údajů o nákladech předložených společností, které byly ověřeny během inspekce na místě, a protože tvrzení týkající se fyzických rozdílů nebylo nijak odůvodněno.
(49)
V důsledku toho se metodika pro určení běžné hodnoty, jak bylo popsáno v 39. až 48. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzuje a byla použita na tři vyvážející výrobce nově zařazené do vzorku a vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování.
3. Vývozní cena
(50)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byly v návaznosti na jeho námitky opraveny určité administrativní chyby týkající se příležitostného použití nesprávného směnného kurzu a mylného zahrnutí určitého vnitroskupinového prodeje při výpočtu dumpingu.
(51)
U druhého vyvážejícího výrobce byl do výpočtu dumpingu zahrnut prodej uskutečněný prostřednictvím společnosti ve spojení se sídlem v Unii.
(52)
Jeden vyvážející výrobce, který byl do vzorku nově zařazen, tvrdil, že výhody, které získal v rámci režimů subvencí DEPBS a DDS, musí být přičteny k vývozním cenám.
(53)
Jiný vyvážející výrobce, nově zařazený do vzorku, podal zprávu o tom, že výhodami, které získal v rámci režimu subvencí DDS, byly záporné cenové úpravy, které vývozní ceny uměle navyšovaly.
(54)
Komise analyzovala cenové chování obou společností na trhu Unie a dospěla k závěrům, které vyplývají z použití čl. 2 odst. 8 základního nařízení, a tudíž nevyžadují další úpravy. Tvrzení první společnosti bylo proto zamítnuto a údajná cenová úprava druhé společnosti nebyla brána v potaz.
(55)
Jeden vyvážející výrobce, který byl nově zařazen do vzorku, tvrdil, že jeho vývozní ceny by měly být upraveny směrem nahoru tak, aby byly v souladu s jeho cenami na domácím trhu, protože domácí prodej byl uskutečňován v rámci vlastní značky, což zvýšilo ceny. Společnost však nedokázala doložit, že faktury, které byly předmětem jejího tvrzení, se skutečně týkaly značkového prodeje, a proto byla žádost zamítnuta.
(56)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 50. až 52. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Srovnání
(57)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že s ohledem na sloučení všech PCN za účelem stanovení výrobních nákladů by se k vývozním cenám mělo přistupovat stejně a pro srovnání s běžnou hodnotou by měla být použita i jedna vývozní cena.
(58)
Komise však ve svém šetření zaměřeném na získání údajů o nákladech a o vývozních cenách na základě PCN neobdržela od dotčené společnosti nezbytná srovnání, která by umožnila stanovení spolehlivých výrobních nákladů na základě PCN. Šetřením však nebyly zjištěny žádné nedostatky v úrovních vývozních cen vykázaných podle PCN, a proto by nebylo vhodné použít k určení skutečných vývozních cen článek 18 základního nařízení. Jelikož v porovnání se standardy šetření nepovažuje Komise snížení úrovně podrobnosti oznamovaných cen v zájmu zajištění spravedlivého srovnání za vhodné, bylo tvrzení zamítnuto.
(59)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky, se 53. až 55. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
5. Dumpingová rozpětí
(60)
Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení, byla pro každou společnost zařazenou do vzorku vážená průměrná běžná hodnota stanovená pro obdobný výrobek srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou dotčeného výrobku.
(61)
V souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení, z důvodu použití článku 18 základního nařízení u dvou ze tří vyvážejících výrobců původně zařazených do vzorku, se dumpingové rozpětí pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, stanoví na základě průměrného dumpingového rozpětí jednoho vyvážejícího výrobce, který byl původně zařazen do vzorku a u kterého se článek 18 základního nařízení dále nepoužívá, a dvou společností nově zařazených do vzorku, jejichž dumpingová rozpětí nejsou de minimis. Na tomto základě bylo dumpingové rozpětí pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku stanoveno ve výši 8,4 %.
(62)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v dotčené zemi, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Za tímto účelem se porovnal celkový objem vývozu uvedený v odpovědích na dotazník k výběru vzorku a celkový dovoz z dotčené země odvozený z dovozních statistik Eurostatu. Jelikož úroveň spolupráce byla vysoká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Na tomto základě byla celostátní úroveň dumpingu stanovena na 16,2 %.
(63)
Na základě toho činí vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento ceny CIF na hranice Unie před proclením:
Společnost
Konečné dumpingové rozpětí
GARG Inox
11,8 %
KEI Industries
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
Venus Group
11,6 %
Viraj Profiles
6,8 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
8,4 %
Všechny ostatní společnosti
16,2 %
D. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
1. Výrobní odvětví Unie
(64)
Někteří uživatelé zpochybnili počet výrobců v Unii stanovený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrdí, že počet výrobců byl posouzen nesprávně a ve skutečnosti na trhu Unie působí méně výrobců.
(65)
Komise poukazuje na to, že výše uvedené tvrzení nebylo doloženo žádnými důkazy. Při ověřování reprezentativnosti a rovněž v průběhu šetření Komise ověřila počet výrobců v Unii uvedený v podnětu. Komise kvůli tomu kontaktovala všech 27 známých výrobců v Unii. Šetření potvrdilo, že během období šetření vyrábělo v Unii obdobný výrobek 27 výrobců v Unii. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2. Výroba v Unii a výběr vzorku výrobců v Unii
(66)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 64. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
E. ÚJMA
1. Spotřeba v Unii
(67)
Někteří uživatelé tvrdili, že při analyzování újmy neměly být zohledněny údaje za rok 2009, protože finanční krize, která v tomto roce nastala, měla zejména na spotřebu v Unii rušivé účinky. I kdyby však byl rok 2009 z analýzy vynechán, stále by byl patrný rostoucí trend spotřeby (+ 5 %), který je ukazatelem zlepšujícího se trhu. Nepříznivé dopady finanční krize jsou navíc uznány v 68. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, 68. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2. Dovoz z dotčené země do Unie
(68)
Dumpingové rozpětí stanovené pro společnost Macro Bars and Wires nedosahuje hodnoty de minimis, kterou uvádí čl. 9 odst. 3 základního nařízení. Má se tudíž za to, že tento vyvážející výrobce neuplatňoval během období šetření dumpingové ceny ve smyslu čl. 1 odst. 2 základního nařízení. Z toho důvodu byl objem jeho dovozu vyloučen z objemu prozatímně stanoveného dumpingového dovozu z dotčené země. Jeden vyvážející výrobce, Venus Group, uvedl, že některé transakce byly omylem započítány dvakrát. Komise souhlasila s vyvážejícím výrobcem a upravila celkový objem dumpingového dovozu tím, že tyto dotčené transakce odstranila.
(69)
Objem, podíl na trhu a průměrná cena dumpingového dovozu byly příslušným způsobem revidovány.
(70)
Objem dumpingového dovozu a jeho podíl na trhu:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem
15 826
27 291
34 494
33 252
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Podíl na trhu
12,0 %
14,6 %
17,6 %
16,9 %
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Zdroj: Eurostat a odpovědi na dotazník
(71)
Společnost Macro Bars and Wires vyvezla během období šetření jen omezené množství dotčeného výrobku a také transakce společnosti Venus Group uvedené výše se omezovaly na malé množství, proto odečtení tohoto objemu dovozu od celkového objemu dumpingového dovozu z dotčené země nic neměnilo na trendech popsaných v 69. a 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto body odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzují.
(72)
Průměrná cena dumpingového dovozu:
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná cena
2 380
2 811
3 259
3 207
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Zdroj: Eurostat a odpovědi na dotazník
(73)
Úprava objemu dumpingového dovozu nemá za následek významné změny průměrných cen dumpingového dovozu z Indie nebo výpočtů míry cenového podbízení. Vážené průměrné rozpětí cenového podbízení činí 15 %, což potvrzuje zjištění v prozatímním nařízení.
(74)
Indický vyvážející výrobce tvrdil, že ceny prodeje do Unie se zdají být velmi nevěrohodné a že jsou zřejmě zkreslené. Je však třeba zdůraznit, že ceny použité ve výpočtech cenového podbízení byly výsledkem informací shromážděných a ověřených v šetřeních na místě v prostorách výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(75)
Závěry, které vyplývají ze zjištění popsaných v 75. až 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzují.
3. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(76)
Některé strany tvrdily, že výsledky, kterých výrobní odvětví Unie dosáhlo, by měly být v kontextu globální hospodářské krize považovány za poměrné dobré a že s výjimkou jediného ukazatele újmy, totiž podílu na trhu, žádný jiný ukazatel nenasvědčuje tomu, že by k újmě docházelo.
(77)
Jedna strana tvrdila, že se průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie zvýšily asi o 34 %, tedy daleko výrazněji než výrobní náklady, které se během stejného období zvýšily o 13 %. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že výrobní odvětví Unie své zboží na počátku posuzovaného období, tedy v roce 2009, prodávalo za ceny nižší, než byly výrobní náklady, a teprve od roku 2011 se mu podařilo prodávat za ceny převyšující výrobní náklady.
(78)
Z šetření vyplynulo, že některé ukazatele újmy, jako objem výroby a vytížení kapacit, sice vykazovaly pozitivní trend, nebo zůstaly stabilní, např. zaměstnanost, avšak řada jiných ukazatelů týkajících se finanční situace výrobního odvětví Unie, např. ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic, během posuzovaného období nevykazovaly uspokojivý vývoj. Zatímco ukazatel týkající se investic se v roce 2010 zlepšil, v roce 2011 a během období šetření se snížil pod úroveň roku 2009. I když je pravda, že se návratnost investic od roku 2009 do roku 2011 zlepšila a dosáhla 6,7 %, v období šetření opět poklesla na 0,8 %. Podobně se do roku 2011 zlepšovaly ukazatele týkající se ziskovosti a peněžních toků a v období šetření se začaly opět zhoršovat. Proto lze učinit závěr, že se stav výrobního odvětví Unie začal po roce 2009 zlepšovat, avšak jeho zotavování bylo následně zpomaleno dumpingovým dovozem z dotčené země.
(79)
Na žádost jedné zúčastněné strany lze potvrdit, že výše zásob uvedená ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se týkala činnosti podniků v Unii zařazených do vzorku.
(80)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % stanovené v prozatímní fázi je příliš nízké. Dotčená strana své tvrzení dostatečně neodůvodnila. V 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou vysvětleny důvody pro toto ziskové rozpětí a z šetření nevyplynuly žádné další důvody pro to, aby bylo změněno. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných zjištění zachován.
(81)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že problémy výrobního odvětví Unie jsou z velké části způsobeny strukturálními problémy, a že tedy cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % je nereálné.
(82)
Je třeba připomenout, že podle judikatury (8) musí orgány stanovit ziskové rozpětí, se kterým by výrobní odvětví Unie mohlo počítat za normálních podmínek hospodářské soutěže bez dumpingového dovozu. V roce 2007 činilo ziskové rozpětí 3,7 %; od roku 2008 bylo toto rozpětí v důsledku finanční a hospodářské krize záporné. Žadatel tvrdil, že dumpingové výrobky začaly přicházet na trh Unie od roku 2007 (kdy se objem dovozu zvýšil z 17 727 t v roce 2006 na 24 811 t), což se šetřením potvrdilo. Proto nebylo možné stanovit cílové ziskové rozpětí na základě zisku, se kterým by mohli výrobci v Unii počítat v případě obdobného výrobku. V důsledku toho, jak bylo vysvětleno v 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise považovala za vhodné použít ziskové rozpětí ve výši 5 % na základě skutečných zisků zaznamenaných v jiných částech ocelářského průmyslu, které nebyly poškozeny dumpingovým a subvencovaným dovozem, což již bylo provedeno v jiných nedávných šetřeních týkajících se podobných výrobků ve stejném odvětví (9). Kromě toho je třeba poznamenat, že ziskové rozpětí 3,7 %, které bylo zaznamenáno v roce 2007, se v každém případě považuje kvůli přítomnosti a zvýšení dumpingového dovozu za příliš nízké. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných zjištění zachován.
4. Závěr ohledně újmy
(83)
Komise proto dospěla k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení. Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky, se 78. až 105. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
F. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Účinek dumpingového dovozu
(84)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že prozatímní nařízení opominulo, že výrobní odvětví Unie mělo prospěch ze zvýšené spotřeby od roku 2009 a že Komise nemůže očekávat, že výrobní odvětví Unie bude schopné si navždy udržet svůj podíl na trhu.
