NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 312/2014
ze dne 26. března 2014,
kterým se stanoví kodex sítě pro vyrovnávání plynu v přepravních sítích
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám a o zrušení nařízení (ES) č. 1775/2005 (1), a zejména na čl. 6 odst. 11 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Má-li být zvýšena konkurenceschopnost a zaručeno, že si všichni spotřebitelé mohou pořídit energii za ty nejpříznivější ceny, je naléhavě nutné dokončit plně funkční a navzájem propojený vnitřní trh s energií, který přispívá k zaručení dodávky dostupné a udržitelné energie pro hospodářství Unie.
(2)
Aby bylo možné trh hlouběji integrovat, je důležité, aby pravidla vyrovnávání v plynárenských přepravních soustavách usnadňovala obchod s plynem mezi vyrovnávacími zónami, a tím přispívala k rozvoji tržní likvidity. Toto nařízení proto stanoví harmonizovaná pravidla vyrovnávání platná v celé Unii, jejichž cílem je poskytnout uživatelům sítě jistotu, že mohou ekonomicky efektivně a nediskriminačně řídit své bilance v různých vyrovnávacích zónách v celé Unii.
(3)
Toto nařízení podporuje rozvoj konkurenčního krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem v Evropské unii, který umožní poskytování plynové flexibility, ať je její zdroj jakýkoli, a nabídne ji k nákupu a prodeji prostřednictvím tržních mechanismů, aby uživatelé sítě mohli účinně vyrovnávat svá vyrovnávací portfolia nebo aby provozovatelé přepravní soustavy využili plynovou flexibilitu při vyrovnávání přepravní soustavy.
(4)
Nařízení (ES) č. 715/2009 stanoví nediskriminační pravidla pro podmínky přístupu k plynárenským přepravním soustavám, aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu se zemním plynem. Tržní pravidla vyrovnávání poskytují uživatelům sítě finanční pobídky v podobě vyrovnávacích poplatků, které odrážejí náklady, aby uživatelé sítě vyrovnávali svá vyrovnávací portfolia.
(5)
Uživatelé sítě mají nést odpovědnost za vyrovnávání svých dodávek a odběrů, a to na základě pravidel vyrovnávání, která jsou koncipována tak, aby podporovala krátkodobý velkoobchodní trh s plynem, přičemž by byly zřízeny obchodní platformy, aby uživatelé sítě a provozovatel přepravní soustavy mohli s plynem obchodovat snadněji. Provozovatelé přepravní soustavy provádějí případně nezbytné zbytkové vyrovnávání přepravních sítí. Přitom by provozovatelé přepravní soustavy měli respektovat pořadí priorit. Pořadí priorit je sestaveno tak, aby provozovatelé přepravní soustavy pořizovali plyn s ohledem jak na ekonomické, tak provozní aspekty a využívali přitom produkty, které lze dodat z co nejširší škály zdrojů, včetně produktů pocházejících ze zařízení LNG a skladovacích zařízení. Provozovatelé přepravní soustavy by se měli snažit své potřeby týkající se vyrovnávání plynu co nejvíce pokrývat prostřednictvím nákupu a prodeje krátkodobých standardizovaných produktů na velkoobchodním trhu.
(6)
Aby uživatelé sítě mohli vyrovnávat svá vyrovnávací portfolia, stanoví toto nařízení i minimální požadavky na poskytování informací pro účely tržního režimu vyrovnávání. Toky informací stanovené tímto nařízením mají tudíž podpořit režim denního vyrovnávání a zajistit soubor informací, o které se uživatel sítě bude moci opřít, aby mohl nákladově efektivním způsobem řídit rizika a příležitosti.
(7)
Kromě ochrany informací, které mají z obchodního hlediska citlivou povahu, by provozovatelé přepravní soustavy měli v souladu s tímto nařízením zachovávat důvěrnost informací a údajů, které jim byly předloženy pro účely provádění tohoto nařízení, a neměli by třetím stranám poskytovat žádné z těchto informací či údajů ani jejich část, nemají-li na to právní nárok, a pokud je poskytnou, měli by tak učinit pouze v rozsahu tohoto právního nároku.
(8)
Toto nařízení bylo přijato na základě nařízení (ES) č. 715/2009, které doplňuje a tvoří jeho nedílnou součást. Odkazy na nařízení (ES) č. 715/2009 v jiných právních aktech jsou chápány také jako odkazy na toto nařízení. Toto nařízení se vztahuje na kapacity nepodléhající výjimce ve větších nových infrastrukturách, na které se vztahuje výjimka z článku 32 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES (2) nebo z původního článku 18 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES (3), a to v rozsahu, v němž uplatnění tohoto nařízení toto osvobození neohrožuje. Toto nařízení se použije s ohledem na specifickou povahu propojovacího vedení.
(9)
Toto nařízení bylo stanoveno postupem podle článku 6 nařízení (ES) č. 715/2009. Hlouběji harmonizuje pravidla vyrovnávání vymezená v článku 21 nařízení (ES) č. 715/2009 s cílem usnadnit obchodování s plynem.
(10)
Toto nařízení obsahuje ustanovení, která se vztahují na provozovatele distribuční soustavy a mají harmonizovat jejich úlohy, avšak pouze v souvislosti s prováděním uvedených ustanovení a v rozsahu nezbytném k jejich provedení.
(11)
Vnitrostátní regulační orgány a provozovatelé přepravní soustavy by měli zohledňovat osvědčené postupy a snahy o harmonizaci procesů v souvislosti s prováděním tohoto nařízení. V souladu s článkem 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 (4), by agentura a vnitrostátní regulační orgány měly zaručit, že jsou pravidla vyrovnávání co nejúčinněji prováděna v celé Unii.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 51 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví kodex sítě, který vymezuje pravidla vyrovnávání plynu, včetně pravidel pro postupy nominace souvisejících se sítí, vyrovnávací poplatky, postupy vypořádání, které jsou spojeny s denním vyrovnávacím poplatkem, a pravidel provozního vyrovnávání mezi sítěmi provozovatelů přepravní soustavy.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na vyrovnávací zóny v rámci Unie.
2. Toto nařízení se nevztahuje na vyrovnávací zóny v členských státech, které mají výjimku na základě článku 49 směrnice 2009/73/ES.
3. Toto nařízení se nevztahuje na případy nezbytného sesouhlasení přídělů a skutečné spotřeby následně odvozené z odečtů obdržených z měřicího přístroje konečného zákazníka.
4. Toto nařízení se nevztahuje na stavy nouze, kdy provozovatel přepravní soustavy provádí zvláštní opatření definovaná v použitelných vnitrostátních předpisech a na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 994/2010 ze dne 20. října 2010 o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu (5), podle toho, co je vhodné.
5. Příslušná práva a povinnosti, jež se podle tohoto nařízení vztahují na uživatele sítě, se použijí pouze na ty uživatele sítě, kteří uzavřeli právně závaznou dohodu, ať smlouvu o přepravě, či jinou smlouvu, jež jim umožňuje předkládat obchodní oznámení v souladu s článkem 5.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené v článku 2 nařízení (ES) č. 715/2009, v článku 3 nařízení Komise (EU) č. 984/2013 ze dne 14. října 2013, kterým se zavádí kodex sítě pro mechanismy přidělování kapacity v plynárenských přepravních soustavách a kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 (6), jakož i v článku 2 směrnice 2009/73/ES. Kromě toho se použijí tyto definice:
1)
„vyrovnávací zónou“ se rozumí vstupně-výstupní systém, pro nějž platí specifický vyrovnávací režim a který může zahrnovat distribuční soustavy nebo jejich část;
2)
„vyrovnávací akcí“ se rozumí akce provozovatele přepravní soustavy, která má změnit toky plynu a odklonit je do přepravní sítě nebo z ní, kromě případů, kdy se takové akce týkají plynu, který není zaúčtován jako odebraný ze systému, a plynu, který provozovatel přepravní soustavy používá k provozu soustavy;
3)
„poplatkem za neutralitu vyrovnávání“ se rozumí poplatek odpovídající rozdílu mezi částkami, které byly nebo mají být přijaty provozovatelem přepravní soustavy, a částkami, které provozovatel přepravní soustavy uhradil nebo má uhradit v důsledku svých vyrovnávacích činností, jež mají být zaplaceny příslušným uživatelům sítě nebo od nich mají být získány zpět;
4)
„obchodní platformou“ se rozumí elektronická platforma zřízená a spravovaná provozovatelem obchodní platformy, jejímž prostřednictvím mohou obchodující účastníci v souladu s podmínkami použitelnými v rámci obchodní platformy předkládat a přijímat cenové nabídky ohledně plynu nutného k vyrovnání krátkodobých výkyvů v poptávce po plynu či jeho nabídce a rovněž mají právo tyto nabídky přezkoumat a odstoupit od nich a v jejímž rámci provozovatel přepravní soustavy obchoduje za účelem provedení vyrovnávacích akcí;
5)
„obchodujícím účastníkem“ se rozumí uživatel sítě nebo provozovatel přepravní soustavy, který má uzavřenou smlouvu s provozovatelem obchodní platformy a splňuje podmínky nezbytné pro obchodování na obchodní platformě;
6)
„vyrovnávací platformou“ se rozumí obchodní platforma, v jejímž rámci je provozovatel přepravní soustavy obchodujícím účastníkem všech obchodních transakcí;
7)
„vyrovnávací službou“ se rozumí služba poskytovaná provozovateli přepravní soustavy na základě smlouvy na plynovou kapacitu nutnou k vyrovnání krátkodobých výkyvů v poptávce po plynu či jeho nabídce, která není krátkodobým standardizovaným produktem;
8)
„potvrzeným množstvím“ se rozumí množství plynu, které provozovatel přepravní soustavy potvrdil a jehož tok v plynárenském dni D má být naplánován či přeplánován;
9)
„denním vyrovnávacím poplatkem“ se rozumí částka, kterou uživatel sítě uhradí či obdrží za denní vyrovnávací množství;
10)
„měřeným denně“ se rozumí, že množství plynu je změřeno a shromážděno jednou za plynárenský den;
11)
„měřeným v průběhu dne“ se rozumí, že množství plynu je změřeno a shromážděno alespoň dvakrát za plynárenský den;
12)
„neměřeným denně“ se rozumí, že množství plynu je změřeno a shromážděno méně často než jednou za plynárenský den;
13)
„vyrovnávacím portfoliem“ se rozumí seskupení dodávek a odběrů daného uživatele sítě;
14)
„oznámeným množstvím“ se rozumí množství plynu přepraveného mezi provozovatelem přepravní soustavy a uživatelem sítě nebo případně uživateli sítě nebo vyrovnávacími portfolii;
15)
„přídělem“ se rozumní množství plynu, které provozovatel přepravní soustavy přidělil uživateli sítě jako dodávku nebo odběr, vyjádřené v kWh pro účely stanovení denního vyrovnávacího množství;
16)
„cyklem renominace“ se rozumí proces prováděný provozovatelem přepravní soustavy s cílem poskytnout uživateli sítě po obdržení renominace zprávu o potvrzených množstvích;
17)
„vnitrodenním poplatkem“ se rozumí poplatek vybraný provozovatelem přepravní soustavy od uživatele sítě nebo platba zaslaná tímto provozovatelem uživateli sítě na základě vnitrodenních závazků;
18)
„vnitrodenním závazkem“ se rozumí soubor pravidel pro dodávky a odběry prováděné uživateli sítě během plynárenského dne, která uživatelům sítě uložil provozovatel přepravní soustavy.
19)
„základním scénářem“ se rozumí model poskytování informací, v němž informace o odběrech neměřených denně sestávají z předpovědí o den dříve a denních předpovědí;
20)
„variantou 1“ se rozumí model poskytování informací, v němž jsou informace o odběrech neměřených denně a odběrech měřených denně založeny na rozdělení měřených toků během plynárenského dne;
21)
„variantou 2“ se rozumí model poskytování informací, v němž jsou informace o odběrech neměřených denně poskytovány v rámci předpovědi den předem.
KAPITOLA II
SYSTÉM VYROVNÁVÁNÍ
Článek 4
Obecné zásady
1. Uživatelé sítě odpovídají za vyrovnávání svých vyrovnávacích portfolií s cílem minimalizovat potřebu toho, aby provozovatelé přepravní soustavy prováděli vyrovnávací akce stanovené tímto nařízením.
2. Pravidla vyrovnávání stanovená v souladu s tímto nařízením musí odrážet skutečné potřeby soustavy s přihlédnutím ke zdrojům, které mají provozovatelé přepravní soustavy k dispozici, a poskytovat uživatelům sítě pobídky k účinnému vyrovnávání jejich vyrovnávacích portfolií.
3. Uživatelé sítě mají možnost uzavřít právně závaznou dohodu s provozovatelem přepravní soustavy, která jim umožní předkládat obchodní oznámení bez ohledu na to, zda mají přepravní kapacitu zajištěnou na základě smlouvy, či nikoli.
4. Ve vyrovnávací zóně, kde působí několik provozovatelů přepravní soustavy, se toto nařízení vztahuje na všechny provozovatele přepravní soustavy v dané vyrovnávací zóně. V případě, že odpovědnost za vyrovnávání jejich přepravních soustav byla přenesena na určitý subjekt, se toto nařízení vztahuje na tento subjekt v rozsahu definovaném v použitelných vnitrostátních předpisech.
Článek 5
Obchodní oznámení a příděly
1. Převod plynu mezi dvěma vyrovnávacími portfolii v rámci jedné vyrovnávací zóny se provede prostřednictvím obchodních oznámení o odevzdání a získání, která se předloží provozovateli přepravní soustavy pro daný plynárenský den.
2. Lhůty pro předkládání, stažení a změny obchodních oznámení definuje provozovatel přepravní soustavy v přepravní smlouvě nebo jiné právně závazné dohodě s uživateli sítě, přičemž zohlední případnou dobu nutnou ke zpracování obchodních oznámení. Provozovatel přepravní soustavy umožní uživatelům sítě, aby předkládali obchodní oznámení těsně před okamžikem, kdy má obchodní oznámení nabýt účinku.
3. Provozovatel přepravní soustavy dobu zpracování obchodních oznámení co nejvíce zkrátí. Kromě případů, kdy okamžik, v němž oznámení nabude účinku, umožňuje prodloužit dobu zpracování na dvě hodiny, doba zpracování nepřesáhne třicet minut.
4. Obchodní oznámení obsahuje alespoň tyto informace:
a)
plynárenský den, pro nějž je plyn převáděn;
b)
identifikaci dotčených vyrovnávacích portfolií;
c)
zda jde o obchodní oznámení o odevzdání nebo získání;
d)
oznámené množství vyjádřené v kWh/d pro denní oznámené množství nebo v kWh/h pro hodinové oznámené množství podle toho, jak to vyžaduje provozovatel přepravní soustavy.
5. Pokud provozovatel přepravní soustavy obdrží odpovídající soubor obchodních oznámení o odevzdání a získání a oznámená množství jsou stejná, přidělí oznámené množství dotčeným vyrovnávacím portfoliím:
a)
jako odběr vyrovnávacímu portfoliu uživatele sítě, který podává obchodní oznámení o odevzdání, a
b)
jako dodávku vyrovnávacímu portfoliu uživatele sítě, který podává obchodní oznámení o získání.
6. Pokud oznámená množství uvedená v odstavci 5 nejsou stejná, provozovatel přepravní soustavy buď přidělí nižší oznámené množství uvedené v příslušném obchodním oznámení, nebo obě obchodní oznámení zamítne. Pravidlo, které se použije, definuje provozovatel přepravní soustavy v přepravní smlouvě nebo jiné právně závazné dohodě.
7. Poskytovateli služby se nebrání v tom, aby pro účely odstavce 5 jednal jménem uživatele sítě, a to pod podmínkou předchozího souhlasu provozovatele přepravní soustavy.
8. Uživatel sítě může učinit obchodní oznámení v plynárenský den bez ohledu na to, zda tento uživatel sítě pro daný plynárenský den učinil nominaci.
9. Odstavce 1 až 8 se obdobně vztahují na provozovatele přepravní soustavy, kteří obchodují v souladu s čl. 6 odst. 3 písm. a).
KAPITOLA III
PROVOZNÍ VYROVNÁVÁNÍ
Článek 6
Obecná ustanovení
1. Provozovatel přepravní soustavy provádí vyrovnávací akce, aby:
a)
udržoval přepravní soustavu v provozních mezích;
b)
dosáhl jiné konečné denní pozice skladování v potrubí v rámci přepravní sítě, než jaká byla předpokládána na základě očekávaných dodávek a odběrů pro tento plynárenský den, a to v souladu s úsporným a účinným provozem přepravní sítě.
2. Při provádění vyrovnávacích akcí provozovatel přepravní soustavy vezme ve vztahu k vyrovnávací zóně v úvahu alespoň následující:
a)
vlastní odhady provozovatele přepravní soustavy týkající se poptávky po plynu během plynárenského dne, pro který se uvažuje o vyrovnávací akci (vyrovnávacích akcích);
b)
informace o nominaci a přidělení a měřených tocích plynu;
c)
tlak plynu v celé přepravní síti (celých přepravních sítích).
3. Provozovatel přepravní soustavy provádí vyrovnávací akce:
a)
nákupem nebo prodejem krátkodobých standardizovaných produktů v rámci obchodní platformy a/nebo
b)
využitím vyrovnávacích služeb.
4. Při provádění vyrovnávacích akcí provozovatel přepravní soustavy zohlední tyto zásady:
a)
vyrovnávací akce se provádějí nediskriminačně;
b)
vyrovnávací akce zohledňují závazek provozovatelů přepravní soustavy, podle nějž budou provozovat úspornou a účinnou přepravní síť.
Článek 7
Krátkodobé standardizované produkty
1. S krátkodobými standardizovanými produkty se obchoduje sedm dní v týdnu tak, aby byly doručeny během dne nebo den předem v souladu s použitelnými pravidly obchodní platformy, která definují provozovatel obchodní platformy a provozovatel přepravní soustavy.
2. Počáteční obchodující účastník je obchodující účastník, který předloží nabídku k obchodování v rámci obchodní platformy, a přijímající obchodující účastník je obchodující účastník, který ji přijme.
3. Je-li předmětem obchodu základní produkt:
a)
jeden obchodující účastník učiní obchodní oznámení o získání a druhý účastník učiní obchodní oznámení o odevzdání;
b)
obě obchodní oznámení uvádějí množství plynu, které je převáděno od obchodujícího účastníka, který učiní obchodní oznámení o odevzdání, k obchodujícímu účastníkovi, který učiní obchodní oznámení o získání;
c)
pokud je použito hodinové oznámené množství, uplatní se toto množství paušálně na všechny zbývající hodiny daného plynárenského dne od uvedeného počátečního okamžiku a pro všechny hodiny před tímto počátečním okamžikem se bude rovnat nule.
4. Je-li předmětem obchodu místně omezený produkt:
a)
provozovatel přepravní soustavy určí příslušné místo vstupu a výstupu nebo skupiny těchto míst, které lze použít;
b)
musí být splněny všechny podmínky stanovené v odstavci 3;
c)
počáteční obchodující účastník upraví množství plynu, které má být v daném místě vstupu dodáno do přepravní sítě nebo z ní má být v daném místě výstupu odebráno, o množství rovnající se oznámenému množství a poskytne provozovateli přepravní soustavy důkaz o tom, že množství bylo patřičně upraveno.
5. Je-li předmětem obchodu časově omezený produkt:
a)
musí být splněny podmínky stanovené v odst. 3 písm. a) a b);
b)
na hodiny v plynárenském dni od uvedeného počátečního okamžiku do uvedeného koncového okamžiku se uplatní hodinové oznámené množství a pro všechny hodiny před počátečním okamžikem a po koncovém okamžiku se množství bude rovnat nule.
6. Je-li předmětem obchodu časově i místně omezený produkt, musí být splněny podmínky stanovené v odst. 4 písm. a) a c) a v odstavci 5.
7. Při vymezování krátkodobých standardizovaných produktů provozovatelé přepravní soustavy ze sousedních vyrovnávacích zón spolupracují, aby určili příslušné produkty. O výsledku takové spolupráce informuje každý provozovatel přepravní soustavy bez zbytečného prodlení příslušné provozovatele obchodní platformy.
Článek 8
Vyrovnávací služby
1. Provozovatel přepravní soustavy je oprávněn pořídit si vyrovnávací služby pro situace, kdy krátkodobé standardizované produkty nezajistí nebo pravděpodobně nebudou schopny zajistit reakci nutnou k udržení přepravní sítě v provozních mezích, nebo pokud v obchodování s krátkodobými standardizovanými produkty chybí likvidita.
2. Pro účely provádění vyrovnávacích akcí prostřednictvím vyrovnávacích služeb provozovatel přepravní soustavy při pořizování těchto vyrovnávacích služeb zváží alespoň tyto body:
a)
jakým způsobem udrží vyrovnávací služby přepravní síť v provozních mezích;
b)
doba reakce vyrovnávacích služeb ve srovnání s dobami reakce dostupných krátkodobých standardizovaných produktů;
c)
odhadované náklady na pořízení a využití vyrovnávacích služeb ve srovnání s odhadovanými náklady na využití dostupných krátkodobých standardizovaných produktů;
d)
oblast, do které je třeba plyn dodat;
e)
požadavky provozovatele přepravní soustavy na kvalitu plynu;
f)
v jakém rozsahu může pořízení a využití vyrovnávacích služeb ovlivnit likviditu krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem.
3. Vyrovnávací služby se pořizují tržním způsobem prostřednictvím transparentního a nediskriminačního veřejného nabídkového řízení v souladu s použitelnými vnitrostátními pravidly, zejména se dodrží tyto body:
a)
než se provozovatel přepravní soustavy zaváže uzavřít smlouvu o vyrovnávací službě, zveřejní nerestriktivní výzvu k předkládání nabídek, v níž uvede účel, rozsah a související pokyny pro účastníky nabídkového řízení, aby jim umožnil zúčastnit se nabídkového řízení;
b)
výsledky se zveřejní, aniž je tím dotčena ochrana citlivých informací obchodní povahy, a jednotlivé výsledky se sdělí každému účastníku nabídkového řízení.
