PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/462
ze dne 19. března 2015,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postupy pro povolení orgánů dohledu ke zřízení zvláštních účelových jednotek, pro spolupráci a výměnu informací mezi orgány dohledu v souvislosti se zvláštními účelovými jednotkami, jakož i pro stanovení formátů a tabulek pro informace, které mají zvláštní účelové jednotky podávat v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (1), a zejména na čl. 211 odst. 2 písm. a) a b) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zvláštní účelové jednotky musí před převzetím rizika od pojišťoven nebo zajišťoven získat od orgánu dohledu povolení ke zřízení. Podmínky a postupy pro udělení a odnětí tohoto povolení, včetně požadavků na dokumentaci, jsou upraveny směrnicí 2009/138/ES a toto nařízení by je mělo doplnit.
(2)
Pokud zvláštní účelová jednotka přebírá riziko od více než jedné pojišťovny nebo zajišťovny, měla by udržovat objem aktiv na úrovni nebo nad úrovní své souhrnné maximální expozice rizikům s ohledem na každý jednotlivý smluvní závazek. Při udělení povolení by orgán dohledu měl posoudit, zda je tato povinnost splněna, a vzít v úvahu každé jednotlivé smluvní ujednání a přenos rizika.
(3)
Je důležité stanovit postupy pro spolupráci a výměnu informací mezi orgány dohledu v případě, že je zvláštní účelová jednotka zřízena v členském státě, který není členským státem, v němž je zřízena pojišťovna nebo zajišťovna, od níž zvláštní účelová jednotka přebírá riziko. Spolupráce a výměna informací mezi orgány dohledu je důležitá zejména během procesu povolení zvláštní účelové jednotky. Je nezbytná k zajištění účinného a efektivního dohledu rovněž v případech, kdy dojde k podstatným změnám, jež mohou mít potenciálně vliv na to, zda zvláštní účelová jednotka splňuje požadavky článku 211 směrnice 2009/138/ES, a v případech, kdy je povolení odňato nebo zanikne.
(4)
Požadavky na oznamování orgánům dohledu, které jsou stanoveny v článku 325 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 (2), by měly orgánům dohledu umožnit posoudit, zda zvláštní účelové jednotky průběžně plní příslušné požadavky. Tyto požadavky by měly být doplněny tabulkami a formáty stanovenými v tomto nařízení.
(5)
Pro lepší pochopení příslušných technických pravidel, která mají být stanovena, je nezbytné definovat pojem „zvláštní účelová jednotka s více ujednáními“.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA).
(7)
Orgán EIOPA uskutečnil o návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, otevřené veřejné konzultace, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v oblasti pojištění a zajištění zřízené podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (3).
(8)
V zájmu posílení právní jistoty ohledně režimu dohledu během zaváděcího období stanoveného v článku 308a směrnice 2009/138/ES, které započne dne 1. dubna 2015, je třeba, aby toto nařízení vstoupilo v platnost co nejdříve, a to prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví:
a)
postupy, které mají být dodrženy při udělení a odnětí povolení orgánů dohledu ke zřízení zvláštních účelových jednotek;
b)
postupy, které mají být dodrženy při spolupráci a výměně informací mezi orgánem dohledu členského státu, v němž je zvláštní účelová jednotka usazena, a orgánem dohledu členského státu, v němž je usazena pojišťovna nebo zajišťovna přenášející riziko;
c)
formáty a tabulky, které mají být používány pro každoroční podávání informací zvláštní účelovou jednotkou.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „zvláštní účelovou jednotkou s více ujednáními“ rozumí zvláštní účelová jednotka, která přebírá rizika na základě více než jednoho samostatného smluvního ujednání od jedné nebo více pojišťoven nebo zajišťoven.
Článek 3
Povolení orgánů dohledu ke zřízení zvláštních účelových jednotek
Za účelem zřízení sídla na území členského státu požádá zvláštní účelová jednotka o povolení orgán dohledu daného členského státu.
Článek 4
Rozhodnutí orgánu dohledu
1. Orgán dohledu členského státu, v němž je zvláštní účelová jednotka usazena nebo má být usazena, rozhodne o žádosti o povolení do šesti měsíců ode dne jejího obdržení.
2. Ve svém rozhodnutí o udělení povolení uvede orgán dohledu činnosti, pro které zvláštní účelová jednotka obdržela povolení, a případně podmínky týkající se těchto činností.