(85)
K těmto tvrzením je třeba poznamenat, že podle šetření podíl dumpingového indického dovozu na trhu rostl rychleji než spotřeba na trhu Unie. Objem dumpingového indického dovozu se zvýšil o 110 %, zatímco spotřeba se ve stejném období zvýšila o 50 %. Šetření kromě toho ukázalo, že průměrné indické ceny byly trvale nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie ve stejném období a byly nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie o 15 % v období šetření. Z toho plyne, že ačkoliv výrobní odvětví Unie skutečně do určité míry mělo prospěch ze zvýšené spotřeby a rovněž mohlo zvýšit objem svého prodeje o 40 %, nedokázalo si udržet svůj podíl na trhu, jaký mohl být za zlepšujících se podmínek na trhu a vzhledem k volné výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie předpokládán.
2. Účinek jiných činitelů
2.1 Nedumpingový dovoz
(86)
Během posuzovaného období byl vývoj nedumpingového dovozu a cen srovnatelný s vývojem dumpingového dovozu a cen. Kromě toho ceny dumpingového dovozu byly v zásadě na stejné úrovni jako ceny nedumpingového dovozu, kdy průměrné dovozní ceny bez dumpingu byly nižší o 0,4 %. Kromě toho je objem nedumpingového dovozu nižší než šest procent celkového dovozu z dotčené země a o něco vyšší než jedno procento podílu na trhu. Komise se domnívá, že újma způsobená nedumpingovým dovozem z dotčené země tudíž nenarušila příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčené země a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie v období šetření.
2.2 Dovoz ze třetích zemí
(87)
Dva indičtí vyvážející výrobci a indická vláda zopakovali tvrzení, že do šetření by měl být zahrnut dovoz drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a že dopad dovozu z ČLR na trh Unie a výrobní odvětví Unie byl podhodnocen.
(88)
Jak je uvedeno ve 115. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, od počáteční fáze dosud nebyly předloženy žádné důkazy o dumpingu působícím újmu výrobnímu odvětví Unie, které by mohly odůvodňovat zahájení antidumpingového šetření dovozu pocházejícího z ČLR. Tvrzení, že by ČLR měla být zahrnuta do rozsahu šetření, se proto zamítá jako neopodstatněné.
(89)
Dovoz z Čínské lidové republiky však během posuzovaného období vykazoval rostoucí tendenci a v období šetření dosáhl podílu na trhu 8,3 % (viz 113. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Kromě toho byly ceny dovozu z ČLR nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických výrobců vyvážejících na trh Unie. Proto bylo dále zkoumáno, zda dovoz z ČLR mohl přispět k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a narušit příčinnou souvislost mezi újmou a indickým dumpingovým dovozem.
(90)
Informace dostupné v prozatímní fázi naznačují, že sortiment výrobků z dovozu z ČLR se odlišoval a že segmenty, v nichž byly přítomny čínské výrobky, se lišily od výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie nebo výrobků indického původu prodávaných na trhu Unie.
(91)
Po zveřejnění prozatímních opatření Komise obdržela několik námitek, které upozorňovaly na možnost, že by čínský dovoz za nízké ceny mohl během období šetření narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým indickým dovozem a vážnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(92)
Analýzy provedené na základě statistik dovozu ohledně dvou kódů KN, které jsou předmětem šetření, ukázaly, že 29 % čínského dovozu se týkalo nižšího segmentu trhu (dovoz pod kódem KN 7223 00 99). Tím se částečně vysvětluje, proč jsou ceny čínských výrobků v průměru nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických vyvážejících výrobců. Statistiky ke kódu KN 7223 00 99 rovněž ukázaly, že odběratelé čínských výrobců jsou soustředěni ve Spojeném království, kde výrobní odvětví Unie v zásadě není činné.
Průměrná cena (EUR/t)
2009
2010
2011
Období šetření
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Zdroj: Eurostat
(93)
Pokud jde o kód KN 7223 00 19, analýza vypracovaná na základě PCN ukázala, že jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí výrobci soutěžili především v kvalitativně vyšším segmentu trhu, kde ceny mohou být v rámci stejného kódu KN až čtyřikrát vyšší než ceny v nižším segmentu trhu (10). Z šetření rovněž vyplynulo, že obecně se ceny liší v závislosti na typu výrobku a obsahu niklu.
(94)
Pokud jde o úroveň ceny dovozu z Čínské lidové republiky, je třeba poznamenat, že průměrné ceny čínského dovozu byly od roku 2009 do období šetření vyšší než ceny dumpingového dovozu dotčeného výrobku z Indie, jak ukazuje následující tabulka na základě průměrné ceny dumpingového čínského vývozu spadajícího pod kód KN 7223 00 19.
Průměrná cena (EUR/t)
2009
2010
2011
Období šetření
Období šetření + 1
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Zdroj: Eurostat.
(95)
V období šetření průměrná cena čínského dovozu poprvé klesla pod cenu dumpingového indického dovozu. Bylo však zjištěno, že se jedná o dočasný jev, neboť čínské ceny v roce následujícím po období šetření rostly a byly opět vyšší než indické ceny.
(96)
Kromě toho z porovnání objemu dovozu z dotčené země a z ČLR vyplynulo, že během celého posuzovaného období a zejména během období šetření byl dovoz z ČLR na mnohem nižší úrovni než dovoz z dotčené země. Objem dovozu z ČLR představoval v zásadě méně než polovinu celkového dovozu z Indie.
(97)
Ačkoli tedy dovoz z Čínské lidové republiky přispěl k újmě, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, nemohl mít vliv na situaci ve výrobním odvětví Unie do té míry, aby tím byla narušena příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem z Indie a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Proto se 113. bod prozatímního nařízení potvrzuje.
2.3 Konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii
(98)
Jedna strana tvrdila, že slabé finanční výsledky výrobců v Unii mohla způsobit konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii, kteří nejsou žadateli ani nepodporovali šetření k zahájení tohoto řízení.
(99)
Vývoj podílu ostatních výrobců na trhu v Unii ukazuje následující tabulka.
2009
2010
2011
Období šetření
Prodej ostatních výrobců v Unii do Unie (v tunách)
34 926
55 740
55 124
55 124
Index (2009 = 100)
100
160
158
158
Podíl ostatních výrobců v Unii na trhu
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Zdroj: podnět a průběžné odpovědi
(100)
Na výrobce v Unii, kteří nebyli žadateli a kteří zvláště nepodporovali toto šetření, připadalo 44 % veškerého prodeje Unie (viz 86. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Objem jejich prodeje se zvýšil o 58 % z odhadovaných 34 926 t v roce 2009 na 55 124 t během období šetření. Tento nárůst je ovšem v porovnání s nárůstem dumpingového dovozu z dotčené země během téhož období (+ 110 %) poměrně mírný. Kromě toho zůstal podíl těchto výrobců v Unii na trhu během posuzovaného období poměrně konstantní a ani nebyly zjištěny žádné známky toho, že by jejich ceny byly nižší než ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku. Z toho lze vyvodit závěr, že jejich prodej na trhu v Unii nepřispěl k újmě, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(101)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 121. až 124. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
G. ZÁJEM UNIE
1. Obecné poznámky
(102)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 125. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(103)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 126. až 133. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(104)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 142. až 144. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem uživatelů
(105)
Po uložení prozatímních opatření kontaktovalo Komisi sedm uživatelů a jedno sdružení uživatelů a projevili zájem o spolupráci při šetření. Na základě jejich žádosti jim byly v dubnu 2013 zaslány dotazníky. Avšak pouze dva uživatelé poskytli úplnou odpověď na dotazník, a na spolupracující uživatele tak připadalo 12 % celkového dovozu z dotčené země během období šetření a 2,5 % celkové spotřeby Unie, přičemž zaměstnávali 32 osob zapojených do výroby hotových výrobků, jejichž součástí je dotčený výrobek. Hospodářské dopady opatření na uživatele byly přehodnoceny na základě nových údajů, které vyplynuly z odpovědí na dotazník, a u dvou uživatelů byly provedeny kontrolní návštěvy s cílem ověřit poskytnuté informace.
(106)
Uživatelé tvrdili, že úroveň ziskovosti ve výši 9 % uvedená ve 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je příliš vysoká a není pro uživatelské odvětví reprezentativní. Po obdržení doplňujících odpovědí na dotazník byla průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů přepočítána a stanovena na 2 % obratu.
(107)
Z šetření navíc vyplynulo, že nákupy spolupracujících uživatelů z dotčené země představovaly v průměru 44 % veškerých nákupů dotčeného výrobku a že dotčená země byla pro dva spolupracující uživatele výhradním zdrojem dodávek. Během období šetření představoval obrat výrobků zahrnujících dotčený výrobek v průměru 14 % celkového obratu spolupracujících uživatelů.
(108)
Pokud vezmeme v úvahu nejhorší scénář pro trh Unie, tj. že by nárůst cen nemohl být přenesen na distribuční řetězec a že by uživatelé nadále nakupovali výrobky z dotčené země v předchozích objemech, dopad cla na ziskovost, které by uživatelé dosáhli používáním a dalším zpracováváním dotčeného výrobku, by znamenal pokles na hodnotu, kdy by se uživatelé dostali do ztráty a dosáhli (záporné hodnoty) ziskovosti - 0,6 %.
(109)
Komise si je vědoma, že střednědobý i dlouhodobý dopad bude na individuální úrovni markantnější pro uživatele, jejichž jediným zdrojem je dovoz z Indie. Přitom se jedná jen o malý počet podniků (dva spolupracující uživatelé). Navíc mají možnost, pokud jejich indický výrobce spolupracuje, podle článku 11 základního nařízení požádat o vrácení cla, jsou-li splněny všechny podmínky pro takové vrácení.
(110)
Někteří uživatelé znovu vyjádřili obavy, že by opatření mohla mít dopad na určité typy drátů, které se v Evropě nevyrábějí, zejména typy zahrnuté do tzv. řady 200, jak je popsáno ve 139. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skutečnost, že se v Unii nevyrábějí, přičítají uživatelé nízké poptávce a specifičnosti výrobního procesu.
(111)
Šetření však ukázalo, že tento typ drátů z nerezavějící oceli výrobní odvětví Unie vyrábí a že představují omezený podíl na trhu Unie. Uživatelé mají k dispozici také alternativní zdroje dodávek z jiných zemí, které nepodléhají antidumpingovým nebo antisubvenčním opatřením. Navíc lze pro stejné účely používat i jiné typy drátů z nerezavějící oceli. Uložení opatření tudíž nemůže mít významný dopad na trh Unie a na tyto uživatele. Tento požadavek se proto zamítá.
(112)
Někteří uživatelé poukazovali na to, že dodací lhůty výrobců v Unii jsou u obdobného výrobku ve srovnání s dodacími lhůtami u dotčeného výrobku z Indie delší. Avšak možnosti obchodníků výrobky skladovat a mít je rychle k dispozici nevyvrací věcné důkazy nepříznivých účinků dumpingového dovozu. Proto je třeba tento argument odmítnout.
(113)
S ohledem na výše uvedené úvahy lze mít za to, že i když opatření uložená na dovoz z dotčené země budou mít na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad než na jiné, bude uložení opatření pro trh Unie celkově vzato prospěšné. Zejména se má za to, že obnovením spravedlivých obchodních podmínek na trhu Unie bude výrobní odvětví Unie moci přizpůsobit své ceny výrobním nákladům, zachovat výrobu a pracovní místa, získat zpět podíl na trhu, o který přišlo, a využít větších úspor z rozsahu. Tak by výrobní odvětví mohlo dosáhnout přiměřeného ziskového rozpětí, které by mu umožnilo střednědobě i dlouhodobě účinně fungovat. Zároveň může zlepšit svou celkovou finanční situaci. Z šetření dále vyplynulo, že opatření budou mít celkově na uživatele a dovozce, kteří nejsou ve spojení, jen omezený dopad. Dospělo se tudíž k závěru, že celkový přínos opatření zřejmě převáží nad dopadem na uživatele dotčeného výrobku na trhu Unie.