4. Za zvláštních okolností může vnitrostátní regulační orgán schválit jiný transparentní a nediskriminační postup než nabídkové řízení.
5. Pokud rozhodnutí vnitrostátního regulačního orgánu neumožňuje, aby vyrovnávací služba byla poskytována déle, nepřesáhne doba trvání vyrovnávací služby jeden rok a její počátek nastane do dvanácti měsíců od okamžiku, kdy smluvní strany přijmou daný závazek.
6. Provozovatel přepravní soustavy každoročně přezkoumá, jak jsou vyrovnávací služby využívány, aby posoudil, zda by dostupné krátkodobé standardizované produkty nesplnily provozní požadavky provozovatele přepravní soustavy lépe a zda by nebylo možné v následujícím roce využití vyrovnávacích služeb omezit.
7. Provozovatel přepravní soustavy každý rok zveřejňuje informace o pořízených vyrovnávacích službách a souvisejících vzniklých nákladech.
Článek 9
Pořadí priorit
1. Při rozhodování o tom, jakou vyrovnávací akci provede, dodržuje provozovatel přepravní soustavy zásady stanovené v čl. 6 odst. 4 a:
a)
upřednostňuje základní produkty před ostatními dostupnými krátkodobými standardizovanými produkty, kdykoli je to možné a vhodné;
b)
ostatní krátkodobé standardizované produkty využije za následujících okolností:
1)
místně omezené produkty, když je nutné změnit tok plynu v určitém místě vstupu nebo výstupu a/nebo začít od určitého období v rámci plynárenského dne, aby udržel přepravní síť v provozních mezích;
2)
časově omezené produkty, když je nutné změnit toky plynu v určitém období v rámci plynárenského dne, aby udržel přepravní síť v provozních mezích. Provozovatel přepravní soustavy využívá časově omezený produkt pouze tehdy, pokud je to úspornější a účinnější než nákup a prodej kombinace základních nebo místně omezených produktů;
3)
časově i místně omezené produkty, když je nutné změnit tok plynu v určitém místě vstupu nebo výstupu a v určitém období v rámci plynárenského dne, aby udržel přepravní síť v provozních mezích. Provozovatel přepravní soustavy využívá časově i místně omezený produkt pouze tehdy, pokud je to úspornější a účinnější než nákup a prodej kombinace místně omezených produktů;
c)
využívá vyrovnávací služby pouze tehdy, pokud krátkodobé standardizované produkty na základě posouzení dotčeného provozovatele přepravní soustavy nezajistí nebo pravděpodobně nebudou schopny zajistit reakci nutnou k tomu, aby se přepravní síť udržela v provozních mezích.
V rámci příslušných mezí daných pořadím priorit pod písmeny a) až c) zohlední provozovatel přepravní soustavy nákladovou efektivnost.
2. Kdykoli je to možné a vhodné, provozovatel přepravní soustavy při obchodování s krátkodobými standardizovanými produkty upřednostní využití vnitrodenních produktů před produkty, které jsou dostupné den předem.
3. Provozovatel přepravní soustavy může požádat vnitrostátní regulační orgán o schválení, aby mohl obchodovat v sousední vyrovnávací zóně a nechat plyn přepravovat z této vyrovnávací zóny nebo do ní, jako alternativu k obchodování se základními produkty a/nebo místně omezenými produkty ve vlastní vyrovnávací zóně (zónách). Při rozhodování o tom, zda udělí schválení, může vnitrostátní regulační orgán zvážit alternativní řešení, jak zlepšit fungování domácího trhu. Provozovatel přepravní soustavy a vnitrostátní regulační orgán každý rok znovu zváží použitelné podmínky. Využitím této vyrovnávací akce nesmí být v dotčeném místě propojení omezen přístup uživatelů sítě ke kapacitě ani možnost, aby ji využily.
4. Provozovatel přepravní soustavy každoročně zveřejňuje informace o ceně, četnosti a počtu vyrovnávacích akcí provedených v souladu se všemi požadavky stanovenými v odstavci 1 a vyrovnávacích akcí provedených v souladu s odstavcem 3.
Článek 10
Obchodní platforma
1. Za účelem pořízení krátkodobých standardizovaných produktů provozovatel přepravní soustavy obchoduje na obchodní platformě, která splňuje všechna následující kritéria:
a)
poskytuje po celý plynárenský den dostatečnou podporu jak uživatelům sítě při obchodování, tak provozovatelům přepravních soustav při vhodných vyrovnávacích akcích prostřednictvím obchodu s relevantními krátkodobými standardizovanými produkty;
b)
zajišťuje transparentní a nediskriminační přístup;
c)
poskytuje služby na základě rovného zacházení;
d)
zaručuje anonymní obchodování alespoň do okamžiku, kdy je uzavřena transakce;
e)
poskytuje podrobný přehled o stávajících nabídkách všem obchodujícím účastníkům;
f)
zaručuje, že všechny obchodní transakce jsou řádně oznámeny provozovateli přepravní soustavy.
2. Provozovatel přepravní soustavy se snaží zaručit, aby kritéria vymezená v odstavci 1 splňovala alespoň jedna obchodní platforma. Nebyl-li provozovatel přepravní soustavy schopen zajistit, aby tato kritéria splňovala alespoň jedna obchodní platforma, přijme nezbytná opatření, aby zřídil vyrovnávací platformu nebo společnou vyrovnávací platformu, jak stanoví článek 47.
3. Po uzavření každé obchodní transakce provozovatel obchodní platformy zpřístupní obchodujícím účastníkům dostatečné údaje k potvrzení obchodu.
4. Obchodující účastníci nesou odpovědnost za předkládání obchodních oznámení provozovateli přepravní soustavy, jak je to vymezeno v článku 5, pokud není odpovědnost v souladu s použitelnými pravidly obchodní platformy přidělena provozovateli obchodní platformy nebo třetí straně.
5. Provozovatel obchodní platformy:
a)
po každé obchodní transakci zveřejňuje bez zbytečného prodlení vývoj marginální prodejní nebo kupní ceny nebo
b)
poskytne informace provozovateli přepravní soustavy, pokud se provozovatel přepravní soustavy rozhodne, že zveřejní vývoj marginální prodejní nebo kupní ceny. Provozovatel přepravní soustavy tyto informace zveřejní bez zbytečného prodlení.
Pokud je v jedné vyrovnávací zóně více provozovatelů obchodních platforem, použije se písmeno b).
6. Provozovatel obchodní platformy povolí uživatelům sítě obchodovat na své obchodní platformě, pouze jsou-li oprávněni předkládat obchodní oznámení.
7. Provozovatel přepravní soustavy bez zbytečného prodlení informuje provozovatele obchodní platformy o tom, že uživatel sítě pozbyl právo činit obchodní oznámení v souladu s použitelným smluvním ujednáním, v důsledku čehož se pozastaví právo uživatele sítě obchodovat na dané obchodní platformě, aniž jsou tím dotčena jiná nápravná opatření, která by mohl mít provozovatel obchodní platformy v takovém případě podle použitelných pravidel obchodní platformy k dispozici.
Článek 11
Pobídky
1. S cílem podpořit likviditu krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem může vnitrostátní regulační orgán poskytovat provozovateli přepravní soustavy pobídky, aby prováděl vyrovnávací akce účinně nebo maximalizoval provádění vyrovnávacích akcí obchodováním s krátkodobými standardizovanými produkty.
2. Provozovatel přepravní soustavy může vnitrostátnímu regulačnímu orgánu předložit ke schválení pobídkový mechanismus, který musí být v souladu s obecnými zásadami stanovenými v tomto nařízení.
3. Před předložením návrhu uvedeného v odstavci 2 může provozovatel přepravní soustavy z vlastní iniciativy nebo na žádost vnitrostátního regulačního orgánu konzultovat zúčastněné subjekty.
4. Pobídkový mechanismus:
a)
je založen na výsledcích provozovatele přepravního systému a využívá platby s vymezenou horní hranicí vyplácené provozovateli přepravní soustavy za lepší než stanovené výsledky a platby vyplácené provozovatelem za horší než stanovené výsledky, přičemž tyto výsledky se měří podle předem určených cílů, které mohou zahrnovat mimo jiné také cíle týkající se nákladů;
b)
zohledňuje prostředky, které má provozovatel přepravní soustavy k dispozici k ovlivnění výsledků;
c)
zaručuje, že jeho uplatnění přesně odráží rozdělení povinností mezi dotčenými stranami;
d)
je přizpůsoben stavu vývoje relevantního trhu s plynem, v němž má být proveden;
e)
je vnitrostátním regulačním orgánem v úzké spolupráci s provozovatelem přepravní soustavy pravidelně podrobován přezkumu, aby bylo možné vyhodnotit, kde a do jaké míry je v tomto mechanismu nutné provést změny.
KAPITOLA IV
NOMINACE
Článek 12
Obecná ustanovení
1. Množství plynu, které má být uvedeno v nominaci či renominaci, se vyjádří buď v kWh/d u denních nominací či denních renominací, nebo v kWh/h u hodinových nominací či hodinových renominací.
2. Provozovatel přepravní soustavy může od uživatelů sítě vyžadovat, aby kromě požadavků stanovených tímto nařízením poskytly další informace o nominacích a renominacích, mimo jiné včetně přesné, aktualizované a dostatečně podrobné předpovědi očekávaných dodávek a odběrů, a to podle specifických potřeb provozovatele přepravní soustavy.
3. Články 13 až 16 o nominaci a renominaci pro produkty nekoordinované kapacity se vztahují obdobně na jednotlivé nominace a renominace pro produkty koordinované kapacity. Provozovatelé přepravní soustavy spolupracují, aby v místech propojení provedli pravidla nominace a renominace pro produkty koordinované kapacity.
4. Ustanoveními čl. 15 odst. 3 a čl. 17 odst. 1 nejsou dotčena pravidla pro počáteční a koncový okamžik minimálního přerušení uvedená v článku 22 nařízení (EU) č. 984/2013.
Článek 13
Informace o nominacích a renominacích v místech propojení
Nominace a renominace poskytované uživateli sítě provozovatelům přepravních soustav ve vztahu k místům propojení obsahují alespoň tyto informace:
1)
identifikaci místa propojení;
2)
směr toku plynu;
3)
identifikaci uživatele sítě nebo popřípadě jeho vyrovnávacího portfolia;
4)
identifikaci protistrany uživatele sítě nebo popřípadě jejího vyrovnávacího portfolia;
5)
počátek a konec doby toku plynu, pro kterou se nominace či renominace překládá;
6)
plynárenský den D;
7)
množství plynu, o jehož přepravu se žádá.
Článek 14
Postup nominace v místech propojení
1. Uživatel sítě je oprávněn předložit provozovateli přepravní soustavy nominaci pro plynárenský den D nejpozději ve lhůtě pro nominaci v plynárenský den D-1. Lhůta pro nominaci je 13:00 koordinovaného světového času (UTC) (zimní čas) nebo 12:00 (letní čas) UTC v plynárenský den D-1.
2. Provozovatel přepravní soustavy zohlední poslední nominaci, kterou obdrží od uživatele sítě před uplynutím lhůty pro nominaci.
3. Provozovatel přepravní soustavy zašle příslušným uživatelům sítě zprávu o potvrzeném množství, a to nejpozději ve lhůtě pro potvrzení v plynárenský den D-1. Lhůta pro potvrzení je 15:00 UTC (zimní čas) nebo 14:00 UTC (letní čas) v plynárenský den D-1.
4. Provozovatelé přepravní soustavy na obou stranách místa propojení se mohou dohodnout, že nabídnou cyklus předběžné nominace, v němž:
a)
uživatelé sítě nejsou povinni předkládat oznámení;
b)
uživatelé sítě mohou předkládat provozovatelům přepravní soustavy nominace pro plynárenský den D nejpozději ve 12:00 UTC (zimní čas) nebo v 11:00 UTC (letní čas) v plynárenský den D-1;
c)
provozovatel přepravní soustavy zašle příslušným uživatelům sítě zprávu o zpracovaných množstvích, a to nejpozději do 12:30 UTC (zimní čas) nebo do 11:30 UTC (letní čas) v plynárenský den D-1.
5. Pokud uživatel sítě ve lhůtě pro nominace nezašle platnou nominaci, příslušní provozovatelé přepravní soustavy použijí pravidlo standardní nominace, na němž se dohodnou. Platné pravidlo standardní nominace v místě propojení se zpřístupní uživatelům sítě daných provozovatelů přepravní soustavy.
Článek 15
Postup renominace v místech propojení
1. Uživatel sítě je oprávněn předkládat renominace ve lhůtě pro renominaci, která začíná bezprostředně po lhůtě pro potvrzení a končí nejdříve tři hodiny před koncem plynárenského dne D. Provozovatel přepravní soustavy zahájí cyklus renominace na začátku každé hodiny v období pro renominaci.
2. Provozovatel přepravní soustavy zohlední v cyklu renominace poslední renominaci, kterou obdrží od uživatele sítě před začátkem cyklu renominace.
3. Provozovatel přepravní soustavy zašle příslušným uživatelům sítě do dvou hodin po začátku každého cyklu renominace zprávu o potvrzených množstvích. Začátek účinné změny toku plynu nastane dvě hodiny po spuštění cyklu renominace, pokud:
a)
uživatel sítě nepožádá o pozdější začátek nebo
b)
provozovatel přepravní soustavy nepovolí dřívější začátek.
4. Má se za to, že ke změně toku plynu dochází vždy na začátku každé hodiny.
Článek 16
Zvláštní ustanovení v místech propojení
1. Pokud v místě propojení existují současně denní a hodinové nominace a renominace, mohou provozovatelé přepravní soustavy nebo vnitrostátní regulační orgány (podle toho, co je vhodné) konzultovat zúčastněné strany, aby bylo možné určit, zda by měly být harmonizované nominace a renominace předkládány na obou stranách tohoto místa propojení. Při této konzultaci se vezmou v úvahu alespoň tyto body:
a)
finanční dopad na provozovatele přepravní soustavy a uživatele sítě;
b)
dopad na přeshraniční obchod;
c)
dopad na režim denního vyrovnávání v místě (místech) propojení.
2. Po této konzultaci schválí případné navržené změny vnitrostátní regulační orgány. Jakmile budou navržené změny schváleny, provozovatelé přepravní soustavy odpovídajícím způsobem pozmění stávající dohody o propojení a přepravní smlouvy či jiné právně závazné dohody a tyto změny zveřejní.
Článek 17
Zamítnutí nominace a renominace nebo změna požadovaného množství plynu v místech propojení
1. Provozovatel přepravní soustavy může zamítnout:
a)
nominaci nebo renominaci nejpozději dvě hodiny po lhůtě pro nominaci nebo začátku cyklu renominace v těchto případech:
i)
nominace/renominace nesplňuje požadavky ohledně obsahu,
ii)
je předložena jiným subjektem než uživatelem sítě,
iii)
přijetí denních nominací či renominací by vedlo k zápornému implicitnímu nominačnímu průtoku,
iv)
je překročena kapacita, která byla uživateli sítě přidělena;
b)
renominaci nejpozději dvě hodiny po začátku cyklu renominace v těchto dalších případech:
i)
renominace přesahuje kapacitu, která byla uživateli sítě přidělena pro zbývající hodiny, není-li tato renominace předložena s cílem požádat o přerušitelnou kapacitu, pokud ji provozovatel přepravní soustavy nabízí,
ii)
přijetí hodinové renominace by způsobilo očekávané změny toku plynu před koncem cyklu renominace.
2. Provozovatel přepravní soustavy nezamítne nominaci ani renominaci uživatele sítě pouze kvůli tomu, že se plánované dodávky tohoto uživatele sítě nerovnají jeho plánovaným odběrům.
3. V případě zamítnutí renominace provozovatel přepravní soustavy použije poslední potvrzené množství uživatele sítě, je-li k dispozici.
4. Aniž jsou dotčeny zvláštní podmínky vztahující se na přerušitelnou kapacitu a kapacitu podléhající pravidlům pro řízení překročení kapacity, může provozovatel přepravní soustavy v zásadě změnit množství plynu požadované v nominaci nebo renominaci pouze za mimořádných okolností a nouzového stavu, kdy je zjevně ohrožena bezpečnost a stabilita systému. Provozovatelé přepravní soustavy o takové provedené akci informují vnitrostátní regulační orgán.
Článek 18
Postup nominace a renominace v místech, kde nedochází k propojení
1. Vnitrostátní regulační orgán po konzultaci s provozovatelem přepravní soustavy určí, v kterých místech jiných než místech propojení jsou požadovány nominace a renominace, není-li to již určeno.
2. Jsou-li v místech jiných než místech propojení požadovány nominace a renominace, uplatní se tyto zásady:
a)
uživatelé sítě jsou oprávněni podávat renominace pro plynárenský den;
b)
provozovatel přepravní soustavy předložené nominace či renominace potvrdí nebo zamítne, přičemž zohlední lhůty uvedené v článku 17.
KAPITOLA V
DENNÍ VYROVNÁVACÍ POPLATKY
Článek 19
Obecná ustanovení
1. Uživatelé sítě jsou povinni uhradit denní vyrovnávací poplatky ve vztahu k jejich dennímu vyrovnávacímu množství za každý plynárenský den nebo mají nárok tyto poplatky obdržet (podle toho, co je na místě).
2. Denní vyrovnávací poplatky se ve fakturách, které provozovatel přepravní soustavy zasílá uživatelům sítě, uvedou odděleně.
3. Denní vyrovnávací poplatek odráží náklady a zohledňuje případné ceny související s vyrovnávacími akcemi provozovatele přepravní soustavy a malou cenovou úpravu uvedenou v čl. 22 odst. 6.
Článek 20
Metodika výpočtu denního vyrovnávacího poplatku
1. Provozovatel přepravní soustavy předloží metodiku výpočtu denního vyrovnávacího poplatku, která bude použita v jeho vyrovnávací zóně, ke schválení vnitrostátnímu regulačnímu orgánu.
2. Po schválení se metodika výpočtu denního vyrovnávacího poplatku zveřejní na příslušných internetových stránkách. Každá aktualizace této metodiky se včas zveřejní.
3. Metodika výpočtu denního vyrovnávacího poplatku definuje:
a)
výpočet denního vyrovnávacího množství uvedeného v článku 21;
b)
odvození použitelné ceny uvedené v článku 22 a
c)
všechny ostatní nezbytné parametry.
Článek 21
Výpočet denního vyrovnávacího množství
1. Provozovatel přepravní soustavy vypočte pro vyrovnávací portfolio každého uživatele sítě pro každý plynárenský den denní vyrovnávací množství, přičemž použije tento vzorec:
denní vyrovnávací množství = dodávky - odběry
2. Výpočet denního vyrovnávacího množství se odpovídajícím způsobem upraví, je-li:
a)
nabízena služba flexibility prostřednictvím akumulace a/nebo
b)
zavedeno ujednání, na jehož základě uživatelé sítě poskytují plyn, včetně plynu jako věcného plnění, k pokrytí:
i)
plynu, který není zaúčtován jako odebraný ze systému, jako jsou například ztráty, chyby měření a/nebo
ii)
plyn používaný provozovatelem přepravní soustavy k provozu soustavy, například topný plyn.
3. Je-li součet dodávek provedených uživatelem sítě v plynárenském dni rovný součtu jeho odběrů v tomto plynárenském dni, je pozice uživatele sítě pro tento plynárenský den považována za vyrovnanou.
4. Pokud se součet dodávek provedených uživatelem sítě v plynárenském dni nerovná součtu jeho odběrů v tomto plynárenském dni, je pozice uživatele sítě pro tento plynárenský den považována za nevyrovnanou a uplatní se denní vyrovnávací poplatky v souladu s článkem 23.
5. Provozovatel přepravní soustavy poskytne uživateli sítě jeho počáteční a konečné denní vyrovnávací množství v souladu s článkem 37.
6. Denní vyrovnávací poplatek je založen na konečném denním vyrovnávacím množství.
Článek 22
Použitelná cena
1. Pro účely výpočtu denního vyrovnávacího poplatku stanoveného v článku 23 se použitelná cena určí takto:
a)
marginální prodejní cena, pokud je denní vyrovnávací množství kladné (tj. dodávky uživatele sítě v daném plynárenském dni přesahují jeho odběry v daný plynárenský den), nebo
b)
marginální kupní cena, pokud je denní vyrovnávací množství záporné (tj. odběry uživatele sítě v daném plynárenském dni přesahují jeho dodávky v daný plynárenský den).
2. Marginální prodejní cena a marginální kupní cena se pro každý plynárenský den vypočtou podle těchto bodů:
a)
marginální prodejní cena je nižší z těchto dvou cen:
i)
nejnižší cena při prodejích základních produktů pro daný plynárenský den, jichž se provozovatel přepravní soustavy účastní, nebo
ii)
vážená průměrná cena plynu pro daný plynárenský den snížená o malou cenovou úpravu;
b)
marginální kupní cena je vyšší z těchto dvou cen:
i)
nejvyšší cena při nákupech základních produktů pro daný plynárenský den, jichž se provozovatel přepravní soustavy účastní, nebo
ii)
vážená průměrná cena plynu pro daný plynárenský den zvýšená o malou cenovou úpravu.
3. Pro účely stanovení marginální prodejní ceny, marginální kupní ceny a vážené průměrné ceny se související obchodní transakce provádějí v rámci obchodních platforem, které jsou předem identifikovány provozovatelem přepravní soustavy a schváleny vnitrostátním regulačním orgánem. Vážená průměrná cena je vážená průměrná cena energie při obchodování se základními produkty na virtuálním obchodním bodě během jednoho plynárenského dne.
4. V případě, že ustanovení odst. 2 písm. a) a b) neumožňují odvodit marginální prodejní cenu a/nebo marginální kupní cenu, definuje se standardní pravidlo.
5. Pokud to schválí vnitrostátní regulační orgán, lze pro účely stanovení marginální prodejní ceny, marginální kupní ceny a vážené průměrné ceny zohlednit cenu místně omezených produktů, pokud to provozovatel přepravní soustavy navrhne, přičemž se náležitě zváží rozsah, v němž provozovatel přepravní soustavy místně omezené produkty využívá.