3. Zamítavé rozhodnutí musí být orgánem dohledu plně odůvodněno a oznámeno žadateli.
Článek 5
Požadavky na prokázání a doložení skutečností
Při podání žádosti o povolení orgánem dohledu musí zvláštní účelová jednotka doložením příslušných dokumentů prokázat, že splňuje požadavky stanovené v článcích 318 až 324, 326 a 327 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 a že je schopna splnit požadavky článku 325 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35. Při podání žádosti o povolení musí žadatel předložit přinejmenším dokumenty stanovené v příloze I. Dokumenty musí popisovat strukturu zvláštní účelové jednotky, přebírané riziko a financování zvláštní účelové jednotky.
Článek 6
Odnětí povolení
1. Orgán dohledu, který udělil povolení ke zřízení zvláštní účelové jednotky, může povolení této zvláštní účelové jednotky odejmout, pokud:
a)
zvláštní účelová jednotka již nesplňuje původní podmínky, za nichž jí bylo povolení uděleno;
b)
zvláštní účelová jednotka závažným způsobem neplní povinnosti stanovené předpisy, jež se na ni vztahují.
2. V případě uvedeném v odst. 1 písm. b) má orgán dohledu za to, že zvláštní účelová jednotka závažným způsobem neplní povinnosti, tehdy, pokud nesplňuje požadavek plného finančního pokrytí a podle názoru orgánu dohledu není schopna v přiměřené lhůtě tento požadavek opětovně splnit.
3. Rozhodnutí o odnětí povolení musí být plně odůvodněno a zvláštní účelové jednotce neprodleně oznámeno.
Článek 7
Zvláštní účelová jednotka s více ujednáními
1. Při podání žádosti o povolení orgánu dohledu ke zřízení zvláštní účelové jednotky s více ujednáními musí žadatel navíc prokázat ke spokojenosti orgánu dohledu, že její solventnost nemůže být nepříznivě ovlivněna likvidačním řízením kterékoli pojišťovny nebo zajišťovny, jež na ni přenášejí rizika, a že je vždy schopna dodržet solventnostní požadavek.
2. Při prokazování, že solventnost zvláštní účelové jednotky s více ujednáními nemůže být nepříznivě ovlivněna likvidačním řízením kterékoli pojišťovny nebo zajišťovny, jež na ni přenášejí rizika, musí zvláštní účelová jednotka s více ujednáními předložit dostatečné doklady, které jejímu orgánu dohledu umožní posoudit její celkovou souhrnnou maximální expozici rizikům a souhrnnou maximální expozici rizikům ve vztahu ke každému samostatnému smluvnímu ujednání týkajícímu se přenesení rizika z pojišťovny nebo zajišťovny.
3. Při podání žádosti o povolení orgánu dohledu ke zřízení zvláštní účelové jednotky s více ujednáními musí žadatel předložit dostatečné doklady o tom, že splňuje podmínky stanovené v článcích 319 až 321 a 326 prováděcího nařízení s ohledem na každé samostatné smluvní ujednání, aby bylo možné určit, zda tato zvláštní účelová jednotka s více ujednáními splňuje solventnostní požadavky.
4. Pokud žadatel není schopen předložit dostatečné doklady v souladu s ustanoveními odstavců 1 až 3, orgán dohledu žádost o povolení ke zřízení zvláštní účelové jednotky s více ujednáními zamítne.
Článek 8
Průběžná spolupráce mezi orgány dohledu
1. Pokud je zvláštní účelová jednotka, která přebírá riziko od pojišťovny či zajišťovny, zřízena v členském státě jiném než členský stát, v němž je povolena pojišťovna nebo zajišťovna, musí příslušné orgány dohledu průběžně spolupracovat.
2. Orgány dohledu si vyměňují informace důležité pro výkon úkolů dohledu, včetně informací o veškerých plánovaných opatřeních v oblasti dohledu ve vztahu ke zvláštní účelové jednotce nebo pojišťovně či zajišťovně přenášející riziko, pokud to může ovlivnit dohled nad touto zvláštní účelovou jednotkou nebo pojišťovnou či zajišťovnou přenášející riziko. Za těchto okolností spolu orgány dohledu komunikují bez zbytečného odkladu.
Článek 9
Předchozí konzultace před udělením povolení
Orgán dohledu, od něhož je požadováno povolení ke zřízení zvláštní účelové jednotky, před udělením povolení konzultuje orgán dohledu členského státu, ve kterém je zřízena pojišťovna nebo zajišťovna přenášející riziko.
Článek 10
Sdělení změn
Orgán dohledu nad zvláštní účelovou jednotkou bez zbytečného odkladu sdělí veškeré relevantní informace, které obdržel od zvláštní účelové jednotky podle čl. 325 odst. 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 a které se týkají změn, jež by mohly ovlivnit to, zda zvláštní účelová jednotka splňuje požadavky stanovené v článcích 318 až 324, 326 a 327 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35, orgánu dohledu nad pojišťovnou nebo zajišťovnou přenášející riziko na tuto zvláštní účelovou jednotku. Orgán dohledu bez zbytečného odkladu informuje o tom, že zvláštní účelová jednotka porušila solventnostní požadavky.