5. Závěr ohledně zájmu Unie
(114)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo potvrzeno hodnocení uvedené ve 145. až 146. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
H. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(115)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byl výpočet odstranění újmy upraven směrem dolů v reakci na jeho tvrzení, že došlo k administrativním chybám z důvodu záměny směnného kurzu u některých transakcí a zahrnutí transakcí uvnitř skupiny při výpočtu. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 148. až 151. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Tentýž vyvážející výrobce tvrdil, že indický vývoz do Unie je uskutečňován pro velkoobchodníky a že prodej výrobního odvětví Unie na trhu Unie je určen pro konečné uživatele, a že Komise tudíž neprováděla srovnání na vhodné úrovni obchodu. Šetření však ukázalo, že indičtí vyvážející výrobci prodávají oběma kategoriím zákazníků a že si u stejných kategorií zákazníků s výrobci v Unii konkurují.
2. Závěr ohledně úrovně pro odstranění újmy
(117)
Pro společnost Macro Bars and Wires nebylo vypočítáno individuální rozpětí újmy, neboť konečné antidumpingové rozpětí této společnosti bylo pod úrovní de minimis (viz 51. bod odůvodnění).
(118)
Potvrzuje se metodika použitá v prozatímním nařízení.
3. Konečná opatření
(119)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo, a to na úrovni dostatečné k odstranění újmy působené dumpingovým dovozem s přihlédnutím k subvenčnímu rozpětí uloženému nařízením Komise (EU) č. 419/2013.
(120)
Proto byly sazby antidumpingového cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy a dumpingových rozpětí, přičemž byla zohledněna subvenční rozpětí jejich odečtením v plné výši od příslušného dumpingového rozpětí. Konečné antidumpingové clo se proto stanoví takto:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Vyrovnávací clo
Rozpětí újmy
Konečná sazba antidumpingového cla
GARG Inox
11,8 %
3,4 %
22,6 %
8,4 %
KEI Industries
7,0 %
0,0 %
41,9 %
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
3,4 %
30,3 %
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
3,4 %
23,8 %
0,7 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
3,7 %
17,2 %
12,5 %
Venus group
11,6 %
3,0 %
23,4 %
8,6 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
6,8 %
0,0 %
32,1 %
6,8 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
8,4 %
3,4 %
23,7 %
5,0 %
Všechny ostatní společnosti
16,2 %
3,7 %
41,9 %
12,5 %
(121)
Antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti stanovené v tomto nařízení byly určeny na základě zjištění v současném šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z Indie a vyrobených uvedenými konkrétními právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(122)
Jeden vyvážející výrobce v dotčené zemi nabídl cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(123)
V posledních letech vykazoval dotčený výrobek značnou cenovou nestabilitu, a pevný cenový závazek proto v tomto případě není vhodný. Pro odstranění této překážky nabídl indický vyvážející výrobce ustanovení o indexaci na základě nákladů na suroviny. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že mezi kolísáním cen dotčeného výrobku a kolísáním indexu nebylo možné stanovit žádnou přímou a přesnou souvislost, a indexace se proto nepovažuje za vhodné řešení. Kromě toho se šetřením zjistilo, že existují různé typy dotčeného výrobku, které nelze snadno rozlišit a jejichž ceny se výrazně liší.
(124)
Vyvážející výrobce kromě toho vyrábí řadu výrobků z nerezavějící oceli a je možné, že je prodává stejným zákazníkům v Unii prostřednictvím obchodních společností ve spojení. To by vedlo k vážnému riziku křížové kompenzace a krajně by to ztížilo účinné sledování dodržování závazku.
(125)
Na základě výše uvedeného dospěla Komise k závěru, že nabídnutý závazek nelze přijmout.
(126)
Každou žádost o použití individuální antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (11) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. V případě potřeby bude toto nařízení, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo, odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
4. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(127)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu uložených konečných cel,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiných než drátů obsahujících 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiných než drátů obsahujících 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Garg Inox, Bahadurgarh, Harijána a Pune, Maháráštra
8,4
B931
KEI Industries Ltd, Nové Dillí
7,7
B925
Macro Bars and Wires, Mumbaí, Maháráštra
0,0
B932
Nevatia Steel & Alloys, Mumbaí, Maháráštra
0,7
B933
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
12,5
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbaí, Maháráštra
8,6
B776
Precision Metals, Mumbaí, Maháráštra
8,6
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbaí, Maháráštra
8,6
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbaí, Maháráštra
8,6
B779
Viraj Profiles Ltd., Tháné, Maháráštra a Mumbaí, Maháráštra
6,8
B780
Společnosti uvedené v příloze
5,0
B781
Všechny ostatní společnosti
12,5
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Pokud vyvážející výrobce z Indie předloží Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
během období šetření (od 1. dubna 2011 do 31. března 2012) nevyvážel zboží popsané v čl. 1 odst. 1 pocházející z Indie;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem, na něž se vztahují opatření uložená tímto nařízením, a
c)
po skončení období šetření buď vyvezl dotčené zboží do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného zboží do Unie,
může být čl. 1 odst. 2 pozměněn přidáním nového vyvážejícího výrobce na seznam v příloze.
Článek 3
Částky zajištěné v podobě prozatímních antidumpingových cel uložených podle nařízení Komise (EU) č. 418/2013 na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiných než drátů obsahujících 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiných než drátů obsahujících 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie, se s konečnou platností vybírají. Vybrané částky přesahující konečné sazby antidumpingového cla budou uvolněny.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 5. listopadu 2013.
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 1106/2013
od 5. studenoga 2013.
o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih žica od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Indije
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice („Osnovna uredba”) (1), a posebno njezin članak 9.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Europska komisija nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
A. POSTUPAK
1. Privremene mjere
(1)
Dana 3. svibnja 2013. Europska komisija („Komisija”) je Uredbom (EU) br. 418/2013 (2) („Privremena uredba”) uvela privremenu antidampinšku pristojbu na uvoz u Europsku uniju („Unija”) određenih žica od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Indije („dotična zemlja”).
(2)
Ispitni je postupak pokrenut nakon pritužbe koju je 28. lipnja 2012. podnijela Europska federacija proizvođača željeza i čelika (Eurofer) („podnositelj pritužbe”) u ime proizvođača Unije koji predstavljaju više od 50 % ukupne proizvodnje određenih žica od nehrđajućeg čelika u Uniji.
(3)
U usporednom antisubvencijskom ispitnom postupku, Komisija je Uredbom (EU) br. 419/2013 (3) uvela privremenu kompenzacijsku pristojbu na uvoz određenih žica od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz dotične zemlje, a Uredbom (EU) br. 861/2013 (4) konačnu kompenzacijsku pristojbu.
2. Stranke na koje se ispitni postupak odnosi
(4)
U privremenoj fazi ispitnog postupka uzorkovanje je primijenjeno na indijske proizvođače izvoznike i na proizvođače Unije. U privremenoj fazi ispitnog postupka, uzorkovanje je predviđeno i za nepovezane uvoznike. Međutim, s obzirom na to da dva od tri uvoznika odabrana za uzorak nisu odgovorila na upitnik, uzorkovanje uvoznika nije bilo moguće nastaviti. Stoga su za utvrđivanje konačnih nalaza korišteni svi dostupni podaci o svim uvoznicima koji surađuju, a posebno oni koji se odnose na interes Unije.
(5)
Jedan proizvođač izvoznik navodi da se izabrani uzorak proizvođača Unije ne može smatrati vjerodostojnim jer pri utvrđivanju štete koju je pretrpjela industrija Unije nisu korišteni podaci o prodaji proizvođača koji nisu podnijeli pritužbu. Ta tvrdnja je odbačena jer je uzorak odabran na temelju odgovora primljenih od svih proizvođača Unije koji su surađivali neovisno o njihovom podržavanju pritužbe u fazi utvrđivanja stanja i određen je na temelju obujma proizvodnje.
(6)
Jedan proizvođač izvoznik povezan s proizvođačem Unije usprotivio se pritužbi i zatražio individualno ispitivanje zato što nije bio uključen u uzorak proizvođača izvoznika zbog svojeg malog obujma izvoza. Proizvođač Unije nije bio uključen ni u uzorak industrije Unije zbog svojeg malog obujma proizvodnje. Komisija je odobrila individualno ispitivanje, ali je proizvođač izvoznik povukao svoj zahtjev.
(7)
Sedam indijskih proizvođača izvoznika izvan uzorka zatražilo je individualno ispitivanje. Dvoje ih je odgovorilo na upitnike, a petero nije. Od njih dvoje koji su odgovorili na upitnik, jedan je povukao svoj zahtjev za individualno ispitivanje. Komisija je stoga ispitala zahtjev jednog indijskog proizvođača izvoznika izvan uzorka, i to:
-
KEI Industries Limited, New Delhi (KEI).
(8)
U privremenoj fazi utvrđeno je da ni jedan od početno uzorkovanih proizvođača izvoznika nije predao dovoljno pouzdane podatke. Stoga je primijenjen članak 18. Osnovne uredbe. Komisija je odlučila proširiti uzorkovanje na tri trgovačka društva na temelju obujma njihovog izvoza i njihove volje za suradnjom koja je izražena nakon početka postupka. Stoga je Komisija ispitala odgovore iz upitnika i obavila posjete radi provjere u poslovnim prostorijama sljedećih indijskih proizvođača izvoznika:
-
Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana,
-
Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra,
-
Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra.
(9)
Osim prethodno navedenog, potvrđuju se uvodne izjave 4. do 7. i 14. Privremene uredbe.
3. Razdoblje ispitnog postupka i razmatrano razdoblje
(10)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 20. Privremene uredbe, ispitnim postupkom povezanim s dampingom i štetom bilo je obuhvaćeno razdoblje od 1. travnja 2011. do 31. ožujka 2012. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). Ispitivanjem kretanja bitnih za procjenu štete bilo je obuhvaćeno razdoblje od 1. siječnja 2009. do 31. ožujka 2012. („razmatrano razdoblje”).
4. Daljnji postupak
(11)
Nakon objave bitnih činjenica i razmatranja na temelju kojih je odlučeno uvesti privremene antidampinške mjere („privremena objava”), nekoliko zainteresiranih strana, odnosno tri uzorkovana proizvođača izvoznika, jedan proizvođač izvoznik koji je povukao svoj zahtjev za individualno ispitivanje, podnositelj pritužbe i jedanaest korisnika podnijelo je svoje primjedbe. Saslušanje je odobreno strankama koje su ga zatražile. Komisija je nastavila prikupljati podatke koje je smatrala potrebnima za svoje konačne nalaze. Sve zaprimljene primjedbe propisno su razmotrene te prema potrebi uzete u obzir.
(12)
Komisija je obavijestila sve zainteresirane strane o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih je namjeravala preporučiti uvođenje konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih žica od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz dotične zemlje i konačne naplate iznosa osiguranih privremenom pristojbom („konačna objava”). Uz to, svim je strankama odobreno razdoblje unutar kojeg su mogle podnijeti primjedbe na konačnu objavu. Sve zaprimljene primjedbe propisno su razmotrene te prema potrebi uzete u obzir.
(13)
Nakon što je primila primjedbe na konačnu objavu, Komisija je obavijestila zainteresirane strane o izmjenama nalaza povezanih s razinom dampinga određenih proizvođača izvoznika. Strankama je opet odobreno razdoblje u kojem su mogle podnositi primjedbe na dodatnu objavu. Sve zaprimljene primjedbe propisno su razmotrene te prema potrebi uzete u obzir. Jedna zainteresirana strana, podnositelj pritužbe, požalio se na činjenicu da su nalazi povezani s razinom dampinga određenih proizvođača izvoznika izmijenjeni na temelju novih podataka i primjedbi zaprimljenih nakon privremene objave i u konačnoj fazi ispitnog postupka. Također je navodio da su prekršena njegova postupovna prava.
(14)
Komisija međutim smatra da je morala uzeti u obzir ono što su zainteresirane strane podnijele i prema potrebi izmijeniti nalaze kada su primjedbe bile opravdane. Ni u jednom od navedenih primjera nisu korišteni novi neprovjereni podaci za utvrđivanje dampinga. Nadalje, poštovana su postupovna prava svih zainteresiranih strana jer su sve zainteresirane strane dužno i pravovremeno obaviještene te im je dodijeljen isti rok za podnošenje primjedbi.
B. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
(15)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 21. Privremene uredbe, dotični proizvod definiran je kao žice od nehrđajućeg čelika:
-
s masenim udjelom nikla od 2,5 % ili više, osim žice s masenim udjelom od 28 % ili više, ali ne više od 31 % nikla te 20 % ili više, ali ne više od 22 % masenog udjela kroma,
-
s manje od 2,5 % masenog udjela nikla, osim žice s masenim udjelom od 13 % ili više, ali ne više od 25 % kroma i 3,5 % ili više, ali ne više od 6 % masenog udjela aluminija,
trenutačno obuhvaćene oznakama KN 7223 00 19 i 7223 00 99, podrijetlom iz dotične zemlje.
(16)
Pojedini su korisnici izrazili zabrinutost zbog očitog nedostatka razlikovanja različitih vrsta dotičnog proizvoda i istovjetnog proizvoda jer u svim vrstama proizvoda postoji široki raspon proizvoda. Posebna je zabrinutost izražena u vezi s načinom na koji se u ispitnom postupku može osigurati primjerena usporedba svih vrsta. Kao što je to slučaj u većini ispitnih postupaka, definicijom dotičnog proizvoda obuhvaćen je čitav niz različitih vrsta proizvoda s jednakim ili sličnim osnovnim fizičkim, tehničkim i kemijskim obilježjima. Činjenica da se ta obilježja mogu razlikovati od jedne vrste proizvoda do druge mogla bi uistinu dovesti do obuhvaćanja širokog raspona vrsta. To je slučaj u trenutačnom ispitnom postupku. Komisija je uzela u obzir razlike među vrstama proizvoda i osigurala primjerenu usporedbu. Jedinstveni kontrolni broj proizvoda (PCN) dodijeljen je svakoj vrsti proizvoda koju proizvode i prodaju indijski proizvođači izvoznici te svakoj vrsti koju proizvodi i prodaje industrija Unije. Broj je ovisio o glavnim obilježjima proizvoda, u ovom slučaju o vrsti čelika, vlačnoj čvrstoći, premazu, površini, promjeru i obliku. Stoga su vrste žica izvezene u Uniju uspoređene na temelju PCN-a s proizvodima s jednakim ili sličnim obilježjima koje proizvodi i prodaje industrija Unije. Sve te vrste obuhvaćene su definicijom dotičnog proizvoda i istovjetnog proizvoda u obavijesti o pokretanju postupka (5) i u Privremenoj uredbi.
(17)
Jedna je stranka ponovila svoju tvrdnju da su takozvane „visokotehnološke” vrste proizvoda drukčije i da se ne mogu zamijeniti s ostalim vrstama dotičnog proizvoda. Stoga ih je potrebno isključiti iz definicije proizvoda. U skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije (6), kako bi se utvrdilo je li riječ o sličnim ili jednakim proizvodima, potrebno je izvršiti procjenu imaju li jednaka tehnička i fizička obilježja, jednake osnovne krajnje namjene i jednak omjer cijene i kvalitete. U tom pogledu potrebno je procijeniti i zamjenjivost i međusobnu konkurentnost tih proizvoda. Ispitnim je postupkom utvrđeno da „visokotehnološke” vrste proizvoda koje je stranka navela imaju osnovna fizička, kemijska i tehnička obilježja kao ostali proizvodi koji su predmet ispitnog postupka. Riječ je o žicama koje se proizvode od nehrđajućeg čelika. Proizvodni postupak je sličan, uz korištenje sličnih strojeva, tako da proizvođači ovisno o potražnji mogu prijeći s jedne vrste proizvoda na drugu. Stoga, iako različite vrste žica nisu izravno zamjenjive niti su izravni konkurenti, proizvođači se natječu za ugovore kojima je obuhvaćen široki raspon žica od nehrđajućeg čelika. Štoviše, te vrste proizvoda proizvode te prodaju i industrija Unije i indijski proizvođači izvoznici pri čemu koriste sličnu metodu proizvodnje. Tvrdnja se, stoga, ne može prihvatiti.
(18)
U odgovoru na konačnu objavu jedna je stranka navela da analiza koju je provela Komisija nije bila dostatna kako bi se utvrdilo je li potrebno vrste takozvanih visokotehnoloških proizvoda uključiti u ispitni postupak. Taj se argument odbacuje. Ispitnim je postupkom utvrđeno da je visokotehnološka vrsta proizvoda obuhvaćena definicijom proizvoda iz uvodne izjave17. Stranka pretpostavlja da svi kriteriji iz sudske prakse moraju biti ispunjeni istodobno. U skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije (7), Komisija uživa široko diskrecijsko pravo pri utvrđivanju opsega proizvoda, a svoju ocjenu mora temeljiti na skupu kriterija koje utvrđuje Sud. Često, kao u ovom slučaju, pojedini kriteriji mogu upućivati u jednom smjeru, a neki pak u drugom. U takvoj situaciji Komisija mora poduzeti cjelovito ocjenjivanje, kao što je u ovom slučaju i učinila. Dakle, zainteresirana strana pogrešno je pretpostavila da vrste proizvoda moraju dijeliti sva obilježja kako bi bile obuhvaćene istom definicijom proizvoda.
(19)
Pojedini su korisnici tvrdili da bi takozvane žice od nehrđajućeg čelika „serije 200” trebalo isključiti iz opsega proizvoda. Posebno su naveli da industrija Unije gotovo i ne proizvodi navedenu vrstu. Međutim, tvrdnja je neutemeljena. Prvo, činjenica da industrija Unije ne proizvodi određenu vrstu proizvoda nije dovoljan razlog za njegovo isključenje iz opsega ispitnog postupka ako je proizvodni postupak takav da bi proizvođači Unije mogli početi proizvoditi dotičnu vrstu proizvoda. Drugo, za visokotehnološke žice utvrđeno je da te vrste dotičnog proizvoda imaju osnovna fizička, kemijska i tehnička obilježja jednaka ili slična ostalim vrstama istovjetnog proizvoda koje proizvodi i prodaje industrija Unije. Tvrdnja se, stoga, ne može prihvatiti.
(20)
Isto tako, tvrdili su da bi žičanu šipku trebalo uključiti u definiciju dotičnog proizvoda. Međutim, žičana šipka je sirovina koja se koristi za proizvodnju dotičnog proizvoda, ali može se koristiti i za proizvodnju različitih proizvoda poput elemenata za pričvršćivanje i čavala. Stoga, za razliku od proizvoda obuhvaćenog ispitnim postupkom, ona nije gotov proizvod od čelika. Zahvaljujući proizvodnom postupku hladnog oblikovanja žičana se šipka, među ostalim proizvodima, može pretvoriti u dotični proizvod ili istovjetni proizvod. Na temelju toga, žičana šipka ne može se uključiti u opseg proizvoda u smislu Osnovne uredbe.
(21)
Na temelju prethodno navedenog, potvrđuju se definicije dotičnog proizvoda i istovjetnog proizvoda u uvodnim izjavama 21. do 24. Privremene uredbe.
C. DAMPING
1. Uvod
(22)
Tijekom posjeta radi provjere koji su se proveli u objektima triju izvorno uzorkovanih indijskih proizvođača izvoznika i tijekom naknadne analize prikupljenih podataka, utvrđeno je da su dotična trgovačka društva prijavila neke podatke koji se ne mogu smatrati pouzdanima. Komisija je nastavila svoj ispitni postupak, analizirajući sve podatke podnesene u odgovoru na privremenu objavu i naknadna saslušanja.
(23)
Kako je naznačeno u uvodnoj izjavi 26. Privremene uredbe, u slučaju jednog proizvođača izvoznika Komisija je utvrdila da troškovi prijavljeni u odgovorima na upitnik nisu usklađeni s internim sustavom izvještavanja o troškovima trgovačkog društva. Trgovačko društvo tvrdilo je da je do neusklađenosti došlo zbog pogrešaka prilikom registracije i metode procjene dionica koja se razlikovala u internom sustavu izvještavanja o troškovima i podacima objavljenim u godišnjem financijskom izvještaju.
(24)
Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 28. Privremene uredbe, iako su podaci u internom sustavu izvještavanja o troškovima bili u skladu s revizijskim financijskim izvještajima na razini cijelog trgovačkog društva, nije bilo moguće uskladiti podatke u internom sustavu izvještavanja o troškovima koji se odnose na proizvodnju žice s tablicama troškova koje je trgovačko društvo posebno pripremilo za upitnik ispitnog postupka. Stoga, u skladu s člankom 18. Osnovne uredbe, smatralo se da bi podaci pronađeni u internom sustavu izvještavanja o troškovima trebali biti upotrijebljeni za antidampinški ispitni postupak.
(25)
Zbog toga je Komisija privremeno prilagodila podatke o troškovima koje je proizvođač izvoznik predstavio u upitniku koristeći se činjenicama dostupnim u internom sustavu izvještavanja o troškovima.
(26)
Kako je naznačeno u uvodnoj izjavi 27. Privremene uredbe, proizvođač izvoznik tvrdio je da podaci iz internog sustava izvještavanja o troškovima nisu pouzdani i da ne bi trebali biti korišteni u ispitnom postupku. Trgovačko društvo ukazalo je na nekoliko pogrešaka i konceptualnih problema povezanih s brojkama u internom izvještaju na kojima je Komisija temeljila svoje prilagodbe u troškovima. Trgovačko društvo tvrdilo je da bi Komisija trebala temeljiti svoju analizu na troškovima koji su navedeni u odgovoru na upitnik. Osim toga, u kasnijoj fazi privremenih mjera trgovačko društvo uskladilo je brojke internog izvještaja o izdvojenim troškovima s brojkama iz upitnika. Na temelju navedenog i uzimajući u obzir dokaze prikupljene tijekom kontrolnog posjeta, određeni troškovi proizvodnje koje je trgovačko društvo izvorno prijavilo u odgovorima na upitnik mogli bi biti prihvaćeni.
(27)
Međutim, na temelju dostupnih dokaza raspodjela određenih troškova kao što su fiksni troškovi i financijski troškovi koje je trgovačko društva prijavilo u odgovoru na upitnik ne mogu biti prihvaćeni kao pouzdani za svrhu ispitnog postupka. Komisija smatra da bi ti troškovi trebali biti raspodijeljeni na temelju ukupnog prometa trgovačkog društva i troškova prodane robe u skladu s člankom 2. stavkom 5. Osnovne uredbe. Na osnovi navedenog, većina troškova prijavljena u odgovoru na upitnik može biti prihvaćena, a trgovačko društvo složilo se s raspodjelom troškova u konačnoj fazi ispitnog postupka. Razina dampinške marže smanjila se nakon revizije određenih troškova pakiranja i određenih fiksnih troškova. Stoga se smatra da se članak 18. Osnovne uredbe više ne treba primjenjivati prilikom utvrđivanja dampinške marže za ovog proizvođača izvoznika.
(28)
Kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi 30. Privremene uredbe, u slučaju drugog proizvođača izvoznika, Komisija je utvrdila da podaci o kupnji i potrošnji sirovina koji su prijavljeni u odgovoru trgovačkog društva na upitnik nisu potkrijepljeni podacima pronađenim u sustavu proizvođača povezanima s upravljanjem lancem nabave. Osobito se ističe da je distribucija prema stupnjevima kvalitete čelika bila različita u svakom izvoru. Komisija je utvrdila da je stupanj kvalitete čelika ključni čimbenik u određivanju troška konačnog proizvoda i da bi nepouzdane informacije u pogledu stupnja kvalitete čelika mogle ozbiljno poremetiti utvrđivanje troškova i prodajnih cijena pojedinih vrsta proizvoda i tako dovesti do pogrešnih podataka. Komisija je u više navrata obavijestila proizvođača izvoznika o ovom bitnom razmatranju.
(29)
Kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi 31. Privremene uredbe, proizvođač izvoznik tvrdio je da su računalne datoteke povezane s kupnjom sirovina koje je Komisija prikupila tijekom posjeta radi provjere bile nepotpune zato što su drugi odjeli trgovačkog društva kupili sirovine, a tu kupnju nisu prijavili. Stoga ti podaci nisu bili uključeni u računalne datoteke koje je Komisija prikupila tijekom posjeta radi provjere i ispitala. Štoviše, proizvođač izvoznik tvrdio je da su se uočena odstupanja u količini stupnjeva kvalitete čelika dogodile zato što su se neki stupnjevi kvalitete čelika međusobno preklapali i što se neki dijelovi procesa proizvodnje ne mogu pratiti na razini pojedinih stupnjeva kvalitete čelika.
