SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2012/35/EU
ze dne 21. listopadu 2012,
kterou se mění směrnice 2008/106/ES o minimální úrovni výcviku námořníků
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Výcvik a vydávání průkazů způsobilosti námořníků jsou upraveny úmluvou Mezinárodní námořní organizace o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků z roku 1978 (dále jen „úmluva STCW“), která vstoupila v platnost roku 1984 a v roce 1995 byla podstatným způsobem pozměněna.
(2)
Úmluva STCW byla do práva Unie poprvé začleněna směrnicí Rady 94/58/ES ze dne 22. listopadu 1994 o minimální úrovni výcviku námořníků (3). Později byla pravidla Unie týkající se výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníků upravena s ohledem na následné změny úmluvy STCW a byl zřízen společný mechanismus Unie pro uznávání systémů výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníků ve třetích zemích. Uvedená pravidla jsou, coby výsledek přepracování, obsažena ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/106/ES (4).
(3)
V roce 2010 byly na konferenci smluvních stran úmluvy STCW v Manile provedeny významné změny úmluvy STCW (dále jen „manilské změny“), konkrétně v oblasti prevence podvodů s průkazy způsobilosti, zdravotních požadavků, bezpečnostního výcviku, mimo jiné s ohledem na pirátství a ozbrojená přepadení, a výcviku v technologických záležitostech. Manilskými změnami byly rovněž stanoveny požadavky na námořníky první třídy a zavedeny nové profesní profily, například elektrodůstojníci.
(4)
Všechny členské státy jsou stranami úmluvy STCW a žádný z nich nevznesl námitky proti manilským změnám postupem stanoveným za tímto účelem. Členské státy by proto měly sjednotit své vnitrostátní předpisy s manilskými změnami. Je třeba předejít rozporu mezi mezinárodními závazky členských států a jejich závazky na úrovni Unie. Kromě toho by vzhledem k celosvětové povaze námořní dopravy měla být pravidla Unie upravující výcvik a vydávání průkazů způsobilosti námořníků v souladu s mezinárodními pravidly. Několik ustanovení směrnice 2008/106/ES je proto třeba změnit tak, aby zohledňovala manilské změny.
(5)
Zlepšení výcviku námořníků by se mělo vztahovat na řádný teoretický i praktický výcvik, aby bylo zajištěno, že námořníci budou mít kvalifikace odpovídající normám bezpečnosti a bezpečnostní ochrany a že budou schopni reagovat na nebezpečí a nouzové situace.
(6)
Normy kvality a systémy norem kvality by v příslušných případech měly být vypracovány a uplatňovány s přihlédnutím k doporučení Evropského parlamentu a Rady ze dne 18. června 2009 o zavedení evropského referenčního rámce pro zajišťování kvality v oblasti odborného vzdělávání a přípravy (5) a k souvisejícím opatřením přijatým členskými státy.
(7)
Evropští sociální partneři se dohodli na minimální době odpočinku pro námořníky a k provedení uvedené dohody byla přijata směrnice 1999/63/ES (6). Zmíněná směrnice rovněž umožňuje povolit výjimky z minimální doby odpočinku pro námořníky. Možnost povolovat výjimky by však měla být omezena, pokud jde o maximální dobu trvání, četnost a rozsah. Účelem manilských změn bylo mimo jiné stanovit objektivní omezení výjimek z minimální doby odpočinku pro členy strážní služby a námořníky, jimž byly přiděleny úkoly související s bezpečností, bezpečnostní ochranou a prevencí znečištění, s cílem předcházet únavě. Manilské změny by měly být začleněny do směrnice 2008/106/ES způsobem, který zajistí soulad se směrnicí 1999/63/ES ve znění směrnice 2009/13/ES (7).
(8)
Směrnice 2009/13/ES, v níž se dále uznává, že je důležité stanovit minimální požadavky na životní a pracovní podmínky všech námořníků, podle svých ustanovení vstoupí v platnost dnem vstupu Úmluvy o práci na moři z roku 2006 v platnost.
(9)
Směrnice 2008/106/ES rovněž obsahuje mechanismus pro uznávání systémů výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníků třetích zemí. Toto uznání uděluje Komise postupem, ve kterém jsou jí nápomocny Evropská agentura pro námořní bezpečnost (dále jen „agentura“), zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 (8), a Výbor pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (9). Zkušenosti získané při uplatňování tohoto postupu naznačují, že by měl být změněn, konkrétně s ohledem na lhůtu pro rozhodnutí Komise. Jelikož pro uznání je nutné, aby agentura provedla inspekci, kterou je třeba naplánovat a uskutečnit, a ve většině případů je rovněž třeba, aby dotčená třetí země provedla i významné změny za účelem dosažení souladu s požadavky úmluvy STCW, nelze celý proces dokončit do tří měsíců. Na základě zkušeností se v této souvislosti jako realističtější jeví časový rámec osmnácti měsíců. Lhůta pro rozhodnutí Komise by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna, přičemž možnost žádajícího členského státu dočasně uznat systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníků třetí země by měla být v zájmu udržení flexibility zachována. Mimoto se ustanovení o uznávání odborných kvalifikací podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (10) nevztahují na uznávání průkazů způsobilosti námořníků podle směrnice 2008/106/ES.
(10)
Dostupné statistiky o námořnících v Unii jsou neúplné a často nepřesné, což tvorbu politik v tomto odvětví dále ztěžuje. Podrobné údaje o vydávání průkazů způsobilosti námořníků nemohou tento problém zcela vyřešit, nepochybně by však jeho řešení napomohly. Podle úmluvy STCW jsou strany povinny vést rejstříky všech průkazů způsobilosti a potvrzení průkazů způsobilosti i příslušných prodloužení platnosti průkazů způsobilosti nebo jiných opatření, která se jich týkají. Členské státy jsou povinny vést rejstřík vydaných průkazů způsobilosti a potvrzení průkazů způsobilosti. Aby měla Komise co nejúplnější informace o situaci v oblasti zaměstnanosti v Evropě, a výhradně v zájmu usnadnění tvorby politik členských států a Komise, měly by být členské státy povinny zasílat jí vybrané informace, které jsou již obsaženy v jejich rejstřících průkazů kompetence námořníků. Tyto informace by měly být sdělovány výhradně za účelem statistické analýzy a nemají být použity pro správní či právní účely ani pro účely ověření. Uvedené informace musí být v souladu s požadavky Unie na ochranu údajů, a proto by do směrnice 2008/106/ES mělo být zařazeno příslušné ustanovení.
(11)
Výsledky analýzy těchto informací by se měly použít k předvídání vývoje trhu práce s cílem zlepšit možnosti námořníků při plánování své kariéry a využít dostupné příležitosti v oblasti odborného vzdělávání a přípravy. Tyto výsledky by rovněž měly přispět ke zlepšování odborného vzdělávání a přípravy.
(12)
Za účelem shromažďování údajů o námořnické profesi v souladu s jejím vývojem a vývojem technologie by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přizpůsobení přílohy V směrnice 2008/106/ES. Použití těchto aktů v přenesené pravomoci by mělo být omezeno na případy, kdy změny úmluvy a předpisu STCW vyžadují změny uvedené přílohy. Navíc by těmito akty v přenesené pravomoci neměla být měněna ustanovení uvedené přílohy o anonymizaci údajů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(13)
Sektor lodní dopravy Unie má vysokou odbornou úroveň námořníků, jež přispívá k jeho konkurenceschopnosti. Kvalitní výcvik námořníků je důležitý pro konkurenceschopnost tohoto odvětví a pro motivaci občanů Unie, zejména mladých lidí, aby si zvolili námořnické profese.
(14)
V zájmu podpory dodržování norem kvality výcviku námořníků je třeba zlepšit opatření pro předcházení podvodným praktikám v oblasti průkazů kompetence nebo odborné způsobilosti.
(15)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení směrnice 2008/106/ES byly Komisi svěřeny prováděcí pravomoci v oblasti výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníků. Ze stejného důvodu by měly být prováděcí pravomoci svěřeny Komisi rovněž ve vztahu k předávání statistických údajů o námořnících členskými státy. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (11).
(16)
Přezkumný postup by měl být použit pro přijímání technických požadavků nezbytných k zajištění náležitého nakládání se statistickými informacemi uvedenými v příloze V směrnice 2008/106/ES a pro přijetí prováděcích rozhodnutí o uznání a odnětí uznání systémů STCW třetích zemí.
(17)
Manilské změny vstoupily v platnost dne 1. ledna 2012, ale až do 1. ledna 2017 mohou být uplatňována přechodná ustanovení. V zájmu bezproblémového přechodu k novým pravidlům by tato směrnice měla stanovit stejná přechodná ustanovení jako ta, jež jsou obsažena v manilských změnách.
(18)
Výbor pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace (IMO) na svém 89. zasedání konstatoval, že je nutné poskytnout určitá vysvětlení s ohledem na provádění manilských změn, přičemž je třeba zohlednit přechodná ustanovení v nich stanovená i usnesení č. 4 konference STCW, v němž se uznává, že plného souladu se změnami je potřeba dosáhnout do 1. ledna 2017. Toto vysvětlení bylo poskytnuto v STCW.7/Circ.16 a STCW.7/Circ.17. Konkrétně v oběžníku STCW.7/Circ.16 se uvádí, že v případě námořníků, kterým byl vydán průkaz způsobilosti v souladu s ustanoveními úmluvy STCW, jež platila bezprostředně před 1. lednem 2012, a kteří nesplňují požadavky manilských změn, a v případě námořníků, kteří zahájili výkon schválené námořní služby, schválený vzdělávací a výcvikový program nebo schválený výcvikový kurz před 1. červencem 2013, by veškeré průkazy způsobilosti s prodlouženou platností neměly platit déle než do 1. ledna 2017.
(19)
Je třeba zabránit dalším zpožděním při začleňování manilských změn do práva Unie, aby se zachovala konkurenceschopnost evropských námořníků a zajistila bezpečnost na lodích prostřednictvím aktualizovaného výcviku posádek.
(20)
V zájmu jednotného provedení manilských změn v rámci Unie se členským státům doporučuje, aby při provádění této směrnice ve vnitrostátním právu zohlednily pokyny uvedené v oběžnících IMO STCW.7/Circ.16 a STCW.7/Circ.17.