6. Malá cenová úprava:
a)
slouží jako pobídka pro uživatele sítě, aby vyrovnali své dodávky a odběry;
b)
je koncipována a uplatňována nediskriminačně, aby:
i)
neodrazovala od vstupu na trh,
ii)
nebránila rozvoji konkurenčních trhů;
c)
nepoškozuje přeshraniční obchod;
d)
nevede k tomu, že je uživatel sítě nadměrně vystaven finanční zátěži spojené s denními vyrovnávacími poplatky.
7. Hodnota malé cenové úpravy se při stanovení marginální kupní ceny a marginální prodejní ceny může lišit. Hodnota malé cenové úpravy nepřesáhne deset procent vážené průměrné ceny, pokud dotčený provozovatel přepravní soustavy nezdůvodní vnitrostátnímu regulačnímu orgánu jinou hodnotu a tato hodnota mu není schválena v souladu s článkem 20.
Článek 23
Denní vyrovnávací poplatek
1. Provozovatel přepravní soustavy vypočte denní vyrovnávací poplatky pro každého uživatele sítě vynásobením denního vyrovnávacího množství uživatele sítě použitelnou cenou stanovenou v souladu s článkem 22.
2. Denní vyrovnávací poplatky se použijí takto:
a)
pokud je denní vyrovnávací množství uživatele sítě za daný plynárenský den kladné, má se za to, že tento uživatel sítě prodal provozovateli přepravní soustavy množství plynu rovnající se dennímu vyrovnávacímu množství, a tudíž má nárok obdržet od provozovatele přepravní soustavy kredit za denní vyrovnávací poplatky, a
b)
pokud je denní vyrovnávací množství uživatele sítě za daný plynárenský den záporné, má se za to, že tento uživatel sítě koupil od provozovatele přepravní soustavy množství plynu rovnající se dennímu vyrovnávacímu množství, a tudíž je povinen zaplatit provozovateli přepravní soustavy denní vyrovnávací poplatky.
KAPITOLA VI
VNITRODENNÍ ZÁVAZKY
Článek 24
Obecná ustanovení
1. Provozovatel přepravní soustavy je oprávněn uplatnit vnitrodenní závazky pouze proto, aby uživatelům sítě poskytl pobídku k řízení jejich vnitrodenních pozic tak, aby byla zaručena systémová integrita jeho přepravní sítě a aby se minimalizovala potřeba provádět vyrovnávací akce.
2. Pokud se od provozovatele přepravní soustavy požaduje, aby uživatelům sítě poskytl informace, a umožnil jim tak řídit jejich expozice související s vnitrodenními pozicemi, poskytuje jim je pravidelně. Je-li to vhodné, poskytují se tyto informace na žádost, kterou každý uživatel sítě podá jednou.
Článek 25
Typy vnitrodenních závazků
Existují tři typy vnitrodenních závazků, každý z nich slouží jako pobídka pro uživatele sítě, aby dosáhl specifického cíle stanoveného v tomto článku:
1.
Celosystémový vnitrodenní závazek
je koncipován jako pobídka pro uživatele sítě, aby udržovali přepravní síť v provozních mezích, a stanoví:
a)
provozní meze přepravní sítě, v nichž musí síť zůstat;
b)
akce, které mohou uživatelé sítě provádět, aby přepravní síť udrželi v provozních mezích;
c)
následné vyrovnávací akce prováděné provozovatelem přepravní soustavy v případech, kdy se hodnoty blíží k provozním mezím přepravní sítě nebo tyto meze překročily;
d)
rozdělení nákladů a/nebo příjmů mezi uživatele sítě a/nebo důsledky vyrovnávacích akcí prováděných provozovatelem přepravní soustavy pro vnitrodenní pozici těchto uživatelů sítě;
e)
související poplatek, který je založen na individuální vnitrodenní pozici uživatele sítě.
2.
Vnitrodenní závazek ohledně vyrovnávacího portfolia
je koncipován jako pobídka pro uživatele sítě, aby udržovali svoji individuální pozici v průběhu plynárenského dne v předem definovaném rozmezí, a stanoví:
a)
u každého vyrovnávacího portfolia rozmezí, v němž musí toto vyrovnávací portfolio zůstat;
b)
způsob, jímž je výše uvedené rozmezí určováno;
c)
důsledky případů, kdy uživatelé sítě nezůstanou v definovaném rozmezí, a ve vhodných případech podrobnosti o tom, jak je odvozen odpovídající poplatek;
d)
související poplatek, který je založen na individuální vnitrodenní pozici uživatele sítě.
3.
Vnitrodenní závazek týkající se místa vstupu-výstupu
je koncipován jako pobídka pro uživatele sítě, aby omezili tok plynu nebo kolísání toku plynu za určitých podmínek v konkrétních místech vstupu-výstupu, a stanoví:
a)
omezení toku plynu a/nebo kolísání toku plynu;
b)
místo vstupu a/nebo výstupu nebo skupiny míst vstupu a/nebo výstupu, na které se takováto omezení vztahují;
c)
podmínky, za nichž se takováto omezení uplatní;
d)
důsledky nedodržení těchto omezení.
Tento závazek doplňuje všechny ostatní dohody s konečnými zákazníky, které mimo jiné obsahují lokalizovaná specifická omezení a závazky týkající se fyzického toku plynu.
Článek 26
Požadavky na vnitrodenní závazky
1. Provozovatel přepravní soustavy může vnitrostátnímu regulačnímu orgánu navrhnout vnitrodenní závazek nebo jeho změnu. Může kombinovat prvky různých typů uvedených v článku 25 za podmínky, že návrh splňuje kritéria stanovená v odstavci 2. Právem provozovatele přepravní soustavy závazek navrhnout není dotčeno právo vnitrostátního regulačního orgánu rozhodnout z vlastního podnětu.
2. Každý vnitrodenní závazek splňuje tato kritéria:
a)
vnitrodenní závazek a související vnitrodenní poplatek, pokud existuje, zbytečně nebrání přeshraničnímu obchodu a nebrání novým uživatelům sítě ve vstupu na příslušný trh;
b)
vnitrodenní závazek se uplatní pouze v případě, kdy jsou uživatelům sítě poskytnuty odpovídající informace předtím, než je v souvislosti s jejich dodávkami a/nebo odběry uplatněn potenciální vnitrodenní poplatek, a pokud mají přiměřené prostředky k tomu, aby mohli řídit svoji expozici;
c)
hlavní náklady, které uživatelům sítě vzniknou v souvislosti s vyrovnávacími závazky, se týkají jejich pozice na konci plynárenského dne;
d)
vnitrodenní poplatky co nejvíce odrážejí náklady, které vzniknou provozovateli přepravní soustavy při provádění souvisejících vyrovnávacích akcí;
e)
vnitrodenní závazek nevede k tomu, že se uživatelé sítě během plynárenského dne na základě finančního vypořádání dostanou na nulovou pozici;
f)
přínosy plynoucí ze zavedení vnitrodenního závazku z hlediska úsporného a účinného provozu přepravní sítě převažují nad potenciálními negativními dopady tohoto závazku včetně dopadů na likviditu obchodů na virtuálním obchodním bodě.
3. Provozovatel přepravní soustavy může pro různé kategorie míst vstupu nebo výstupu navrhnout různé vnitrodenní závazky, aby různým kategoriím uživatelů sítě poskytl lepší pobídky, a zabránil tak křížovým subvencím. Právem provozovatele přepravní soustavy závazek navrhnout není dotčeno právo vnitrostátního regulačního orgánu rozhodnout z vlastního podnětu.
4. Provozovatel přepravní soustavy konzultuje zúčastněné strany včetně vnitrostátních regulačních orgánů, dotčených provozovatelů distribuční soustavy a provozovatelů přepravní soustavy v sousedních vyrovnávacích zónách v otázce vnitrodenního závazku, který hodlá zavést, včetně metodiky a předpokladů použitých k dosažení závěru, že závazek splňuje kritéria stanovená v odstavci 2.
5. Na základě konzultací vypracuje provozovatel přepravní soustavy doporučení, které obsahuje dokončený návrh a analýzu:
a)
nezbytnosti vnitrodenního závazku, přičemž se zohlední vlastnosti přepravní sítě a flexibilita, kterou má provozovatel přepravní soustavy k dispozici prostřednictvím nákupu či prodeje krátkodobých standardizovaných produktů nebo využití vyrovnávacích služeb v souladu s kapitolou III;
b)
dostupných informací, které uživatelům sítě umožňují včasným způsobem řídit své vnitrodenní pozice;
c)
očekávaného finančního dopadu na uživatele sítě;
d)
vlivu na vstup nových uživatelů sítě na relevantní trh včetně jakéhokoli zbytečného nepříznivého dopadu na tento vstup;
e)
vlivu na přeshraniční obchod včetně potenciálního dopadu na vyrovnávání v sousedních vyrovnávacích zónách;
f)
dopadu na krátkodobý velkoobchodní trh s plynem a na jeho likviditu;
g)
nediskriminační povahy vnitrodenního závazku.
6. Provozovatel přepravní soustavy předloží doporučení vnitrostátnímu regulačnímu orgánu, aby tento orgán mohl návrh postupem podle článku 27 schválit. Provozovatel přepravní soustavy tento dokument s doporučením současně zveřejní, přičemž dodrží veškeré závazky ohledně důvěrnosti, jimiž je vázán, a zašle jej pro informaci síti ENTSOG.
Článek 27
Rozhodování vnitrostátních regulačních orgánů
1. Do šesti měsíců po obdržení úplného dokumentu s doporučením vnitrostátní regulační orgán přijme a zveřejní odůvodněné rozhodnutí. Při rozhodování o tom, zda navržený vnitrodenní závazek schválí, vnitrostátní regulační orgán posoudí, zda tento vnitrodenní závazek splňuje kritéria stanovená v čl. 26 odst. 2.
2. Než vnitrostátní regulační orgán odůvodněné rozhodnutí přijme, vede konzultace s vnitrostátními regulačními orgány v sousedních členských státech a zohlední jejich stanoviska. Vnitrostátní regulační orgány v sousedních členských státech si mohou v souladu s čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 713/2009 k rozhodnutí uvedenému v odstavci 1 vyžádat stanovisko od agentury.
Článek 28
Stávající vnitrodenní závazky
Pokud má provozovatel přepravní soustavy ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost vnitrodenní závazek (závazky), tento provozovatel přepravní soustavy do šesti měsíců od tohoto data provede postup stanovený v čl. 26 odst. 5 až 7 a předloží vnitrodenní závazek (závazky) vnitrostátnímu regulačnímu orgánu ke schválení v souladu s článkem 27, aby jej (je) mohl nadále využívat.
KAPITOLA VII
UJEDNÁNÍ OHLEDNĚ NEUTRALITY
Článek 29
Zásady neutrality
1. Provozovateli přepravní soustavy nevzniknou platbou a přijetím denních vyrovnávacích poplatků, vnitrodenních poplatků, poplatků za vyrovnávací akce a jiných poplatků týkajících se jeho vyrovnávacích činností, kterými se rozumí všechny činnosti prováděné provozovatelem přepravní soustavy za účelem splnění povinností stanovených v tomto nařízení, žádné zisky ani ztráty.
2. Provozovatel přepravní soustavy přenese na uživatele sítě:
a)
jakékoli náklady a příjmy spojené s denními vyrovnávacími poplatky a vnitrodenními poplatky;
b)
jakékoli náklady a příjmy plynoucí z vyrovnávacích akcí provedených v souladu s článkem 9, pokud vnitrostátní regulační orgán nemá na základě použitelných vnitrostátních předpisů za to, že tyto náklady a příjmy vznikly neefektivním způsobem. Tato úvaha je založena na posouzení, které:
i)
prokazuje, do jaké míry mohl provozovatel přepravní soustavy rozumně zmírnit náklady, které mu vznikly při provádění vyrovnávací akce, a
ii)
se provádí s ohledem na informace, čas a nástroje, které měl provozovatel přepravní soustavy k dispozici v okamžiku, kdy se rozhodl provést vyrovnávací akci;
c)
jakékoli další náklady a příjmy související s vyrovnávacími činnostmi provedenými provozovatelem přepravní soustavy, pokud vnitrostátní regulační orgán nepovažuje na základě použitelných vnitrostátních předpisů tyto náklady a příjmy za vzniklé neefektivně.
3. Pokud je poskytnuta pobídka k účinnému provádění vyrovnávacích akcí, souhrnná finanční ztráta se omezí na neefektivně vzniklé náklady a příjmy provozovatele přepravní soustavy.
4. Provozovatelé přepravní soustavy zveřejňují příslušné údaje o souhrnných poplatcích uvedených v odstavci 1 a souhrnné poplatky za neutralitu vyrovnávání alespoň stejně často, jako jsou tyto poplatky fakturovány uživatelům sítě, ale ne méně než jednou za měsíc.
5. Bez ohledu na odstavce 1 a 2 se na provozovatele přepravní soustavy může při vyrovnávání vztahovat pobídkový mechanismus uvedený v článku 11.
Článek 30
Peněžní toky týkající se neutrality vyrovnávání
1. Poplatek za neutralitu vyrovnávání je hrazen dotčeným uživatelem sítě nebo dotčenému uživateli sítě.
2. Vnitrostátní regulační orgán stanoví nebo schválí a zveřejní metodiku výpočtu poplatků za neutralitu vyrovnávání a jejich rozdělení mezi uživatele sítě a pravidla řízení úvěrového rizika.
3. Poplatek za neutralitu vyrovnávání je úměrný rozsahu, v němž uživatel sítě využívá relevantní místa vstupu nebo výstupu nebo přepravní síť.
4. Poplatek za neutralitu vyrovnávání se ve faktuře pro uživatele sítě uvede odděleně a k faktuře se připojí dostatečné podpůrné informace definované v metodice uvedené v odstavci 2.
5. Použije-li se informační model podle varianty 2 a poplatek za neutralitu vyrovnávání se tedy může zakládat na předpovědi nákladů a příjmů, provozovatel přepravní soustavy v metodice výpočtu poplatků za neutralitu vyrovnávání stanoví pravidla pro oddělený poplatek za neutralitu vyrovnávání ve vztahu k odběrům neměřeným denně.
6. Je-li to vhodné, může metodika provozovatele přepravní soustavy pro výpočet poplatků za neutralitu vyrovnávání stanovit pravidla pro rozdělení složek poplatku za neutralitu vyrovnávání a následné rozdělení odpovídajících částek mezi uživatele sítě, aby se snížily křížové subvence.
Článek 31
Opatření pro řízení úvěrového rizika
1. Provozovatel přepravní soustavy je oprávněn přijmout nezbytná opatření a uložit uživatelům sítě patřičné smluvní požadavky, včetně záruk finanční bezpečnosti, aby zmírnil dopady v případě, kdy uživatel sítě neuhradí poplatky uvedené v článcích 29 a 30.
2. Smluvní požadavky vycházejí ze zásady transparentnosti a rovného zacházení, jsou úměrné účelu a definované v metodice uvedené v čl. 30 odst. 2.
3. V případě, že uživatel sítě poplatky nezaplatí, provozovatel přepravní soustavy nenese odpovědnost za vzniklou ztrátu, pokud byla řádně provedena opatření a požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2, a takováto ztráta se získá zpět v souladu s metodikou uvedenou v čl. 30 odst. 2.
KAPITOLA VIII
POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
Článek 32
Informační závazky provozovatelů přepravní soustavy vůči uživatelům sítě
Informace, které provozovatelé přepravní soustavy poskytují uživatelům sítě, odkazují na:
1)
celkový stav přepravní sítě v souladu s bodem 3.4 odst. 5 přílohy I nařízení (ES) č. 715/2009;
2)
vyrovnávací akce provozovatele přepravní soustavy uvedené v kapitole III;
3)
dodávky a odběry uživatele sítě pro plynárenský den uvedené v článcích 33 až 42.
Článek 33
Obecná ustanovení
1. Neposkytuje-li již provozovatel přepravní soustavy informace podle bodu 3.1.2. přílohy I nařízení (ES) č. 715/2009, poskytuje provozovatel přepravní soustavy veškeré informace uvedené v článku 32 následujícím způsobem:
a)
na internetových stránkách provozovatele přepravní soustavy nebo v jiném systému, který poskytuje informace v elektronickém formátu;
b)
bezplatně k dispozici uživatelům sítě;
c)
snadno použitelné;
d)
jasné, kvantifikovatelné a snadno dostupné;
e)
poskytované nediskriminačně;
f)
uvedené v konzistentních jednotkách, a to buď v kWh nebo kWh/d a kWh/h;
g)
v úředním jazyce (jazycích) členského státu a v angličtině.
2. Pokud nelze z měřicího přístroje získat změřené množství, lze použít zástupnou hodnotu. Tato zástupná hodnota se použije jako alternativní reference bez jakékoli další záruky ze strany provozovatele přepravní soustavy.
3. Poskytnutí přístupu k informacím není vykládáno tak, že je tím poskytnuta jiná specifická záruka než záruka ohledně dostupnosti těchto informací v definovaném formátu a s využitím definovaného nástroje, například internetové stránky či adresy, a záruka ohledně souvisejícího přístupu uživatelů sítě k těmto informacím za běžných podmínek užívání. Provozovatelé přepravní soustavy nejsou za žádných okolností povinni poskytovat další záruku, zejména pokud jde o informační systém uživatelů sítě.
4. Vnitrostátní regulační orgán rozhodne o jednom informačním modelu pro každou zónu vyrovnávání. Pro poskytování informací o dodávkách a výstupech měřených v průběhu dne se uplatní stejná pravidla na všechny modely.
5. Ve vyrovnávacích zónách, u nichž se po vstupu tohoto nařízení v platnost žádá o použití informačního modelu podle varianty 2, provede provozovatel přepravní soustavy nebo vnitrostátní regulační orgán, podle toho, co je na místě, předběžnou tržní konzultaci.
Článek 34
Dodávky a odběry měřené v průběhu dne
1. U dodávek do vyrovnávací zóny a odběrů z vyrovnávací zóny měřených v průběhu dne, u nichž se množství přidělené uživateli sítě rovná jeho potvrzenému množství, není provozovatel přepravní soustavy povinen poskytnout jiné informace než potvrzené množství.
2. U dodávek do vyrovnávací zóny a odběrů z vyrovnávací zóny měřených v průběhu dne, u nichž se množství přidělené uživateli sítě nerovná jeho potvrzenému množství, poskytne provozovatel přepravní soustavy v plynárenský den D uživatelům sítě přinejmenším dvě aktualizace jejich měřených toků alespoň pro souhrnné dodávky a odběry měřené v průběhu dne, přičemž si zvolí jednu z následujících dvou možností:
a)
každá aktualizace se vztahuje na toky plynu od počátku tohoto plynárenského dne D nebo
b)
každá aktualizace se vztahuje na přírůstkové plynárenské toky po toku, který byl vykázán v předchozí aktualizaci.
3. První aktualizace pokrývají alespoň čtyři hodiny toku plynu v plynárenském dni D. Tyto aktualizace budou poskytnuty bez zbytečného prodlení, nejdéle však do čtyř hodin po toku plynu a nejpozději do 17:00 UTC (zimní čas) nebo do 16:00 UTC (letní čas).
4. Doba poskytnutí druhé aktualizace se definuje po schválení vnitrostátním regulačním orgánem a provozovatel přepravní soustavy ji zveřejní.
5. Provozovatel přepravní soustavy může uživatele sítě požádat, aby uvedli, ke kterým informacím uvedeným v odstavci 2 mají přístup. Na základě obdržených odpovědí tento provozovatel přepravní soustavy poskytne uživateli sítě v souladu s odstavci 2 až 4 tu část informací, ke které nemá přístup.
6. Pokud není provozovatel přepravní soustavy odpovědný za přidělení množství plynu uživatelům sítě v rámci procesu přidělování, poskytne odchylně od odstavce 2 v daný plynárenský den D nejméně dvakrát za plynárenský den D alespoň informace o souhrnných dodávkách a odběrech.
Článek 35
Odběry měřené denně
1. Je-li uplatněn informační model podle varianty 1, provozovatel přepravní soustavy v plynárenský den D poskytne uživateli sítě přinejmenším dvě aktualizace jejich přídělů měřených toků alespoň pro souhrnné odběry měřené denně, přičemž si zvolí jednu z následujících dvou možností:
a)
každá aktualizace se vztahuje na toky plynu od počátku tohoto plynárenského dne D nebo
b)
každá aktualizace se vztahuje na přírůstkové plynárenské toky po toku, který byl vykázán v předchozí aktualizaci.
2. Každá aktualizace je poskytnuta do dvou hodin po konci závěrečné hodiny toků plynu.
Článek 36
Odběry neměřené denně
1. Použije-li se informační model podle základního scénáře:
a)
v plynárenský den D-1 poskytne provozovatel přepravní soustavy uživatelům sítě předpověď jejich odběrů neměřených denně pro plynárenský den D, a to nejpozději do 12:00 UTC (zimní čas) nebo 11:00 UTC (letní čas);
b)
v plynárenský den D poskytne provozovatel přepravní soustavy uživatelům sítě alespoň dvě aktualizace předpovědi jejich odběrů neměřených denně.
2. První aktualizace se poskytne nejpozději do 13:00 UTC (zimní čas) nebo 12:00 UTC (letní čas).
3. Doba poskytnutí druhé aktualizace se definuje po schválení vnitrostátním regulačním orgánem a provozovatel přepravní soustavy ji zveřejní. Tato aktualizace vezme v úvahu:
a)
přístup ke krátkodobým standardizovaným produktům na obchodní platformě;
b)
přesnost předpovědi odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně ve srovnání s dobou jejího poskytnutí;
c)
dobu, kdy končí období renominace stanovené v čl. 15 odst. 1;
d)
dobu první aktualizace předpovědi odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně.
4. Použije-li se informační model podle varianty 1, provozovatel přepravní soustavy v plynárenský den D poskytne uživatelům sítě alespoň dvě aktualizace jejich přídělů měřených toků alespoň pro souhrnné odběry neměřené denně, jak to uvádí článek 35.
5. Použije-li se informační model podle varianty 2, provozovatel přepravní soustavy v plynárenský den D-1 poskytne uživatelům sítě předpověď jejich odběrů neměřených denně pro plynárenský den D uvedenou v odst. 1 písm. a).