(30)
U uvodnoj izjavi 32. Privremene uredbe Komisija je ipak naznačila da tvrdnje povezane s dodatnom kupnjom sirovina koje je navelo trgovačko društvo nisu potkrijepljene. U svakom slučaju, tvrdnje nisu dovoljne kako bi se objasnila odstupanja uočena na razini pojedinih stupnjeva kvalitete čelika. Komisija je također naznačila da je trgovačko društvo navelo da nije moguće precizno pratiti pojedine stupnjeve kvalitete čelika u svim fazama procesa proizvodnje. To je priznanje još više narušilo pouzdanost sustava izvješćivanja o stupnjevima kvalitete čelika u cjelini. Stoga se privremeno smatra da pruženi podaci povezani sa stupnjevima kvalitete čelika navode na pogrešno mišljenje.
(31)
U uvodnoj izjavi 33. Privremene uredbe Komisija je smatrala da prijavljena distribucija sirovina prema stupnjevima kvalitete čelika nije pouzdana. Stoga bi se trebala privremeno zanemariti, a utvrđivanje bi trebalo provesti na temelju dostupnih podataka prema članku 18. Osnovne uredbe. Zbog nepouzdanosti sustava izvješćivanja u cjelini, nije bilo moguće provesti utvrđivanje na temelju ni jednog od prijavljenih stupnjeva kvalitete čelika. Dakle, za izračun ukupne dampinške marže svih proizvoda korištena je ukupna potrošnja sirovina u cjelini, a distribucija prema stupnjevima kvalitete čelika nije bila uzeta u obzir.
(32)
Nakon objave privremenih nalaza, trgovačko društvo je osporavalo ovaj privremeni pristup u općim uvjetima, ali nije uspjelo ponuditi potpuno poklapanje na razini jedinstvenog kontrolnog broja proizvoda (PCN-a). Međutim, trgovačko društvo je u kasnijoj fazi ispitnog postupka ponudilo prihvatljivu razinu usklađenosti kada se sirovina grupira u glavne serije stupnjeva kvalitete nehrđajućeg čelika prema njihovom kemijskom sastavu (AISI serije 200-, 300- i 400-). Trgovačko društvo ponudilo je i alternativni način grupiranja u koji je uključena krajnja namjena kao dodatni čimbenik grupiranja. Međutim, s obzirom na to da se krajnja namjena ne može provjeriti, Komisija je ponovno izračunala dampinšku maržu na temelju stupnjeva kvalitete čelika grupiranih na temelju svojeg kemijskog sastava kao što je izražen u seriji stupnjeva kvalitete čelika (AISI serije 200-, 300- i 400-). Serije stupnjeva kvalitete čelika općenito su korišten, objektivan i provjerljiv kriterij dok za ovo trgovačko društvo uporaba PCN-a nije omogućila punu usklađenost te stoga ne bi osigurala primjerenu usporedbu na temelju pouzdanih podataka u smislu Osnovne uredbe.
(33)
S obzirom na to da podaci koje je predalo trgovačko društvo nisu omogućili usklađivanje podataka na dovoljno detaljnoj razini koje je neophodno za ispitni postupak, potvrđuje se privremeni zaključak da sustavi praćenja koje provodi trgovačko društvo nisu dovoljno pouzdani i primjenjuje se članak 18. Osnovne uredbe radi konačnog utvrđivanja troškova proizvodnje i izračuna dampinške marže, koje se stoga temelji na pristupu navedenom u prethodnoj uvodnoj izjavi.
(34)
Kako je naznačeno u uvodnoj izjavi 34. Privremene uredbe, u slučaju trećeg proizvođača izvoznika, Komisija je tijekom posjeta radi provjere utvrdila da protok sirovog materijala koji je naveden u odgovorima na upitnik nije u sukladnosti s podacima u sustavu računovodstva proizvođača. Pokazalo se da je distribucija prema stupnjevima kvalitete čelika bila drugačija u svakom od dva izvora.
(35)
Kako je naznačeno u uvodnoj izjavi 35. Privremene uredbe, proizvođač izvoznik priznao je postojanje određenih grešaka u odgovorima na upitnik i naveo da razlike u ukupnoj količini sirovina mogu biti usklađene kad se u obzir uzmu promjene u zalihama. Međutim, trgovačko društvo također je navelo da je zbog djelomičnog preklapanja stupnjeva kvalitete čelika bilo nemoguće precizno usklađivanje sa svakim pojedinim stupnjem kvalitete čelika. Trgovačko društvo je u svojim primjedbama nakon privremenih nalaza također navelo da stupanj kvalitete čelika koji je naveden na prodajnom računu ponekad ne odgovara stvarnom stupnju kvalitete čelika koji se izvozi. Štoviše, trgovačko društvo je tvrdilo da se stupnjevi kvalitete čelika ne koriste na precizan način u industriji nehrđajućeg čelika te da postoje razlike između objavljenog kemijskog sastava stupnjeva kvalitete čelika i stvarnih proizvoda. Trgovačko društvo tvrdilo je da bi se odstupanja koja je Komisija utvrdila odnosila samo na beznačajan dio njezina izvoza kad bi se u obzir uzela ova objašnjenja.
(36)
Komisija smatra da količina uočenih odstupanja ne može biti razjašnjena povremenim nepreciznostima. Naprotiv, izneseni argumenti pridonijeli su nepouzdanosti cjelokupnog sustava izvješćivanja o stupnjevima kvalitete čelika trgovačkog društva, osobito u odnosu na važnost stupnjeva kvalitete čelika prilikom utvrđivanja troškova gotovog proizvoda.
(37)
Međutim, kasnije u ispitnom postupku, trgovačko društvo tvrdilo je da ako Komisija ne prihvati početno izvješćivanje o stupnjevima kvalitete čelika trgovačkog društva, preciznije rezultate moguće je dobiti ako, umjesto spajanja svih PCN-eva u privremenoj fazi, Komisija grupira samo one stupnjeve kvalitete nehrđajućeg čelika među kojima su utvrđena odstupanja ili da umjesto toga stupnjeve kvalitete čelika grupira prema njihovom kemijskom sastavu izraženom u serijama stupnjeva kvalitete čelika (AISI serije 200-, 300-, 400-). Trgovačko društvo ponudilo je još jednu metodu daljnjeg grupiranja stupnjeva kvalitete čelika serije 300- u manje podgrupe.
(38)
Stoga je Komisija ponovno izračunala dampinšku maržu na temelju stupnjeva kvalitete nehrđajućeg čelika prema kemijskom sastavu izraženom u seriji stupnjeva kvalitete čelika (AISI serije 200-, 300- i 400-) kako bi se slijedila metoda opisana u uvodnoj izjavi 30. Serije stupnjeva kvalitete čelika općenito su korišten, objektivan i provjerljiv kriterij, dok za ovo trgovačko društvo uporaba PCN-a nije omogućila punu usklađenost te stoga ne bi osigurala primjerenu usporedbu na temelju pouzdanih podataka u smislu Osnovne uredbe.
(39)
S obzirom na to da dodatni podaci koje je dostavilo trgovačko društvo nisu omogućili usklađivanje podataka na dovoljno detaljnoj razini koje je neophodno za ispitni postupak, potvrđuje se privremeni zaključak da sustavi praćenja koje provodi trgovačko društvo nisu dovoljno pouzdani i primjenjuje se članak 18. Osnovne uredbe radi konačnog utvrđivanja troškova proizvodnje i izračuna dampinške marže, koje se stoga temelji na pristupu navedenom u prethodnoj uvodnoj izjavi.
(40)
Podnositelj pritužbe podnio je pritužbu da zbog grupiranja dotičnog proizvoda po stupnjevima kvalitete čelika Komisija neće moći provesti ispravan test profitabilnosti radi utvrđivanja uobičajenih vrijednosti po PCN-u.
(41)
Komisija provodi svoju analizu na razini koja je dosljedna unutarnjim računovodstvenim sustavima izvoznika i proizvođača Unije, čime je moguće brojke iz izvještaja potkrijepiti dokazima. Tvrdnja se stoga odbacuje.
(42)
U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 37. do 38. Privremene uredbe.
2. Uobičajena vrijednost
(43)
Određivanje uobičajene vrijednosti za jednog proizvođača izvoznika na kojeg se primjenjuje članak 18. Osnovne uredbe ponovno je revidirano nakon ponovne procjene njegovih troškova proizvodnje. U konačnoj fazi, trošak proizvodnje utvrđen je na temelju prijavljenih troškova proizvodnje kojima su dodani prodajni, opći, administrativni i financijski troškovi uporabom metode raspodjele koja je dopuštena člankom 2. stavkom 5. Osnovne uredbe.
(44)
Utvrđeno je da je obujam domaće prodaje tri nova uzorkovana proizvođača izvoznika i proizvođača izvoznika kojem je odobreno individualno ispitivanje u cijelosti reprezentativan, a predstavlja barem 5 % ukupnog obujma izvozne prodaje dotičnog proizvoda trgovačkog društva u Uniji. Provedeno je isto ispitivanje reprezentativnosti za svaku vrstu proizvoda koji su novo uzorkovani proizvođači prodali na svojim domaćim tržištima i utvrđeno je da se mogu usporediti s vrstama proizvoda koji su prodani Uniji za izvoz, u skladu s člankom 2. stavkom 2. Osnovne uredbe.
(45)
Utvrđivanjem razmjera profitabilne prodaje neovisnim klijentima na domaćem tržištu tijekom RIP-a, Komisija je nadalje ispitala može li se domaća prodaja svakog novog uzorkovanog proizvođača izvoznika i proizvođača izvoznika kojem je odobreno individualno ispitivanje uvrstiti u prodaju u uobičajenom trgovanju u skladu s člankom 2. stavkom 4. Osnovne uredbe.
(46)
U slučaju jednog novo uzorkovanog proizvođača izvoznika, raspodjela troškova koju je prvotno dostavilo trgovačko društvo nije bila primjerena jer je zanemarena debljina žice, što je bitan čimbenik pri utvrđivanju troška. Uz suglasnost trgovačkog društva, metoda raspodjele troška je prilagođena.
(47)
U slučaju drugog novo uzorkovanog proizvođača izvoznika, ispravljena je administrativna pogreška pri utvrđivanju dampinške marže. Nadalje, proizvođač je Komisiji podnio zahtjev za dodatnim prilagodbama u testu profitabilnosti i tržišnim cijenama. Utvrđeno je da te tvrdnje nisu opravdane.
(48)
U slučaju proizvođača izvoznika kojem je odobreno individualno ispitivanje, administrativna pogreška u izračunu je ispravljena. Taj je proizvođač izvoznik dalje tvrdio da Komisija utvrđuje razinu prodajnih, općih i administrativnih troškova, te troškova domaćeg prijevoza i zatražio prilagodbu kojom bi se uzele u obzir fizičke razlike dotičnog proizvoda na domaćem i na izvoznim tržištima. Te su tvrdnje odbačene jer su izračuni temeljeni na podacima o troškovima koje je podnijelo trgovačko društvo i koji su bili provjereni tijekom posjeta radi provjere te stoga što tvrdnja o fizičkim razlikama nije potkrijepljena dokazima.
(49)
Zbog toga je metodologija za utvrđivanje uobičajene vrijednosti koja je opisana u uvodnim izjavama 39. do 48. Privremene uredbe potvrđena i primijenjena na tri nova uzorkovana proizvođača izvoznika i proizvođača izvoznika kojima je odobreno individualno ispitivanje.
3. Izvozna cijena
(50)
Nakon ispitivanja tvrdnje jednog proizvođača izvoznika ispravljene su određene činovničke pogreške povezane s povremenom uporabom pogrešnog deviznog tečaja i slučajnog uključivanja određene interne prodaje u izračun dampinga.
(51)
Prodaja preko povezanog trgovačkog društva iz Unije uključena je u dampinški izračun jednog proizvođača izvoznika.
(52)
Jedan novo uzorkovani proizvođač izvoznik tvrdio je da bi se naknade koje je primio od subvencijskih programa DEPB-a i DDS-a trebale dodati na izvozne cijene.