(21)
Jelikož cíle této směrnice, totiž přizpůsobení stávajících pravidel Unie mezinárodním pravidlům o výcviku námořníků a vydávání průkazů způsobilosti námořníkům, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu a účinků této akce lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(22)
Směrnice 2008/106/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změny směrnice 2008/106/ES
Směrnice 2008/106/ES se mění takto:
1)
Článek 1 se mění takto:
a)
body 18 a 19 se nahrazují tímto:
„18)
„radiotelekomunikačním řádem“ radiotelekomunikační předpisy, které tvoří přílohu nebo jsou považovány za přílohu Mezinárodní úmluvy o telekomunikacích v platném znění;
19)
„osobní lodí“ loď podle definice uvedené v Mezinárodní úmluvě o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974 (úmluva SOLAS 74) v platném znění;“;
b)
bod 24 se nahrazuje tímto:
„24)
„předpisem STCW“ předpis o výcviku, kvalifikaci a strážní službě námořníků (STCW), přijatý usnesením č. 2 na zasedání konference v roce 1995, v platném znění;“;
c)
bod 27 se zrušuje;
d)
bod 28 se nahrazuje tímto:
„28)
„námořní službou“ služba na lodi, která je určující pro vydání či prodloužení platnosti průkazu kompetence, průkazu odborné způsobilosti nebo jiné kvalifikace;“;
e)
doplňují se nové body, které znějí:
„32)
„operátorem GMDSS“ osoba kvalifikovaná v souladu s kapitolou IV přílohy I;
33)
„předpisem ISPS“ Mezinárodní předpis o bezpečnosti lodí a přístavních zařízení, přijatý dne 12. prosince 2002 usnesením č. 2 konference vlád smluvních stran úmluvy SOLAS 74 v platném znění;
34)
„lodním bezpečnostním důstojníkem“ osoba na palubě lodi odpovědná veliteli lodě, určená společností jako osoba odpovědná za bezpečnostní ochranu lodě, včetně provádění a správy bezpečnostního plánu lodě, a za styk s bezpečnostním referentem společnosti a s bezpečnostními techniky přístavních zařízení;
35)
„bezpečnostními funkcemi“ všechny úkoly a povinnosti spojené s bezpečnostní ochranou na palubě lodí podle definice v kapitole XI/2 úmluvy SOLAS 74 v platném znění a v předpise ISPS;
36)
„průkazem kompetence“ průkaz způsobilosti vydaný a schválený pro velitele, důstojníky a operátory globálního námořního tísňového a bezpečnostního systému (GMDSS) v souladu s kapitolou II, III, IV nebo VII přílohy I, který oprávněného držitele opravňuje, aby zastával služební postavení a vykonával funkce, které vyžadují úroveň odpovědnosti blíže určenou v průkazu;
37)
„průkazem odborné způsobilosti“ průkaz způsobilosti vydaný námořníkovi jiný než průkaz kompetence, který uvádí, že příslušné požadavky na výcvik, kompetence nebo námořní službu stanovené v této směrnici byly splněny;
38)
„doklady“ dokumenty jiné než průkaz kompetence či průkaz odborné způsobilosti, jimiž se dokládá, že byly splněny příslušné požadavky této směrnice;
39)
„elektrodůstojníkem“ důstojník kvalifikovaný v souladu s kapitolou III přílohy I;
40)
„námořníkem první třídy“ člen mužstva kvalifikovaný v souladu s kapitolou II přílohy I;
41)
„motorářem první třídy“ člen mužstva kvalifikovaný v souladu s kapitolou III přílohy I;
42)
„elektrotechnikem“ člen mužstva kvalifikovaný v souladu s kapitolou III přílohy I.“
2)
V článku 3 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby námořníci sloužící na lodích uvedených v článku 2 obdrželi výcvik minimálně v souladu s požadavky úmluvy STCW stanovenými v příloze I této směrnice a byli držiteli průkazů způsobilosti ve smyslu čl. 1 bodů 36 a 37 a/nebo dokladů ve smyslu čl. 1 bodu 38.“
3)
Článek 4 se zrušuje.
4)
Článek 5 se mění takto:
a)
nadpis se nahrazuje tímto:
„Průkazy kompetence, průkazy odborné způsobilosti a potvrzení průkazů způsobilosti“;
b)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Členské státy zajistí, aby průkazy kompetence a průkazy odborné způsobilosti byly vydávány jen uchazečům, kteří vyhovují požadavkům tohoto článku.“;
c)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Průkazy kompetence a průkazy odborné způsobilosti jsou vydávány podle pravidla I/2 odst. 3 přílohy úmluvy STCW.“;
d)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„3a. Průkazy kompetence vydávají pouze členské státy po ověření pravosti a platnosti veškerých nezbytných dokladů a v souladu s tímto článkem.“;
e)
v odstavci 5 se doplňuje nová věta, která zní:
„Potvrzení o vydání průkazu kompetence a potvrzení o průkazu odborné způsobilosti vydaném veliteli nebo důstojníku v souladu s pravidly V/1-1 a V/1-2 přílohy I se vydávají, pouze pokud byly splněny všechny požadavky úmluvy STCW a této směrnice.“;
f)
odstavce 6 a 7 se nahrazují tímto:
„6. Členský stát, který uzná průkaz kompetence nebo průkaz odborné způsobilosti vydaný velitelům a důstojníkům v souladu s pravidly V/1-1 a V/1-2 přílohy úmluvy STCW postupem stanoveným v čl. 19 odst. 2 této směrnice, uvedený průkaz potvrdí na důkaz jeho uznání až poté, co ověří jeho pravost a platnost. Použitý vzor potvrzení musí být v souladu se vzorem uvedeným v oddíle A-I/2 odst. 3 předpisu STCW.
7. Potvrzení uvedená v odstavcích 5 a 6:
a)
mohou být vydána jako samostatné doklady;
b)
vydávají pouze členské státy;
c)
mají každé vlastní číslo, s výjimkou potvrzení o vydání průkazu kompetence, která mohou mít stejné číslo jako dotyčný průkaz kompetence, pokud je uvedené číslo jedinečné, a
d)
pozbývají platnosti, jakmile skončí platnost potvrzeného průkazu kompetence nebo potvrzeného průkazu odborné způsobilosti vydaných velitelům a důstojníkům v souladu s pravidly V/1-1 a V/1-2 přílohy úmluvy STCW nebo jakmile vydávající členský stát nebo vydávající třetí země uvedený průkaz odebere, pozastaví nebo zruší, a v každém případě do pěti let ode dne vydání.“;
g)
doplňují se nové odstavce, které znějí:
„11. Uchazeči o průkaz způsobilosti musí uspokojivě prokázat:
a)
svou totožnost;
b)
že jejich věk není nižší než věk stanovený v příslušných pravidlech pro získání požadovaného průkazu kompetence nebo průkazu odborné způsobilosti obsažených v příloze I;
c)
že vyhovují požadavkům na zdravotní způsobilost stanoveným v oddíle A-I/9 předpisu STCW;
d)
že vykonali námořní službu a ukončili veškerý související povinný výcvik stanovený pravidly pro získání požadovaného průkazu kompetence nebo průkazu odborné způsobilosti obsaženými v příloze I a
e)
že splňují požadavky na způsobilost stanovené v pravidlech obsažených v příloze I pro služební postavení, funkce a úrovně, které mají být uvedeny v potvrzení průkazu kompetence.
Tento odstavec se nevztahuje na uznávání potvrzení podle pravidla I/10 úmluvy STCW.
12. Každý členský stát se zavazuje, že
a)
povede rejstřík nebo rejstříky všech průkazů kompetence a průkazů odborné způsobilosti a potvrzení pro velitele a důstojníky a případně pro mužstvo, které jsou vydány, jejichž platnost skončila nebo byla prodloužena nebo pozastavena, nebo které byly zrušeny nebo oznámeny jako ztracené nebo zničené, a všech povolených výjimek;
b)
zpřístupní informace o statusu průkazů kompetence, potvrzení a výjimek ostatním členským státům nebo ostatním smluvním stranám úmluvy STCW a společnostem, které požadují ověření pravosti a platnosti průkazů kompetence nebo průkazů vydaných velitelům a důstojníkům v souladu s pravidly V/1-1 a V/1-2 přílohy I, které jim námořníci předložili za účelem jejich uznání podle pravidla I/10 úmluvy STCW nebo za účelem získání zaměstnání na lodi.
13. Od 1. ledna 2017 se informace, které se mají zpřístupnit v souladu s odst. 12 písm. b), zpřístupňují v elektronické podobě.“
5)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 5a
Informování Komise
Každý členský stát zpřístupní každoročně Komisi, a to pouze pro účely statistické analýzy a výhradně pro využití členskými státy a Komisí v rámci tvorby politik, informace uvedené v příloze V, které se týkají průkazů kompetence a potvrzení o uznání průkazů kompetence, a na základě dobrovolnosti jí rovněž zpřístupní informace o průkazech odborné způsobilosti vydaných členům mužstva v souladu s kapitolami II, III a VII přílohy úmluvy STCW.“
6)
Článek 7 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„1a. U lodí, kterým jsou poskytnuty výhody uvedené v ustanoveních úmluvy STCW o příbřežní plavbě, což zahrnuje i plavbu u pobřeží jiných členských států nebo smluvních stran úmluvy STCW v mezích jejich definice příbřežní plavby, uzavře členský stát dohodu s dotyčnými členskými státy nebo smluvními stranami, v níž uvede podrobnosti o dotčených obchodních oblastech i jiné relevantní předpisy.“;
b)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„3a. Průkazy kompetence námořníků vydané členským státem nebo smluvní stranou úmluvy STCW pro jimi definované meze příbřežní plavby mohou jiné členské státy akceptovat pro služby v jimi definovaných mezích příbřežní plavby za předpokladu, že dotyčné členské státy nebo smluvní strany uzavřou dohodu, v níž stanoví podrobnosti o dotčených obchodních oblastech i jiné související relevantní podmínky.
3b. Členské státy, které v souladu s požadavky tohoto článku definují příbřežní plavbu, musí:
a)
splnit zásady pro příbřežní plavbu stanovené v oddíle A-I/3 předpisu STCW;
b)
začlenit hranice oblasti příbřežní plavby do potvrzení vydaných podle článku 5.“
7)
V článku 8 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Členské státy přijmou a prosazují vhodná opatření k předcházení podvodům a jiným protiprávním praktikám týkajícím se vydaných průkazů způsobilosti a potvrzení a stanoví sankce, které jsou účinné, přiměřené a odrazující.“
8)
Článek 9 se mění takto:
a)
odstavce 1 a 2 se nahrazují tímto:
„1. Členské státy zavedou postupy a řízení pro nestranné vyšetřování každé ohlášené nezpůsobilosti, jednání, opomenutí nebo ohrožení bezpečnosti, které se dopustí držitelé průkazů kompetence a průkazů odborné způsobilosti nebo potvrzení vydaných daným členským státem při plnění úkolů podle jejich průkazů kompetence a průkazů odborné způsobilosti a která by mohla představovat přímé ohrožení bezpečnosti lidského života nebo majetku na moři nebo ohrožení mořského prostředí, a pro odnětí, pozastavení a zrušení těchto průkazů kompetence a průkazů odborné způsobilosti z těchto důvodů a pro zabránění podvodu.
2. Členské státy přijmou a prosazují vhodná opatření k předcházení podvodům a jiným protiprávním praktikám týkajícím se vydaných průkazů kompetence a průkazů odborné způsobilosti a potvrzení.“;
b)
v odstavci 3 se návětí nahrazuje tímto:
„Tresty nebo disciplinární opatření se stanoví a použijí, pokud:“.