Článek 11
Sdělení odnětí povolení
V případě odnětí povolení zvláštní účelové jednotky orgán dohledu nad touto zvláštní účelovou jednotkou bez zbytečného odkladu informuje orgán dohledu nad pojišťovnou nebo zajišťovnou přenášející riziko na tuto zvláštní účelovou jednotku.
Článek 12
Předání roční zprávy
Orgán dohledu nad zvláštní účelovou jednotkou bez zbytečného odkladu předá orgánu dohledu nad pojišťovnou nebo zajišťovnou přenášející riziko na tuto zvláštní účelovou jednotku roční zprávu, kterou mu zvláštní účelová jednotka předložila podle čl. 325 odst. 3 a 4 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35. V případě zvláštní účelové jednotky s více ujednáními předá její orgán dohledu ostatním orgánům dohledu pouze ty části zprávy, jež se týkají pojišťovny nebo zajišťovny zřízené v členském státě jednotlivých orgánů dohledu.
Článek 13
Kvantitativní obsah roční zprávy
V souladu s článkem 325 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 předkládá zvláštní účelová jednotka svému orgánu dohledu každoročně kvantitativní informace ve formátech a tabulkách stanovených v příloze II a v souladu s pokyny uvedenými v příloze III, přičemž tyto informace zahrnují:
a)
obsah zprávy podle tabulky SPV.01.01 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.01.01;
b)
základní informace o zvláštní účelové jednotce podle tabulky SPV.01.02 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.01.02;
c)
údaje z rozvahy zvláštní účelové jednotky se zvlášť uvedenými podstatnými třídami aktiv, závazků a položkami vlastního kapitálu, včetně dluhových nebo jiných mechanismů financování, podle tabulky SPV.02.01 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.02.01;
d)
údaje z podrozvahy zvláštní účelové jednotky podle tabulky SPV.02.02 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.02.02;
e)
rizika převzatá na základě každého samostatného smluvního ujednání týkajícího se přenesení rizika z pojišťovny nebo zajišťovny podle tabulky SPV.03.01 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.03.01;
f)
výčet dluhových cenných papírů nebo jiných mechanismů financování emitovaných ve vztahu ke každému samostatnému smluvnímu ujednání týkajícímu se přenesení rizika z pojišťovny nebo zajišťovny podle tabulky SPV.03.02 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.03.02.
Článek 14
Kvalitativní obsah roční zprávy
V souladu s článkem 325 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 předkládá zvláštní účelová jednotka svému orgánu dohledu každoročně kvalitativní informace obsahující tyto údaje:
a)
přiměřený popis základny, metod a předpokladů používaných při oceňování aktiv;
b)
přiměřený popis základny, metod a předpokladů používaných při stanovení souhrnné maximální expozice rizikům;
c)
podrobnosti o jakémkoli střetu zájmů mezi zvláštní účelovou jednotkou, pojišťovnami nebo zajišťovnami a věřiteli z dluhových nástrojů či jiných mechanismů financování;
d)
podrobnosti o všech významných transakcích uzavřených zvláštní účelovou jednotkou během posledního období, o němž se podává zpráva;
e)
informace prokazující, že zvláštní účelová jednotka je stále plně finančně kryta, a to včetně:
i)
popisu rizik, která zvláštní účelová jednotka přebírá, včetně rizika likvidity a kvantifikovatelných rizik,
ii)
informací o emitovaných dluhových nástrojích nebo jiných mechanismech financování, které zvláštní účelová jednotka sjednala;
f)
pokud zvláštní účelová jednotka nesplňovala požadavek plného finančního pokrytí nepřetržitě po celé období, o němž se podává zpráva, oznámí příslušné informace o neplnění požadavku a jeho nápravě podle článku 326 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 během daného období;
g)
kvalitativní informace o všech změnách, jež by mohly ovlivnit to, zda zvláštní účelová jednotka splňuje požadavky stanovené v článcích 318 až 324, 326 a 327 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35.
Článek 15
Popis rizik, která zvláštní účelová jednotka přebírá
Při popisu přebíraných rizik v roční zprávě, jak vyžaduje článek 14, uvede zvláštní účelová jednotka tyto informace:
a)
zda se jedná především o rizika životní, nebo neživotní;
b)
jaké druhy rozhodných událostí se na uvedená rizika vztahují;
c)
zda v období, o němž se podává zpráva, nastala rozhodná skutečnost, která vyvolala vznesení nároku vůči aktivům zvláštní účelové jednotky;
d)
zda byly během období, o němž se podává zpráva, na základě vzneseného nároku vyplaceny nějaké částky a pokud ano, jaká částka byla dosud vyplacena a zda rozhodná událost nepříznivě ovlivnila likviditu zvláštní účelové jednotky;
e)
zda se rizikový profil zvláštní účelové jednotky podstatně změnil v porovnání s předchozím obdobím nebo s původními podmínkami, které byly oznámeny orgánu dohledu při povolení zvláštní účelové jednotky.