(53)
Još jedan novo uzorkovani proizvođač izvoznik naveo je da naknade koje je primio u okviru subvencijskog programa DDS-a u obliku novčane pomoći za negativne tržišne cijene umjetno povećavaju cijene izvoza.
(54)
Komisija je analizirala kretanje cijena obiju trgovačkih društava na tržištu Unije i došla do svojih zaključaka koji su rezultat primjene članka 2. stavka 8. Osnovne uredbe i stoga ne zahtijevaju daljnju prilagodbu. Stoga je prethodna tvrdnja trgovačkog društva odbačena dok je potonja izjava trgovačkog društva povezana s naknadama zanemarena.
(55)
Jedan novo uzorkovani proizvođač izvoznik tvrdio je da bi iznos njegovih izvoznih cijena trebao biti viši kako bi se poklapao s iznosom domaćih cijena zato što domaća prodaja koja je temeljena na vlastitoj zaštićenoj marki postiže više cijene. Trgovačko društvo ipak nije moglo dokazati da se računi na temelju kojih je iznijelo tvrdnju zaista odnose na prodaju proizvoda zaštićene marke i stoga je tvrdnja odbačena.
(56)
U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 50. do 52. Privremene uredbe.
4. Usporedba
(57)
S obzirom na to da se dogodio kolaps svih PCN-ova za utvrđivanje njegovih troškova proizvodnje, jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da bi se izvozne cijene trebale tretirati na isti način i da se trebala koristiti jedinstvena izvozna cijena za usporedbu uobičajene vrijednosti.
(58)
Komisija se u svojem ispitnom postupku usmjerila na pribavljanje podataka o troškovima i izvoznim cijenama na temelju PCN-a, ali od trgovačkog društva nije pribavila potrebne sukladnosti koje bi omogućile identifikaciju pouzdanih troškova proizvodnje na temelju PCN-a. Međutim, istraga je utvrdila da ne postoje manjkavosti u razinama izvoznih cijena koje je prijavio PCN. Stoga, primjena članka 18. Osnovne uredbe na utvrđivanje stvarnih izvoznih cijena ne bi bila primjerena. S obzirom na to da Komisija nije smatrala primjerenim smanjivati razinu detaljnosti u pogledu prijavljenih cijena u odnosu na standarde ispitnog postupka kako bi se izvršila primjerena usporedba, tvrdnja je odbačena.
(59)
U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 53. do 55. Privremene uredbe.
5. Dampinška marža
(60)
Kako je propisano člankom 2. stavcima 11. i 12. Osnovne uredbe, ponderirana uobičajena vrijednost utemeljena za istovjetni proizvod svakog uzorkovanog trgovačkog društva bila je uspoređena s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom dotičnog proizvoda.
(61)
U skladu s člankom 9. stavkom 6. Osnovne uredbe, zbog primjene članka 18. Osnovne uredbe na dva od tri proizvođača izvoznika koja su bila uzorkovana u početnoj fazi, dampinška marža proizvođača izvoznika koji su surađivali, a nisu bili uključeni u uzorak određena je na temelju prosječne dampinške marže izvorno uzorkovanog proizvođača izvoznika na kojega se članak 18. Osnovne uredbe više ne primjenjuje i na dva novo uzorkovana trgovačka društva s dampinškim maržama koje nisu de minimis. Zbog toga je dampinška marža izračunata za trgovačka društva koja surađuju, a nisu uključena u uzorak utvrđena na 8,4 %.
(62)
Uzimajući u obzir sve druge proizvođače izvoznike u dotičnoj zemlji, Komisija je prvo uspostavila razinu suradnje. S tim ciljem, napravljena je usporedba između ukupne količine izvoza prikazane u odgovorima na upitnik i ukupnog uvoza iz dotične zemlje koja proizlazi iz Eurostatovih statističkih podataka o uvozu. S obzirom na to da je suradnja bila na visokoj razini, rezidualna dampinška marža određena je prema najvišoj dampinškoj marži utvrđenoj za uzorkovane proizvođače izvoznike. Na temelju toga, određena je dampinška stopa od 16,2 % na sveobuhvatnoj razini.
(63)
Na temelju toga, ponderirane prosječne dampinške marže izražene u postocima cijena CIF-a na granici Unije, s neplaćenom carinom, iznose kako slijedi:
Trgovačko društvo
Konačna dampinška marža
GARG Inox
11,8 %
KEI Industries
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
Venus Group
11,6 %
Viraj Profiles
6,8 %
Trgovačka društva koja surađuju, a nisu uzorkovana
8,4 %
Sva ostala trgovačka društva
16,2 %
D. INDUSTRIJA UNIJE
1. Industrija Unije
(64)
Pojedini su korisnici izrazili dvojbe oko broja proizvođača Unije iz uvodne izjave 63. Privremene uredbe. Tvrdili su da je broj proizvođača pogrešno procijenjen i da je na tržištu Unije u stvarnosti prisutno manje proizvođača.
(65)
Komisija ističe da prethodno navedena tvrdnja nije potkrijepljena dokazima. Komisija je utvrdila broj proizvođača Unije iznesenog u pritužbi, u fazi mirovanja i tijekom ispitnog postupka. U pogledu toga, Komisija je imala kontakte sa svih 27 poznatih proizvođača Unije. Ispitni postupak je potvrdio da je tijekom RIP-a dotični proizvod u Uniji proizvodilo 27 proizvođača Unije. Tvrdnja se stoga odbacuje i potvrđuje se uvodna izjava 63.Privremene uredbe.
2. Proizvodnja Unije i uzorkovanje proizvođača Unije
(66)
U nedostatku primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave od 64. do 67. Privremene uredbe.
E. ŠTETA
1. Potrošnja Unije
(67)
Pojedini su korisnici tvrdili da bi se u analizama štete trebali zanemariti podaci koji se odnose na 2009. jer je financijska kriza koja se pojavila te godine imala štetne učinke, posebno u odnosu na potrošnju Unije. Međutim, čak i da je 2009. isključena iz analize i dalje bi se zabilježio trend rasta potrošnje (+ 5 %), što je pokazatelj poboljšanja stanja na tržištu. Štoviše, negativni učinci financijske krize prepoznati su u uvodnoj izjavi 68. Privremene uredbe. U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuje se uvodna izjava 68. Privremene uredbe.
2. Uvoz iz dotične zemlje u Uniju
(68)
Marža subvencije utvrđena za proizvođača izvoznika Macro Bars and Wires niža je od praga de minimis predviđenog u članku 9. stavku 3. Osnovne uredbe. Stoga se smatra da ovaj proizvođač izvoznik nije ostvario koristi iz programa dampinga u smislu članka 1. stavka 2. Osnovne uredbe tijekom razdoblja ispitnog postupka. Kao posljedica toga, njegov je obujam uvoza isključen iz obujma dampinškog uvoza iz dotične zemlje. Drugi proizvođač izvoznik, Venus group, tvrdio je da su određene transakcije greškom brojene dvaput. Komisija se složila s proizvođačem izvoznikom i stoga su te transakcije isključene iz ukupnog obujma dampinškog uvoza iz Indije.
(69)
Shodno tomu, revidirani su obujam, tržišni udio i prosječna cijena dampinškog uvoza.
(70)
Obujam i tržišni udio dampinškog uvoza:
2009.
2010.
2011.
RIP
Obujam
15 826
27 291
34 494
33 252
Indeks (2009. = 100)
100
172
218
210
Tržišni udio
12,0 %
14,6 %
17,6 %
16,9 %
Indeks (2009. = 100)
100
121
146
140
Izvor: Eurostat i odgovori na upitnik
(71)
Društvo Macro Bars and Wires izvozilo je ograničene količine dotičnog proizvoda tijekom RIP-a, a prethodno navedene transakcije društva Venus group također su bile u ograničenim količinama, stoga oduzimanje tog obujma uvoza od ukupnog obujma dampinškog uvoza iz dotične zemlje ne dovodi do promjena povezanima s kretanjima kako je navedeno u uvodnim izjavama 69. i 71. Privremene uredbe. Stoga se navedene uvodne izjave Privremene uredbe potvrđuju.
(72)
Prosječna cijena dampinškog uvoza:
2009.
2010.
2011.
RIP
Prosječna cijena
2 380
2 811
3 259
3 207
Indeks (2009. = 100)
100
118
137
135
Izvor: Eurostat i odgovori na upitnik
(73)
Prilagodba obujma dampinškog uvoza ne dovodi ni do kakve značajne promjene prosječne cijene dampinškog indijskog uvoza ili izračuna sniženja cijena. Ponderirana prosječna marža sniženja cijena iznosi 15 %, što potvrđuje zaključke izvedene iz nalaza Privremene uredbe.
(74)
Indijski proizvođač izvoznik tvrdio je da se prodajne cijene u Uniji čine neprihvatljivima i podložnima iskrivljivanju. Međutim, naglašeno je da su cijene korištene u proračunima sniženja bile ishod podataka skupljenih i provjerenih tijekom kontrolnih ispitivanja u postrojenjima uzorkovanih proizvođača Unije.
(75)
Potvrđuju se zaključci doneseni na temelju nalaza opisanih u uvodnim izjavama 75. do 77. Privremene uredbe.
3. Gospodarsko stanje industrije Unije
(76)
Pojedine su stranke tvrdile da bi rezultate koje je dostavila industrija Unije trebalo smatrati razumno pozitivnima u kontekstu svjetske gospodarske krize i toga što, uz izuzeće jednog pokazatelja štete, tj. tržišnog udjela, svi ostali pokazatelji nisu upućivali na postojanje štete.
(77)
Jedna je stranka tvrdila da su se prosječne prodajne cijene industrije Unije povećale za približno 34 %, znatno više od njezinih troškova proizvodnje koji su se povećali za 13 % tijekom istog razdoblja. U tom smislu treba napomenuti da je na početku razmatranog razdoblja, odnosno 2009., industrija Unije ostvarivala prodaju ispod troškova proizvodnje te je iznad troškova proizvodnje prodaju uspjela ostvariti jedino od 2011. nadalje.
(78)
Iako su određeni pokazatelji štete kao što su obujam proizvodnje i iskorištenost kapaciteta pratili pozitivan trend ili ostali nepromijenjeni, primjerice u slučaju zaposlenosti, ispitnim je postupkom utvrđeno da čitav niz drugih pokazatelja povezanih s financijskim stanjem industrije Unije, odnosno profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja, nije pratio zadovoljavajući trend tijekom razmatranog razdoblja. Pokazatelj koji se odnosi na ulaganja poboljšao se u 2010., ali je u 2011. i tijekom RIP-a pao na razinu nižu od one iz 2009. Iako je istina da se povrat od ulaganja poboljšao od 2009. do 2011. dosegnuvši 6,7 %, tijekom RIP-a ponovno je pao na 0,8 %. Slično tome, pokazatelji koji se odnose na profitabilnost i novčani tok poboljšali su se do 2011., a zatim se ponovno počeli opadati tijekom RIP-a. Stoga se može zaključiti da se industrija Unije počela oporavljati nakon 2009., ali se njezin oporavak naknadno usporio zbog dampinškog uvoza iz dotične zemlje.
(79)
Na zahtjev zainteresirane strane potvrđuje se da su se razine zaliha utvrđene u uvodnoj izjavi 100. Privremene uredbe odnosile na aktivnost trgovačkih društava Unije u uzorku.
(80)
Industrija Unije tvrdila je da je ciljana profitna marža od 5 % utvrđena u privremenoj fazi bila preniska. Stranka nije potkrijepila svoju tvrdnju na zadovoljavajućoj razini. U uvodnoj izjavi 95. Privremene uredbe objašnjavaju se razlozi zbog kojih je ta profitna marža odabrana, a ispitnim postupkom nisu otkriveni bilo kakvi drugi razlozi za njezinu promjenu. Stoga se ciljani profit od 5 % zadržava za potrebe konačnih nalaza.
(81)
Jedan je proizvođač izvoznik tvrdio da su poteškoće industrije Unije uvelike posljedica strukturnih problema. Stoga je ciljana profitna marža od 5 % također bila nerealna.