9)
Článek 10 se mění takto:
a)
odstavec 1 se mění takto:
i)
písmeno a) se nahrazuje tímto:
„a)
veškeré činnosti spojené s výcvikem, posuzováním způsobilosti, vydáváním průkazů způsobilosti, včetně průkazů zdravotní způsobilosti, potvrzováním a prodlužováním platnosti prováděné nevládními organizacemi nebo subjekty v rámci jejich pravomoci byly trvale sledovány pomocí systémů norem kvality s cílem zaručit dosahování definovaných cílů včetně těch, které se týkají kvalifikace a zkušeností vyučujících a zkoušejících, v souladu s oddílem A-I/8 předpisu STCW;“;
ii)
písmeno b) se nahrazuje tímto:
„b)
byl k dispozici systém norem kvality v souladu s oddílem A-I/8 předpisu STCW, jestliže tyto činnosti provádějí vládní orgány nebo subjekty;“;
iii)
písmeno c) se nahrazuje tímto:
„c)
cíle v oblasti vzdělávání a výcviku a související kvalitativní požadavky na způsobilost, které je třeba splnit, byly jasně definovány a byly určeny úrovně znalostí, porozumění a dovedností odpovídající zkouškám a hodnocením požadovaným podle úmluvy STCW;“;
b)
v odstavci 2 se doplňuje nové písmeno, které zní:
„d)
na všechna použitelná ustanovení úmluvy STCW a předpisu STCW, včetně změn, se vztahují systémy norem kvality. Členské státy mohou do tohoto systému zahrnout také ostatní použitelná ustanovení této směrnice.“;
c)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Zprávu o každém hodnocení provedeném podle odstavce 2 zašle dotyčný členský stát Komisi v souladu s formátem podle oddílu A-I/7 předpisu STCW do šesti měsíců ode dne hodnocení.“
10)
Článek 11 se nahrazuje tímto:
„Článek 11
Zdravotní požadavky
1. Každý členský stát stanoví normy zdravotní způsobilosti námořníků a postupy pro vydávání průkazů zdravotní způsobilosti v souladu s tímto článkem a oddílem A-I/9 předpisu STCW, případně se zohledněním oddílu B-I/9 předpisu STCW.
2. Každý členský stát zajistí, aby za posuzování zdravotní způsobilosti námořníků odpovídali lékaři, které tento členský stát uznal pro účely lékařských prohlídek námořníků, v souladu s oddílem A-I/9 předpisu STCW.
3. Každý námořník, který je držitelem průkazu kompetence nebo průkazu odborné způsobilosti vydaného podle úmluvy STCW a slouží na moři, musí být rovněž držitelem platného průkazu zdravotní způsobilosti vydaného v souladu s tímto článkem a oddílem A-I/9 předpisu STCW.
4. Uchazeči o průkaz zdravotní způsobilosti musí:
a)
dosáhnout věku nejméně 16 let;
b)
předložit uspokojivý důkaz své totožnosti a
c)
splňovat příslušné normy zdravotní způsobilosti stanovené dotyčným členským státem.
5. Průkaz zdravotní způsobilosti platí nejdéle po dobu dvou let, avšak je-li námořník mladší 18 let, činí maximální doba platnosti jeden rok.
6. Pokud platnost průkazu zdravotní způsobilosti skončí v průběhu plavby, použije se pravidlo I/9 přílohy úmluvy STCW.
7. V naléhavých případech může členský stát povolit námořníkovi pracovat bez platného průkazu zdravotní způsobilosti. V takových případech se použije pravidlo I/9 přílohy úmluvy STCW.“
11)
Článek 12 se mění takto:
a)
nadpis se nahrazuje tímto:
„Prodloužení platnosti průkazů kompetence a průkazů odborné způsobilosti“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. K tomu, aby mohl pokračovat v námořní službě na palubě tankerů, musí každý velitel a důstojník splňovat požadavky odstavce 1 tohoto článku a nejméně každých pět let prokázat zachování své odborné způsobilosti pro tankery v souladu s oddílem A-I/11 odst. 3 předpisu STCW.“;
c)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Každý členský stát porovná požadavky na způsobilost, které jsou vyžadovány od uchazečů o průkazy kompetence vydané do 1. ledna 2017, s těmi, které jsou pro získání odpovídajícího průkazu kompetence blíže určeny v části A předpisu STCW, a určí, zda je nezbytné požadovat na držitelích těchto průkazů kompetence, aby absolvovali opakovací a aktualizační výcvik nebo hodnocení způsobilosti.“;
d)
odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„5. K aktualizaci znalostí velitelů, důstojníků a radistů zajistí každý členský stát, aby lodím oprávněným plout pod jeho vlajkou bylo dáno k dispozici znění posledních změn vnitrostátních a mezinárodních předpisů o bezpečnosti lidského života na moři, bezpečnostní ochraně a ochraně mořského prostředí, při dodržení čl. 14 odst. 3 písm. b) a článku 18.“
12)
V článku 13 se zrušuje odstavec 2.
13)
Článek 14 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se doplňují nová písmena, která znějí:
„f)
námořníci přidělení na jakoukoli její loď absolvovali opakovací a aktualizační výcvik, jak vyžaduje úmluva STCW;
g)
na palubě jejích lodí vždy existuje účinné ústní dorozumívání v souladu s kapitolou V předpisem 14 odst. 3 a 4 úmluvy SOLAS 74 v platném znění.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„4. Společnosti zajistí, aby velitelé, důstojníci a ostatní posádka, kterým jsou přiděleny specifické úkoly a odpovědnosti na palubě jejích osobních lodí typu ro-ro, měli ukončen úvodní výcvik a získali schopnosti, které jsou přiměřené služebnímu postavení, jež má být obsazeno, a úkolům a povinnostem, které je třeba splnit, s přihlédnutím k pokynům uvedeným v oddíle B-I/14 předpisu STCW.“
14)
Článek 15 se nahrazuje tímto:
„Článek 15
Způsobilost k službě
1. Aby se předešlo únavě, členské státy:
a)
zavedou a prosazují doby odpočinku pro členy strážní služby a pro osoby, jimž byly přiděleny úkoly související s bezpečností, bezpečnostní ochranou a prevencí znečištění v souladu s odstavci 3 až 13;
b)
vyžadují takové uspořádání strážního systému, při kterém výkonnost členů strážní služby není snížena únavou, a služby jsou organizovány tak, aby členové první strážní služby na začátku plavby a následujících střídajících strážních služeb byli dostatečně odpočinuti a i jinak způsobilí ke službě.
2. Členské státy zajistí, aby v souladu s tímto článkem byla zavedena odpovídající opatření k prevenci zneužívání drog a alkoholu.
3. Členské státy přihlédnou k nebezpečí, které představuje únava námořníků, zejména těch, jejichž funkce zahrnují bezpečný provoz lodi a její bezpečnostní ochranu.
4. Všem osobám vykonávajícím funkci důstojníka pověřeného strážní službou nebo člena mužstva tvořícího součást strážní služby a osobám vykonávajícím úkoly související s bezpečností, bezpečnostní ochranou a prevencí znečištění, musí být poskytnuta doba odpočinku v rozsahu alespoň:
a)
10 hodin odpočinku za každých 24 hodin a
b)
77 hodin za každé sedmidenní období.
5. Dobu odpočinku lze rozdělit nejvýše na dvě části, z nichž jedna je dlouhá nejméně šest hodin, a interval mezi dvěma po sobě následujícími dobami odpočinku nesmí překročit 14 hodin.
6. Požadavky na doby odpočinku stanovené v odstavcích 4 a 5 nemusí být dodrženy v případě nouze nebo jiných naléhavých provozních podmínek. Cvičné poplachy, požární a člunová cvičení a cvičení předepsaná vnitrostátními právními předpisy a mezinárodními akty musí být prováděny tak, aby co nejméně rušily doby odpočinku a nevyvolaly únavu.
7. Členské státy vyžadují, aby rozpisy strážní služby byly vyvěšeny na snadno dostupném místě. Rozpisy musí být vypracovány ve standardizovaném formátu v pracovním jazyce nebo pracovních jazycích plavidla a v angličtině.
8. Při pracovní pohotovosti, například není-li ve strojovně obsluha, má námořník nárok na přiměřenou náhradní dobu odpočinku, je-li základní doba odpočinku narušena povoláním do práce.
9. Členské státy vyžadují, aby záznamy o denní době odpočinku námořníků byly vedeny ve standardizovaném formátu, v pracovním jazyce nebo pracovních jazycích plavidla a v angličtině, aby bylo možné sledovat a ověřovat dodržování tohoto článku. Námořníci obdrží jeden stejnopis záznamů, které se jich týkají, podepsaný velitelem nebo jím zmocněnou osobou a námořníky.
10. Bez ohledu na pravidla stanovená v odstavcích 3 až 9 je velitel plavidla oprávněn požadovat od námořníka delší pracovní dobu nezbytnou pro zajištění bezprostřední bezpečnosti plavidla, osob na palubě nebo nákladu nebo pro poskytnutí pomoci jiným plavidlům nebo osobám na moři v tísni. Velitel tedy může dočasně zrušit rozvrh hodin odpočinku a žádat, aby námořník pracoval po nezbytnou dobu, než dojde k obnovení normální situace. Jakmile to je po obnově normální situace možné, musí velitel zajistit, aby všichni námořníci, kteří během plánované doby odpočinku pracovali, čerpali odpovídající dobu odpočinku.
11. S náležitým ohledem na obecné zásady ochrany zdraví a bezpečnosti pracovníků a v souladu se směrnicí 1999/63/ES mohou členské státy prostřednictvím vnitrostátních právních předpisů nebo řízení u příslušného orgánu schvalovat nebo registrovat kolektivní smlouvy, které umožňují výjimky z požadované doby odpočinku podle odst. 4 písm. b) a odstavce 5 tohoto článku, za předpokladu, že doba odpočinku není kratší než 70 hodin za každé sedmidenní období a dodržuje omezení stanovená v odstavcích 12 a 13 tohoto článku. Tyto výjimky musí co nejvíce vycházet ze stanovených norem, ale mohou zohlednit častější nebo delší dobu dovolené nebo poskytnutí náhradní dovolené pro členy strážní služby nebo námořníky pracující na palubě lodí vykonávajících krátké plavby. Výjimky musí co nejvíce zohledňovat pokyny týkající se prevence únavy stanovené v oddíle B-VIII/1 předpisu STCW. Výjimky z minimální doby odpočinku stanovené v odst. 4 písm. a) tohoto článku nejsou povoleny.
12. Výjimky uvedené v odstavci 11 pro týdenní dobu odpočinku stanovenou v odst. 4 písm. b) nelze povolit na dobu delší než dva po sobě následující týdny. Intervaly mezi dvěma dobami výjimek na palubě nesmějí být kratší, než je dvojnásobek doby trvání výjimky.
13. V rámci možných výjimek z odstavce 5 uvedených v odstavci 11 lze minimální dobu odpočinku za každých 24 hodin stanovenou v odst. 4 písm. a) rozdělit do nejvýše tří období odpočinku, z nichž jedno trvá nejméně 6 hodin a žádné ze dvou ostatních období není kratší než jednu hodinu. Intervaly mezi dvěma po sobě následujícími dobami odpočinku nesmějí překročit 14 hodin. Výjimky nesmějí přesahovat dva 24 hodinové úseky za každé sedmidenní období.