Článek 37
Dodávky a odběry po plynárenském dni
1. Nejpozději do konce plynárenského dne D + 1 poskytne provozovatel přepravní soustavy každému uživateli sítě počáteční příděl pro jeho dodávky a odběry na plynárenský den D a počáteční denní vyrovnávací množství.
a)
Pro informační modely podle základního scénáře a varianty 1 se přidělí všechen plyn dodaný do distribuční soustavy;
b)
pro informační model podle varianty 2 se odběry neměřené denně rovnají předpovědi odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně poskytnuté den předem;
c)
pro informační model podle varianty 1 se počáteční příděl a počáteční denní vyrovnávací množství považuje za konečný příděl a konečné denní vyrovnávací množství.
2. Pokud se uplatní prozatímní opatření uvedené v článcích 47 až 51, lze v případě, že není technicky a provozně možné splnit odstavec 1, poskytnout počáteční příděl a počáteční denní vyrovnávací množství do tří plynárenských dnů po plynárenském dni D.
3. Ve lhůtě definované v použitelných vnitrostátních předpisech poskytne provozovatel přepravní soustavy každému uživateli sítě konečný příděl pro jeho dodávky a odběry a konečné denní vyrovnávací množství.
Článek 38
Analýza přínosů a nákladů
1. Do dvou let od vstupu tohoto nařízení v platnost provozovatel přepravní soustavy posoudí náklady a přínosy spojené se:
a)
zvýšením četnosti poskytování informací uživatelům sítě;
b)
zkrácením souvisejících lhůt pro poskytování informací;
c)
zlepšením přesnosti poskytovaných informací.
Tato analýza nákladů a přínosů uvádí rozdělení nákladů a přínosů mezi jednotlivé kategorie dotčených stran.
2. Provozovatel přepravní soustavy konzultuje toto posouzení se zúčastněnými stranami ve spolupráci s provozovateli distribuční soustavy, pokud se posouzení těchto provozovatelů týká.
3. Na základě výsledků konzultace vnitrostátní regulační orgán rozhodne o relevantních změnách v poskytování informací.
Článek 39
Informační závazky provozovatelů distribuční soustavy a stran provádějících předpověď vůči provozovateli přepravní soustavy
1. Každý provozovatel distribuční soustavy související s vyrovnávací zónou a každá strana provádějící předpověď poskytnou provozovateli přepravní soustavy v příslušné vyrovnávací zóně informace nezbytné pro poskytování informací uživatelům sítě podle tohoto nařízení. Tyto informace zahrnují dodávky do distribuční soustavy a odběry z ní bez ohledu na to, zda je daná soustava součástí uvedené vyrovnávací zóny, či nikoli.
2. Informace, jejich formát a postup jejich poskytování definují společně provozovatel přepravní soustavy, provozovatel distribuční soustavy a strana provádějící předpověď, podle toho, co je vhodné, aby zaručili, že provozovatel přepravní soustavy poskytuje uživatelům sítě informace náležitě a v souladu s touto kapitolou, a zejména s kritérii stanovenými v čl. 33 odst. 1.
3. Tyto informace jsou provozovateli přepravní soustavy poskytovány ve stejném formátu, jaký vymezují použitelné vnitrostátní předpisy, a musí být v souladu s formátem, který provozovatel přepravní soustavy používá k poskytování informací uživatelům sítě.
4. Vnitrostátním regulační orgán může požádat provozovatele přepravní soustavy, provozovatele distribuční soustavy a stranu provádějící předpověď, aby navrhli pobídkový mechanismus pro poskytování přesné předpovědi odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně, který bude splňovat kritéria stanovená pro provozovatele přepravní soustavy v čl. 11 odst. 4.
5. Po předchozí konzultaci s dotčenými provozovateli přepravní soustavy a provozovateli distribuční soustavy vnitrostátní regulační orgán jmenuje stranu provádějící předpověď ve vyrovnávací zóně. Strana provádějící předpověď odpovídá za vytváření předpovědí denně neměřených odběrů uživatele sítě a případně následného přidělení přepravujícímu subjektu. Může se jednat o provozovatele přepravní soustavy, provozovatele distribuční soustavy nebo o třetí stranu.
Článek 40
Informační závazky provozovatele distribuční soustavy vůči provozovateli přepravní soustavy
Provozovatel distribuční soustavy poskytuje provozovateli přepravní soustavy informace o dodávkách do distribuční soustavy a odběrech z ní měřených v průběhu dne a měřených denně v souladu s požadavky na informace stanovenými v čl. 34 odst. 2 až 6 a článcích 35 a 37. Tyto informace se poskytují provozovateli přepravní soustavy tak, aby měl tento provozovatel dostatek času na to, aby je poskytl uživatelům sítě.
Článek 41
Informační závazky provozovatele distribuční soustavy vůči straně provádějící předpověď
1. Provozovatelé distribuční soustavy jsou odpovědní za to, aby byly straně provádějící předpověď poskytovány dostatečné a aktualizované informace pro účely uplatnění metodiky pro předpověď odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně stanovené v čl. 42 odst. 2. Tyto informace se poskytují včas v souladu se lhůtami definovanými stranou provádějící předpověď podle jejích potřeb.
2. Odstavec 1 se obdobně vztahuje na variantu 1.
Článek 42
Informační závazky strany provádějící předpověď vůči provozovateli přepravní soustavy
1. Strana provádějící předpověď poskytuje provozovateli přepravní soustavy předpovědi denně neměřených odběrů uživatele sítě a následných přídělů v souladu s požadavky na informace stanovenými v článcích 36 a 37. Tyto informace se poskytují provozovateli přepravní soustavy tak, aby měl tento provozovatel dostatek času na to, aby je poskytl uživatelům sítě, a v případě předpovědí denně neměřených odběrů prováděných uživatelem sítě, jež jsou poskytovány den předem a v průběhu dne, nejpozději hodinu před uplynutím lhůt uvedených v čl. 36 odst. 1 písm. a) a b), pokud se provozovatel přepravní soustavy a strana provádějící předpověď nedohodnou na pozdějším termínu, který poskytne provozovateli přepravní soustavy dostatek času na to, aby tyto informace předal uživatelům sítě.
2. Metodika předpovědi odběrů provedených uživatelem sítě neměřených denně je založena na statistickém modelu poptávky, v němž je každému odběru neměřenému denně přidělen zátěžový profil a který sestává ze vzorce pro kolísání poptávky po plynu v závislosti na proměnných, např. teplotě, dni v týdnu, typu zákazníka a období dovolených a prázdnin. Metodika je před přijetím předmětem konzultací.
3. Strana provádějící předpověď zveřejňuje alespoň každé dva roky zprávu o přesnosti předpovědi odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně.
4. Je-li to vhodné, provozovatelé přepravní soustavy poskytují údaje o tocích plynu tak, aby strana provádějící předpověď měla dostatek času na splnění svých závazků podle tohoto článku.
5. Odstavce 2 až 4 se obdobně vztahují na variantu 1.
KAPITOLA IX
SLUŽBA FLEXIBILITY PROSTŘEDNICTVÍM AKUMULACE
Článek 43
Obecná ustanovení
1. Provozovatel přepravní soustavy může uživatelům sítě nabízet službu flexibility prostřednictvím akumulace poté, co vnitrostátní regulační orgán schválí příslušné podmínky.
2. Podmínky vztahující se na službu flexibility prostřednictvím akumulace jsou v souladu s odpovědností uživatele sítě spočívající ve vyrovnávání jeho dodávek a odběrů během plynárenského dne.
3. Služba flexibility prostřednictvím akumulace se omezí na úroveň flexibility prostřednictvím akumulace, která je v přepravní síti k dispozici a u které se má podle hodnocení vypracovaného dotčeným provozovatelem přepravní soustavy za to, že není požadována k provádění vlastní přepravní funkce potrubí.
4. Plyn, který uživatelé sítě v rámci této služby dodávají do přepravní sítě nebo který z ní odebírají, se zohlední při výpočtu jejich denního vyrovnávacího množství.
5. Mechanismus pro neutralitu stanovený v kapitole VII se na službu flexibility prostřednictvím akumulace nevztahuje, pokud vnitrostátní regulační orgán nerozhodne jinak.
6. Uživatelé sítě informují dotčeného provozovatele přepravní soustavy o využití služby flexibility prostřednictvím akumulace tím, že předloží nominace a renominace.
7. Provozovatel přepravní soustavy nemusí od uživatelů sítě vyžadovat, aby předložili nominace a renominace uvedené v odstavci 6 v případě, že absence takového oznámení neomezuje rozvoj krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem a provozovatel přepravní soustavy má dostatek informací, aby zajistil přesný příděl pro využití služby flexibility prostřednictvím akumulace následující plynárenský den.
Článek 44
Podmínky poskytování služby flexibility prostřednictvím akumulace
1. Službu flexibility prostřednictvím akumulace lze poskytovat pouze tehdy, jsou-li splněna všechna tato kritéria:
a)
provozovatel přepravní soustavy nepotřebuje pro účely poskytování služby flexibility prostřednictvím akumulace uzavřít žádnou smlouvu s jakýmkoli dalším provozovatelem infrastruktury, např. provozovatelem skladovacího zařízení nebo provozovatelem zařízení LNG;
b)
příjmy, které provozovateli přepravní soustavy plynou z poskytování služby flexibility prostřednictvím akumulace, se přinejmenším rovnají nákladům, které vznikly nebo mají při poskytování této služby vzniknout;
c)
služba flexibility prostřednictvím akumulace je nabízena transparentním a nediskriminačním způsobem a může být nabízena prostřednictvím mechanismů hospodářské soutěže;
d)
provozovatel přepravní soustavy neúčtuje uživateli sítě přímé ani nepřímé poplatky za jakékoli náklady, které při poskytování služby flexibility prostřednictvím akumulace vzniknou, pokud tak není uvedeno ve smlouvě uzavřené s tímto uživatelem sítě, a
e)
poskytování služby flexibility prostřednictvím akumulace nemá nepříznivý vliv na přeshraniční obchod.
2. Provozovatel přepravní soustavy dá před poskytováním služby flexibility prostřednictvím akumulace přednost snížení vnitrodenních závazků.
KAPITOLA X
PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
Článek 45
Prozatímní opatření: obecná ustanovení
1. Pokud krátkodobý velkoobchodní trh s plynem postrádá dostatečnou likviditu, provozovatelé přepravní soustavy provedou vhodná prozatímní opatření uvedená v článcích 47 až 50. Vyrovnávací akce prováděné provozovatelem přepravní soustavy v případě prozatímních opatření v co největší míře podporují likviditu krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem.
2. Využitím prozatímního opatření není dotčeno provádění jiných prozatímních opatření, ať alternativně, nebo dodatečně, a to za předpokladu, že cílem těchto opatření je podpora hospodářské soutěže a likvidity krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem a že jsou tato opatření v souladu s obecnými zásadami stanovenými v tomto nařízení.
3. Prozatímní opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 vypracuje a provádí každý provozovatel přepravní soustavy v souladu se zprávou uvedenou v čl. 46 odst. 1 schválenou vnitrostátním regulačním orgánem v souladu s postupem stanoveným v článku 46.
4. Zpráva stanoví ukončení prozatímních opatření nejpozději do pěti let od vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 46
Prozatímní opatření: výroční zpráva
1. Pokud provozovatel přepravní soustavy předpokládá, že provede prozatímní opatření nebo bude pokračovat v jejich provádění, vypracuje zprávu, v níž upřesní:
a)
popis stavu vývoje a likvidity krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem v době vypracování zprávy, a to mimo jiné včetně následujících informací, má-li je provozovatel přepravní soustavy k dispozici:
i)
počet transakcí uzavřených na virtuálním obchodním bodě a počet transakcí obecně,
ii)
rozpětí nabídek k prodeji a koupi a objemy nabídek,
iii)
počet účastníků, kteří mají přístup ke krátkodobému velkoobchodnímu trhu s plynem,
iv)
počet účastníků, kteří byli v určitém období aktivní na krátkodobém velkoobchodním trhu s plynem;
b)
prozatímní opatření, která mají být uplatněna;
c)
důvody uplatnění prozatímních opatření:
i)
vysvětlení, proč jsou prozatímní opatření nutná kvůli stavu vývoje krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem uvedeného v písmeni b),
ii)
posouzení, jak prozatímní opatření zvýší likviditu krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem.
d)
identifikaci kroků, které budou přijaty k odstranění prozatímních opatření, včetně kritérií pro provedení těchto kroků a posouzení souvisejícího harmonogramu.
2. Provozovatel přepravní soustavy konzultuje návrh zprávy se zúčastněnými subjekty.
3. Po konzultaci předloží provozovatel přepravní soustavy zprávu vnitrostátnímu regulačnímu orgánu ke schválení. První zpráva se předloží do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost a následné zprávy, které ji v případě nutnosti aktualizují, se předkládají ročně.
4. Vnitrostátní regulační orgán přijme a zveřejní odůvodněné rozhodnutí do šesti měsíců po obdržení kompletní zprávy. Toto rozhodnutí se neprodleně oznámí agentuře a Komisi. Při rozhodování o tom, zda zprávu schválí, posoudí vnitrostátní regulační orgán její dopad na harmonizaci vyrovnávacích režimů, usnadnění integrace trhu, zaručení nediskriminace, účinné hospodářské soutěže a efektivního fungování trhu s plynem.
5. Použije se postup podle čl. 27 odst. 2.
Článek 47
Vyrovnávací platforma
1. Pokud krátkodobý velkoobchodní trh s plynem postrádá nebo podle očekávání bude postrádat dostatečnou likviditu nebo nelze-li na tomto trhu rozumným způsobem pořídit časově omezené a místně omezené produkty požadované provozovatelem přepravní soustavy, zřídí se vyrovnávací platforma, aby mohl provozovatel přepravní soustavy provádět vyrovnávání.
2. Provozovatelé přepravní soustavy zváží, zda lze zřídit společnou vyrovnávací platformu pro sousední vyrovnávací zóny v rámci spolupráce mezi provozovateli přepravní soustavy nebo v případech, kdy je k dispozici dostatečná kapacita pro propojení a takováto společná vyrovnávací platforma je považována za účinnou. Je-li zřízena společná vyrovnávací platforma, provozují ji dotčení provozovatelé přepravní soustavy.
3. Pokud se situace popsaná v odstavci 1 po pěti letech zásadně nezměnila, může vnitrostátní regulační orgán, aniž je dotčen čl. 45 odst. 4 a poté, co je předložena příslušná změna zprávy, rozhodnout, že vyrovnávací platforma bude nadále v provozu po další období nejvýše pěti let.
Článek 48
Alternativa k vyrovnávací platformě
Pokud může provozovatel přepravní soustavy prokázat, že v důsledku nedostatečné kapacity pro propojení dvou vyrovnávacích zón nemůže vyrovnávací platforma zvýšit likviditu krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem a provozovateli přepravní soustavy neumožňuje, aby prováděl účinné vyrovnávací akce, může se schválením vnitrostátního regulačního orgánu použít alternativu, například vyrovnávací služby. Je-li taková alternativa použita, určí se podmínky následných smluvních ujednání, použitelné ceny a doba trvání.
Článek 49
Prozatímní vyrovnávací poplatek
1. Je-li nutné provést prozatímní opatření uvedená v článku 45, lze odvozenou cenu vypočítat v souladu se zprávou uvedenou v článku 46, která nahradí metodiku výpočtu denního vyrovnávacího poplatku.
2. V takovém případě lze odvozenou cenu založit na regulované ceně, zástupné tržní ceně nebo ceně odvozené z obchodů v rámci vyrovnávací platformy.
3. Zástupná tržní cena co možná nejvíce splňuje podmínky stanovené v čl. 22 odst. 6. Při koncipování této zástupné tržní ceny se zváží možná rizika manipulace s trhem.
Článek 50
Přípustná odchylka
1. Přípustné odchylky lze uplatnit pouze v případě, že uživatelé sítě nemají přístup:
a)
ke krátkodobému velkoobchodnímu trhu s plynem, jenž má dostatečnou likviditu;
b)
k plynové kapacitě nutné k vyrovnání krátkodobých výkyvů v poptávce po plynu či jeho nabídce nebo
c)
k dostatečným informacím o svých dodávkách a odběrech.
2. Přípustné odchylky se uplatní:
a)
ve vztahu k dennímu vyrovnávacímu množství uživatelů sítě;
b)
transparentně a nediskriminačně;
c)
pouze v nezbytném rozsahu a po minimální nutnou dobu.
3. Uplatnění přípustných odchylek může snížit finanční expozici uživatele sítě marginální prodejní ceně nebo marginální kupní ceně ve vztahu k celému dennímu vyrovnávacímu množství uživatele sítě za plynárenský den nebo k jeho části.
4. Úrovní přípustné odchylky je maximální množství plynu, které má každý uživatel sítě koupit nebo prodat za váženou průměrnou cenu. Pokud existuje zbývající množství plynu, které představuje denní vyrovnávací množství každého uživatele sítě, jež přesahuje úroveň přípustné odchylky, prodá se nebo koupí za marginální prodejní nebo marginální kupní cenu.
5. Koncepce úrovně přípustné odchylky:
a)
odráží flexibilitu přepravní sítě a potřeby uživatele sítě;
b)
odráží úroveň rizika, jemuž je uživatel sítě vystaven při vyrovnávání svých dodávek a odběrů;
c)
nebrzdí rozvoj krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem;
d)
nevede ke zbytečně nadměrnému zvýšení nákladů provozovatele přepravní soustavy na vyrovnávací akce.
6. Úroveň přípustné odchylky se vypočte na základě dodávek a odběrů každého uživatele sítě pro každý plynárenský den, přičemž se vyloučí obchody na virtuálním obchodním bodě. Dílčí kategorie se definují podle použitelných vnitrostátních předpisů.
7. Úroveň přípustné odchylky použitelná na odběr neměřený denně definovaná podle použitelných vnitrostátních předpisů je založena na rozdílu mezi relevantní předpovědí odběrů provedených uživatelem sítě neměřených denně a přídělem pro odběr neměřený denně.
8. Úroveň přípustné odchylky může zahrnovat složku vypočtenou s ohledem na uplatnění odchylky v předpovědi odběrů provedených uživatelem sítě neměřených denně, jež představuje množství, o které příslušná předpověď:
a)
přesahuje příděl pro odběr neměřený denně v případě, že je denní vyrovnávací množství kladné;
b)
je nižší než příděl pro odběr neměřený denně v případě, že je denní vyrovnávací množství záporné.
KAPITOLA XI
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 51
Uvolnění nadbytečné flexibility provozovatele přepravní soustavy
1. Pokud dlouhodobé smlouvy o pořizování flexibility platné v den vstupu tohoto nařízení v platnost udělují provozovateli přepravní soustavy právo odebírat či dodávat konkrétní objemy plynu, snaží se provozovatel přepravní soustavy tato množství flexibility snížit.
2. Při určování množství nadbytečné flexibility, která je k dispozici pro dodávku a odběr na základě platné dlouhodobé smlouvy, zohlední provozovatel přepravní soustavy využití krátkodobých standardizovaných produktů.
3. Nadbytečnou flexibilitu lze uvolnit buď:
a)
podle podmínek stávající smlouvy, pokud obsahuje ustanovení, která povolují snížit množství plynu, k němuž se vztahuje závazek, a/nebo stávající smlouvu ukončit, nebo
b)
pokud takováto smluvní práva neexistují:
i)
smlouva zůstává v platnosti, dokud není ukončena podle použitelných podmínek,
ii)
smluvní strany zváží dodatečná ujednání, aby bylo možné uvolnit zpět na trh nadbytečný plyn, který není požadován pro vyrovnávací účely, čímž by se ostatním uživatelům sítě zpřístupnilo větší množství flexibility.
4. Pokud platná smlouva stanoví snížení flexibility o množství, která jsou v souladu s dostupným nadbytečným množstvím, provozovatel přepravní soustavy sníží tuto flexibilitu, jakmile je to po vstupu tohoto nařízení v platnost rozumně možné nebo jakmile lze stanovit, že existuje nadbytečné množství.
5. Provozovatel přepravní soustavy konzultuje se zúčastněnými stranami konkrétní návrhy, které mají být provedeny jako prozatímní opatření pro uvolnění nadbytečné flexibility na základě platné dlouhodobé smlouvy.
6. Provozovatelé přepravní soustavy zveřejní informace o vyrovnávacích akcích, které podnikli na základě platné dlouhodobé smlouvy.
7. Vnitrostátní regulační orgán může stanovit cíle pro podíl, o nějž by se tyto dlouhodobé smlouvy měly snížit, aby se zvýšila likvidita krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem.
Článek 52
Přechodná ustanovení
1. Vnitrostátní regulační orgán může provozovateli přepravní soustavy na základě odůvodněné žádosti povolit, aby ustanovení tohoto nařízení splnil do dvaceti čtyř měsíců od 1. října 2014, pokud tento provozovatel přepravní soustavy neprovádí žádné prozatímní opatření uvedené v kapitole X. V případě, že vnitrostátní regulační orgán tuto možnost využije, toto nařízení se na vyrovnávací zónu daného provozovatele přepravní soustavy nepoužije v rozsahu a po přechodnou dobu, které vnitrostátní regulační orgán ve svém rozhodnutí stanovil.
2. Vnitrostátní regulační orgán přijme a zveřejní odůvodněné rozhodnutí v souladu s odstavcem 1 do tří měsíců po obdržení takové žádosti. Toto rozhodnutí se neprodleně oznámí agentuře a Komisi.
Článek 53
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Aniž je dotčen článek 28, čl. 33 odst. 5, čl. 38 odst. 1, čl. 45 odst. 4, čl. 46 odst. 3, článek 51 a 52, použije se toto nařízení ode dne 1. října 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. března 2014.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 312/2014
оd 26. ožujka 2014.
o uspostavljanju mrežnih pravila o uravnoteženju plina transportnih mreža
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uvjetima za pristup mrežama za transport prirodnog plina i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1775/2005 (1), a posebno njezin članak 6. stavak 11.,
budući da:
(1)
Hitno dovršenje potpuno funkcionalnog i međusobno povezanog unutarnjeg energetskog tržišta koje doprinosi osiguravanju ponude priuštive i održive energije ekonomiji Unije ključno je za ostvarenje cilja povećavanja konkurentnosti i kako bi se osiguralo da svi potrošači mogu kupiti energiju po najpovoljnijim cijenama.