Článek 16
Informace o emitovaných dluhových nástrojích nebo jiných mechanismech financování, které zvláštní účelová jednotka sjednala
Při sdělení informací o emitovaných dluhových nástrojích nebo jiných mechanismech financování, které zvláštní účelová jednotka sjednala, jak vyžaduje článek 14, uvede zvláštní účelová jednotka tyto informace:
a)
výtěžek z emise dluhových nástrojů nebo z jiného mechanismu financování a zda byly nástroje plně splaceny ve vztahu ke každému samostatnému smluvnímu ujednání týkajícímu se přenesení rizika z pojišťovny nebo zajišťovny;
b)
rozdělení mechanismu financování podle druhů tiers, specifikace tranší nebo tiers, včetně informací o použitém externím nebo interním ratingu pro emitované dluhové nástroje a případně které ratingové agentury byly využity;
c)
důvody, proč jsou finanční ujednání považována za dostatečně spolehlivá, aby zajistila trvalou ochranu možných nároků pojišťovny nebo zajišťovny přenášející riziko na zvláštní účelovou jednotku, aby zachovala schopnost zvláštní účelové jednotky poskytnout plnění, k němuž je v okamžiku splatnosti částek povinna, a aby zajistila strukturu vyplácení dluhových nebo jiných mechanismů financování;
d)
dluhové nástroje, které byly částečně nebo úplně anulovány, zpětně odkoupeny nebo vyplaceny v době od jejich emise a zvlášť v současném období, o němž se podává zpráva.
Článek 17
Způsob podávání zpráv
Zvláštní účelové jednotky předkládají orgánu dohledu kvantitativní informace podle článku 13 elektronicky a kvalitativní informace podle článku 15 v elektronicky čitelném formátu.
Článek 18
Měna a jednotky
1. Zvláštní účelové jednotky předkládají veškeré peněžní údaje ze zprávy uvedené v článku 13 v měně, ve které zvláštní účelová jednotka připravuje výkazy. Pro tento účel se ostatní měny převedou na měnu vykazování pomocí platného směnného kurzu ke konci období, o němž se podává zpráva.
2. Zvláštní účelové jednotky předkládají číselné hodnoty podle následujících formátů:
a)
datová pole s údaji typu „měna“ se vyplňují s minimální přesností na jednotky;
b)
datová pole s údaji typu „celé číslo“ se vyplňují s přesností na jednotky bez desetinných míst.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 2015.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/462
оd 19. ožujka 2015.
o utvrđivanju provedbenih tehničkih standarda o postupcima za odobrenje nadzornih tijela za uspostavu subjekata posebne namjene, za suradnju i razmjenu informacija među nadzornim tijelima u pogledu subjekata posebne namjene te za utvrđivanje formata i obrazaca za informacije o kojima subjekti posebne namjene trebaju izvješćivati u skladu s Direktivom 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o osnivanju i obavljanju djelatnosti osiguranja i reosiguranja (Solventnost II) (1), a posebno njezin članak 211. stavak 2. točke (a) i (b),
budući da:
(1)
Za uspostavu subjekata posebne namjene, prije preuzimanja rizika društava za osiguranje odnosno društava za reosiguranje, zahtijeva se odobrenje nadzornih tijela. Uvjeti i postupci koje treba slijediti za izdavanje ili povlačenje tog odobrenja, uključujući zahtjeve u pogledu dokumentacije, uređeni su Direktivom 2009/138/EZ i trebalo bi ih nadopuniti ovom Uredbom.
(2)
Ako subjekt posebne namjene preuzima rizike više od jednog društva za osiguranje odnosno društva za reosiguranje, subjekt posebne namjene trebao bi održavati imovinu jednaku svojoj agregiranoj maksimalnoj izloženosti riziku ili veću od nje uzimajući u obzir svaku pojedinačnu ugovornu obvezu. Nadzorno tijelo trebalo bi, kada izdaje odobrenja nadzornih tijela, procijeniti je li ta obveza ispunjena i razmotriti svaki pojedinačni ugovorni aranžman i prijenos rizika.