14. Jako prevenci zneužívání alkoholu stanoví členské státy omezení, které nesmí přesáhnout 0,05 % množství alkoholu v krvi (BAC) nebo 0,25 mg/l alkoholu při dechových zkouškách nebo množství alkoholu vedoucí k takové koncentraci alkoholu u velitelů, důstojníků a dalších námořníků při plnění přidělených úkolů souvisejících s bezpečností, bezpečnostní ochranou a ochranou mořského prostředí.“
15)
V čl. 17 odst. 1 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
vydávají průkazy způsobilosti uvedené v článku 5;“.
16)
Článek 19 se mění takto:
a)
nadpis se nahrazuje tímto:
„Uznávání průkazů kompetence a průkazů odborné způsobilosti“;
b)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Námořníkům, kteří nejsou držiteli průkazů kompetence vydaných členskými státy nebo průkazů odborné způsobilosti vydaných členskými státy velitelům a důstojníkům v souladu s pravidly V/1-1 a V/1-2 úmluvy STCW, může být povoleno sloužit na lodích plujících pod vlajkou členského státu, pokud bylo postupy uvedenými v odstavcích 2 až 6 tohoto článku přijato rozhodnutí o uznání jejich průkazů kompetence a průkazů odborné způsobilosti.“;
c)
v odstavci 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„2. Členský stát, který má v úmyslu vydáním potvrzení uznat průkazy kompetence nebo průkazy odborné způsobilosti podle odstavce 1, které třetí země vydala veliteli lodě, důstojníkovi nebo radistovi pro službu na lodích plujících pod vlajkou tohoto státu, podá Komisi odůvodněnou žádost o uznání této třetí země.“;
d)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Komise přijímá rozhodnutí o uznání třetí země. Tyto implementační akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 28 odst. 2 do osmnácti měsíců ode dne podání žádosti o uznání. Členský stát podávající žádost může rozhodnout, že uzná třetí zemi jednostranně, dokud není přijato rozhodnutí podle tohoto odstavce.“
17)
V článku 20 se odstavec 6 nahrazuje tímto:
„6. Komise přijímá rozhodnutí o odnětí uznání. Tyto implementační akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 28 odst. 2. Dotčené členské státy přijmou vhodná opatření k provedení rozhodnutí.“
18)
V článku 22 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. S výjimkou typů lodí uvedených v článku 2 podléhá každá loď nacházející se v přístavech členského státu, bez ohledu na vlajku, pod kterou pluje, státní přístavní inspekci prováděné inspektory řádně oprávněnými uvedeným členským státem k ověřování, zda všichni námořníci sloužící na lodi, kteří musí být držiteli průkazu kompetence nebo průkazu odborné způsobilosti či dokladů podle úmluvy STCW, tento průkaz kompetence či platné povolení výjimky nebo průkaz odborné způsobilosti nebo doklady mají.“
19)
V čl. 23 odst. 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
ověření, zda každý námořník sloužící na lodi, který musí být držitelem průkazu kompetence nebo průkazu odborné způsobilosti v souladu s úmluvou STCW, má tento průkaz kompetence nebo platné povolení výjimky či průkaz odborné způsobilosti nebo poskytne písemný důkaz o tom, že orgánům státu vlajky byla podána žádost o potvrzení o uznání průkazu kompetence;“.
20)
V článku 23 se odstavec 2 se mění takto:
a)
úvodní věta se nahrazuje tímto:
„2. V souladu s částí A předpisu STCW se schopnost námořníků sloužících na lodi dodržovat normy pro strážní službu a případně normy bezpečnostní ochrany stanovené úmluvou STCW přehodnotí, jestliže se lze z jednoznačných důvodů domnívat, že tyto normy nejsou dodržovány, protože se vyskytla některá z těchto skutečností:“;
b)
písmeno d) se nahrazuje tímto:
„d)
loď je jinak provozována takovým způsobem, který představuje ohrožení osob, majetku či životního prostředí nebo bezpečnostní ohrožení;“.
21)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 25a
Informace pro statistické účely
1. Členské státy sdělují Komisi informace uvedené v příloze V pouze pro účely statistické analýzy. Tyto informace nesmějí být využívány ke správním či právním účelům ani za účelem ověřování a jsou určeny výhradně pro využití členskými státy a Komisí v rámci tvorby politik.
2. Členské státy tyto informace Komisi zpřístupní každoročně v elektronické podobě a zahrnou informace zaznamenané do 31. prosince předchozího roku. Členské státy si podrží veškerá vlastnická práva vztahující se na informace v nezpracované podobě. Zpracované statistiky vypracované na základě těchto informací se zpřístupní veřejnosti v souladu s ustanoveními o transparentnosti a ochraně informací obsaženými v článku 4 nařízení (ES) č. 1406/2002.
3. V zájmu ochrany osobních údajů členské státy anonymizují veškeré osobní informace podle přílohy V předtím, než je předají Komisi, za využití softwaru poskytnutého nebo akceptovaného Komisí. Komise využívá pouze tyto anonymizované informace.
4. Členské státy a Komise zajistí, aby opatření pro shromažďování, předkládání, ukládání, analýzu a šíření tohoto druhu statistických informací byla navržena tak, aby umožňovala uvedenou statistickou analýzu.
Komise pro účely prvního pododstavce přijme podrobná opatření týkající se technických požadavků nezbytných k zajištění náležitého nakládání se statistickými údaji. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 28 odst. 2.“
22)
Článek 27 se nahrazuje tímto:
„Článek 27
Změna
Komisi je v souladu s článkem 27a svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, kterými se mění příloha V této směrnice, pokud jde o specifický a příslušný obsah a podrobnosti informací, které jsou členské státy povinny oznámit, za podmínky, že tyto akty jsou omezeny na zohlednění pouze změn úmluvy STCW a předpisu STCW a respektují záruky ochrany údajů. Tyto akty v přenesené pravomoci nesmějí měnit ustanovení o anonymizaci údajů vyžadované čl. 25a odst. 3.“
23)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 27a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 27 je svěřena Komisi na dobu pěti let ode dne 3. ledna 2013.. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději do dne 4. dubna 2017. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 27 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 27 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament ani Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“
24)
Článek 28 se nahrazuje tímto:
„Článek 28
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (12). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (13).
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
25)
Článek 29 se nahrazuje tímto:
„Článek 29
Sankce
Členské státy stanoví systém sankcí za porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě článků 3, 5, 7, 9 až 15, 17, 18, 19, 22, 23, 24 a přílohy I a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.“
26)
Článek 30 se nahrazuje tímto:
„Článek 30
Přechodná ustanovení
Pokud jde o námořníky, kteří zahájili schválenou námořní službu, program schváleného vzdělávání nebo výcviku nebo schválený výcvikový kurz před 1. červencem 2013, mohou členské státy až do 1. ledna 2017 i nadále vydávat, uznávat a potvrzovat průkazy kompetence v souladu s požadavky této směrnice v jejich znění platném před dnem 3. ledna 2013.
Až do 1. ledna 2017 mohou členské státy i nadále obnovovat průkazy kompetence a potvrzení a prodlužovat jejich platnost v souladu s požadavky této směrnice v jejich znění platném před dnem 3. ledna 2013.“
27)
Článek 33 se zrušuje.
28)
V čl. 1 bodech 14 až 17 se pojmy „síla pohonu“, „ropná tanková loď“, „chemická tanková loď“ a „tanková loď na zkapalněný plyn“ nahrazují v tomto pořadí pojmy „výkon pohonného zařízení“, „ropný tanker“, „tanker pro přepravu chemických látek“ a „tanker pro přepravu zkapalněného plynu“.
29)
Přílohy se mění takto:
a)
příloha I směrnice 2008/106/ES se nahrazuje přílohou I této směrnice;
b)
příloha II směrnice 2008/106/ES se mění v souladu s přílohou II této směrnice;
c)
text obsažený v příloze III této směrnice se připojuje ke směrnici 2008/106/ES jako příloha V.
Článek 2
Provedení
1. Aniž je dotčen článek 30 směrnice 2008/106/ES ve znění čl. 1 bodu 26 této směrnice, uvedou členské státy v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do dne 4. července 2014, a pokud jde o bod 5 této směrnice, do dne 4. ledna 2015. Neprodleně sdělí jejich znění Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 21. listopadu 2012.
32012L0035
L 343/78
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
21.11.2012.
DIREKTIVA 2012/35/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 21. studenoga 2012.
o izmjeni Direktive 2008/106/EZ o minimalnoj razini osposobljavanja pomoraca
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 100. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon dostave nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Osposobljavanje i izdavanje svjedodžbi pomorcima uređuje Konvencija Međunarodne pomorske organizacije (IMO) o standardima za osposobljavanje, izdavanje svjedodžbi i držanju straže za pomorce iz 1978. („Konvencija STCW”), koja je stupila na snagu 1984. i koja je značajno izmijenjena 1995.
(2)
Konvencija STCW uključena je u pravo Unije prvi put Direktivom Vijeća 94/58/EZ od 22. studenoga 1994. o minimalnoj razini osposobljavanja pomoraca (3). Pravila Unije o osposobljavanju i izdavanju svjedodžbi pomorcima su kasnije prilagođena naknadnim izmjenama Konvencije STCW, a uspostavljeni su i zajedničkih mehanizmi Unije za priznavanje sustava osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi pomorcima u trećim zemljama. Ta su pravila, kao rezultat preinake, sadržana u Direktivi 2008/106/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4).
(3)
Konferencija stranaka Konvencije STCW održana u Manili 2010. uvela je znatne izmjene Konvencije STCW („Manila izmjene”), posebno o prevenciji prijevara u pogledu izdavanja svjedodžbi, u području medicinskih normi, u području osposobljavanja o sigurnosnoj zaštiti, uključujući piratstvo i oružanu pljačku, te vezano uz osposobljavanje u pogledu tehnoloških pitanja. Manila izmjene su također uvele zahtjeve za osposobljene pomorce i ustanovile nove stručne profile kao što su časnici elektrotehnike.
(4)
Sve su države članice stranke Konvencije STCW i ni jedna nije uložila primjedbe na Manila izmjene na temelju postupka predviđenog u tu svrhu. Države članice trebale bi uskladiti svoje nacionalne propise s Manila izmjenama. Trebalo bi izbjegavati koliziju između međunarodnih obveza država članica i njihovih obveza prema Uniji. Štoviše, s obzirom na globalnu prirodu pomorskog prijevoza, propise Unije o osposobljavanju i izdavanju svjedodžbi pomorcima trebalo bi uskladiti s međunarodnim propisima. Stoga bi nekoliko odredaba Direktive 2008/106/EZ trebalo izmijeniti tako da odražavaju Manila izmjene.