(2)
Kako bi se postigla bolja integracija tržišta, bitno je da pravila o uravnoteženju plina transportnih mreža olakšavaju trgovinu plinom između raznih zona uravnoteženja i tako doprinose razvoju likvidnosti tržišta. Ova Uredba stoga uspostavlja usklađena pravila o uravnoteženju na području čitave Unije čiji je cilj pružiti korisnicima mreže sigurnost da će moći upravljati svojim pozicijama uravnoteženja u različitim zonama uravnoteženja u cijeloj Uniji na ekonomski učinkovit i nediskriminirajući način.
(3)
Ovom se Uredbom podržava razvoj konkurentnog kratkotrajnog veleprodajnog tržišta plina u Europskoj uniji koje omogućuje osiguravanje fleksibilnosti plina iz bilo kojeg izvora da bi ga se ponudilo za kupovinu i prodaju putem tržišnih mehanizama kako bi korisnici mreže mogli učinkovito uravnotežiti svoje portfelje uravnoteženja ili kako bi operater transportnog sustava mogao fleksibilno koristiti plin pri uravnoteženju transportne mreže.
(4)
Uredbom (EZ) br. 715/2009 uspostavljaju se nediskriminirajuća pravila za uvjete pristupa transportnim mrežama za prirodni plin s namjerom osiguravanja odgovarajućeg funkcioniranja unutarnjeg tržišta plinom. Tržišna pravila uravnoteženja financijski potiču korisnike mreže na uravnoteženje njihovih portfelja uravnoteženja putem naknada za odstupanja koje odražavaju troškove.
(5)
Korisnici mreže trebaju snositi odgovornost za uravnoteženje svojih predaja i preuzimanja, uz pomoć pravila uravnoteženja napravljenih kako bi potakla kratkotrajno veleprodajno tržište plina i trgovinskih platformi koje su uspostavljene kako bi potpomogle razmjenu plina između korisnika mreže i operatera transportnog sustava. Operateri transportnih sustava obavljaju dodatna uravnoteženja transportnih mreža ako je to potrebno. Pri tome operateri transportnih sustava trebaju poštovati redoslijed prioriteta. Redoslijed prioriteta napravljen je tako da operateri transportnih sustava nabavljaju plin uzimajući u obzir i ekonomske i operativne razloge, koristeći proizvode koji se mogu dostaviti iz najšireg mogućeg raspona izvora, uključujući proizvode koji potječu iz ukapljenog prirodnog plina i skladišnih prostora. Operateri transportnih sustava trebali bi nastojati u što većoj mjeri pokriti svoje potrebe za uravnoteženjem plina kupovinom i prodajom kratkotrajnih standardiziranih proizvoda na kratkoročnom veleprodajnom tržištu plina.
(6)
Kako bi se korisnicima mreže omogućilo uravnoteženje njihovih portfelja uravnoteženja, ovom se Uredbom ujedno određuju minimalni uvjeti za pružanje informacija da bi se mogao primijeniti tržišni režim uravnoteženja. Stoga je cilj protoka informacija omogućenih ovom Uredbom pružiti podršku dnevnom režimu uravnoteženja i nastojati dati informacije koje korisniku mreže omogućuju upravljanje njegovim rizicima i mogućnostima na ekonomičan način.
(7)
Osim što su obvezni štititi poslovno osjetljive informacije, operateri transportnih sustava prema ovoj su Uredbi obvezni štititi povjerljivost informacija i podataka koji su im dostavljeni u svrhu primjene ove Uredbe i ne smiju trećim osobama otkrivati te informacije ni podatke niti bilo koji njihov dio osim u opsegu u kojem su za to zakonom ovlašteni.
(8)
Uredba je usvojena na temelju Uredbe (EZ) br. 715/2009 koju dopunjuje i čiji je sastavni dio. Smatra se da upućivanja na Uredbu (EZ) br. 715/2009 u drugim pravnim dokumentima ujedno upućuju i na ovu Uredbu. Ova se Uredba primjenjuje na neizuzete kapacitete velikih novih infrastruktura koje su dobile izuzeće od članka 32. Direktive 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (2) ili od ranijeg članka 18. Direktive 2003/55/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3) u mjeri u kojoj njezina primjena nema negativnog utjecaja na takvo izuzeće. Ova se Uredba primjenjuje uzimajući u obzir specifičnu prirodu interkonekcija.
(9)
Uredba je donesena u skladu s postupkom propisanim u članku 6. Uredbe (EZ) br. 715/2009. Njom se dodatno usklađuju pravila uravnoteženja koja su propisana člankom 21. Uredbe (EZ) br. 715/2009 kako bi se olakšala razmjena plina.
(10)
Ovom Uredbom obuhvaćene odredbe primjenjuju se na operatere distribucijskih sustava, a cilj im je uskladiti njihove uloge samo tamo gdje je to nužno i u mjeri u kojoj je to nužno za obveznu primjenu tih odredbi.
(11)
Nacionalna regulatorna tijela i operateri transportnog sustava trebaju voditi računa o najboljoj praksi i nastojanjima da se uskladi postupke za primjenu ove Uredbe. Djelujući u skladu s člankom 7. Uredbe (EZ) br. 713/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (4) Agencija i nacionalna regulatorna tijela obvezni su osigurati da se pravila za uravnoteženje primjenjuju u čitavoj Uniji na najučinkovitiji način.
(12)
Mjere propisane ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog u skladu s člankom 51. Direktive 2009/73/EZ,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom uspostavljaju mrežna pravila kojima se propisuju pravila za uravnoteženje, uključujući i pravila u vezi s mrežom o postupcima nominacije, naknadama za odstupanje, postupcima namire povezanim s dnevnim naknadama za odstupanje i operativnom uravnoteženju među mrežama operatera transportnih sustava.
Članak 2.
Područje primjene
1. Ova se Uredba odnosi na zone uravnoteženja unutar granica Unije.
2. Ova se Uredba ne odnosi na zone uravnoteženja u državama članicama koje imaju odstupanje na temelju članka 49. Direktive 2009/73/EZ.
3. Uredba se ne primjenjuje na usklađivanje koje je potrebno između dodijeljenih kvota i naknadno utvrđene stvarne potrošnje koja se izvodi iz očitavanja brojila krajnjeg potrošača kada ih se dobije.
4. Uredba se ne primjenjuje u hitnim situacijama u kojima operater transportnog sustava primjenjuje specifične mjere koje su definirane mjerodavnim nacionalnim pravilima na temelju Uredbe (EU) br. 994/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. listopada 2010. o mjerama zaštite sigurnosti opskrbe plinom (5), prema situaciji.
5. Prava i obaveze korisnika mreže koji proizlaze iz ove Uredbe primjenjuju se samo na one korisnike mreže koji su sklopili zakonski obvezujući sporazum, bilo da je riječ o ugovoru o transportu ili o drugom ugovoru, što im omogućuje da predaju trgovinske notifikacije u skladu s člankom 5.
Članak 3.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se definicije iz članka 2. Uredbe (EZ) br. 715/2009, članka 3. Uredbe Komisije (EU) br. 984/2013 od 14. listopada 2013. o uspostavi mrežnog kodeksa za mehanizme raspodjele kapaciteta u transportnim sustavima za plin i dopuni Uredbe (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (6) te članka 2. Direktive 2009/73/EZ. Osim toga, primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„zona uravnoteženja” znači ulazno-izlazni sustav na koji se primjenjuje posebni režim uravnoteženja i u kojem se mogu nalaziti i distribucijski sustavi ili neki njihov dio;
2.
„radnja uravnoteženja” znači radnju koju je poduzeo operater transportnog sustava kako bi promijenio dotok plina u transportnu mrežu ili njegovo otjecanje iz nje, a koja ne uključuje takve radnje u vezi s plinom koji nije obračunat kao preuzet iz sustava i plinom koji operater transportnog sustava koristi za rad sustava;
3.
„naknada za uravnoteženje neutralnosti” znači naknadu/naknade koje iznose razliku između iznosa koji su primljeni ili se potražuju od kupaca i iznosa koje je operater transportnog sustava platio ili ih treba platiti zbog izvedbe svojih aktivnosti uravnoteženja, koje treba platiti ili dobiti od odgovarajućih korisnika mreže;
4.
„trgovinska platforma” znači elektroničku platformu koju osigurava i kojom upravlja operater trgovinske platforme, a pomoću koje sudionici razmjene mogu objavljivati i prihvaćati, uključujući i pravo na to da ih izmijene ili povuku, ponude za kupnju i ponude za prodaju plina koji je potreban da bi se moglo odgovoriti na kratkotrajne promjene u potražnji i ponudi plina, u skladu s uvjetima koji se primjenjuju na trgovinskoj platformi i na kojoj operater transportnog sustava trguje radi poduzimanja radnji uravnoteženja;
5.
„sudionik razmjene” znači korisnika mreže ili operatera transportnog sustava koji ima ugovor s operaterom trgovinske platforme i koji zadovoljava uvjete koje je potrebno zadovoljiti za obavljanje transakcija na trgovinskoj platformi;
6.
„platforma za uravnoteženje” znači trgovinsku platformu na kojoj operater transportnog sustava sudjeluje u svim trgovinskim razmjenama;
7.
„usluga uravnoteženja” znači uslugu koju pruža operater transportnog sustava putem ugovora za plin koji je potreban da bi se moglo odgovoriti na kratkotrajne promjene u potražnji i ponudi plina, a koja nije kratkotrajni standardizirani proizvod;
8.
„potvrđena količina” znači količinu plina koju je operater transportnog sustava potvrdio za protok ili kojoj se treba promijeniti raspored protoka na plinski dan D;
9.
„dnevna naknada za odstupanje” znači iznos koji korisnik mreže plaća ili prima u vezi s dnevnom količinom odstupanja;
10.
„dnevno mjereno” znači da se količina plina mjeri i prikuplja jedanput tijekom plinskog dana;
11.
„mjereno u toku dana” znači da se količina plina mjeri i prikuplja barem dvaput tokom plinskog dana;
12.
„nema dnevnih mjerenja” znači da se količina plina mjeri i prikuplja rjeđe od jedanput tijekom plinskog dana;
13.
„portfelj uravnoteženja” znači grupiranje predaja i preuzimanja korisnika mreže;
14.
„količina notifikacije” znači količinu plina koja se prenosi između operatera transportnog sustava i korisnika mreže ili više korisnika mreže ili portfelja uravnoteženja, ovisno o kontekstu;
15.
„kvota” znači količinu plina koju operater transportnog sustava pripisuje korisniku mreže kao predaju ili preuzimanje izraženo u kWh u svrhu utvrđivanja dnevne količine odstupanja;
16.
„ciklus renominacije” znači postupak koji provodi operater transportnog sustava kako bi korisniku mreže pružio obavijest o potvrđenim količinama nakon primitka renominacije;
17.
„naknada u danu” znači naknadu koju svojem korisniku mreže naplaćuje operater transportnog sustava ili koju on plaća korisniku mreže kao rezultat dnevne obveze;
18.
„dnevna obveza” znači skup pravila koja se odnose na predaje i preuzimanja korisnika mreže u plinskom danu, a koja operater transportnog sustava primjenjuje na korisnike mreže;
19.
„osnovni slučaj” znači model pružanja informacija kada se informacije o preuzimanjima kada nema dnevnih mjerenja sastoje od predviđanja dan unaprijed i dnevnih predviđanja;
20.
„varijanta 1” znači model pružanja informacija u kojem su informacije kada nema dnevnih mjerenja preuzimanja i za dnevna mjerenja preuzimanja utemeljene na dodjeljivanju mjerenih protoka tijekom plinskog dana;
21.
„varijanta 2” znači model pružanja informacija kada se informacije kada nema dnevnih mjerenja preuzimanja sastoje od predviđanja dan unaprijed.
POGLAVLJE II.
SUSTAV URAVNOTEŽENJA
Članak 4.
Opća načela
1. Korisnici mreže odgovorni su za uravnoteženje svojih portfelja uravnoteženja kako bi operateri transportnog sustava trebali poduzimati što manje radnji uravnoteženja opisanih u ovoj Uredbi.
2. Pravila uravnoteženja uspostavljena u skladu s ovom Uredbom trebaju odražavati stvarne potrebe sustava, uzimajući u obzir resurse koji su dostupni operaterima transportnog sustava i trebaju poticati korisnike mreže da učinkovito uravnotežuju svoje portfelje uravnoteženja.
3. Korisnici mreže imaju mogućnost sklapanja zakonski obvezujućeg sporazuma s operaterom transportnog sustava koji im omogućuje predavanje trgovinskih notifikacija bez obzira na to jesu li ugovorili transportni kapacitet ili ne.
4. U zoni uravnoteženja u kojoj je aktivno više operatera transportnih sustava, ova se Uredba primjenjuje na sve operatere transportnih sustava unutar te zone uravnoteženja. Ako je odgovornost za održavanje njihovih transportnih mreža uravnoteženima prenesena na neki subjekt, ova se Uredba primjenjuje na taj subjekt u onoj mjeri u kojoj to određuju mjerodavna nacionalna pravila.
Članak 5.
Trgovinske notifikacije i kvote
1. Prijenos plina između dva portfelja uravnoteženja unutar iste zone uravnoteženja obavlja se davanjem i pribavljanjem trgovinskih notifikacija koje se predaju operateru transportnog sustava u vezi s plinskim danom.
2. Vrijeme za predavanje, povlačenje i mijenjanje trgovinskih notifikacija treba definirati operater transportnog sustava u ugovoru o transportu ili u drugom zakonski obvezujućem sporazumu s korisnicima mreže, uzimajući pri tome u obzir vrijeme koje je potrebno za obradu trgovinskih notifikacija. Operater transportnog sustava treba korisnicima mreže omogućiti predavanje trgovinskih notifikacija blizu vremena kada one stupaju na snagu.
3. Operater transportnog sustava mora u najvećoj mogućoj mjeri skratiti vrijeme potrebno za obradu trgovinskih notifikacija. Vrijeme za obradu ne smije trajati dulje od trideset minuta, osim ako vrijeme kada trgovinska notifikacija stupa na snagu omogućuje produljivanje vremena obrade do dva sata.
4. Trgovinska notifikacija treba pružati barem sljedeće informacije:
(a)
plinski dan za koji se plin prenosi;
(b)
identifikacijske podatke portfelja uravnoteženja o kojima je riječ;
(c)
je li riječ o trgovinskoj notifikaciji o davanju ili o pribavljanju;
(d)
količinu notifikacije izraženu u kWh/d za dnevnu količinu notifikacije ili u kWh/h za količinu notifikacije na sat, ovisno o tome koju od njih zahtijeva operater transportnog sustava.
5. Ako operater transportnog sustava primi odgovarajući skup trgovinskih notifikacija o davanju i trgovinskih notifikacija o pribavljanju te ako su količine notifikacija jednake, operater transportnog sustava treba dodijeliti količinu notifikacije navedenim portfeljima uravnoteženja:
(a)
kao preuzimanje u portfelju uravnoteženja korisnika mreže koji daje trgovinsku notifikaciju o davanju; i
(b)
kao predaju u portfelju uravnoteženja korisnika mreže koji daje trgovinsku notifikaciju o pribavljanju.
6. Ako količine notifikacija spomenute u stavku 5. nisu jednake, operater transportnog sustava treba ili dodijeliti manju količinu notifikacije navedenu u relevantnoj trgovinskoj notifikaciji ili odbiti obje trgovinske notifikacije. Pravilo koje se primjenjuje određuje operater transportnog sustava u mjerodavnom ugovoru o transportu ili u drugom zakonski obvezujućem sporazumu.
7. Pružatelja usluge ne smije se onemogućavati u djelovanju u ime korisnika mreže u svrhu stavka 5., ako je to djelovanje prethodno odobrio operater transportnog sustava.
8. Korisnik mreže može predati trgovinsku notifikaciju na plinski dan bez obzira na to je li on podnio nominaciju za taj plinski dan.
9. Članci 1. do 8. odnose se, mutatis mutandis, na operatere transportnih sustava koji trguju u skladu s člankom 6. stavkom 3. točkom (a).
POGLAVLJE III.
OPERATIVNO URAVNOTEŽENJE
Članak 6.
Opće odredbe
1. Operater transportnog sustava poduzima radnje uravnoteženja u sljedeće svrhe:
(a)
da bi održavao transportnu mrežu unutar njezinih operativnih granica;
(b)
da bi na kraju dana postigao poziciju operativne akumulacije u transportnoj mreži koja je različita od one koju se očekivalo na temelju očekivanih predaja i preuzimanja za taj plinski dan, u skladu s ekonomičnim i učinkovitim radom transportne mreže.
2. Pri poduzimanju radnji uravnoteženja, operater transportnog sustava uzima u obzir sljedeće u vezi sa zonom uravnoteženja:
(a)
procjene samog operatera transportnog sustava u pogledu potražnje za plinom tijekom plinskog dana za koji se razmatraju radnje uravnoteženja;
(b)
informacije o nominacijama i kvotama te o izmjerenom protoku plina;
(c)
tlakove plina u cijeloj transportnoj mreži/transportnim mrežama.
3. Operater transportnog sustava poduzima radnje uravnoteženja na sljedeće načine:
(a)
kupovinom i prodajom kratkoročnih standardiziranih proizvoda na trgovinskoj platformi; i/ili
(b)
korištenjem usluga uravnoteženja.
4. Pri poduzimanju radnji uravnoteženja, operater transportnog sustava uzima u obzir sljedeća načela:
(a)
radnje uravnoteženja treba poduzimati na nediskriminirajućem temelju;
(b)
radnje uravnoteženja trebaju uzimati u obzir sve obveze operatera transportnih sustava da upravljaju ekonomičnom i učinkovitom transportnom mrežom.
Članak 7.
Kratkotrajni standardizirani proizvodi
1. Kratkotrajni standardizirani proizvodi razmjenjuju se za dostavu unutar jednog dana ili za dan unaprijed sedam dana tjedno u skladu s mjerodavnim pravilima za trgovinsku platformu kako su ih definirali operater trgovinske platforme i operater transportnog sustava.
2. Početni sudionik razmjene sudionik je razmjene koji objavljuje ponudu za kupnju ili za prodaju u svrhu razmjene na trgovinskoj platformi, a prihvaćajući sudionik razmjene sudionik je razmjene koji je prihvati.
3. Kada se trguje nazivnim proizvodom:
(a)
jedan sudionik razmjene daje trgovinsku notifikaciju o pribavljanju, a drugi trgovinsku notifikaciju o davanju;
(b)
obje trgovinske notifikacije trebaju navesti količinu plina koja se prenosi sa sudionika razmjene koji daje notifikaciju o davanju na sudionika razmjene koji daje trgovinsku notifikaciju o pribavljanju;
(c)
kada se koristi količina notifikacije na sat, ona se primjenjuje ravnomjerno na sve preostale sate plinskog dana od određenog vremena početka i jednaka je nuli za sve sate prije tog vremena početka.
4. Kada se trguje lokacijskim proizvodom:
(a)
operater transportnog sustava odredit će relevantna ulazna i izlazna mjesta ili skupine koje se može koristiti;
(b)
svi uvjeti navedeni u stavku 3. trebaju biti zadovoljeni;
(c)
početni sudionik razmjene mijenja količinu plina koja treba biti dostavljena u transportnu mrežu ili preuzeta iz nje na određenom ulaznom ili izlaznom mjestu za količinu koja je jednaka količini notifikacije i pruža dokaze operateru transportnog sustava da je količina izmijenjena u skladu s time.
5. Kada se trguje vremenskim proizvodom:
(a)
uvjeti navedeni u stavku 3. točkama (a) i (b) trebaju biti zadovoljeni;
(b)
količina notifikacije na sat primjenjuje se na sate plinskog dana od određenog vremena početka do određenog vremena završetka i jednaka je nuli za sve sate prije tog vremena početka i nakon vremena završetka.
6. Kada se trguje vremenskim lokacijskim proizvodom trebaju biti zadovoljeni uvjeti navedeni u stavku 4. točkama (a) i (c) te u stavku 5.
7. Pri uspostavljanju kratkotrajnih standardiziranih proizvoda, operateri transportnih sustava iz susjednih zona uravnoteženja trebaju surađivati kako bi odredili relevantne proizvode. Svaki operater transportnog sustava obavijestit će bez nepotrebnih odlaganja relevantne operatere trgovinskih platformi o rezultatima takve suradnje.
Članak 8.
Usluge uravnoteženja
1. Operater transportnog sustava ima pravo na pribavljanje usluga uravnoteženja za one situacije u kojima kratkotrajni standardizirani proizvodi neće biti u stanju pružiti ili nije vjerojatno da bi bili u stanju pružiti potreban odgovor koji bi održao transportnu mrežu u okviru njezinih radnih ograničenja ili ako razmjena kratkotrajnih standardiziranih proizvoda nije likvidna.
2. Radi poduzimanja radnji uravnoteženja korištenjem usluga uravnoteženja, kada operater transportnog sustava pribavlja te usluge uravnoteženja, treba uzeti u obzir barem sljedeće:
(a)
kako će usluge uravnoteženja održavati transportnu mrežu u okviru njezinih radnih ograničenja;
(b)
kakav je odnos vremena reakcije usluga uravnoteženja u usporedbi s vremenom reakcije nekog dostupnog kratkotrajnog standardiziranog proizvoda;
(c)
procijenjeni trošak nabave i korištenja usluga uravnoteženja u usporedbi s procijenjenim troškom korištenja nekog dostupnog kratkotrajnog standardiziranog proizvoda;
(d)
područje na kojem plin treba biti dostavljen;
(e)
uvjete za kvalitetu plina operatera transportnog sustava;
(f)
u kojoj mjeri pribavljanje i korištenje usluga uravnoteženja može utjecati na likvidnost kratkotrajnog veleprodajnog tržišta plina.
3. Usluge uravnoteženja pribavljaju se na tržišni način, u transparentnom i nediskriminirajućem postupku javne nabave u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravilima, a pogotovo:
(a)
prije bilo kakvog obvezivanja ugovorom za uslugu uravnoteženja operater transportnog sustava treba objaviti neograničavajući poziv na iskaz interesa u kojem navodi svrhu, opseg i upute u vezi s time za ponuđače, kako bi im se omogućilo sudjelovanje u postupku ponude;
(b)
rezultate se objavljuje štiteći pritom povjerljivost komercijalno osjetljivih informacija, a svakom se ponuđaču javljaju pojedinačni rezultati.