(3)
Važno je uspostaviti postupke za suradnju i razmjenu informacija među nadzornim tijelima u slučaju da subjekt posebne namjene ima poslovni nastan u državi članici koja nije država članica u kojoj poslovni nastan ima društvo za osiguranje odnosno društvo za reosiguranje, a od kojeg preuzima rizik. Suradnja i razmjena informacija među nadzornim tijelima posebno su važne tijekom postupka izdavanja odobrenja nadzornih tijela subjektu posebne namjene. Isto tako, ako postoje značajne promjene koje potencijalno utječu na usklađenost subjekta posebne namjene sa zahtjevima iz članka 211. Direktive 2009/138/EZ te kada se odobrenje povuče ili ono istekne, suradnja i razmjena informacija među tim nadzornim tijelima nužne su kako bi se osigurao učinkovit i djelotvoran nadzor.
(4)
Zahtjevi u pogledu nadzornog izvješćivanja, koji su utvrđeni u članku 325. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/35 (2), trebali bi nadzornom tijelu subjekta posebne namjene omogućiti procjenu stalne usklađenosti s mjerodavnim zahtjevima. Te zahtjeve trebalo bi dopuniti obrascima i formatima utvrđenima u ovoj Uredbi.
(5)
Radi jasnijeg razumijevanja odgovarajućih tehničkih pravila koje treba utvrditi, nužno je definirati termin „višearanžmanski subjekt posebne namjene”.
(6)
Ova se Uredba temelji na nacrtu provedbenih tehničkih standarda koji je Komisiji podnijelo Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje (EIOPA).
(7)
EIOPA je provela otvoreno javno savjetovanje o nacrtu provedbenih tehničkih standarda na kojem se temelji ova Uredba, analizirala moguće povezane troškove i koristi te zatražila mišljenje Interesne skupine za osiguranje i reosiguranje osnovane u skladu s člankom 37. Uredbe (EU) br. 1094/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (3),
(8)
Radi povećanja pravne sigurnosti u pogledu nadzornog sustava tijekom razdoblja postupnog uvođenja predviđenog u članku 308.a Direktive 2009/138/EZ, a koje započinje 1. travnja 2015., važno je osigurati da ova Uredba stupi na snagu što je prije moguće, sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom Uredbom utvrđuju se:
(a)
postupci koje treba slijediti za izdavanje ili povlačenje odobrenja nadzornih tijela za uspostavu subjekata posebne namjene;
(b)
postupci koje treba slijediti za suradnju i razmjenu informacija između nadzornog tijela države članice u kojoj subjekt posebne namjene ima poslovni nastan i nadzornog tijela države članice u kojoj poslovni nastan ima društvo za osiguranje odnosno društvo za reosiguranje koje prenosi rizik;
(c)
formati i obrasci kojima se subjekt posebne namjene treba koristiti za godišnje izvješćivanje.
Članak 2.
Definicija
Za potrebe ove Uredbe „višearanžmanski subjekt posebne namjene” znači subjekt posebne namjene koji preuzima rizike najmanje jednog društva za osiguranje odnosno društva za reosiguranje na temelju najmanje jednog odvojenog ugovornog aranžmana.
Članak 3.
Odobrenje nadzornih tijela za uspostavu subjekata posebne namjene
Subjekt posebne namjene traži odobrenje nadzornog tijela države članice za uspostavu svojeg sjedišta na državnom području te države članice.
Članak 4.
Odluka nadzornog tijela
1. Nadzorno tijelo države članice u kojoj subjekt posebne namjene ima poslovni nastan ili će ga imati odlučuje o zahtjevu za odobrenje u roku od šest mjeseci od dana primitka zahtjeva.
2. Nadzorno tijelo u svojoj odluci o izdavanju odobrenja nadzornih tijela navodi djelatnosti za koje subjekt posebne namjene ima odobrenje za rad i, prema potrebi, sve uvjete povezane s tim djelatnostima.
3. U svakoj odluci o odbijanju zahtjeva za izdavanje odobrenja nadzorno tijelo navodi potpune razloge za tu odluku i o njoj obavješćuje podnositelja zahtjeva.
Članak 5.
Zahtjevi u pogledu dokazivanja i dokumentacije
Subjekt posebne namjene prilikom podnošenja zahtjeva za odobrenje nadzornih tijela za uspostavu dokazuje da su zahtjevi utvrđeni u člancima 318. do 324. te 326. i 327. Delegirane uredbe (EU) 2015/35 ispunjeni te da je taj subjekt posebne namjene sposoban udovoljiti zahtjevima iz članka 325. Delegirane uredbe (EU) 2015/35 tako što u zahtjevu za uspostavu o tome pruža dokumentirane dokaze. Podnositelj prilikom podnošenja zahtjeva za odobrenje nadzornih tijela dostavlja barem popratnu dokumentaciju kako je utvrđena u Prilogu I. Dokumentacija se treba odnositi na strukturu subjekta posebne namjene, rizike koje će preuzimati i njegovo financiranje.