(5)
Poboljšano osposobljavanja za pomorce trebalo bi obuhvatiti primjereno teoretsko i praktično osposobljavanje kako bi se osiguralo da su pomorci kvalificirati zadovoljiti norme sigurnosne zaštite i sigurnosti te da su sposobni reagirati u opasnim i hitnim situacijama.
(6)
Norme kakvoće i sustavi normi kakvoće trebali bi se razviti i provesti uzimajući u obzir, prema potrebi, Preporuke Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 2009. o uspostavljanju Referentnog okvira za osiguranje kakvoće za strukovno obrazovanje i osposobljavanje (5) te s njim povezane mjere koje su usvojile države članice.
(7)
Europski socijalni partneri sporazumjeli su se o minimalnom vremenu odmora za pomorce i Direktiva 1999/63/EZ (6) je donesena s ciljem provedbe tog sporazuma. Ta Direktiva također dopušta mogućnost odobravanja iznimki u vezi s minimalnim vremenom odmora za pomorce. Mogućnost odobravanja iznimki, međutim, trebala bi se ograničiti s obzirom na maksimalno trajanje, učestalost i primjenu. Cilj je Manila izmjena, između ostalog, utvrđivanje objektivnih ograničenja za iznimke u pogledu minimalnog vremena odmora za osoblje na brodskoj straži i pomorce kojima su dodijeljeni zadaci u pogledu sigurnosti, sigurnosne zaštite i sprečavanja onečišćenja s ciljem sprečavanja premorenosti. Manila izmjene bi trebalo uključiti u Direktivu 2008/106/EZ tako da osigura usklađenost s Direktivom 1999/63/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2009/13/EZ (7).
(8)
Direktiva 2009/13/EZ, koja dodatno priznaje važnost utvrđivanja minimalnih zahtjeva kojima se uređuju uvjeti života i rada pomoraca, proizvodit će pravne učinke kako je u njoj određeno, dok Konvencija o radu pomoraca iz 2006. stupi na snagu.
(9)
Direktiva 2008/106/EZ sadrži i mehanizam za priznavanje sustava osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi pomorcima u trećim zemljama. Komisija odobrava priznavanje sukladno postupku na temelju kojeg Komisiji pomaže Europska agencija za pomorsku sigurnost („Agencija”) osnovana Uredbom (EZ) br. 1406/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (8) te Odbor za sigurnost na moru i sprečavanje onečišćenja s brodova (COSS) osnovan Uredbom (EZ) br. 2099/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (9). S obzirom na iskustvo stečeno primjenom tog postupka trebalo bi ga promijeniti, posebno s obzirom na rok za odluku Komisije. Budući da priznavanje zahtijeva da Agencija provede inspekciju, koja se mora planirati i provesti, i u većini slučajeva dotična treća zemlja treba provesti znatne prilagodbe zahtjevima Konvencije STCW, cijeli se proces ne može izvršiti u roku od tri mjeseca. Temeljem iskustva, čini se da je realističniji vremenski okviru za navedeno 18 mjeseci. Sukladno tome trebalo bi promijeniti i rok u kojem Komisija donosi odluku, dok bi, zbog prilagodljivosti, trebalo zadržati mogućnost da država članica koja zahtijeva priznanje privremeno prizna sustav STCW-a treće zemlje. Nadalje, odredbe za priznavanje stručnih kvalifikacija na temelju Direktive 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija (10) ne primjenjuju se za priznavanje svjedodžbi pomoraca na temelju Direktive 2008/106/EZ.
(10)
Dostupna statistika o pomorcima u Uniji je nekompletna i često netočna, što otežava donošenje politike u ovom sektoru. Detaljni podaci o izdavanju svjedodžbi pomorcima ne mogu u potpunosti riješiti ovaj problem, ali bi svakako pomogli. Temeljem Konvencije STCW stranke su obvezne voditi registre svih svjedodžbi i ovjera te relevantnih ponovnih potvrda ili drugih mjera koje na njih utječu. Države članice su dužne voditi registar izdanih svjedodžbi i ovjera. S ciljem dobivanja što je moguće potpunijih informacija o situaciji o zapošljavanju u Uniji te isključivo s ciljem olakšavanja donošenja politika državama članicama i Komisiji, trebalo bi se zahtijevati da države članice Komisiji šalju odabrane informacije koje već postoje u njihovom registru svjedodžbi o osposobljenosti pomoraca. Te bi se informacije trebale dostaviti samo u svrhe statističke analize, te se ne smiju koristiti u upravne, pravne ili verifikacijske svrhe. Te informacije moraju biti sukladne zahtjevima Unije s obzirom na zaštitu podataka te bi, stoga, odgovarajuću odredbu s tim ciljem trebalo uključiti u Direktivu 2008/106/EZ.
(11)
Rezultati analize tih informacija trebali bi se koristiti za predviđanje trendova na tržištu rada s ciljem poboljšanja izbora za pomorce u pogledu planiranja karijere te korištenja mogućnosti dostupnog strukovnog obrazovanja i osposobljavanja. Takvi bi rezultati također trebali doprinijeti poboljšanju strukovnog obrazovanja i osposobljavanja.
(12)
Kako bi prikupili podatke o pomorskoj struci sukladno njenom razvoju te razvoju tehnologije, trebalo bi Komisiji dodijeliti ovlasti da, sukladno članku 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, donese akte u vezi s prilagodbama Priloga V. Direktivi 2008/106/EZ. Uporabu takvih delegiranih akata trebalo bi ograničiti na slučajeve u kojima izmjene Konvencije i Kodeksa STCW zahtijevaju promjene tog Priloga. Nadalje, takvi delegirani akti ne bi trebali zahtijevati promjenu odredbe o anonimnom obliku podataka iz tog Priloga. Od posebne je važnosti da Komisija u okviru svog rada na pripremama održava odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na stručnoj razini. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata Komisija bi trebala osigurati istovremenu, pravovremenu i odgovarajuću dostavu relevantnih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(13)
Značajka je pomorskog sektora Unije visoka kakvoća pomorskog znanja koje doprinosi njegovoj konkurentnosti. Kakvoća osposobljavanja pomoraca je važna za konkurentnost ovog sektora te za privlačenje građana Unije, posebno mladih ljudi, pomorskoj struci.
(14)
S ciljem održavanja normi kakvoće u pogledu osposobljavanja pomoraca, trebalo bi poboljšati mjere za sprječavanje krivotvorenja svjedodžbi o osposobljenosti i stručnoj osposobljenosti.
(15)
Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu Direktive 2008/106/EZ, Komisiji treba dodijeliti provedbene ovlasti u području osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi pomorcima. Iz istog razloga Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti u pogledu statističkih podataka o pomorcima koje države članice dostavljaju Komisiji. Navedene se ovlasti trebaju izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela koja u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (11).
(16)
Postupak ispitivanja trebao bi se koristiti za usvajanje tehničkih zahtjeva potrebnih da se osigura ogovarajuće upravljanje statističkim podacima iz Priloga V. Direktivi 2008/106/EZ te za donošenje provedbenih odluka o priznavanju i opozivu priznavanja sustava STCW trećih zemalja.
(17)
Manila izmjene stupile su na snagu 1. siječnja 2012., dok se prijelazni dogovori mogu primjenjivati do 1. siječnja 2017. Radi nesmetanog prijelaza na nova pravila, ova bi Direktiva trebala osigurati prijelazne dogovore jednake onima utvrđenima u Manila izmjenama.
(18)
Odbor za sigurnost u pomorskom prometu pri IMO-u na svojoj 89. sjednici primijetio je potrebu za pojašnjavanjem s obzirom na primjenu Manila izmjena, uzimajući u obzir prijelazne dogovore u njima utvrđene te Rezoluciju 4. Konferencije STCW koja priznaje potrebu postizanja potpune usklađenosti do 1. siječnja 2017. To su pojašnjenje osigurale okružnice IMO-a STCW.7/Circ.16 i STCW.7/Circ.17. Posebno STCW.7/Circ.16 navodi da valjanost svih ponovno potvrđenih svjedodžbi ne bi trebala biti duža od 1. siječnja 2017. za pomorce koji imaju svjedodžbe izdane sukladno odredbama Konvencije STCW koje su se primjenjivale neposredno prije 1. siječnja 2012., te koji nisu ispunili zahtjeve Manila izmjena, te za pomorce koji su započeli odobrenu pomorsku službu, odobreno obrazovanje i osposobljavanje ili odobreni tečaj osposobljavanja prije 1. srpnja 2013.
(19)
Daljnje odgode uključivanja Manila izmjena u pravo Unije trebalo bi se izbjegavati, s ciljem održavanja konkurentnosti pomoraca iz Unije kao i sigurnosti na brodovima pomoću suvremenog osposobljavanja.
(20)
Zbog jedinstvene provedbe Manila izmjena u Uniji, preporučljivo je da kod prenošenja ove Direktive, države članice uzmu u obzir smjernice iz okružnica IMO-a STCW.7/Circ.16 i STCW.7/Circ.17.
(21)
Budući da cilj ove Direktive, posebno usklađivanje trenutnih pravila Unije s međunarodnim pravilima za osposobljavanje i izdavanje svjedodžbi pomorcima, države članice ne mogu dostatno ostvariti, nego ga se može, zbog opsega ili učinaka djelovanja, na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kako je određeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti navedenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(22)
Direktivu 2008/106/EZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Izmjene Direktive 2008/106/EZ
Direktiva 2008/106/EZ mijenja se kako slijedi:
(1)
Članak 1. mijenja se kako slijedi:
(a)
točke (18) i (19) zamjenjuju se sljedećim:
„(18)
‚Pravilnik o radiokomunikacijama’ znači Pravilnik o radiokomunikacijama u prilogu ili za koji se smatra da je u prilogu Međunarodnoj konvenciji o telekomunikacijama, kako je izmijenjena;
(19)
‚putnički brod’ znači brod kako je definiran u Međunarodnoj konvenciji o zaštiti ljudskog života na moru, 1974. (SOLAS 74) kako je izmijenjena”;
(b)
točka (24) zamjenjuje se sljedećim:
„(24)
‚Kodeks STCW’ znači najnovija verzija Kodeksa o osposobljavanju, izdavanju svjedodžbi i straži pomoraca (STCW), kako je usvojen Rezolucijom 2. Konferencije iz 1995”;
(c)
točka (27) briše se;
(d)
točka (28) zamjenjuje se sljedećim:
„(28)
‚pomorska služba’ znači rad na brodu za koji je potrebno izdavanje ili ponovna potvrda svjedodžbe o osposobljenosti, svjedodžbe o stručnoj osposobljenosti ili druga kvalifikacija”;
(e)
dodaju se sljedeće točke:
„(32)
radio operater GMDSS’ znači osoba koja je kvalificirana sukladno poglavlju IV. Priloga I.;
(33)
‚Pravilnik ISPS’ znači Međunarodni pravilnik IMO-a o sigurnosnoj zaštiti brodova i lučkih prostora, u ažuriranoj verziji, donesen 12. prosinca 2002. Rezolucijom 2. Konferencije vlada ugovornih stranaka SOLAS 74;
(34)
‚časnik sigurnosne zaštite broda’ znači osoba na brodu odgovorna zapovjedniku koju kompanija zaduži za sigurnosnu zaštitu broda uključujući provedbu i održavanje plana sigurnosne zaštite broda te za vezu s časnikom sigurnosne zaštite kompanije i lučkim časnicima sigurnosne zaštite;
(35)
‚dužnosti sigurnosne zaštite’ uključuju sve zadatke i dužnosti vezane uz sigurnosnu zaštitu na brodu kako je utvrđeno u poglavlju XI/2 SOLAS 74, kako je izmijenjen Pravilnikom ISPS;
(36)
‚svjedodžba o osposobljenosti’ znači svjedodžba izdana i ovjerena za kapetane, časnike i radio operatere GMDSS sukladno poglavljima II., III., IV., ili VII. Priloga I. koja zakonitom vlasniku daje pravo obavljanja posla i funkcija na brodu, na razini odgovornosti koje su u njoj navedene;
(37)
‚svjedodžba o stručnoj osposobljenosti’ znači svjedodžba koja nije svjedodžba o osposobljenosti, koja je izdana pomorcu te navodi koji su relevantni zahtjevi u pogledu osposobljavanja, vještina ili pomorske službe zadovoljeni;
(38)
‚dokumentirani dokazi’ znači dokumentacija, koja nije svjedodžba o osposobljenosti ili svjedodžba o stručnoj osposobljenosti, koji se koriste kako bi se utvrdilo da su relevantni zahtjevi iz ove Direktive ispunjeni;
(39)
‚časnik elektrotehničar’ znači časnik koji je osposobljen sukladno poglavlju III. Priloga I.;
(40)
‚pomorac osposobljen za rad na palubi’ znači mornar koji je osposobljen sukladno poglavlju II. Priloga I.;
(41)
‚pomorac osposobljen za rad sa strojem’ znači mornar koji je osposobljen sukladno poglavlju III. Priloga I.;
(42)
‚mornar elektrotehničar’ znači mornar koji je osposobljen sukladno poglavlju III. Priloga I.”