4. U posebnim okolnostima nacionalno regulatorno tijelo može odobriti transparentan i nediskriminirajući postupak koji nije javni natječaj.
5. Trajanje usluge uravnoteženja ne smije biti dulje od jedne godine, a datum početka treba biti u roku od dvanaest mjeseci od preuzete obveze ugovornih stranaka u vezi s tom uslugom, osim ako je nacionalno regulatorno tijelo odlukom dopustilo dulje trajanje usluge uravnoteženja.
6. Operater transportnog sustava svake godine treba revidirati korištenje svojih usluga uravnoteženja kako bi procijenio bi li dostupni kratkotrajni standardizirani proizvodi bolje zadovoljili njegove radne potrebe i može li se za iduću godinu smanjiti korištenje usluga uravnoteženja.
7. Operater transportnog sustava treba svake godine objaviti informacije o nabavljenim uslugama uravnoteženja i troškovima u vezi s time.
Članak 9.
Redoslijed prioriteta
1. U skladu s načelima navedenim u članku 6. stavku 4., kada odlučuje o odgovarajućim radnjama uravnoteženja, operater transportnog sustava treba:
(a)
davati prednost korištenju nazivnih proizvoda gdje je to prikladno i u mjeri u kojoj je to prikladno, u odnosu na sve druge dostupne kratkotrajne standardizirane proizvode;
(b)
koristiti druge kratkoročne standardizirane proizvode kada su zadovoljeni sljedeći uvjeti:
1.
lokacijske proizvode kada su, kako bi se transportnu mrežu zadržalo unutar njezinih radnih ograničenja, potrebne promjene protoka plina na određenim ulaznim i/ili izlaznim mjestima i/ili kada je potrebno da one počnu od određenog vremenskog razdoblja tijekom plinskog dana;
2.
vremenske proizvode kada su, kako bi se transportnu mrežu zadržalo unutar njezinih radnih ograničenja, potrebne promjene protoka plina u određenom vremenskom razdoblju tijekom plinskog dana. Operater transportnog sustava treba koristiti vremenske proizvode samo kada bi to bilo ekonomičnije i učinkovitije nego kupovina i prodaja kombinacije nazivnih proizvoda ili lokacijskih proizvoda;
3.
vremenske lokacijske proizvode kada su, kako bi se transportnu mrežu zadržalo unutar njezinih radnih ograničenja, potrebne promjene protoka plina na određenim ulaznim i/ili izlaznim mjestima i u određenom vremenskom razdoblju tijekom plinskog dana. Operater transportnog sustava treba koristiti vremenske lokacijske proizvode samo kada bi to bilo ekonomičnije i učinkovitije nego kupovina i prodaja kombinacije lokacijskih proizvoda;
(c)
koristiti usluge uravnoteženja samo kada, prema procjeni tog operatera transportnog sustava, kratkoročni standardizirani proizvodi neće biti u stanju pružiti ili nije vjerojatno da bi bili u stanju pružiti potreban odgovor koji bi održao transportnu mrežu u okviru njezinih operativnih ograničenja.
Operater transportnog sustava u okviru odgovarajućih razina redoslijeda prioriteta navedenih u točkama (a) do (c) uzima u obzir isplativost.
2. Pri trgovini kratkoročnim standardiziranim proizvodima, operater transportnog sustava, kad je to moguće i u mjeri u kojoj je to moguće, treba dati prednost korištenju proizvoda unutar jednog dana u odnosu na proizvode za dan unaprijed.
3. Operater transportnog sustava može zatražiti odobrenje nacionalnog regulatornog tijela za trgovinu u susjednoj zoni uravnoteženja te za transportiranje plina u nju i iz nje umjesto da trguje nazivnim proizvodima i/ili lokacijskim proizvodima u svojoj vlastitoj zoni/svojim vlastitim zonama uravnoteženja. Pri odlučivanju o dodjeli odobrenja nacionalno regulatorno tijelo može razmatrati i drugačija rješenja kako bi poboljšalo funkcioniranje domaćeg tržišta. Operater transportnog sustava i nacionalno regulatorno tijelo godišnje razmatraju uvjete koji će se primjenjivati. Korištenje te radnje uravnoteženja ne smije korisnicima mreže ograničiti pristup kapacitetima ni korištenje kapaciteta na tom priključnom mjestu.
4. Operater transportnog sustava treba godišnje objavljivati informacije o troškovima, učestalosti i količini radnji uravnoteženja poduzetih u skladu sa svakim od uvjeta navedenih u stavku 1. i radnji uravnoteženja poduzetih u skladu sa stavkom 3.
Članak 10.
Trgovinska platforma
1. Kako bi nabavio kratkotrajne standardizirane proizvode, operater transportnog sustava treba trgovati na trgovinskoj platformi koja zadovoljava sve sljedeće kriterije:
(a)
pruža dovoljnu podršku tijekom plinskog dana i korisnicima mreže za trgovinu i operaterima transportnog sustava za poduzimanje odgovarajućih radnji uravnoteženja pomoću trgovine relevantnim kratkotrajnim standardiziranim proizvodima;
(b)
pruža transparentan i nediskriminirajući pristup;
(c)
pruža usluge na osnovi jednakog tretmana;
(d)
osigurava anonimno trgovanje barem dok transakcija nije zaključena;
(e)
pruža detaljan pregled trenutnih ponuda za kupnju i za prodaju svim sudionicima u trgovini;
(f)
brine se da je operater transportnog sustava obaviješten o svim razmjenama.
2. Operater transportnog sustava treba nastojati osigurati da barem jedna trgovinska platforma zadovoljava kriterije navedene u stavku 1. Kada operater transportnog sustava nije u stanju osigurati da barem jedna trgovinska platforma zadovoljava te kriterije, on treba poduzeti potrebne mjere kako bi se uspostavila platforma uravnoteženja ili zajednička platforma uravnoteženja kao što je navedeno u članku 47.
3. Po završetku svake razmjene, operater trgovinske platforme treba sudionicima razmjene dati dovoljno podataka kako bi mogli potvrditi razmjenu.
4. Sudionik razmjene odgovoran je za slanje trgovinske notifikacije operateru transportnog sustava kao što je definirano u članku 5., osim ako je ta odgovornost dodijeljena operateru trgovinske platforme ili trećoj osobi u skladu s mjerodavnim pravilima trgovinske platforme.
5. Operater trgovinske platforme treba:
(a)
nakon svake razmjene bez nepotrebnih odlaganja objaviti razvoj marginalne kupovne cijene i marginalne prodajne cijene; ili
(b)
osigurati operateru transportnog sustava informacije u kojima operater transportnog sustava odlučuje objaviti razvoj marginalne kupovne cijene i marginalne prodajne cijene. Operater transportnog sustava objavljuje te informacije bez nepotrebnih odlaganja.
Kada se u istoj zoni uravnoteženja nalazi više operatera trgovinske platforme, primjenjuje se točka (b).
6. Operater trgovinske platforme dopušta korisnicima mreže razmjenu na toj trgovinskoj platformi samo ako oni imaju pravo davati trgovinske notifikacije.
7. Operater transportnog sustava dužan je bez nepotrebnih odlaganja obavijestiti operatera trgovinske platforme ako korisnik mreže izgubi pravo na trgovinske notifikacije u skladu s mjerodavnim ugovornim dogovorom na snazi, a to onda rezultira obustavom prava korisnika mreže na trgovanje na trgovinskoj platformi, ne utječući pritom na druge mjere koje mogu biti dostupne operateru trgovinske platforme u takvom slučaju u skladu s mjerodavnim pravilima trgovinske platforme.
Članak 11.
Poticaji
1. Kako bi potaklo likvidnost kratkotrajnog veleprodajnog tržišta plina, nacionalno regulatorno tijelo može poticati operatera transportnog sustava da učinkovito poduzima radnje uravnoteženja ili da maksimizira poduzimanje radnji uravnoteženja putem kratkotrajnih standardiziranih proizvoda.
2. Operater transportnog sustava može predati na odobrenje nacionalnom regulatornom tijelu mehanizam poticaja koji je u skladu s općim načelima navedenim u ovoj Uredbi.
3. Prije podnošenja prijedloga navedenog u stavku 2., operater transportnog sustava može se savjetovati s dionicima o svojoj inicijativi ili o zahtjevu nacionalnog regulatornog tijela.
4. Mehanizam poticaja treba:
(a)
biti utemeljen na performansama operatera transportnog sustava putem ograničenih plaćanja operateru transportnog sustava za nadilaženje performansi i plaćanja operatera transportnog sustava za podbacivanje performansi koje se mjere u odnosu na unaprijed određene ciljane performanse koje mogu obuhvaćati, između ostalog, i ciljane troškove;
(b)
uzeti u obzir sredstva koja su operateru transportnog sustava dostupna za kontroliranje performansi;
(c)
osigurati da njegova primjena točno odražava raspodjelu odgovornosti između uključenih strana;
(d)
biti prilagođen razvojnom stanju relevantnog tržišta plina u kojem će se primjenjivati;
(e)
redovito prolaziti reviziju koju provodi nacionalno regulatorno tijelo u bliskoj suradnji s operaterom transportnog sustava i u kojoj ocjenjuju gdje bi i u kolikoj mjeri bilo potrebno nešto izmijeniti.
POGLAVLJE IV.
NOMINACIJE
Članak 12.
Opće odredbe
1. Količina plina koju se navodi u nominaciji i renominaciji treba biti izražena u kWh/d za dnevne nominacije i renominacije ili u kWh/h za nominacije i renominacije na sat.
2. Operater transportnog sustava može od korisnika mreže zahtijevati da daju dodatne informacije o nominacijama i renominacijama uz one koje su kao uvjeti navedene u ovoj Uredbi, uključujući, između ostalog, točno, ažurirano i dovoljno detaljno predviđanje očekivanih predaja i preuzimanja u skladu sa specifičnim potrebama operatera transportnog sustava za te aktivnosti uravnoteženja.
3. Članci 13. do 16. koji se odnose na nominacije i renominacije izdvojenih proizvoda za kapacitete primjenjuju se mutatis mutandis na pojedine nominacije i renominacije za pakete proizvoda za kapacitete. Operateri transportnih sustava surađuju u svrhu primjene pravila nominacije i renominacije za pakete proizvoda za kapacitete na priključnim mjestima.
4. Članak 15. stavak 3. i članak 17. stavak 1. ne dovode u pitanje pravilo o minimalnom prekidu zadanih rokova koje se spominje u članku 22. Uredbe Komisije (EU) br. 984/2013 od 14. listopada 2013. kojom se uspostavljaju mrežna pravila za mehanizme dodjele kapaciteta u sustavima za transport plina i dopunskoj Uredbi (EZ) br. 715/2009.
Članak 13.
Informacije o nominacijama i renominacijama na priključnim mjestima
Nominacije i renominacije koje korisnici mreže daju operaterima transportnih sustava u vezi s priključnim mjestima trebaju sadržavati najmanje sljedeće informacije:
1.
identifikacijske podatke priključnog mjesta;
2.
smjer protoka plina;
3.
identifikacijske podatke korisnika mreže ili, ako je primjenjivo, identifikacijske podatke njegovog portfelja uravnoteženja;
4.
identifikacijske podatke druge ugovorne strane korisnika mreže ili, ako je primjenjivo, identifikacijske podatke njezina portfelja uravnoteženja;
5.
vrijeme početka i kraja protoka plina za koje se predaje nominaciju ili renominaciju;
6.
plinski dan D;
7.
količinu plina za koju se traži transport.
Članak 14.
Postupak nominacije na priključnim mjestima
1. Korisnik mreže ima pravo operateru transportnog sustava dati nominaciju za plinski dan D najkasnije do roka za nominaciju na plinski dan D-1. Rok za nominaciju je 13.00 UTC (kod zimskog računanja vremena) ili 12.00 UTC (kod ljetnog računanja vremena) na plinski dan D-1.
2. Operater transportnog sustava uzima u obzir zadnju nominaciju koju je dobio od korisnika mreže prije isteka roka za nominaciju.
3. Operater transportnog sustava šalje obavijest o potvrđenim količinama odgovarajućim korisnicima mreže najkasnije do roka za potvrdu na plinski dan D-1. Rok za potvrdu je 15.00 UTC (kod zimskog računanja vremena) ili 14.00 UTC (kod ljetnog računanja vremena) na plinski dan D-1.
4. Operateri transportnog sustava s obje strane priključnog mjesta mogu se složiti da ponude ciklus prednominacije u kojem:
(a)
korisnici mreže nemaju obvezu predavanja notifikacija;
(b)
korisnici mreže ne smiju operaterima transportnih sustava predati nominacije za plinski dan D nakon 12.00 UTC (kod zimskog računanja vremena) ili nakon 11.00 UTC (kod ljetnog računanja vremena) na plinski dan D-1;
(c)
operater transportnog sustava treba odgovarajućim korisnicima mreže poslati poruku u vezi obrađenih količina najkasnije do 12.30 UTC (kod zimskog računanja vremena) ili do 11.30 UTC (kod ljetnog računanja vremena) na plinski dan D-1.
5. U nedostatku valjane nominacije koju je korisnik mreže poslao prije roka za nominaciju, odgovarajući operateri transportnih sustava primijenit će zadano pravilo notifikacije koje je dogovoreno između tih operatera transportnih sustava. Zadano nominacijsko pravilo koje je na snazi na priključnom mjestu treba biti dostupno korisnicima mreža operatera transportnih sustava.
Članak 15.
Postupak renominacije na priključnim mjestima
1. Korisnik mreže ima pravo predavati renominacije u roku za renominacije koji počinje teći odmah nakon roka za potvrde i prestaje teći najranije 3 sata prije kraja plinskog dana D. Operater transportnog sustava treba započeti ciklus renominacije na početku svakog sata tijekom razdoblja renominacije.
2. Operater transportnog sustava u ciklusu renominacije treba uzeti u obzir zadnju renominaciju koju je dobio od korisnika mreže prije početka ciklusa renominacije.
3. Operater transportnog sustava treba poslati obavijest o potvrđenim količinama odgovarajućim korisnicima mreže u roku od dva sata od početka svakog ciklusa renominacije. Vrijeme početka stvarne promjene protoka plina je dva sata od početka ciklusa renominacije, osim ako:
(a)
korisnik mreže zatraži kasnije vrijeme; ili
(b)
operater transportnog sustava dopusti ranije vrijeme.
4. Smatra se da se svaka promjena protoka plina događa na početku svakog sata.
Članak 16.
Posebne odredbe na priključnim mjestima
1. Kada na priključnom mjestu istodobno postoje dnevne nominacije i renominacije te nominacije i renominacije na sat, operateri transportnih sustava i nacionalna regulatorna tijela se (po potrebi) mogu savjetovati s dionicima u svrhu odlučivanja trebaju li s obje strane tog priključnog mjesta biti podnesene usklađene nominacije i renominacije. U savjetovanju treba uzeti u obzir barem sljedeće:
(a)
financijski učinak na operatere transportnih sustava i korisnike mreže;
(b)
učinak na prekograničnu trgovinu;
(c)
učinak na dnevni režim uravnoteženja na priključnim mjestima.
2. Nakon savjetovanja predložene promjene, ako ih ima, trebaju odobriti nacionalna regulatorna tijela. Kada se predložene promjene odobre, operateri transportnih sustava će u skladu s njima izmijeniti postojeće sporazume o priključivanju i ugovore o transportu ili druge zakonski obvezujuće sporazume te objaviti te izmjene.
Članak 17.
Odbijanje nominacija i renominacija ili izmjene zatražene količine plina na priključnim mjestima
1. Operater transportnog sustava može odbiti:
(a)
nominaciju ili renominaciju najkasnije dva sata nakon roka za nominaciju ili početka ciklusa renominacije u sljedećim slučajevima:
i.
ako njezin sadržaj ne zadovoljava uvjete;
ii.
ako ju je predao neki drugi subjekt, a ne korisnik mreže;
iii.
ako bi prihvaćanje dnevnih nominacija ili renominacija rezultiralo negativnom impliciranom nominacijom protoka;
iv.
ako premašuje dodijeljeni kapacitet korisnika mreže;
(b)
renominaciju najkasnije dva sata nakon početka ciklusa renominacije u sljedećim dodatnim slučajevima:
i.
ako premašuje dodijeljeni kapacitet korisnika mreže za preostale sate, osim ako je ta renominacija predana kako bi se zatražilo prekidivi kapacitet ako ga operater transportnog sustava nudi;
ii.
ako bi prihvaćanje renominacije na sat rezultiralo očekivanom promjenom protoka plina prije kraja ciklusa renominacije.
2. Operater transportnog sustava ne može odbiti nominaciju i renominaciju korisnika mreže samo na temelju toga da planirane predaje tog korisnika mreže nisu jednake njegovim planiranim preuzimanjima.
3. U slučaju odbijanja renominacije operater transportnog sustava koristi zadnju potvrđenu količinu korisnika mreže, ako je ima.
4. Ne dovodeći u pitanje specifične uvjete koji se primjenjuju na prekidivi kapacitet i kapacitet koji podliježe pravilima za upravljanje zagušenjem, operater transportnog sustava može u načelu promijeniti samo nominacijom ili renominacijom zatraženu količinu plina u slučaju izuzetnih događaja i u hitnim situacijama u kojima postoji očita opasnost za sigurnost i stabilnost sustava. Operateri transportnih sustava obavještavaju nacionalno regulatorno tijelo o takvim radnjama koje su poduzeli.
Članak 18.
Postupak nominacije i renominacije na mjestima koja nisu priključna mjesta
1. Nacionalno regulatorno tijelo treba, ako to nije već utvrđeno, nakon savjetovanja s operaterom transportnog sustava, odlučiti na kojim su mjestima koja nisu priključna mjesta potrebne nominacije i renominacije.
2. Kada su nominacije i renominacije potrebne na mjestima koja nisu priključna mjesta, primjenjuju se sljedeća načela:
(a)
korisnici mreže imaju pravo predati renominacije za plinski dan;
(b)
operater transportnog sustava potvrđuje ili odbija predane nominacije i renominacije uzimajući u obzir vremenski plan o kojem je riječ u članku 17.
POGLAVLJE V.
DNEVNE NAKNADE ZA ODSTUPANJA
Članak 19.
Opće odredbe
1. Korisnici mreže moraju plaćati ili imaju pravo dobiti (prema situaciji) dnevne naknade za odstupanja, ovisno o njihovoj dnevnoj količini odstupanja za svaki plinski dan.
2. Dnevne naknade za odstupanja odvojeno se izražavaju na fakturama operatera transportnog sustava prema korisnicima mreže.
3. Dnevna naknada za odstupanje treba odražavati troškove i uzeti u obzir cijene koje su u vezi s radnjama uravnoteženja operatera transportnog sustava, ako ih ima, te malu prilagodbu navedenu u članku 22. stavku 6.
Članak 20.
Metodologija za izračunavanje dnevne naknade za odstupanje
1. Operater transportnog sustava predaje metodologiju za izračunavanje dnevne naknade za odstupanje koja će se koristiti u njegovoj zoni uravnoteženja na odobrenje nacionalnom regulatornom tijelu.
2. Po odobrenju, metodologija za izračunavanje dnevne naknade za odstupanje objavljuje se na relevantnom mrežnom mjestu. Svako njezino ažuriranje treba pravodobno objaviti.
3. Metodologija za izračunavanje dnevne naknade za odstupanje definira:
(a)
izračunavanje dnevne količine odstupanja koja se spominje u članku 21.;
(b)
izvođenje primjenjive cijene koja se spominje u članku 22.; i
(c)
bilo koji drugi potreban parametar.
Članak 21.
Izračunavanje dnevne količine odstupanja
1. Operater transportnog sustava izračunava dnevnu količinu odstupanja za portfelj uravnoteženja svakog korisnika mreže za svaki plinski dan prema sljedećoj formuli:
dnevna količina odstupanja = predaje - preuzimanja
2. Izračunavanje dnevne količine odstupanja prilagođava se u skladu s time kada:
(a)
nudi se usluga fleksibilnosti operativne akumulacije; i/ili
(b)
postoji neki dogovor prema kojem korisnici mreže daju plin, uključujući i plin u naravi, za pokrivanje:
i.
plina koji nije obračunat kao preuzet iz sustava, kao što su gubici, pogreške pri mjerenju; i/ili
ii.
plina koji operater transportnog sustava koristi za rad sustava, kao što je plin koji se koristi kao gorivo.
3. Kada je zbroj predaja korisnika mreže za plinski dan jednak zbroju njegovih preuzimanja za taj plinski dan, smatra se da je korisnik mreže uravnotežen za taj plinski dan.
4. Kada zbroj predaja korisnika mreže za plinski dan nije jednak zbroju njegovih preuzimanja za taj plinski dan, smatra se da korisnik mreže nije uravnotežen za taj plinski dan i primjenjuju se dnevne naknade za odstupanja u skladu s člankom 23.
5. Operater transportnog sustava u skladu s člankom 37. treba korisniku mreže dati podatke o svojim početnim i konačnim dnevnim količinama odstupanja.
6. Dnevna naknada za odstupanje temelji se na konačnoj dnevnoj količini odstupanja.
Članak 22.
Primjenjiva cijena
1. Za potrebe izračunavanja dnevne naknade za odstupanje kako je određena člankom 23., primjenjiva cijena određivat će se na sljedeći način:
(a)
marginalna prodajna cijena kada je dnevna količina odstupanja pozitivna (tj. predaje korisnika mreže za taj plinski dan premašuju njegova preuzimanja za taj plinski dan); ili
(b)
marginalna kupovna cijena kada je dnevna količina odstupanja negativna (tj. preuzimanja korisnika mreže za taj plinski dan premašuju njegove predaje za taj plinski dan).