(82)
Podsjeća se da u skladu sa sudskom praksom (8) institucije trebaju uspostaviti profitnu maržu na koju bi industrija Unije u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja bez dampinškog uvoza mogla razumno računati. Profitna marža je 2007. iznosila 3,7 %; od 2008., zbog financijske i gospodarske krize, postala je negativna. Podnositelj pritužbe je tvrdio, a ispitni postupak utvrdio, da je dampinški uvoz počeo pristizati na tržište Unije od 2007. kada se obujam uvoza, koji je u 2006. iznosio 17 727 tona, povećao na 24 811 tona. Stoga se pokazalo da je nemoguće utvrditi ciljanu profitnu maržu na temelju profita od istovjetnih proizvoda proizvođača Unije na koji se može razumno računati. Zbog toga je, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 95. Privremene uredbe, Komisija odredila ciljanu profitnu maržu od 5 % na temelju stvarne dobiti zabilježene u drugim dijelovima industrije čelika koji nisu pretrpjeli štetu zbog dampinškog i subvencioniranog uvoza, kao što je učinjeno u drugim nedavnim ispitnim postupcima povezanima sa sličnim proizvodima u istom sektoru (9). Također bi trebalo napomenuti da se profitna marža od 3,7 % zabilježena 2007. u svakom slučaju smatra preniskom zbog prisutnosti i povećanja dampinškog uvoza. Stoga se ciljani profit od 5 % zadržava za potrebe konačnih nalaza.
4. Zaključak o šteti
(83)
Komisija stoga zaključuje da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu u smislu članka 3. stavka 5. Osnovne uredbe. U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 78. do 105. Privremene uredbe.
F. UZROČNOST
1. Učinak dampinškog uvoza
(84)
Jedan je proizvođač izvoznik tvrdio da je Privremenom uredbom zanemarena mogućnost industrije Unije da ostvari korist iz povećanja potrošnje od 2009. i da Komisija ne može pretpostaviti da će industrija Unije moći zadržati svoj tržišni udio na neodređeno vrijeme.
(85)
Za potrebe odgovora na navedene tvrdnje treba napomenuti da je ispitni postupak pokazao da se tržišni udio dampinškog indijskog uvoza povećavao brže od potrošnje na tržištu Unije. Obujam indijskog dampinškog uvoza povećao se za 110 % dok se tijekom istog razdoblja potrošnja povećala za 50 %. Nadalje, ispitnim je postupkom utvrđeno da je tijekom istog razdoblja prosječna indijska cijena stalno bila ispod prosječne cijene industrije Unije te je tijekom RIP-a snižavala prosječnu cijenu industrije Unije za 15 %. Posljedično tome, iako je industrija Unije u određenoj mjeri uistinu imala koristi od povećane potrošnje te je svoj obujam prodaje mogla povećati za 40 %, nije mogla zadržati svoj tržišni udio kako se moglo očekivati u sve boljim tržišnim uvjetima i s obzirom na slobodan proizvodni kapacitet industrije Unije.
2. Učinak ostalih čimbenika
2.1 Nedampinški uvoz
(86)
Tijekom razmatranog razdoblja, razvoj obujma nedampinškog uvoza i cijena usporediv je s razvojem obujma dampinškog uvoza i cijena. Štoviše, cijene dampinškog uvoza bile su na istoj razini kao i cijene nedampinškog uvoza, s tim da je prosjek cijena nedampinškog uvoza bio niži za 0,4 %. Također, obujam nedampinškog uvoza iznosi manje od šest posto od ukupnog uvoza iz dotične zemlje i malo više od jedan posto tržišnog udjela. Stoga, Komisija smatra da šteta uzrokovana nedampinškim uvozom iz dotične zemlje ne prekida uzročnu-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza iz dotične zemlje i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije tijekom RIP-a.
2.2 Uvoz iz trećih zemalja
(87)
Dva indijska proizvođača izvoznika i Vlada Indije ponovili su tvrdnju da je Narodnu Republiku Kinu („Kina”) trebalo uključiti u ispitni postupak i da je učinak uvoza iz Kine na tržište Unije i industriju Unije bio podcijenjen.
(88)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 115. Privremene uredbe, od početne faze do danas nisu podneseni nikakvi dokazi o dampingu koji uzrokuje štetu industriji Unije, kojima bi se moglo opravdati pokretanje ispitnog postupka protiv dampinga povezanog s uvozom podrijetlom iz Kine. Dakle, tvrdnja da je Kinu trebalo uključiti u opseg ispitnog postupka nije utemeljena te se odbacuje.
(89)
Međutim, pokazalo se da se tijekom razmatranog razdoblja uvoz iz Kine povećao, ostvarivši tržišni udio od 8,3 % tijekom RIP-a, kako se navodi u uvodnoj izjavi 113. Privremene uredbe. Osim toga, kineske uvozne cijene bile su niže od cijena industrije Unije i cijena indijskih proizvođača izvoznika na tržištu Unije. Stoga je dodatno ispitano je li uvoz iz Narodne Republike Kine mogao doprinijeti šteti koju je pretrpjela industrija Unije i prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između te štete i indijskog dampinškog uvoza.
(90)
Podaci dostupni u privremenoj fazi upućuju na to da je ponuda proizvoda koju predstavlja kineski uvoz bila drukčija i da su rasponi unutar kojih su kineski proizvodi bili prisutni bili drukčiji u usporedbi s proizvodima koje je prodavala industrija Unije ili čak onima indijskog podrijetla prodavanih na tržištu Unije.
(91)
Nakon objave privremene mjere Komisija je zaprimila nekoliko tvrdnji koje su upućivale na mogućnost da će kineski uvoz po niskim cijenama tijekom RIP-a dovesti do prekida uzročno-posljedične veze između dampinškog indijskog uvoza i materijalne štete koja se nanosi industriji Unije.
(92)
Analiza provedena na temelju statističkih podataka o uvozu povezanima s dvije oznake KN koje su ispitivane pokazala je da je 29 % kineskog uvoza izvršeno na tržištu proizvoda s nižim cijenama (pod oznakom KN 7223 00 99). To djelomično objašnjava zašto su kineske cijene u prosjeku niže od cijena industrije Unije i indijskih proizvođača izvoznika. Statistički podaci za oznaku KN 7223 00 99 također su pokazali da su kupci kineskih proizvođača bili koncentrirani u Ujedinjenom Kraljevstvu u kojem industrija Unije zapravo nije ni bila prisutna.
Prosječna cijena (EUR/MT)
2009.
2010.
2011.
RIP
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Izvor: Eurostat
(93)
U pogledu oznake KN 7223 00 19, analize provedene na temelju PCN-a pokazale su da su se i industrija Unije i indijski proizvođači uglavnom natjecali na tržištu proizvoda s višim cijenama na kojem su cijene i do četiri puta više od cijena na tržištu jeftinijih proizvoda unutar iste oznake KN (10). Ispitni je postupak pokazao i da su razlike u cijenama općenito povezane s vrstom proizvoda i sadržajem nikla.
(94)
Kad je riječ o cjenovnoj razini uvoza iz Narodne Republike Kine, potrebno je istaknuti da je od 2009. do RIP-a prosječna cijena kineskog uvoza bila viša od dampinških cijena indijskih proizvođača izvoznika, što se može vidjeti iz tablice u nastavku u kojoj je prikazana prosječna cijena kineskog izvoza obuhvaćenog oznakom KN 7223 00 19.
Prosječna cijena (EUR/MT)
2009.
2010.
2011.
RIP
RIP + 1
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Izvor: Eurostat
(95)
Tijekom RIP-a prosječna kineska uvozna cijena prvi je put bila niža od indijske uvozne cijene za dampinški uvoz. Međutim, riječ je bilo samo o privremenom stanju jer se razina kineskih cijena u godini nakon RIP-a povećala te je ponovno bila viša od indijskih cijena.
(96)
Osim toga, usporedbom obujma uvoza iz dotične zemlje i Narodne Republike Kine pokazalo se da je u svakom trenutku tijekom razmatranog razdoblja, a posebno tijekom RIP-a, uvoz iz Narodne Republike Kine bio znatno niži od uvoza iz Indije. Obujam uvoza iz Narodne Republike Kine u osnovi je iznosio manje od polovice ukupnog uvoza iz Indije.
(97)
Dakle, iako je uvoz iz Narodne Republike Kine doprinio šteti koju je pretrpjela industrija Unije, nije mogao utjecati na stanje industrije Unije u mjeri koja bi dovela do prekida uzročno-posljedične veze između subvencioniranog uvoza iz dotične zemlje i štete koju je pretrpjela industrija Unije. Stoga se potvrđuje uvodna izjava 113. Privremene uredbe.
2.3 Tržišno natjecanje ostalih proizvođača u Uniji
(98)
Jedna je stranka tvrdila da je moguće da su loši financijski rezultati proizvođača Unije posljedica tržišnog natjecanja ostalih proizvođača Unije koji nisu bili podnositelji pritužbe ili nisu podržali ispitni postupak pri pokretanju predmeta.
(99)
Tržišni udio ostalih proizvođača u Uniji razvijao se kako slijedi:
2009.
2010.
2011.
RIP
Prodaja Unije od ostalih proizvođača u Uniji (MT)
34 926
55 740
55 124
55 124
Indeks (2009. = 100)
100
160
158
158
Tržišni udio ostalih proizvođača u Uniji
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Izvor: pritužba i žalbeni odgovori
(100)
Proizvođači Unije koji nisu bili podnositelji pritužbe i koji nisu posebno podržali ispitni postupak činili su 44 % ukupne prodaje u Uniji navedene u uvodnoj izjavi 86. Privremene uredbe. Njihov obujam prodaje povećao se za 58 % s procijenjenih 34 926 tona u 2009. na 55 124 tone tijekom razmatranog razdoblja. Međutim, takav je rast relativno skroman u usporedbi s rastom dampinškog uvoza iz dotične zemlje tijekom istog razdoblja (+ 110 %). Nadalje, tržišni udio tih proizvođača Unije ostao je relativno nepromijenjen tijekom razmatranog razdoblja i nije bilo pokazatelja da su njihove cijene niže od cijena proizvođača Unije u uzorku. Stoga se zaključuje da njihova prodaja na tržištu Unije nije pridonijela šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
3. Zaključak o uzročnosti
(101)
U nedostatku primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave od 121. do 124. Privremene uredbe.
G. INTERES UNIJE
1. Opća razmatranja
(102)
U nedostatku primjedbi, potvrđuje se uvodna izjava 125. Privremene uredbe.
2. Interes industrije Unije
(103)
U nedostatku primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave od 126. do 133. Privremene uredbe.
3. Interes nepovezanih uvoznika
(104)
U nedostatku primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave od 142. do 144. Privremene uredbe.
4. Interes korisnika
(105)
Nakon uvođenja privremenih mjera, sedam korisnika i jedno udruženje korisnika kontaktirali su s Komisijom i iskazali interes za suradnju u ispitnom postupku. Upitnici su im poslani u travnju 2013. na njihov zahtjev. Međutim, samo su dva korisnika predala potpune odgovore na upitnik, a ukupni broj korisnika koji surađuju predstavljao je 12 % ukupnog uvoza iz dotične zemlje tijekom RIP-a i 2,5 % ukupne potrošnje Unije i imali su 32 zaposlenika u proizvodnji gotovih proizvoda povezanima s dotičnim proizvodom. Gospodarski učinak mjera na korisnike ponovno je procijenjen na temelju novih podataka dostupnih u odgovorima iz upitnika. Dva su korisnika posjećena radi provjere dostavljenih podataka.
(106)
Korisnici su tvrdili da je razina profitabilnosti od 9 %, navedena u uvodnoj izjavi 136. Privremene uredbe previsoka i da nije reprezentativna za industriju korisnika. Nakon primitka dodatnih odgovora iz upitnika, prosječna profitabilnost svih korisnika koji surađuju ponovno je ocijenjena te je utvrđeno da je iznosila 2 % prometa.
(107)
Također je utvrđeno da je u slučaju korisnika koji surađuju nabava iz dotične zemlje u prosjeku činila 44 % ukupne nabave dotičnog proizvoda i da je dotična zemlja bila jedini izvor opskrbe dvojice korisnika koji surađuju. Tijekom RIP-a promet proizvoda koji sadržava dotični proizvod činio je u prosjeku 14 % ukupnog prometa korisnika koji surađuju.