(2)
Prvi stavak članka 3. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da pomorci koji rade na brodovima iz članka 2. budu osposobljeni najmanje u skladu sa zahtjevima Konvencije STCW, kako je utvrđeno u Prilogu I. ovoj Direktivi te da posjeduju svjedodžbe utvrđene u točkama (36) i (37) članka 1. i/ili dokumentirane dokaze utvrđene u točki (38) članka 1.”
(3)
Članak 4. briše se.
(4)
Članak 5. mijenja se kako slijedi:
(a)
naslov se mijenja i glasi:
„Svjedodžba o osposobljavanju, svjedodžba o stručnoj osposobljenosti i ovjere”;
(b)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Države članice osiguravaju da se svjedodžbe o osposobljenosti i svjedodžbe o stručnoj osposobljenosti izdaju samo kandidatima koji ispunjavaju zahtjeve iz ovog članka.”;
(c)
stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Svjedodžbe o osposobljenosti i svjedodžbe o stručnoj osposobljenosti izdaju se sukladno Uredbi I/2, stavku 3. Priloga Konvenciji STCW.”;
(d)
umeće se sljedeći stavak:
„3a. Svjedodžbe o osposobljenosti izdaju samo države članice, nakon provjere vjerodostojnosti i valjanosti svih potrebnih dokumentiranih dokaza te sukladno s odredbama utvrđenima u ovom članku.”;
(e)
na kraju stavka 5. dodaje se sljedeća rečenica:
„Ovjere kojima se potvrđuje izdavanje svjedodžbe o osposobljenosti i ovjere kojima se potvrđuje svjedodžba o stručnoj osposobljenosti izdana kapetanima i časnicima sukladno Uredbi V/1-1 i V/1-2 Priloga I. izdaje se samo ako su zahtjevi Konvencije STCW i ove Direktive ispunjeni.”;
(f)
stavci 6. i 7. zamjenjuju se sljedećim:
„6. Država članica koja priznaje svjedodžbu o osposobljenosti ili svjedodžbu o stručnoj osposobljenosti koja je izdana kapetanima i časnicima sukladno Uredbama V/1-1 i V/1-2 Priloga Konvenciji STCW na temelju postupka utvrđenog u članku 19. stavku 2. ove Direktive ovjeravaju tu svjedodžbu kako bi potvrdili njeno priznavanje samo nakon što su se uvjerili u vjerodostojnost i valjanost svjedodžbe. Obrazac koji se koristi za ovjeru utvrđuje se u stavku 3. odjeljka A-I/2 Kodeksa STCW-a.
7. Ovjere iz stavaka 5. i 6.:
(a)
mogu se izdati kao zasebne isprave;
(b)
izdaju samo države članice;
(c)
svaka dobiva jedinstveni broj, osim ovjera kojima se potvrđuje izdavanje svjedodžbe o osposobljenosti, kojima se može dodijeliti broj isti broju dotične svjedodžbe o osposobljenosti, pod uvjetom da je taj broj jedinstven; i
(d)
prestaju važiti čim ovjerena svjedodžba o osposobljenosti ili svjedodžba o stručnoj osposobljenosti izdana kapetanima ili časnicima sukladno pravilima V/1-1 i V/1-2 Priloga Konvenciji STCW prestaje biti valjana ili je povuče, privremeno oduzme ili ukine država članica ili treća zemlja koja ju je izdala, a u svakom slučaju u roku od pet godina od datuma njihovog izdavanja.”;
(g)
dodaju se sljedeći stavci:
„11. Kandidati za izdavanje svjedodžbe moraju dostaviti zadovoljavajući dokaz:
(a)
o svojem identitetu;
(b)
o svojoj dobi koja ne smije biti manja od propisane u pravilima u Prilogu I. za svjedodžbu o osposobljavanju ili za svjedodžbu o stručnoj osposobljenosti za koju je podnio zahtjev;
(c)
da zadovoljavaju norme zdravstvenog stanja navedenog u odjeljku A-I/9 Kodeksa STCW;
(d)
o završetku pomorske službe i s tim povezane obvezne obuke, koji za dobivanje svjedodžbe o osposobljenosti ili svjedodžbe o stručnosti za koju su podnijeli zahtjev propisuju pravila iz Priloga I.; i
(e)
o zadovoljavanju normi stručne osposobljenost propisane pravilima iz Priloga I. za radna mjesta, funkcije i razine koje je potrebno navesti na ovjeri svjedodžbe o osposobljenosti.
Ovaj se stavak ne primjenjuje na priznavanje ovjera na temelju pravila I/10 Konvencije STCW.
12. Svaka se država članica obvezuje:
(a)
voditi registar ili registre svih svjedodžbi o osposobljenosti i svjedodžbi o stručnoj osposobljenosti te ovjera koje su izdane, zapovjednicima, časnicima i, prema potrebi, mornarima koje su izdane, kojima je istekao rok valjanosti ili su ponovno potvrđene, privremeno oduzete, otkazane ili prijavljene kao izgubljene ili uništene, kao i izdanih dozvola;
(b)
staviti na raspolaganje informacije o statusu svjedodžbi o osposobljenosti, ovjera i dozvola drugim državama članicama ili drugim strankama Konvencije STCW te brodarskim društvima koji zahtijevaju provjeru vjerodostojnosti i valjanosti svjedodžbi o osposobljenosti i/ili svjedodžbi izdanih kapetanima i časnicima sukladno pravilima V/1-1 i V/1-2 Priloga I. koje su im dostavili pomorci radi priznavanja svojih svjedodžbi, na temelju pravila I/10 Konvencije STCW, ili zasnivanja radnog odnosa na brodu.
13. Od 1. siječnja 2017., informacije koje moraju biti na raspolaganju sukladno točki (b) stavka 12. dostupne su elektronskim putem.”
(5)
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 5.a
Podaci koji se dostavljaju Komisiji
Svaka država članica jednom godišnje daje Komisiji na raspolaganje podatke navedene u Prilogu V. Direktivi o svjedodžbama o osposobljenosti, ovjere kojima se potvrđuje priznavanje svjedodžbi o osposobljenosti, kao i, na dragovoljnoj osnovi, potvrde o stručnoj osposobljenosti izdane mornarima sukladno poglavlju II., III. i VII. Priloga Konvenciji STCW, u svrhe statističke analize samo i isključivo na korištenje državama članicama i Komisiji za kreiranje politika.”
(6)
Članak 7. mijenja se kako slijedi:
(a)
dodaje se sljedeći stavak:
„1.a Država članica, za brodove koji koriste odredbe Konvencije STCW koje se odnose na povlastice obalne plovidbe, koje uključuju plovidbu uz obalu druge države članice ili stranaka Konvencije STCW u granicama njihove utvrđene obalne plovidbe, sklapaju dogovor s državama članicama ili dotičnim strankama određujući i podatke o uključenim trgovačkim područjima i drugim relevantnim odredbama.”;
(b)
umeću se sljedeći stavci:
„3.a Druge države članice mogu prihvatiti svjedodžbe o osposobljenosti pomoraca koju je izdala država članica ili stranka Konvencije STC za svoje utvrđene granice obalne plovidbe za službu u njihovim utvrđenim granicama obalne plovidbe, pod uvjetom da dotične države članice ili stranke sklope dogovor utvrđujući podatke o uključenim trgovačkim područjima i drugim relevantnim uvjetima.
3.b Države članice koje utvrđuju obalnu plovidbu, sukladno zahtjevima ovog članka:
(a)
zadovoljavaju načela kojima se uređuje obalna plovidba navedena u odjeljku A-I/3 Kodeksa STCW;
(b)
uključuju granice obalne plovidbe u ovjere koje izdaju sukladno članku 5.”
(7)
Prvi stavak članka 8. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Države članice poduzimaju i provode odgovarajuće mjere za sprečavanje krivotvorenja i drugih nezakonitih radnji u pogledu postupka izdavanja svjedodžbi i ovjera te predviđaju sankcije koje su učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.’
(8)
Članak 9. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavci 1. i 2. zamjenjuju se sljedećim:
„1. Države članice utvrđuju procese i postupke za nepristranu istragu o svakom prijavljenom slučaju nestručnosti, djelovanju ili propustu u vezi sa sigurnosnom zaštitom koji može predstavljati izravnu prijetnju za sigurnost ljudskih života ili imovine na moru ili morskome okolišu koji su počinili vlasnici svjedodžbi o osposobljenosti i svjedodžbi o stručnoj osposobljenosti ili ovjera koje je izdala ta država članica tijekom izvršavanja dužnosti navedenih u njihovim svjedodžbama, kao i za povlačenje, privremeno oduzimanje i ukidanje tih svjedodžbi o osposobljavanju i svjedodžbi o stručnoj osposobljenosti zbog navedenih razloga i radi sprečavanja prijevara.
2. Države članice poduzimaju i provode odgovarajuće mjere za sprečavanje prijevare i drugih nezakonitih radnji u vezi s postupkom izdavanja svjedodžbi o osposobljavanju i svjedodžbi o stručnoj osposobljenosti te ovjera.”;
(b)
u stavku 3. uvodna se rečenica zamjenjuje sljedećim:
„Takve se disciplinske mjere propisuju i provode u slučajevima kada:”.