Članak 6.
Povlačenje odobrenja
1. Nadzorno tijelo koje izdaje odobrenje nadzornih tijela za uspostavu subjekta posebne namjene može povući to odobrenje izdano subjektu posebne namjene ako:
(a)
subjekt posebne namjene više ne ispunjava izvorne uvjete pod kojima je odobrenje za uspostavu tog subjekta posebne namjene izdano;
(b)
subjekt posebne namjene u velikoj mjeri ne ispunjava svoje obveze u skladu s propisima koji se na njega odnose.
2. U slučaju iz prethodno navedenog stavka 1 točke (b) nadzorno tijelo smatra da subjekt posebne namjene u velikoj mjeri ne ispunjava svoje obveze ako nije usklađen sa zahtjevom da treba biti potpuno financiran te nadzorno tijelo smatra da se subjekt posebne namjene ne može ponovno uskladiti s tim zahtjevom u razumnom roku.
3. U svakoj odluci o povlačenju odobrenja nadzorno tijelo navodi potpune razloge za tu odluku i o njoj bez odlaganja obavješćuje subjekt posebne namjene.
Članak 7.
Višearanžmanski subjekt posebne namjene
1. Podnositelj zahtjeva prilikom podnošenja zahtjeva za odobrenje nadzornih tijela za uspostavu višearanžmanskog subjekta posebne namjene dodatno dokazuje nadzornom tijelu da na njegovu solventnosti ne mogu negativno utjecati postupci likvidacije bilo kojeg od društava za osiguranje odnosno društava za reosiguranje koje prenosi rizike i da višearanžmanski subjekt posebne namjene uvijek može udovoljiti zahtjevima solventnosti.
2. Kada višearanžmanski subjekt posebne namjene dokazuje da na njegovu solventnost ne mogu negativno utjecati postupci likvidacije bilo kojeg od društava za osiguranje odnosno društava za reosiguranje koje prenosi rizik, taj višearanžmanski subjekt posebne namjene dostavlja dovoljno popratnih dokaza na temelju kojih će nadzorno tijelo moći procijeniti njegovu ukupnu agregiranu maksimalnu izloženost riziku i agregiranu maksimalnu izloženost riziku svakog pojedinačnog ugovornog aranžmana povezanog s prijenosom rizika društva za osiguranje odnosno društva za reosiguranje.
3. Podnositelj zahtjeva prilikom podnošenja zahtjeva za odobrenje nadzornih tijela za uspostavu višearanžmanskog subjekta posebne namjene dostavlja dovoljno popratnih dokaza da ispunjava uvjete utvrđene u člancima 319. do 321. i 326. provedbenih mjera, uzimajući u obzir svaki pojedinačni ugovorni aranžman, kako bi se utvrdilo je li višearanžmanski subjekt posebne namjene usklađen sa zahtjevima solventnosti.
4. Ako podnositelj zahtjeva nije u stanju dostaviti dovoljno popratnih dokaza u skladu s odredbama stavaka 1. do 3., nadzorno tijelo odbija zahtjev za izdavanje odobrenja nadzornih tijela za uspostavu višearanžmanskog subjekta posebne namjene.
Članak 8.
Kontinuirana suradnja nadzornih tijela
1. Ako subjekt posebne namjene koji preuzima rizik društva za osiguranje odnosno društva za reosiguranje ima poslovni nastan u državi članici koja nije država članica u kojoj društvo za osiguranje odnosno društvo za reosiguranje ima odobrenje za rad, predmetna nadzorna tijela kontinuirano surađuju.
2. Nadzorna tijela razmjenjuju informacije relevantne za obavljanje poslova nadzora, uključujući informacije o svim planiranim nadzornim djelovanjima protiv subjekta posebne namjene ili društava za osiguranje odnosno društava za reosiguranje koja prenose rizik ako to može utjecati na nadzor tog subjekta posebne namjene ili društava za osiguranje odnosno društava za reosiguranje koja prenose rizik. U tim okolnostima nadzorna tijela razmjenjuju obavijesti bez odlaganja.
Članak 9.
Prethodno savjetovanje prije izdavanja odobrenja
Nadzorno tijelo od kojeg se traži izdavanje odobrenja nadzornih tijela za uspostavu subjekta posebne namjene savjetuje se prije izdavanja tog odobrenja s nadzornim tijelom države članice u kojoj poslovni nastan ima društvo za osiguranje odnosno društvo za reosiguranje.
Članak 10.