(108)
Pretpostavljajući najgori scenarij za tržište Unije, tj. da se moguće povećanje cijene ne može prenijeti na distribucijski lanac i da korisnici nastave nabavljati iz dotične zemlje u jednakim količinama kao i prije, učinak pristojbe na profitabilnost korisnika ostvarenu iz aktivnosti uporabe ili uključivanja dotičnog proizvoda značio bi smanjenje do točke kad bi korisnici bili u gubitku i dostigla bi se (negativna) profitabilnost od - 0,6 %.
(109)
Komisija potvrđuje da će na individualnoj razini kratkoročni i srednjoročni učinak biti značajniji u odnosu na one korisnike čiji cjelokupni uvoz potječe iz Indije. Međutim, njih je relativno malo (dvojica od korisnika koji surađuju). Uz to imaju mogućnost, ako njihov indijski proizvođač pritom surađuje, zatražiti povrat pristojba u skladu s člankom 11. Osnovne uredbe ako su ispunjeni svi uvjeti za takav povrat.
(110)
Pojedini su korisnici ponovno izrazili zabrinutost da bi mjere utjecale na određenu vrstu žica koje se ne proizvode u Europi, odnosno vrste uključene u takozvanu seriju 200 kako je opisano u uvodnoj izjavi 139. Privremene uredbe. Prema mišljenju korisnika, nedostatak proizvodnje u Uniji posljedica je ograničene potražnje i specifičnosti proizvodnog procesa.
(111)
Međutim, ispitnim je postupkom utvrđeno da takvu vrstu žica od nehrđajućeg čelika proizvodi industrija Unije i da čini ograničeni udio tržišta Unije. Postoje i drugi izvori opskrbe dostupni korisnicima iz zemalja u kojima se ne primjenjuju antidampinške ili protusubvencijske mjere. Nadalje, ostale vrste žica od nehrđajućeg čelika mogu se koristiti u istu svrhu. Dakle, uvođenje mjera ne može imati značajan učinak na tržište Unije i te korisnike. Ta se tvrdnja stoga odbacuje.
(112)
Neki su korisnici istaknuli dulje vrijeme dostave istovjetnog proizvoda od proizvođača Unije u usporedbi s vremenom dostave dotičnog proizvoda iz Indije. Međutim, mogućnost trgovaca da skladište proizvode te da ih brzo učine dostupnima ne umanjuje činjenične dokaze negativnih učinaka dampinškog uvoza. Stoga se ovaj argument mora odbaciti.
(113)
Uzimajući u obzir prethodno navedeno, čak i ako bi mjere na uvoz iz dotične zemlje imale lošije posljedice za određene korisnike u odnosu na ostale, smatra se da će tržište Unije u konačnici imati koristi od uvođenje mjera. Posebno se smatra da bi ponovna uspostava poštenih uvjeta trgovine na tržištu Unije omogućila industriji Unije usklađivanje svoje cijene s troškovima proizvodnje; zadrži proizvodnju i razinu zaposlenosti; ponovno ostvari tržišni udio koji je prethodno izgubila i ostvari korist od povećane ekonomije razmjera. Time bi se industriji trebalo omogućiti postizanje razumnih profitnih marži kojima će se, srednjoročno i dugoročno, osigurati učinkovito poslovanje. Industrija će istodobno poboljšati svoju cjelokupnu financijsku situaciju. Osim toga, ispitnim je postupkom utvrđeno da će mjere imati ograničeni ukupan učinak na korisnike i nepovezane uvoznike. Stoga se zaključuje da ukupna korist mjera očito nadilazi učinak na korisnike dotičnog proizvoda na tržištu Unije.
5. Zaključak o interesu Unije
(114)
S obzirom na prethodno navedeno, potvrđuje se procjena u uvodnim izjavama 145. i 146. Privremene uredbe.
H. KONAČNE ANTIDAMPINŠKE MJERE
1. Razina uklanjanja štete
(115)
Za jednog proizvođača izvoznika izračun o uklanjanju štete bio je izmijenjen na nižu razinu nakon njegove tvrdnje da su se dogodile činovničke greške u pogledu korištenja pogrešne devizne valute u nekim transakcijama i uključivanjem internih transakcija u izračun. U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave od 148. do 151. Privremene uredbe.
(116)
Isti proizvođač izvoznik tvrdio je da Komisija nije obavila usporedbu na primjerenoj razini trgovanja zato što je indijski izvoz u Uniji usmjeren prema veleprodajnim kupcima, a prodaja industrije Unije usmjerena je prema krajnjim korisnicima na tržištu Unije. Međutim, ispitni je postupak pokazao da indijski proizvođači izvoznici prodaju svoje proizvode objema kategorijama i da se natječu s proizvođačima Unije za istu kategoriju klijenata.
2. Zaključak o razini uklanjanja štete
(117)
Za Macro Bars and Wires nije izračunana pojedinačna marža štete jer je konačna antidampinška marža tog trgovačkog društva bila na razini de minimis kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 51.
(118)
Potvrđuje se metodologija korištena u Privremenoj uredbi.
3. Konačne mjere
(119)
S obzirom na prethodno navedeno i u skladu s člankom 9. stavkom 4. Osnovne uredbe, konačnu antidampinšku pristojbu trebalo bi uvesti na razini koja je dostatna za uklanjanje štete prouzročene dampinškim uvozom uzimajući pritom u obzir maržu subvencije izrečenu Uredbom Komisije br. 419/2013.
(120)
Stoga su stope dampinške pristojbe utvrđene usporedbom marža štete i dampinških marža, pritom uzimajući u obzir maržu subvencije koja se potpuno odbija od relevantne dampinške marže. Dakle, predložene stope antidampinške pristojbe iznose kako slijedi:
Trgovačko društvo
Dampinška marža
Kompenzacijska pristojba
Marža štete
Stopa konačne antidampinške pristojbe
GARG Inox
11,8 %
3,4 %
22,6 %
8,4 %
KEI Industries
7,0 %
0,0 %
41,9 %
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
3,4 %
30,3 %
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
3,4 %
23,8 %
0,7 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
3,7 %
17,2 %
12,5 %
Venus group
11,6 %
3,0 %
23,4 %
8,6 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
6,8 %
0,0 %
32,1 %
6,8 %
Trgovačka društva koja surađuju, a nisu uzorkovana
8,4 %
3,4 %
23,7 %
5,0 %
Sva ostala trgovačka društva
16,2 %
3,7 %
41,9 %
12,5 %
(121)
Pojedinačne stope antidampinške pristojbe za svako trgovačko društvo određene u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. Stoga one odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u pogledu tih trgovačkih društava. Te stope pristojba (za razliku od pristojbe na razini zemlje koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva”) primjenjuju se isključivo na uvoz proizvoda podrijetlom iz Indije koje su proizveli navedeni posebni pravni subjekti. Uvezeni proizvodi koje proizvodi neko drugo trgovačko društvo koje se posebno ne spominje u izvršnom dijelu ove uredbe, uključujući subjekte povezane s onima koji se posebno spominju, ne mogu imati koristi od tih stopa i podložni su stopi pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva”.
(122)
Jedan je proizvođač izvoznik u dotičnoj zemlji ponudio preuzimanje obveze u vezi cijene u skladu s člankom 8. stavkom 1. Osnovne uredbe.
(123)
Za dotični je proizvod posljednjih godina uočena značajna promjenjivost cijena i stoga nije prikladan za preuzimanje obveze u vezi fiksne cijene. Kako bi se riješio taj problem, indijski proizvođač izvoznik ponudio je klauzulu o indeksiranju na temelju cijene sirovine. U tom smislu, ne može se utvrditi izravna i precizna veza između promjene cijena i promjene indeksa te se stoga indeksiranje ne smatra primjerenim. Osim toga, ispitnim postupkom utvrđeno je da postoje različite vrste dotičnog proizvoda koje se ne mogu jednostavno razlikovati i koje imaju znatno različite cijene.
(124)
Nadalje, proizvođač izvoznik proizvodi paletu proizvoda od nehrđajućeg čelika i može prodati te proizvode istim kupcima u Uniji putem povezanih trgovinskih društava. To bi stvorilo visok rizik unakrsne kompenzacije i izuzetno bi otežalo učinkovit nadzor obveze.
(125)
Temeljem prethodno navedenog, Komisija je zaključila da se ponuda preuzimanja obveze ne može prihvatiti.
(126)
Svaki zahtjev kojim se traži primjena stope antidampinške pristojbe za pojedinačno trgovačko društvo (npr. nakon promjene naziva subjekta ili nakon osnivanja novog proizvodnog ili prodajnog tijela) treba bez odgađanja uputiti Komisiji (11) sa svim relevantnim podacima, posebno o promjeni djelatnosti trgovačkog društva povezanima s proizvodnjom, domaćom i izvoznom prodajom povezanom s, primjerice, takvom promjenom naziva ili takvom promjenom proizvodnog ili prodajnog tijela. Prema potrebi, Uredba o uvođenju konačnih antidampinških pristojba izmijenit će se u skladu s tim tako što će se ažurirati popis trgovačkih društava koja ostvaruju koristi od pojedinačnih stopa pristojba.
4. Konačna naplata privremenih antidampinških pristojba
(127)
S obzirom na visinu utvrđenih dampinških marža i razinu štete koju je pretrpjela industrija Unije smatra se potrebnim osigurati iznose putem konačne naplate privremene antidampinške pristojbe, uvedene Privremenom uredbom, u okviru iznosa uvedenih konačnih pristojba,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se konačna antidampinška pristojba na uvoz žice od nehrđajućeg čelika:
-
s masenim udjelom nikla od 2,5 % ili više, osim žice s masenim udjelom od 28 % ili više, ali ne više od 31 % nikla te 20 % ili više, ali ne više od 22 % masenog udjela kroma,
-
s manje od 2,5 % masenog udjela nikla, osim žice s masenim udjelom od 13 % ili više, ali ne više od 25 % kroma i 3,5 % ili više, ali ne više od 6 % masenog udjela aluminija,
trenutačno obuhvaćene oznakama KN 7223 00 19 i 7223 00 99, podrijetlom iz Indije.
2. Stopa konačne antidampinške pristojbe koja se primjenjuje na neto cijenu franko granica Unije, prije plaćanja carine za proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode trgovačka društva navedena u nastavku, iznosi kako slijedi:
Trgovačko društvo
Pristojba (%)
Dodatna oznaka TARIC
Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana and Pune, Maharashtra
8,4
B931
KEI Industries Ltd, New Delhi
7,7
B925
Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra
0,0
B932
Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra
0,7
B933
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
12,5
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
8,6
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
8,6
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
8,6
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
8,6
B779
Viraj Profiles Ltd., Thane, Maharashtra and Mumbai, Maharashtra
6,8
B780
Trgovačka društva navedena u Prilogu
5,0
B781
Sva ostala trgovačka društva
12,5
B999
3. Osim ako je drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinama.
Članak 2.
Kada bilo koji indijski proizvođač izvoznik Komisiji dostavi dovoljno dokaza,
(a)
da nije izvozio proizvode opisane u članku 1. stavku 1. podrijetlom iz Indije tijekom razdoblja ispitnog postupka (1. travnja 2011.-31. ožujka 2012.);
(b)
da nije povezan s izvoznikom ili proizvođačem koji podliježe mjerama koje je uvela ova Uredba; i
(c)
da je doista izvozio dotične proizvode, ili je preuzeo neopozivu ugovornu obvezu izvoza znatne količine u Uniju nakon razdoblja ispitnog postupka,
članak 1. stavak 2. može se izmijeniti dodavanjem novog proizvođača izvoznika popisu u Prilogu.
Članak 3.
Iznosi osigurani privremenim antidampinškim pristojbama u skladu s Uredbom Komisije (EU) br. 418/2013 o uvozu žice od nehrđajućeg čelika:
-
s masenim udjelom nikla od 2,5 % ili više, osim žice s masenim udjelom od 28 % ili više, ali ne više od 31 % nikla te 20 % ili više, ali ne više od 22 % masenog udjela kroma,
-
s manje od 2,5 % masenog udjela nikla, osim žice s masenim udjelom od 13 % ili više, ali ne više od 25 % kroma i 3,5 % ili više, ali ne više od 6 % masenog udjela aluminija,
trenutačno obuhvaćene oznakama KN 7223 00 19 i 7223 00 99, podrijetlom iz Indije, konačno se naplaćuju. Oslobađaju se iznosi osigurani iznad konačnih stopa antidampinške pristojbe.
Članak 4.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 5. studenoga 2013.