(9)
Članak 10. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. mijenja se kako slijedi:
i.
točka (a) zamjenjuje se sljedećim:
„(a)
sve se djelatnosti osposobljavanja, ocjene osposobljenosti, izdavanja svjedodžbi, uključujući izdavanje zdravstvenih svjedodžbi, ovjeravanja i ponovnog potvrđivanja, koje obavljaju nevladine agencije ili tijela u njihovoj nadležnosti, neprekidno nadgledaju pomoću sustava normi kakvoće, kako bi se osiguralo postizanje utvrđenih ciljeva, uključujući one koji se odnose na kvalifikacije i iskustvo instruktora i ocjenjivača sukladno odjeljku A-I/8 Kodeksa STCW;”;
ii.
točka (b) zamjenjuje se sljedećim:
„(b)
kada vladine agencije ili tijela provode takve radnje, postoji sustav normi kakvoće, sukladno odjeljku A-I/8 Kodeksa STCW;”;
iii.
točka (c) zamjenjuje se sljedećim:
„(c)
ciljevi obrazovanja i osposobljavanja, te s njima povezane norme kakvoće stručne osposobljenosti koje treba postići, jasno se određuju te se utvrđuju razine znanja, razumijevanja i vještina koje odgovaraju provjerama znanja i ocjenjivanju na temelju Konvencije STCW;”;
(b)
u stavku 2., dodaje se sljedeća točka:
„(d)
sve odredbe Konvencije i Kodeksa STCW koje se primjenjuju, uključujući izmjene obuhvaćene su sustavom normi kakvoće. Države članice također mogu u svoj sustav uključiti druge odredbe koje se primjenjuju iz ove Direktive.”;
(c)
stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Dotična država članica dostavlja Komisiji izvješće o svakoj ocjeni izvršenoj na temelju stavka 2., pomoću obrasca navedenog u odjeljku A-I/Kodeksa STCW, u roku od šest mjeseci od datuma ocjene.”
(10)
Članak 11. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 11.
Medicinske norme
1. Svaka država članica utvrđuje norme zdravstvenog stanja pomoraca i postupke za izdavanje svjedodžbe o zdravstvenoj sposobnosti sukladno ovom članku i odjeljku A-I/9 Kodeksa STCW, uzimajući u obzir, prema potrebi, odjeljak B-I/9 Kodeksa STCW.
2. Svaka država članica osigurava da su osobe odgovorne za procjenu zdravstvenog stanja pomoraca liječnici koje priznaje ta država članica za obavljanje zdravstvenih pregleda pomoraca, sukladno odjeljku A-I/9 Kodeksa STCW.
3. Svaki pomorac koji posjeduje svjedodžbu o osposobljenosti ili svjedodžbu o stručnoj osposobljenosti izdanu na temelju odredbi Konvencije STCW koji radi na brodu također posjeduje valjanu svjedodžbu o zdravstvenoj sposobnosti koja je izdana sukladno članku i odjeljku A-I/9 Kodeksa STCW.
4. Kandidati za izdavanje svjedodžbe o zdravstvenoj sposobnosti:
(a)
nisu mlađi od 16. godina;
(b)
dostavljaju zadovoljavajući dokaz o svojem identitetu; i
(c)
zadovoljavaju primjenjive norme o zdravstvenom stanju koje je utvrdila dotična država članica.
5. Svjedodžba o zdravstvenoj sposobnosti važeća je najduže dvije godine, osim u slučaju pomoraca mlađih od 18 godina, kada je važeća najdulje jednu godinu;
6. Ako rok valjanosti svjedodžbe istekne tijekom plovidbe, primjenjuje se pravilo I/9 Priloga Konvenciji STCW.
7. U hitnim slučajevima država članica može dopustiti pomorcu da radi bez valjane svjedodžbe o zdravstvenoj sposobnosti. U takvim slučajevima, primjenjuje se pravilo I/9 Priloga Konvenciji STCW.”
(11)
Članak 12. mijenja se kako slijedi:
(a)
naslov se mijenja i glasi:
„Ponovno potvrđivanje valjanosti svjedodžbi o osposobljenosti i svjedodžbi o stručnoj osposobljenosti”;
(b)
dodaje se sljedeći stavak:
„2.a Svaki kapetan i časnik, za nastavak službe na tankerima, zadovoljava uvjete stavka 1. ovog članka i od njega se zahtijeva da u razmacima koji nisu duži od pet godina, dokaže stalnu stručnost za tankere sukladno stavku 3. odjeljak A-I/11 Kodeksa STCW.”;
(c)
stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Svaka država članica uspoređuje norme osposobljenosti koje se zahtijevaju od kandidata za svjedodžbe o osposobljenosti izdane prije 1. siječnja 2017. s onima koji se za dobivanje odgovarajuće svjedodžbe navode u dijelu A Kodeksa STCW i određuju treba li od vlasnika takvih svjedodžbi o osposobljenosti zahtijevati odgovarajuću dopunu ili obnavljanje osposobljavanja ili ponovnu procjenu njihove osposobljenosti.”;
(d)
stavak 5. zamjenjuje se sljedećim:
„5. Za potrebe stalnog dopunjavanja znanja zapovjednika, časnika i radiooperatera, svaka država članica osigurava da su tekstovi najnovijih promjena nacionalnih i međunarodnih propisa o sigurnosti ljudskih života na moru, sigurnosnoj zaštiti i zaštiti morskog okoliša dostupni brodovima koji plove pod njezinom zastavom poštujući točku (b) članka 14. stavka 3. i članak 18.”
(12)
U članku 13. stavak 2. se briše.
(13)
Članak 14. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 1. dodaju se sljedeće točke:
„(f)
pomorci zaposleni na bilo kojem brodu prošli su dopuni i obnovu osposobljavanja kako se zahtijeva Konvencijom STCW;
(g)
u svakom trenutku na brodu se odvija učinkovita usmena komunikacija sukladno stavcima 3. i 4. Poglavlja V. pravila 14. SOLAS 74, kako je izmijenjena.”;
(b)
dodaje se sljedeći stavak:
„4. Brodske kompanije osiguravaju da su zapovjednici, časnici i drugo osoblje kojem su dodijeljena posebna zaduženja i odgovornosti na ro-ro putničkim brodovima završili obuku upoznavanja kako bi stekli sposobnost potrebnu za radno mjesto, dužnosti i odgovornosti koje će preuzeti, uzimajući u obzir smjernice iz odjeljka B-I/14 Kodeksa STCW.”
(14)
Članak 15. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 15.
Radna sposobnost
1. S ciljem sprečavanja umora, države članice:
(a)
utvrđuju i provode vrijeme za odmor osoblja na brodskoj straži i onog čije dužnosti uključuju dužnosti sigurnosti, sigurnosne zaštite i sprečavanja onečišćenja sukladno stavcima od 3. do 13.;
(b)
i zahtijevaju da sustavi straže budu tako uređeni da učinkovitost osoba na straži ne bude umanjena zbog umora te da su dužnosti tako raspoređene da prvi sastav straže na početku plovidbe kao i sljedeće smjene straže budu dovoljno odmorne i u svakom pogledu radno sposobne.
2. Države članice, s ciljem sprečavanja zloporabe droga i alkohola, osiguravaju da su sukladno odredbama iz ovog članka utvrđene odgovarajuće mjere.
3. Države članice uzimaju u obzir opasnost koju predstavlja umor pomoraca, posebno onih čije dužnosti uključuju sigurno upravljanje broda sukladno sigurnosnim mjerama.
4. Sve osobe kojima je dodijeljena dužnost odgovornog časnika na straži ili mornara koji je dio sastava straže, te one osobe kojima su dodijeljene dužnosti vezane uz sigurnost, sigurnosnu zaštitu, sprečavanje onečišćenja i sigurnosne dužnosti imaju pravo na vrijeme za odmor:
(a)
najmanje 10 sati u svakom 24-satnom razdoblju; i
(b)
77 sati u svakom sedmodnevnom razdoblju.
5. Vrijeme za odmor može se podijeliti u najviše dva dijela, jedan u trajanju od najmanje šest sati, dok vremensko razdoblje između dva uzastopna odmora ne smije trajati dulje od 14 sati.
6. U slučaju opasnosti ili u drugim iznimnim radnim uvjetima, ne treba se pridržavati zahtjeva o vremenu za odmor utvrđenih u stavcima 4. i 5. Vježbe okupljanja, protupožarne vježbe i vježbe s čamcima za spašavanje te vježbe koje propisuju nacionalni zakoni i drugi propisi te međunarodni akti, izvode se tako da u najmanjoj mogućoj mjeri remete vrijeme za odmor i ne uzrokuju umaranje.
7. Države članice zahtijevaju da se rasporedi straže postave na lako dostupnim mjestima. Taj je raspored na standardiziranom obrascu i na radnom jeziku ili jezicima koji se koriste na brodu te na engleskom jeziku.
8. U situacijama kada je pomorac u pripravnosti, kao na primjer kada prostor strojarnice nije pod nadzorom, mora mu se nadoknaditi primjereno vrijeme za odmor, ako pozivi na rad ometaju redovno vrijeme za odmor.
9. Države članice zahtijevaju da se o vremenu za dnevni odmor pomoraca vodi zapisnik na standardiziranom obrascu, na radnom jeziku, jezicima broda i na engleskom, kako bi se omogućio nadzor i provjera sukladnosti s ovim člankom. Pomorci dobivaju svoju presliku obrasca o vremenu za odmor koju potvrđuje zapovjednik ili osoba koju je zapovjednik ovlastio te pomorci.
10. Iznimno od propisa utvrđenih u stavcima od 3. do 9., zapovjednik broda ima pravo od pomorca zahtijevati da obavlja rad toliko dugo koliko je potrebno radi osiguranja neposredne sigurnosti broda, osoba na brodu ili tereta ili radi pružanja pomoći drugim brodovima ili osobama u nevolji na moru. U skladu s tim, zapovjednik može privremeno ukinuti raspored vremena za odmor i zahtijevati od pomorca da radi koliko god je potrebno dok se ne uspostavi redovno stanje. Čim to bude izvedivo nakon ponovnog uspostavljanja redovnog stanja, zapovjednik broda svakom pomorcu koji je radio tijekom predviđenog vremena za odmor osigurava odgovarajuće vrijeme za odmor.