Obavješćivanje o promjenama
Nadzorno tijelo subjekta posebne namjene bez odlaganja obavješćuje nadzorno tijelo društva za osiguranje odnosno društva za reosiguranje koje prenosi rizik na taj subjekt posebne namjene o svim relevantnim informacijama dobivenima od subjekta posebne namjene u skladu s člankom 325. stavkom 5. Delegirane uredbe (EU) 2015/35, a koje se odnose na sve promjene koje bi mogle utjecati na usklađenost subjekta posebne namjene s člancima 318. do 324. te 326. i 327. Delegirane uredbe (EU) 2015/35. Nadzorno tijelo bez odlaganja obavješćuje o kršenju zahtjeva solventnosti od strane subjekta posebne namjene.
Članak 11.
Obavješćivanje o povlačenju odobrenja
U slučaju povlačenja odobrenja izdanog subjektu posebne namjene, nadzorno tijelo tog subjekta posebne namjene bez odlaganja obavješćuje nadzorno tijelo društva za osiguranje odnosno društva za reosiguranje koje prenosi rizik na taj subjekt posebne namjene.
Članak 12.
Obavješćivanje o godišnjem izvješću
Nadzorno tijelo subjekta posebne namjene nadzornom tijelu društva za osiguranje odnosno društva za reosiguranje koje prenosi rizik na taj subjekt posebne namjene bez odlaganja dostavlja godišnje izvješće subjekta posebne namjene podneseno u skladu s člankom 325. stavcima 3. i 4. Delegirane uredbe (EU) 2015/35. U slučaju višearanžmanskog subjekta posebne namjene, nadzorno tijelo višearanžmanskog subjekta posebne namjene nadzornim tijelima smije dostaviti samo one dijelove izvješća koji se odnose na društvo za osiguranje odnosno društvo za reosiguranje koje ima poslovni nastan u državi članici tih nadzornih tijela.
Članak 13.
Kvantitativni sadržaj godišnjeg izvješća
U skladu s člankom 325. Delegirane uredbe (EU) 2015/35 subjekt posebne namjene svom nadzornom tijelu godišnje dostavlja kvantitativne informacije u formatima i obrascima, kako su utvrđeni u Prilogu II. i u skladu s uputama u Prilogu III., a koje obuhvaćaju:
(a)
sadržaj podneska, kako je određeno u obrascu SPV.01.01 u Prilogu II., u skladu s uputama u Prilogu III. pod referentnim brojem SPV.01.01;
(b)
osnovne informacije o subjektu posebne namjene, kako je određeno u obrascu SPV.01.02 u Prilogu II., u skladu s uputama u Prilogu III. pod referentnim brojem SPV.01.02;
(c)
podatke o bilanci subjekta posebne namjene, pritom razlikujući značajne vrste imovine, obveza i stavki vlasničkog kapitala, uključujući dug ili drugi financijski mehanizam koji je izdan, kako je određeno u obrascu SPV.02.01 u Prilogu II., u skladu s uputama u Prilogu III. pod referentnim brojem SPV.02.01;
(d)
izvanbilančne podatke subjekta posebne namjene, kako je određeno u obrascu SPV.02.02 u Prilogu II., u skladu s uputama u Prilogu III. pod referentnim brojem SPV.02.02;
(e)
preuzete rizike u pogledu svakog pojedinačnog ugovornog aranžmana povezanog s prijenosom rizika društva za osiguranje odnosno društva za reosiguranje, kako je određeno u obrascu SPV.03.01 u Prilogu II., u skladu s uputama u Prilogu III. pod referentnim brojem SPV.03.01;
(f)
popis dužničkih vrijednosnih papira ili drugih financijskih mehanizama koji su izdani u pogledu svakog pojedinačnog ugovornog aranžmana povezanog s prijenosom rizika društva za osiguranje odnosno društva za reosiguranje, kako je određeno u obrascu SPV.03.02 u Prilogu II., u skladu s uputama u Prilogu III. pod referentnim brojem SPV.03.02.
Članak 14.
Kvalitativni sadržaj godišnjeg izvješća
U skladu s člankom 325. Delegirane uredbe (EU) 2015/35 subjekt posebne namjene svom nadzornom tijelu godišnje dostavlja kvalitativne informacije koje obuhvaćaju sljedeće:
(a)
adekvatan opis osnova, metoda i glavnih pretpostavki upotrijebljenih za vrednovanje imovine;
(b)
adekvatan opis osnova, metoda i glavnih pretpostavki upotrijebljenih za utvrđivanje agregirane maksimalne izloženosti riziku;
(c)
pojedinosti o svim sukobima interesa između subjekta posebne namjene, društava za osiguranje odnosno društava za reosiguranje i pružatelja duga ili financiranja;
(d)
pojedinosti o značajnim transakcijama koje je subjekt posebne namjene ugovorio tijekom zadnjeg izvještajnog razdoblja;
(e)
informacije kojim se dokazuje da je subjekt posebne namjene i dalje potpuno financiran, uključujući:
i.