2. Marginalna prodajna cijena i marginalna kupovna cijena izračunavaju se za svaki plinski dan u skladu sa sljedećim odredbama:
(a)
marginalna prodajna cijena niža je od:
i.
najniže cijene svih prodaja nazivnih proizvoda u kojima operater transportnog sustava sudjeluje u toku plinskog dana; ili
ii.
ponderirane prosječne cijene plina za taj plinski dan umanjene za malu prilagodbu;
(b)
marginalna kupovna cijena viša je od:
i.
najviše cijene svih kupovina nazivnih proizvoda u kojima operater transportnog sustava sudjeluje u toku plinskog dana; ili
ii.
ponderirane prosječne cijene plina za taj plinski dan uvećane za malu prilagodbu.
3. U svrhu određivanja marginalne prodajne cijene, marginalne kupovne cijene i ponderirane prosječne cijene, razmjene u vezi s njima trebaju se obavljati na trgovinskim platformama koje je operater transportnog sustava unaprijed identificirao te koje je odobrilo nacionalno regulatorno tijelo. Ponderirana prosječna cijena je energetska ponderirana prosječna cijena u trgovini nazivnim proizvodima koja se obavlja na virtualnom tržištu u toku plinskog dana.
4. Definirat će se zadano pravilo za slučaj da stavak 2. točke (a) i (b) ne dopuštaju izvođenje marginalne prodajne cijene i/ili marginalne kupovne cijene.
5. Ako to odobri nacionalno regulatorno tijelo, cijena lokacijskih proizvoda može se uzeti u obzir za određivanje marginalne prodajne cijene, marginalne kupovne cijene i ponderirane prosječne cijene kada to predloži operater transportnog sustava, uzimajući pritom u obzir odgovarajući opseg u kojem operater transportnog sustava koristi lokacijske proizvode.
6. Mala prilagodba treba imati sljedeća svojstva:
(a)
poticati korisnike mreže da uravnoteže svoje predaje i preuzimanja;
(b)
biti osmišljena i primjenjivati se na nediskriminirajući način kako:
i.
ne bi sprječavala ulazak na tržište;
ii.
ne bi sprječavala razvoj konkurentnih tržišta;
(c)
ne smije imati negativan utjecaj na prekograničnu trgovinu;
(d)
ne smije rezultirati pretjeranom financijskom izloženošću korisnika mreže dnevnim naknadama za odstupanja.
7. Vrijednost male prilagodbe pri određivanju marginalne kupovne cijene i marginalne prodajne cijene može se razlikovati. Vrijednost male prilagodbe ne smije premašiti deset posto ponderirane prosječne cijene, osim ako taj operater transportnog sustava to može opravdati pred nacionalnim regulatornim tijelom i ako ono to odobri u skladu s člankom 20.
Članak 23.
Dnevna naknada za odstupanje
1. Kako bi izračunao dnevne naknade za odstupanje za svakog korisnika mreže, operater transportnog sustava množi dnevnu količinu odstupanja korisnika mreže s primjenjivom cijenom određenom u skladu s člankom 22.
2. Dnevna naknada za odstupanje primjenjuje se na sljedeći način:
(a)
ako je dnevna količina odstupanja korisnika mreže za plinski dan pozitivna, smatra se da je korisnik mreže prodao plin operateru transportnog sustava u količini ekvivalentnoj dnevnoj količini odstupanja i stoga ima pravo od operatera transportnog sustava dobiti kredit u pogledu dnevnih naknada za odstupanje; i
(b)
ako je dnevna količina odstupanja korisnika mreže za plinski dan negativna, smatra se da je korisnik mreže kupio plin od operatera transportnog sustava u količini ekvivalentnoj dnevnoj količini odstupanja i stoga treba operateru transportnog sustava platiti dnevne naknade za odstupanje.
POGLAVLJE VI.
DNEVNE OBVEZE
Članak 24.
Opće odredbe
1. Operater transportnog sustava ima pravo primjenjivati dnevne obveze samo kako bi potaknuo korisnike mreže da upravljaju svojom dnevnom pozicijom kako bi osigurali integritet transportne mreže sustava i minimizirali potrebu za poduzimanjem radnji uravnoteženja.
2. Kada se od operatera transportnog sustava traži da korisnicima mreže osigura informacije koje će im omogućiti upravljanje njihovim izlaganjima u vezi s dnevnim pozicijama, on ih je obvezan redovito osiguravati. Tamo gdje je to primjenjivo, te će se informacije osiguravati na zahtjev koji svaki korisnik mreže predaje jedanput.
Članak 25.
Vrste dnevnih obveza
Postoje tri vrste dnevnih obveza i svaka od njih potiče korisnika mreže na ostvarivanje specifičnog cilja navedenog u ovom članku:
1.
Dnevna obveza koja se odnosi na čitav sustav
osmišljena je kako bi potaknula korisnike mreže da transportnu mrežu održavaju unutar njezinih radnih ograničenja i određuje sljedeće:
(a)
radna ograničenja transportne mreže unutar kojih ona mora ostati;
(b)
radnje koje korisnici mreže mogu poduzeti kako bi transportna mreža ostala unutar radnih ograničenja;
(c)
posljedične radnje uravnoteženja operatera transportnog sustava kada se približava radnim ograničenjima transportnog sustava ili ih dosiže;
(d)
pripisivanje troškova i/ili prihoda korisnicima mreže i/ili posljedica za dnevne pozicije tih korisnika mreže koje su rezultat radnji uravnoteženja koje je poduzeo operater transportnog sustava;
(e)
naknada povezana s time temelji se na pojedinačnoj dnevnoj poziciji korisnika mreže.
2.
Dnevna obveza portfelja uravnoteženja
osmišljena je kako bi potaknula korisnike mreže da održe svoju pojedinačnu poziciju tijekom plinskog dana u unaprijed definiranom opsegu i određuje sljedeće:
(a)
za svaki portfelj uravnoteženja određuje raspon unutar kojeg taj portfelj uravnoteženja treba ostati;
(b)
kako se određuje prethodno spomenuti raspon;
(c)
posljedice za korisnike mreže koji ne ostaju u okviru definiranog raspona i, kada je to prikladno, detalje o tome kako se izvode odgovarajuće naknade;
(d)
naknada povezana s time temelji se na pojedinačnoj dnevnoj poziciji korisnika mreže.
3.
Dnevna obveza u vezi s ulazno-izlaznim mjestom
osmišljena je kako bi osigurala poticaje korisnicima mreže za ograničavanje protoka plina ili varijacija protoka plina u posebnim uvjetima na specifičnim ulazno-izlaznim mjestima i određuje sljedeće:
(a)
ograničenja u protoku plina i/ili u varijaciji protoka plina;
(b)
ulazna i/ili izlazna mjesta ili skupine ulaznih i/ili izlaznih mjesta na koje se takva ograničenja primjenjuju;
(c)
uvjete pod kojima se takva ograničenja primjenjuju;
(d)
posljedice nepoštivanja takvih ograničenja.
Ta je obveza dodatak svim drugim sporazumima s krajnjim potrošačima koji sadrže, između ostalog, lokalizirana specifična ograničenja i obveze u vezi s fizičkim protokom plina.
Članak 26.
Uvjeti dnevnih obveza
1. Operater transportnog sustava može predložiti nacionalnom regulatornom tijelu dnevnu obvezu ili njezinu izmjenu. U njoj se mogu kombinirati svojstva različitih vrsta dnevnih obveza opisanih u članku 25. ako prijedlog zadovoljava kriterije navedene u stavku 2. Pravo predlaganja operatera transportnog sustava ne utječe na pravo nacionalnog regulatornog tijela da samoinicijativno donese odluku.
2. Svaka dnevna obveza treba zadovoljiti sljedeće kriterije:
(a)
dnevna obveza i dnevna naknada koja je povezana s njom, ako postoje, ne smiju predstavljati nepotrebne prepreke prekograničnoj trgovini i ulasku novih korisnika mreže na relevantno tržište;
(b)
dnevna obveza primjenjuje se samo kada je korisnicima mreže pružena adekvatna informacija u vezi s njihovim predajama i preuzimanjima prije primjene potencijalne dnevne naknade i kada su imali razumnu mogućnost reagirati kako bi mogli upravljati svojim izlaganjima;
(c)
osnovni troškovi koji nastaju korisnicima mreže u vezi s njihovim obvezama uravnoteženja odnose se na njihovu poziciju na kraju plinskog dana;
(d)
u mjeri u kojoj je to moguće, dnevne naknade trebale bi odražavati troškove operatera transportnog sustava za poduzimanje bilo kakvih uz to vezanih radnji uravnoteženja;
(e)
dnevna obveza ne smije rezultirati time da korisnici mreže financijski dospiju na nultu poziciju tijekom plinskog dana;
(f)
koristi od uvođenja dnevnih obveza u pogledu ekonomičnog i učinkovitog rada transportne mreže veće su od bilo kakvih njezinih negativnih učinaka, uključujući i likvidnost trgovine na virtualnom tržištu.
3. Operater transportnog sustava može predložiti različite dnevne obveze za različite kategorije ulaznih i izlaznih mjesta s ciljem osiguravanja boljih poticaja za različite kategorije korisnika mreže kako bi izbjegao unakrsno subvencioniranje. Pravo predlaganja operatera transportnog sustava ne utječe na pravo nacionalnog regulatornog tijela da samoinicijativno donese odluku.
4. Operater transportnog sustava treba se savjetovati s dionicima, uključujući i nacionalna regulatorna tijela, operatere distribucijskih sustava na koje se to odnosi te operatere transportnih sustava u susjednim zonama uravnoteženja u pogledu svake dnevne obveze koju namjerava uvesti, uključujući i metodologiju i pretpostavke koje koristi za donošenje zaključka da ona zadovoljava kriterije navedene u stavku 2.
5. Po završetku postupka savjetovanja, operater transportnog sustava izrađuje dokument preporuke koji treba sadržavati konačan prijedlog i analizu sljedećega:
(a)
potrebe dnevne obveze, uzimajući u obzir svojstva transportne mreže i fleksibilnost koja je na raspolaganju operateru transportnog sustava putem kupovine i prodaje kratkotrajnih standardiziranih proizvoda ili upotrebe usluga uravnoteženja u skladu s poglavljem III.;
(b)
informacija koje su dostupne korisnicima mreže kako bi mogli pravodobno upravljati svojim dnevnim pozicijama;
(c)
očekivanog financijskog učinka na korisnike mreže;
(d)
učinka na nove korisnike mreže koji ulaze na relevantno tržište, uključujući eventualni nepotreban negativan utjecaj koji bi to moglo imati na njih;
(e)
učinka na prekograničnu trgovinu, uključujući potencijalni učinak na uravnoteženje u susjednim zonama uravnoteženja;
(f)
učinka na kratkotrajno veleprodajno tržište plina, uključujući i njegovu likvidnost;
(g)
nediskriminirajuće prirode dnevne obveze.
6. Operater transportnog sustava treba u skladu s postupkom propisanim u članku 27. predati dokument preporuke nacionalnom regulatornom tijelu na odobrenje prijedloga. Paralelno s time, operater transportnog sustava treba objaviti taj dokument preporuke poštujući pri tome obveze čuvanja povjerljivosti kojima je možda vezan i šalje ga ENTSOG-u kao informaciju.
Članak 27.
Donošenje odluka nacionalnog regulatornog tijela
1. Nacionalno regulatorno tijelo treba donijeti i objaviti utemeljenu odluku u roku od šest mjeseci od primitka potpunog dokumenta preporuke. Pri odlučivanju hoće li odobriti predložene dnevne obveze, nacionalno regulatorno tijelo treba procijeniti zadovoljava li ta dnevna obveza kriterije navedene u članku 26. stavku 2.
2. Prije donošenja utemeljene odluke, nacionalno regulatorno tijelo treba se savjetovati s nacionalnim regulatornim tijelima susjednih država članica i uzeti u obzir njihova mišljenja. Susjedna nacionalna regulatorna tijela mogu zatražiti mišljenje Agencije u skladu s člankom 7. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 713/2009 o odluci navedenoj u stavku 1.
Članak 28.
Postojeće dnevne obveze
Kada operater transportnog sustava ima dnevne obveze na dan stupanja na snagu ove Uredbe, taj operater transportnog sustava treba u roku od šest mjeseci od tog datuma provesti postupak propisan u članku 26. stavcima 5. i 7. i predati dnevnu obvezu ili obveze nacionalnom regulatornom tijelu na odobrenje u skladu s člankom 27. kako bi je/ih mogao nastaviti koristiti.
POGLAVLJE VII.
DOGOVORI U VEZI S NEUTRALNOŠĆU
Članak 29.
Načela neutralnosti
1. Operater transportnog sustava ne smije biti ni na dobitku ni na gubitku zbog plaćanja i primanja dnevnih naknada za odstupanja, dnevnih naknada, naknada za radnje uravnoteženja i drugih naknada u vezi s njegovim aktivnostima uravnoteženja, koje se sve smatraju aktivnostima koje operater transportnog sustava poduzima kako bi ispunio obveze propisane u ovoj Uredbi.
2. Operater transportnog sustava treba korisnicima mreže proslijediti:
(a)
sve troškove i prihode koji nastaju zbog dnevnih naknada za odstupanja i dnevnih naknada;
(b)
sve troškove i prihode koji nastaju zbog radnji uravnoteženja koje poduzima u skladu s člankom 9., osim ako nacionalno regulatorno tijelo smatra da su ti troškovi i prihodi nastali neučinkovito u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravilima. To razmatranje treba biti utemeljeno na procjeni koja:
i.
pokazuje u kojoj bi mjeri operater transportnog sustava mogao razumno smanjiti nastale troškove kada je poduzimao radnju uravnoteženja; i
ii.
uzima u obzir informacije, vrijeme i alate koji su dostupni operateru transportnog sustava u trenutku kada je odlučio poduzeti radnju uravnoteženja;
(c)
sve druge troškove i prihode u vezi s aktivnostima uravnoteženja koje poduzima operater transportnog sustava, osim ako nacionalno regulatorno tijelo smatra da su ti troškovi i prihodi nastali neučinkovito u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravilima.
3. Kada se primjenjuje poticaj za poticanje učinkovitog poduzimanja radnji uravnoteženja, ukupni financijski gubitak treba biti ograničen na neučinkovito nastale troškove i prihode operatera transportnog sustava.
4. Operateri transportnih sustava trebaju objavljivati relevantne podatke u vezi s ukupnim naknadama navedenim u stavku 1. i ukupnim naknadama za uravnoteženje neutralnosti najmanje istom učestalošću kojom se odgovarajuće naknade fakturiraju korisnicima mreže, ali ne rjeđe od jedanput mjesečno.
5. Bez obzira na stavke 1. i 2., operater transportnog sustava u svojoj uravnotežujućoj ulozi može biti subjekt na kojeg se primjenjuje mehanizam poticaja naveden u članku 11.
Članak 30.
Novčani tokovi za uravnoteženje neutralnosti
1. Naknadu za uravnoteženje neutralnosti plaća korisnik mreže na kojeg se ona odnosi ili se ona njemu plaća.
2. Nacionalno regulatorno tijelo utvrđuje ili odobrava i objavljuje metodologiju za izračunavanje naknade za uravnoteženje neutralnosti i njezinu raspodjelu među korisnicima mreže te pravila za upravljanje kreditnim rizicima.
3. Naknada za uravnoteženje neutralnosti treba biti proporcionalna opsegu u kojem korisnik mreže koristi relevantna ulazna ili izlazna mjesta o kojima je riječ ili transportnu mrežu.
4. Naknada za uravnoteženje neutralnosti odvojeno se navodi prilikom fakturiranja korisnicima mreže, a fakturu trebaju pratiti dovoljne dopunske informacije koje su definirane u metodologiji navedenoj u stavku 2.
5. Pri primjeni varijante 2 informacijskog modela, kada stoga naknada za uravnoteženje neutralnosti može biti utemeljena na predviđenim troškovima i prihodima, metodologija operatera transportnog sustava za izračunavanje naknade za uravnoteženje neutralnosti treba dati pravila za odvojenu naknadu za uravnoteženje neutralnosti koja se primjenjuje na preuzimanja kada nema dnevnih mjerenja.
6. Tamo gdje je to relevantno, metodologija operatera transportnog sustava za izračunavanje naknade za uravnoteženje neutralnosti može dati pravila za podjelu komponenti naknade za uravnoteženje neutralnosti i za naknadnu razdjelu odgovarajućih iznosa među korisnicima mreže kako bi se smanjilo unakrsno subvencioniranje.
Članak 31.
Dogovori za upravljanje kreditnim rizicima
1. Operater transportnog sustava ima pravo poduzeti neophodne mjere i korisnicima mreže odrediti relevantne ugovorne uvjete, uključujući i mjere zaštite financijskim jamstvom, kako bi se ublažilo njihovo neizvršavanje plaćanja koja trebaju izvršiti za naknade navedene u člancima 29. i 30.
2. Ugovorni uvjeti trebaju biti transparentni i na temelju jednakih prava, proporcionalni svrsi i definirani metodologijom koja se navodi u članku 30. stavku 2.
3. U slučaju neizvršavanja obveze korisnika mreže, operater transportnog sustava nije odgovoran snositi bilo kakve nastale gubitke, ako su mjere i uvjeti navedeni u stavcima 1. i 2. bili propisno primijenjeni i ako se takvi gubici nadoknađuju u skladu s metodologijom navedenom u članku 30. stavku 2.
POGLAVLJE VIII.
PRUŽANJE INFORMACIJA
Članak 32.
Obveze operatera transportnih sustava u pogledu informiranja korisnika mreže
Informacije koje operater transportnog sustava pruža korisnicima mreže odnose se na sljedeće:
1.
ukupno stanje transportne mreže u skladu s točkom 3.4.(5) Priloga I. Uredbi (EZ) br. 715/2009;
2.
radnje uravnoteženja operatera transportnog sustava koje se navode u poglavlju III.;
3.
predaje i preuzimanja korisnika mreže za plinski dan koji se navode u člancima 33. do 42.
Članak 33.
Opće odredbe
1. Ako operater transportnog sustava nije već dostavio te informacije u skladu s točkom 3.1.2. Priloga I. Uredbi (EZ) br. 715/2009, on će dostaviti sve informacije navedene u članku 32. na sljedeći način:
(a)
na mrežnom mjestu operatera transportnog sustava ili u nekom drugom sustavu koji pruža informacije u elektroničkom formatu;
(b)
besplatno dostupne korisnicima mreže;
(c)
pružene na najučinkovitiji mogući način usmjeren korisniku;
(d)
jasne, mjerljive i lako dostupne;
(e)
nediskriminirajuće;
(f)
u dosljednim jedinicama bilo u kWh ili u kWh/d i kWh/h;
(g)
na službenom jeziku/službenim jezicima države članice i na engleskom jeziku.
2. Kada se mjerena količina ne može dobiti pomoću brojila, može se koristiti zamjenska vrijednost. Ta se zamjenska vrijednost koristi kao alternativna referenca bez daljih jamstava operatera transportnog sustava.
3. Omogućavanje pristupa informacijama ne smatra se davanjem bilo kakvog specifičnog jamstva, nego samo jamstva dostupnosti tih informacija u definiranom formatu i putem definiranog alata kao što je mrežno mjesto ili mrežna adresa i s time povezanog pristupa korisnika mreže tim informacijama u normalnim uvjetima korištenja. Ni u kakvim okolnostima operateri transportnog sustava neće biti odgovorni pružiti bilo kakvo dalje jamstvo, a posebno ne u vezi s informatičkim sustavom korisnika mreže.
4. Nacionalno regulatorno tijelo odabrat će jedan informacijski model za svaku zonu uravnoteženja. Za informacije koje se pružaju o predajama i preuzimanjima mjerenim u toku dana, na sve se modele primjenjuju ista pravila.
5. Za zone uravnoteženja u kojima se nakon stupanja na snagu ove Uredbe želi primijeniti varijanta 2 informacijskog modela, operater transportnog sustava ili nacionalno regulatorno tijelo trebaju provesti prethodno tržišno savjetovanje.
Članak 34.
Predaje i preuzimanja mjereni u toku dana
1. Za predaje i preuzimanja mjerene u toku dana u zoni uravnoteženja u kojoj je kvota korisnika mreže jednaka njegovoj potvrđenoj količini, operater transportnog sustava ne mora davati druge informacije, nego samo informacije o potvrđenoj količini.
2. Za predaje i preuzimanja mjerene u toku dana u zoni uravnoteženja u kojoj kvota korisnika mreže nije jednaka njegovoj potvrđenoj količini, operater transportnog sustava na plinski dan D treba korisnicima mreže dati najmanje dva ažuriranja njihovih mjerenih protoka barem ukupne predaje i preuzimanja mjerene u toku dana prema onoj od sljedeće dvije mogućnosti koju je odabrao operater transportnog sustava:
(a)
svako ažuriranje pokriva protok plina od početka tog plinskog dana D; ili
(b)
svako ažuriranje pokriva povećanje protoka plina nakon onog o kojem je izvješteno u prethodnom ažuriranju.
3. Prva ažuriranja trebaju pokriti najmanje četiri sata protoka plina u toku plinskog dana D. Ta ažuriranja treba predati bez nepotrebnih odlaganja i u roku od četiri sata nakon protoka plina i ne nakon 17.00 UTC (kod zimskog računanja vremena) ili 16.00 UTC (kod ljetnog računanja vremena).
4. Vrijeme drugog davanja ažuriranja određuje se po odobrenju nacionalnog regulatornog tijela, a objavljuje ga operater transportnog sustava.
5. Operater transportnog sustava može od korisnika mreže zatražiti da navedu kojim od informacija navedenih u stavku 2. imaju pristup. Na temelju primljenog odgovora taj operater transportnog sustava daje korisniku mreže onaj dio informacija kojima on nema pristupa, u skladu sa stavcima 2. do 4.
6. Kada operater transportnog sustava nije odgovoran za dodjeljivanje količina plina korisnicima mreže u sklopu postupka dodjele kvota, kao izuzetak od stavka 2., on treba pružiti barem informacije o ukupnim predajama i preuzimanjima najmanje dva puta dnevno za plinski dan D na taj plinski dan D.
Članak 35.
Dnevna mjerena preuzimanja
1. Kada se primjenjuje varijanta 1 informacijskog modela, operater transportnog sustava na plinski dan D treba korisnicima mreže pružiti najmanje dva ažuriranja njihovog dijela mjerenih protoka za najmanje ukupna dnevna mjerena preuzimanja prema onoj od sljedeće dvije mogućnosti koju je odabrao operater transportnog sustava:
(a)
svako ažuriranje pokriva protok plina od početka tog plinskog dana D; ili
(b)
svako ažuriranje pokriva povećanje protoka plina nakon onog o kojem je izvješteno u prethodnom ažuriranju.