11. Uzimajući u obzir opća načela o zaštiti zdravlja i sigurnosti radnika sukladno Direktivi 1999/63/EZ države članice mogu imati nacionalne zakone i druge propise ili postupke kojima nadležno tijelo odobrava ili registrira kolektivne ugovore koji dopuštaju izuzetke u pogledu propisanog vremena za odmor iz točke (b) stavka 4. i stavka 5. ovog članka, pod uvjetom da vrijeme za odmor nije manje od 70 sati u sedmodnevnom razdoblju te se poštuju ograničenja u stavcima 12. i 13. ovog članka. Takvi izuzeci trebaju u najvećoj mogućoj mjeri poštivati utvrđene norme, ali mogu uzeti u obzir češća ili dulja razdoblja dopusta ili odobriti kompenzacijski dopust za pomorce na straži ili pomorce koji rade na brodovima za kratke plovidbe. Iznimke, u najvećoj mogućoj mjeri, uzimaju u obzir smjernice u pogledu sprečavanja umora iz odjeljka B-VIII/1 Kodeksa STCW. Ne dopuštaju se iznimke od minimalnog vremena za odmor iz točke (a) stavka 4. ovog članka.
12. Iznimke iz stavka 11. u pogledu tjednog vremena za odmor iz točke (b) stavka 4. ne dopuštaju se za više od dva uzastopna tjedna. Razmaci između dvaju razdoblja iznimaka na brodu ne smiju biti kraći od dvostrukog trajanja iznimke.
13. U okviru mogućih iznimaka od stavka 5. navedenih u stavku 11., minimalno vrijeme za odmor u bilo kojem 24-satnom razdoblju iz točke (a) stavka 4. može se podijeliti u najviše tri vremena za odmor, koji traju najmanje šest sati i ni jedno ne traje kraće od sata. Razmaci između uzastopnih vremena za odmor nisu veći od 14 sati. Iznimke nisu duže od 24-satnih razdoblja u bilo kojem sedmodnevnom razdoblju.
14. Države članice utvrđuju, s ciljem sprečavanja zloporabe alkohola, ograničenje od 0,05 % promila u krvi (BAC) ili 0,25 mg/l alkohola u dahu ili količinu alkohola koja dovodi do takve koncentracije alkohola za zapovjednike, časnike i druge pomorce dok obavljaju dodijeljene dužnosti u vezi sa sigurnošću, sigurnosne zaštite i zaštite pomorskog okoliša.”
(15)
U članku 17. stavku 1. točka (c) zamjenjuje se sljedećim:
„(c)
izdaju se svjedodžbe iz članka 5.;”.
(16)
Članak 19. mijenja se kako slijedi:
(a)
naslov se mijenja i glasi:
„Priznavanje svjedodžbi o osposobljenosti i svjedodžbi o stručnoj osposobljenosti”;
(b)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Pomorcima koji ne posjeduju svjedodžbe o osposobljenosti koje izdaje država članica i/ili svjedodžbe o stručnoj osposobljenosti koje države članice izdaju zapovjednicima ili časnicima sukladno pravilima V/1-1 i V/1-2 Konvencije STCW, može se dozvoliti zapošljavanje na brodovima koji plove pod zastavom države članice, pod uvjetom da je odluka o priznavanju njihovih svjedodžbi o osposobljenosti i svjedodžbi o stručnoj osposobljenosti donesena u skladu s postupkom određenim u stavcima od 2. do 6. ovog članka.”;
(c)
u stavku 2. prvi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„2. Država članica koja ovjerom namjerava priznati odgovarajuće svjedodžbe o osposobljenosti i/ili svjedodžbe o stručnoj osposobljenosti iz stavka 1. koje je treća zemlja izdala zapovjedniku, časniku ili radiooperateru za rad na brodovima koji plove pod njezinom zastavom, Komisiji podnosi zahtjev za priznavanjem te treće zemlje, uz navođenje svojih razloga.”;
(d)
stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Komisija donosi odluku o priznavanju treće države. Ti se provedbeni akti donose u skladu postupkom ispitivanja iz članka 28. stavka 2. u roku od 18 mjeseci od datuma podnošenja zahtjeva za priznavanje. Država članica koja podnosi zahtjev može odlučiti jednostrano priznati treću zemlju sve dok ne bude donesena odluka iz ovog stavka.”
(17)
Stavak 6. članka 20. zamjenjuje se sljedećim:
„6. Komisija donosi odluku o povlačenju priznavanja. Navedeni se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 28. stavka 2. Dotične države članice poduzimaju odgovarajuće mjere za provedbu te odluke.”
(18)
prvi stavak članka 22. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Neovisno o zastavi pod kojom plovi, svaki brod, osim onih tipova brodova koji su izuzeti člankom 2., dok je u lukama države članice, podliježe nadzoru države luke koji provode službenici na odgovarajući način ovlašteni od strane te države članice, kako bi se provjerilo imaju li svi pomorci zaposleni na brodu i od kojih se to zahtijeva svjedodžbu o osposobljenosti i/ili svjedodžbu o stručnoj osposobljenosti i/ili dokumentirane dokaze u skladu s Konvencijom STCW.”
(19)
U članku 23. stavku 1. točka (a) zamjenjuje se sljedećim:
„(a)
provjeru posjeduje li svaki pomorac zaposlen na brodu, od kojeg se zahtijeva da ima odgovarajuću svjedodžbu o osposobljenosti i/ili svjedodžbu o stručnoj osposobljenosti u skladu s Konvencijom STCW, takvu svjedodžbu o osposobljenosti ili valjanu posebnu dozvolu ili dokumentirani dokaz da je zahtjev za ovjerom, kojom se potvrđuje priznavanje svjedodžbe o osposobljenosti, podnesem tijelima države zastave;”.
(20)
U članku 23. stavak 2. mijenja se kako slijedi:
(a)
uvodni se tekst zamjenjuje sljedećim:
„2. Sposobnost pomoraca na brodu da poštuju norme u pogledu straže, prema potrebi, propisane Konvencijom STCW procjenjuje se u skladu s dijelom A Kodeksa STCW, ako postoje utemeljeni razlozi za vjerovanje da se te norme ne poštuju iz nekog od sljedećih razloga:”;
(b)
točka (d) zamjenjuje se sljedećim:
„(d)
brodom se upravljalo na način koji predstavlja opasnost za osobe, imovinu ili okoliš ili ugrožava sigurnosnu zaštitu;”.
(21)
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 25.a
Informacije u statističke svrhe
1. Države članice dostavljaju Komisiji informacije navedene u Prilogu V. isključivo u svrhu statističke analize. Te se informacije ne mogu koristiti u upravne, pravne ili u svrhe provjere, te ih isključivo koriste države članice i Komisija za kreiranje politika.
2. Te informacije države članice stavljaju na raspolaganje Komisiji jednom godišnje u elektronskom obliku te obuhvaćaju informacije registrirane do 31. prosinca prethodne godine. Države članice zadržavaju pravo vlasništva nad informacijama u izvornom obliku. Obrađeni statistički podaci na temelju takvih informacija javno su dostupni sukladno odredbama o transparentnosti i zaštiti informacija iz članka 4. Uredbe (EZ) br. 1406/2002.
3. S ciljem osiguravanja zaštite osobnih podataka, države članice osiguravaju da su svi osobni podaci u anonimnom obliku kako je utvrđeno u Prilogu V. koristeći programsku podršku koju osigurava i prihvaća Komisija prije dostavljanja tih podataka Komisiji. Komisija koristi samo informacije u anonimnom obliku.
4. Države članice i Komisija osiguravaju korištenje mjera za prikupljanje, dostavljanje, pohranjivanje, analizu i distribuciju tih informacija koje omogućuju statističku analizu.
U svrhe prvog podstavka, Komisija usvaja detaljne mjere u pogledu potrebnih tehničkih zahtjeva kako bi osigurala odgovarajuće upravljanje statističkim podacima. Ti se provedbeni akti donose sukladno postupku ispitivanja iz članka 28. stavka 2.”
(22)
Članak 27. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 27.
Izmjena
Komisiji su dodijeljene ovlasti za donošenje delegiranih akta, sukladno članku 27a, kojim se izmjenjuje Prilog V. ovoj Direktivi u pogledu posebnog i relevantnog sadržaja i detalja informacija o kojima države članice trebaju izvješćivati pod uvjetom da su ti akti ograničeni na uzimanje u obzir izmjena Konvencije i Kodeksa STCW te poštuju mjere za zaštitu podataka. Ti delegirani akti ne izmjenjuju odredbe o anonimnom obliku podataka kako se zahtijeva u članku 25.a stavku 3.”
(23)
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 27.a
Delegiranje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji u skladu s uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Komisiji se dodjeljuje ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 27. na razdoblje od pet godina, počevši od 3. siječnja 2013. Komisija sastavlja izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije do 4. travnja 2017. Delegiranje ovlasti prešutno se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće mogu u svakom trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz članka 27. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 27. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.”
(24)
Članak 28. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 28.
Odborski postupak
1. Komisiji pomaže Odbor za sigurnost na moru i sprečavanje onečišćenja s brodova (COSS) osnovan Uredbom (EZ) br. 2099/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (12). Taj je Odbor odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela koja se odnose na mehanizme kojima države članice kontroliraju izvršavanje provedbenih ovlasti Komisije (13).
2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011. Ako odbor ne dostavi mišljenje, Komisija ne donosi nacrt provedbenog akta i primjenjuje se treći podstavak članka 5. stavka 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
(25)
Članak 29. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 29.
Sankcije
Države članice utvrđuju sustave sankcija za kršenja nacionalnih odredaba donesenih na temelju članaka 3., 5., 7., od 9. do 15., 17., 18., 19., 22., 23., 24. te Priloga I. i poduzimaju sve potrebne mjere za osiguranje njihove provedbe. Predviđene sankcije moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.”
(26)
Članak 30. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 30.
Prijelazne odredbe
S obzirom na one pomorce koji su započeli odobrenu službu na brodu, odobreni program obrazovanja ili osposobljavanje ili odobreni tečaj osposobljavanja prije 1. srpnja 2013., države članice mogu nastaviti izdavati, priznavati i ovjeravati, do 1. siječnja 2017., svjedodžbe o osposobljenosti sukladno zahtjevima ove Direktive kao i prije 3. siječnja 2013.
Do 1. siječnja 2017., države članice mogu nastaviti obnavljati i ponovno potvrđivati valjanost svjedodžbi o osposobljenosti i ovjere sukladno zahtjevima ove Direktive kao i prije 3. siječnja 2013.”
(27)
Članak 33. se briše.
(28)
Ova se točka ne odnosi na englesku verziju.
(29)
Prilozi se mijenjaju kako slijedi:
(a)
Prilog I. Direktivi 2008/106/EZ zamjenjuje se Prilogom I. ovoj Direktivi;
(b)
Prilog II. Direktivi 2008/106/EZ izmjenjuje se kako je utvrđeno u Prilogu II. ovoj Direktivi;
(c)
tekst Priloga III. ovoj Direktivi dodaje se Prilogu V. Direktivi 2008/106/EZ.
Članak 2.
Prenošenje
1. Ne dovodeći u pitanje članak 30. Direktive 2008/106/EZ, kako je izmijenjena točkom (26) članka 1. ove Direktive, države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 4. srpnja 2014., a posebno u pogledu točke (5) članka 1. ove Direktive do 4. siječnja 2015. Države članice Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
Kad države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
2. Države članice dostavljaju Komisiji tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području koje obuhvaća ova Direktiva.
Članak 3.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 4.
Adresati
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 21. studenoga 2012.