opis rizika, uključujući rizike likvidnosti i mjerljive rizike, koje je subjekt posebne namjene preuzeo;
ii.
informacije o izdanim dužničkim instrumentima ili drugim ugovorenim financijskim mehanizmima;
(f)
ako subjekt posebne namjene nije kontinuirano bio usklađen sa zahtjevom da bude potpuno financiran tijekom izvještajnog razdoblja, on izvješćuje o svim relevantnim informacijama u pogledu te neusklađenosti i ispravljanju te situacije u skladu s člankom 326. Delegirane uredbe (EU) 2015/35 tijekom izvještajnog razdoblja;
(g)
kvalitativne informacije o svim promjenama koje bi mogle utjecati na usklađenost subjekta posebne namjene sa zahtjevima utvrđenima u člancima 318. do 324. te 326. i 327. Delegirane uredbe (EU) 2015/35.
Članak 15.
Opis rizika koje preuzima subjekt posebne namjene
Kada opisuje preuzete rizike, kako se zahtijeva u članku 14., subjekt posebne namjene u godišnjem izvješću dostavlja informacije:
(a)
o tome jesu li preuzeti rizici uglavnom životne ili neživotne vrste rizika;
(b)
o tome koje se vrste događaja koji su pokretači odnose na te rizike;
(c)
o tome je li se događaj koji je pokretač dogodio u izvještajnom razdoblju, čime je pokrenut odštetni zahtjev na teret sredstava subjekta posebne namjene;
(d)
o tome je li u izvještajnom razdoblju isplaćen bilo koji iznos na temelju odštetnog zahtjeva, a ako je to slučaj, o tome koliki je iznos isplaćen do tada i je li događaj koji je pokretač negativno utjecao na likvidnost subjekta posebne namjene;
(e)
o tome je li se profil rizičnosti subjekta posebne namjene značajno promijenio od prethodnog izvještajnog razdoblja ili u odnosu na izvorne uvjete kako su dostavljeni njegovu nadzornom tijelu prilikom izdavanja odobrenja.
Članak 16.
Informacije o izdanim dužničkim instrumentima ili drugim ugovorenim financijskim mehanizmima
Kada dostavlja informacije o izdanim dužničkim instrumentima ili drugim ugovorenim financijskim mehanizmima, kako se zahtijeva u članku 14., subjekt posebne namjene izvješćuje o sljedećem:
(a)
prihodima od izdavanja duga ili drugog financijskog mehanizma i o tome jesu li oni u cijelosti uplaćeni za svaki pojedinačni ugovorni aranžman povezan s prijenosom rizika društva za osiguranje odnosno društva za reosiguranje;
(b)
vrstama kategorija financijskih mehanizama, navodeći tranše ili kategorije, uključujući informacije o dobivenim vanjskim rejtinzima ili unutarnjim rejtinzima korištenima za izdane dužničke instrumente i o tome kojim su se, ako jesu, agencijama za kreditni rejting koristili;
(c)
razlozima zbog kojih se financijski aranžmani smatraju dovoljno snažnima da bi se osigurala kontinuirana zaštita potencijalnih potraživanja društva za osiguranje odnosno društva za reosiguranje koje prenosi rizik na subjekt posebne namjene, da bi se održala njegova sposobnost podmirivanja iznosa koje je obvezan platiti po njihovom dospijeću i da bi se osigurala isplatna struktura duga ili financijskih mehanizama;
(d)
svim dužničkim instrumentima koji su otkazani, ponovno kupljeni ili iskupljeni, u potpunosti ili djelomično, od kada su ti instrumenti izdani i odvojeno za trenutačno izvještajno razdoblje.
Članak 17.
Načini izvješćivanja
Subjekti posebne namjene kvantitativni sadržaj izvješća iz članka 13. dostavljaju nadzornom tijelu elektronički, a kvantitativni sadržaj izvješća iz članka 15. u elektronički čitljivom formatu.
Članak 18.
Valuta i jedince
1. Subjekti posebne namjene sve monetarne podatke izvješća iz članka 13. dostavljaju u svojoj valuti izvješćivanja. Za tu se potrebu druge valute preračunavaju u valutu izvješćivanja primjenom odgovarajućeg tečaja na kraju izvještajnog razdoblja.
2. Subjekti posebne namjene dostavljaju brojčane vrijednosti kao činjenice u skladu sa sljedećim formatima:
(a)
točke podataka vrste „monetarni” prikazuju se s minimalnom preciznošću na razini jedinica;
(b)
točke podataka vrste „cijeli broj” prikazuju se bez decimalnih mjesta, s preciznošću na razini jedinica.
Članak 19.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 19. ožujka 2015.