2. Svako ažuriranje daje se u roku od dva sata nakon kraja zadnjeg sata protoka plina.
Članak 36.
Preuzimanja kada nema dnevnih mjerenja
1. Kada se primjenjuje osnovni slučaj informacijskog modela:
(a)
na plinski dan D-1, operater transportnog sustava daje korisnicima mreže predviđanje njihovih preuzimanja kada nema dnevnih mjerenja za plinski dan D najkasnije do 12.00 UTC (kod zimskog računanja vremena) ili do 11.00 UTC (kod ljetnog računanja vremena);
(b)
na plinski dan D, operater transportnog sustava daje korisnicima mreže najmanje dva ažuriranja predviđanja njihovih preuzimanja kad nema dnevnih mjerenja.
2. Prvo ažuriranje je potrebno osigurati najkasnije do 13.00 UTC (kod zimskog računanja vremena) ili do 12.00 UTC (kod ljetnog računanja vremena).
3. Vrijeme drugog davanja ažuriranja određuje se po odobrenju nacionalnog regulatornog tijela, a objavljuje ga operater transportnog sustava. Pri tome treba uzeti u obzir sljedeće:
(a)
pristup kratkoročnim standardiziranim proizvodima na trgovinskoj platformi;
(b)
točnost predviđanja preuzimanja korisnika mreže kada nema dnevnih mjerenja u usporedbi s vremenom kada su bila dana;
(c)
vrijeme kada prestaje razdoblje renominacije, koje je određeno člankom 15. stavkom 1.;
(d)
vrijeme prvog ažuriranja predviđanja preuzimanja korisnika mreže kada nema dnevnih mjerenja.
4. Kada se primjenjuje varijanta 1 informacijskog modela, operater transportnog sustava na plinski dan D treba korisnicima mreže pružiti najmanje dva ažuriranja njihovog dijela mjerenih protoka za najmanje ukupna preuzimanja kada nema dnevnih mjerenja kao što se navodi u članku 35.
5. Kada se primjenjuje varijanta 2 informacijskog modela, operater transportnog sustava na plinski dan D treba korisnicima mreže pružiti predviđanje njihovih preuzimanja kada nema dnevnih mjerenja za plinski dan D kao što se navodi u stavku 1. točki (a).
Članak 37.
Predaje i preuzimanja nakon plinskog dana
1. Operater transportnog sustava treba najkasnije do kraja plinskog dana D+1 svakom korisniku mreže dati početnu kvotu za njegove predaje i preuzimanja u danu D i početnu dnevnu količinu odstupanja.
(a)
Za informacijske modele osnovnog slučaja i varijante 1, potrebno je dodijeliti sav plin koji je dostavljen u distribucijski sustav;
(b)
za varijantu 2 informacijskog modela, preuzimanja kada nema dnevnih mjerenja jednaka su predviđanju preuzimanja korisnika mreže kada nema dnevnih mjerenja koje je dano dan unaprijed;
(c)
za varijantu 1 informacijskog modela, početna dodjela kvote i početna dnevna količina odstupanja smatraju se konačnom dodjelom kvote i konačnom dnevnom količinom odstupanja.
2. Kada se primjenjuje privremena mjera navedena u člancima 47. do 51., početna dodjela kvote i početna dnevna količina odstupanja mogu se dostaviti u roku od tri plinska dana od plinskog dana D u slučaju kada tehnički ili radno nije izvedivo postupiti u skladu sa stavkom 1.
3. Operater transportnog sustava svakom korisniku mreže treba osigurati konačnu dodjelu kvote za njegove predaje i preuzimanja i konačnu dnevnu količinu odstupanja u razdoblju koje je definirano mjerodavnim nacionalnim pravilima.
Članak 38.
Analiza troškova i koristi
1. U roku od dvije godine od stupanja na snagu ove Uredbe, operateri transportnih sustava trebaju procijeniti troškove i koristi sljedećega:
(a)
povećanja učestalosti pružanja informacija korisnicima mreže;
(b)
smanjivanja s time povezanih vremenskih planova pružanja informacija;
(c)
poboljšanja točnosti osiguranih informacija.
Ova analiza troškova i koristi treba specificirati razradu troškova i koristi po kategorijama stranaka na koje se odnosi.
2. Operater transportnog sustava treba se savjetovati s dionicima o toj procjeni, u suradnji s operaterima distribucijskog sustava, kada se ta procjena odnosi i na njih.
3. Na temelju rezultata savjetovanja nacionalno regulatorno tijelo odlučuje o eventualnim relevantnim promjenama pružanja informacija.
Članak 39.
Obveze operatera distribucijskog/distribucijskih sustava i predviđajuće strane/predviđajućih strana u pogledu informiranja operatera transportnog sustava
1. Svaki operater distribucijskog sustava koji je povezan sa zonom uravnoteženja i svaka predviđajuća strana trebaju operateru transportnog sustava u odgovarajućoj zoni uravnoteženja dati potrebne informacije za davanje informacija korisnicima mreže u skladu s ovom Uredbom. One trebaju sadržavati predaje i preuzimanja u distribucijskom sustavu bez obzira na to je li taj sustav dio zone uravnoteženja ili nije.
2. Informacije, njihov oblik i postupak za njihovo osiguravanje trebaju definirati operater transportnog sustava, operater distribucijskog sustava i predviđajuća strana, prema relevantnosti, u međusobnoj suradnji, kako bi se osiguralo da operater transportnog sustava može korisnicima mreže pružati informacije kao što je obvezan u skladu s ovim poglavljem, a posebno kriterijima navedenim u članku 33. stavku 1.
3. Operater transportnog sustava dobiva te informacije u obliku koji je definiran u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravilima i koji je usklađen s oblikom koji operater transportnog sustava koristi za pružanje informacija korisnicima mreže.
4. Nacionalno regulatorno tijelo može zatražiti od operatera transportnog sustava, operatera distribucijskog sustava i predviđajuće strane da predlože mehanizam poticaja u vezi s omogućavanjem točnog predviđanja preuzimanja korisnika mreže kada nema dnevnih mjerenja, koji treba zadovoljavati kriterije propisane za operatera transportnog sustava u članku 11. stavku 4.
5. Nacionalno regulatorno tijelo određuje predviđajuću stranu u zoni uravnoteženja nakon prethodnog savjetovanja s operaterima transportnih sustava i operaterima distribucijskih sustava na koje se to odnosi. Predviđajuća strana je odgovorna za predviđanje preuzimanja korisnika mreže kada nema dnevnih mjerenja i za rezultirajuću dodjelu kvote kada je to prikladno. Ta strana može biti operater transportnog sustava, operater distribucijskog sustava ili treća osoba.
Članak 40.
Obveze operatera distribucijskog/distribucijskih sustava u pogledu informiranja operatera transportnog sustava
Operater distribucijskog sustava dužan je informirati operatera transportnog sustava o predajama i preuzimanjima mjerenim u toku dana i dnevnim mjerenjima predaja i preuzimanja u distribucijskom sustavu u skladu s uvjetima informiranja propisanima u članku 34. stavcima 2. do 6. te u člancima 35. i 37. Operater transportnog sustava treba te informacije dobivati dovoljno rano da bi on mogao dati informacije korisnicima mreže.
Članak 41.
Obveze operatera distribucijskog/distribucijskih sustava u pogledu informiranja predviđajuće strane
1. Operateri distribucijskih sustava odgovorni su za osiguravanje dostatnih i ažuriranih informacija predviđajućoj strani u svrhu primjene metodologije za predviđanje preuzimanja korisnika mreže kada nema dnevnih mjerenja, kao što je propisano člankom 42. stavkom 2. Te informacije treba davati pravodobno u skladu s vremenskim planovima koje je definirala predviđajuća strana, kako bi bile u skladu s njezinim potrebama.
2. Stavak 1. primjenjuje se mutatis mutandis na varijantu 1.
Članak 42.
Obveze predviđajuće strane u pogledu informiranja operatera transportnog sustava
1. Predviđajuća strana treba operateru transportnog sustava osigurati predviđanja preuzimanja korisnika mreže kada nema dnevnih mjerenja i kasnije dodjele kvota u skladu s uvjetima informiranja propisanima u člancima 36. i 37. Operater transportnog sustava treba te informacije dobiti dovoljno rano kako bi mogao korisnicima mreže dati informacije i za predviđanja za dan unaprijed i za dnevna predviđanja preuzimanja korisnika mreže kada nema dnevnih mjerenja, najkasnije jedan sat prije isteka rokova navedenih u članku 36. stavku 1. točkama (a) i (b), osim ako su operater transportnog sustava i predviđajuća strana dogovorili kasnije vrijeme koje je dovoljno da operater transportnog sustava može korisnicima mreže dati te informacije.
2. Metodologija za predviđanje preuzimanja korisnika mreže kada nema dnevnih mjerenja treba biti utemeljena na modelu statističke potražnje u kojem se svakom preuzimanju kada nema dnevnih mjerenja dodjeljuje profil opterećenja koji se sastoji od formule za variranje potražnje plina u odnosu na varijable kao što su temperatura, dan u tjednu, vrsta klijenta i sezone godišnjih odmora. Prije usvajanja metodologije o njoj se potrebno savjetovati.
3. Predviđajuća strana treba najmanje svake dvije godine objavljivati izvješće o točnosti predviđanja preuzimanja korisnika mreže kada nema dnevnih mjerenja.
4. Kada je to relevantno, operateri transportnih sustava trebaju davati podatke u vezi s protokom plina u roku koji je dovoljan da bi predviđajuća strana mogla ispuniti svoje obveze prema ovom članku.
5. Stavci 2. do 4. primjenjuju se mutatis mutandis na varijantu 1.
POGLAVLJE IX.
USLUGA FLEKSIBILNOSTI OPERATIVNE AKUMULACIJE
Članak 43.
Opće odredbe
1. Kada nacionalno regulatorno tijelo odobri uvjete u vezi s osiguravanjem usluge fleksibilnosti operativne akumulacije, operater transportnog sustava može korisnicima mreže ponuditi pružanje te usluge.
2. Uvjeti koji se primjenjuju na uslugu fleksibilnosti operativne akumulacije trebaju biti u skladu s odgovornošću korisnika mreže da uravnotežuje svoje predaje i preuzimanja tijekom plinskog dana.
3. Usluga fleksibilnosti operativne akumulacije ograničena je na razinu fleksibilnosti operativne akumulacije koja je dostupna u transportnoj mreži i za koju se smatra da nije potrebna za obavljanje njezine funkcije transporta u skladu s procjenom operatera transportnog sustava o kojem je riječ.
4. Plin koji korisnici mreže u okviru te usluge dostavljaju u transportnu mrežu ili ga preuzimaju iz nje uzima se u obzir u svrhu izračunavanja njihove dnevne količine odstupanja.
5. Mehanizam neutralnosti koji je naveden u VII. poglavlju ne primjenjuje se na uslugu fleksibilnosti operativne akumulacije osim ako drugačije odluči nacionalno regulatorno tijelo.
6. Korisnici mreže trebaju predavanjem nominacija i renominacija obavijestiti odgovarajućeg operatera transportnog sustava o korištenju usluge fleksibilnosti operativne akumulacije.
7. Operater transportnog sustava može odustati od zahtjeva da korisnici mreže podnesu nominacije i renominacije navedene u stavku 6. ako odsutnost takve notifikacije nema negativnog utjecaja na razvoj kratkotrajnog veleprodajnog tržišta plina i ako operater transportnog sustava ima dovoljno informacija da osigura točnu dodjelu kvote za korištenje usluge fleksibilnosti operativne akumulacije za sljedeći plinski dan.
Članak 44.
Uvjeti za osiguravanje usluge fleksibilnosti operativne akumulacije
1. Usluga fleksibilnosti operativne akumulacije može se pružati tek kada se zadovolje svi uvjeti koji slijede:
(a)
operater transportnih sustava ne treba sklapati nikakve ugovore s bilo kojim drugim pružateljem infrastrukture, kao što je operater skladišnog sustava ili operater sustava ukapljenog prirodnog plina, u svrhu osiguravanja usluge fleksibilnosti operativne akumulacije;
(b)
prihodi koje operater transportnog sustava dobiva od pružanja usluge fleksibilnosti operativne akumulacije trebaju biti u najmanju ruku jednaki troškovima koji nastaju zbog toga ili koji će nastati zbog toga;
(c)
usluga fleksibilnosti operativne akumulacije treba se nuditi transparentno i nediskriminirajuće, uz pomoć konkurentnih mehanizama;
(d)
operater transportnog sustava ne smije korisnicima mreže naplaćivati, ni izravno ni neizravno, nikakve troškove koji su nastali zbog pružanja usluge fleksibilnosti operativne akumulacije ako taj korisnik mreže s njima ne sklopi ugovor za tu uslugu; i
(e)
pružanje usluge fleksibilnosti operativne akumulacije ne smije imati negativan učinak na prekograničnu trgovinu.
2. Operater transportnog sustava treba smanjenju dnevnih obveza davati prednost nad pružanjem usluge fleksibilnosti operativne akumulacije.
POGLAVLJE X.
PRIVREMENE MJERE
Članak 45.
Privremene mjere: opće odredbe
1. Ako kratkotrajno veleprodajno tržište plina nije dovoljno likvidno, operateri transportnih sustava trebaju primjenjivati odgovarajuće privremene mjere navedene u člancima 47. do 50. Radnje uravnoteženja koje operater transportnog sustava poduzima u slučaju privremenih mjera trebaju, koliko je to moguće, poticati likvidnost kratkotrajnog veleprodajnog tržišta plina.
2. Korištenje privremene mjere ne sprječava primjenu bilo koje druge privremene mjere kao alternative ili kao dodatne mjere, ako je cilj takvih mjera poticanje konkurentnosti i likvidnosti kratkotrajnog veleprodajnog tržišta plina i ako su one u skladu s općim načelima propisanima ovom Uredbom.
3. Svaki operater transportnog sustava izradit će i provesti privremene mjere iz stavaka 1. i 2. u skladu s izvješćem iz članka 46. stavka 1. koje je odobrilo nacionalno regulatorno tijelo u skladu s procedurom iz članka 46.
4. Izvješće predviđa ukidanje privremenih mjera najkasnije pet godina nakon stupanja na snagu ove Uredbe.
Članak 46.
Privremene mjere: godišnje izvješće
1. Kada operater transportnog sustava predviđa primjenu ili nastavak primjene privremenih mjera, on treba pripremiti izvješće u kojem će specificirati:
(a)
opis razvijenosti i likvidnosti kratkotrajnog veleprodajnog tržišta plina u trenutku pripremanja izvješća uključujući, kada su oni dostupni operateru transportnog sustava, između ostalog:
i.
broj transakcija zaključenih na virtualnom tržištu i općeniti broj transakcija;
ii.
razliku između nuđene i tražene cijene te količine ponuda za kupnju i ponuda za prodaju;
iii.
broj sudionika koji imaju pristup kratkotrajnom veleprodajnom tržištu plina;
iv.
broj sudionika koji su bili aktivni na kratkotrajnom veleprodajnom tržištu plina tijekom određenog vremenskog razdoblja;
(b)
privremene mjere koje će se primjenjivati;
(c)
razloge za primjenu privremenih mjera:
i.
objašnjenje zašto su zbog stanja razvijenosti kratkotrajnog veleprodajnog tržišta plina koje se navodi u točki (b) one potrebne;
ii.
procjenu kako će one povećati likvidnost kratkotrajnog veleprodajnog tržišta plina;
(d)
identifikaciju koraka koje treba poduzeti kako bi se uklonilo privremene mjere, uključujući i kriterije za te pomake u koracima i procjenu uz to vezanog vremenskog roka.
2. Operater transportnog sustava treba se savjetovati s dionicima o predloženom izvješću.
3. Nakon postupka savjetovanja, operater transportnog sustava treba nacionalnom regulatornom tijelu predati izvješće na odobrenje. Prvo izvješće treba predati u roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu ove Uredbe, a naknadna izvješća kojima se ono, ako je to potrebno, ažurira, treba predavati jednom godišnje.
4. Nacionalno regulatorno tijelo treba donijeti i objaviti utemeljenu odluku u roku od šest mjeseci od primitka potpunog izvješća. O takvoj odluci treba bez odlaganja obavijestiti Agenciju i Komisiju. Pri odlučivanju o odobrenju izvješća, nacionalno regulatorno tijelo treba procijeniti njegov utjecaj na usklađivanje režima uravnoteženja, olakšavanje integracije tržišta, osiguravanje nediskriminacije, učinkovite konkurentnosti i učinkovitog funkcioniranja tržišta plina.
5. Primjenjuje se procedura iz članka 27. stavka 2.
Članak 47.
Platforma uravnoteženja
1. Kada kratkotrajno veleprodajno tržište plina nema dovoljnu likvidnost ili se očekuje da neće imati dovoljnu likvidnost ili kada se vremenski proizvodi i lokacijski proizvodi koje zahtijeva operater transportnog sustava ne mogu razumno nabaviti na tom tržištu, uspostavlja se platforma uravnoteženja u svrhu uravnoteženja operatera transportnog sustava.
2. Operateri transportnih sustava trebaju razmotriti može li se uspostaviti zajednička platforma uravnoteženja za susjedne zone uravnoteženja u okviru suradnje između operatera transportnih sustava ili postoji dovoljan kapacitet interkonekcije da smatraju kako bi bilo učinkovito primijeniti takvu zajedničku platformu uravnoteženja. Ako se uspostavi zajednička platforma uravnoteženja, njome trebaju upravljati operateri transportnih sustava.
3. Ako se situacija opisana u stavku 1. nije bitno izmijenila nakon pet godina, nacionalno regulatorno tijelo može, ne dovodeći u pitanje članak 45. stavak 4., nakon podnošenja odgovarajuće izmjene izvješća odlučiti nastaviti s radom platforme uravnoteženja tijekom još jednog razdoblja od najviše pet godina.
Članak 48.
Alternativa platformi uravnoteženja
Kada operater transportnog sustava može dokazati da zbog nedovoljnog kapaciteta interkonekcije između zona uravnoteženja platforma uravnoteženja ne može povećati likvidnost kratkotrajnog veleprodajnog tržišta plina i ne može omogućiti operateru transportnog sustava poduzimanje učinkovitih radnji uravnoteženja, on može, uz odobrenje nacionalnog regulatornog tijela, upotrijebiti alternativu, npr. usluge uravnoteženja. Kada se koristi takva alternativa, potrebno je specificirati uvjete naknadnih ugovornih dogovora te primjenjive cijene i trajanje.
Članak 49.
Privremena naknada za odstupanje
1. Kada su potrebne privremene mjere iz članka 45., izvođenje cijene može se izračunavati u skladu s izvješćem iz članka 46. koje zamjenjuje metodologiju izračunavanja dnevne naknade za odstupanje.
2. U tom slučaju, izvođenje cijene može biti utemeljeno na primijenjenoj cijeni, zamjeni za tržišnu cijenu ili cijenu izvedenu iz razmjena na trgovinskoj platformi.
3. Zamjena za tržišnu cijenu trebala bi zadovoljavati uvjete navedene u članku 22. stavku 6. Pri stvaranju te zamjene potrebno je u obzir uzeti potencijalni rizik od manipulacije tržištem.
Članak 50.
Tolerancija
1. Tolerancije se mogu primjenjivati samo ako korisnici mreže nemaju pristupa:
(a)
kratkotrajnom veleprodajnom tržištu plina koje ima dovoljnu likvidnost;
(b)
plinu koji je potreban za zadovoljavanje kratkotrajnih fluktuacija u potražnji ili ponudi plina; ili
(c)
dovoljnim informacijama u vezi s njihovim predajama i preuzimanjima.
2. Tolerancije se primjenjuju:
(a)
uzimajući u obzir dnevnu količinu odstupanja korisnika mreže;
(b)
na transparentan i nediskriminirajući način;
(c)
samo u potrebnoj mjeri i na minimalno potrebno razdoblje.
3. Primjena tolerancija može smanjiti financijsku izloženost korisnika mreže marginalnim prodajnim cijenama ili marginalnim kupovnim cijenama u pogledu dijela ili cijele dnevne količine odstupanja korisnika mreže za taj plinski dan.
4. Razina tolerancije treba biti najveća moguća količina plina koju svaki korisnik mreže može kupiti ili prodati po ponderiranoj prosječnoj cijeni. Ako postoji preostala količina plina koja čini dnevnu količinu odstupanja svakog korisnika mreže koja premašuje razinu tolerancije, ona se treba prodavati ili kupovati po marginalnoj prodajnoj cijeni ili marginalnoj kupovnoj cijeni.
5. Određivanje razine tolerancije treba:
(a)
odražavati fleksibilnost transportne mreže i potreba korisnika mreže;
(b)
odražavati razinu rizika korisnika mreže pri uravnoteženju njegovih predaja i preuzimanja;
(c)
ne smije negativno utjecati na razvoj kratkotrajnog veleprodajnog tržišta plina;
(d)
ne smije prouzrokovati nepotrebno pretjerano povećanje troškova radnji uravnoteženja operatera transportnog sustava.
6. Razina tolerancije izračunava se na temelju predaja i preuzimanja svakog korisnika mreže, isključujući trgovinu na virtualnom tržištu za svaki plinski dan. Potkategorije treba definirati u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravilima.
7. Razina tolerancije koja se primjenjuje za preuzimanje kada nema dnevnih mjerenja definirana prema mjerodavnim nacionalnim pravilima treba biti utemeljena na razlici između relevantnih predviđanja preuzimanja korisnika mreže kada nema dnevnih mjerenja i dodjela kvota za preuzimanja kada nema dnevnih mjerenja.
8. Razina tolerancije može uključivati komponentu koja je izračunana uzimajući u obzir primjenu izvođenja predviđanja preuzimanja korisnika mreže kada nema dnevnih mjerenja prema kojoj relevantno predviđanje:
(a)
premašuje kvotu za preuzimanje kada nema dnevnih mjerenja u slučaju da je dnevna količina odstupanja pozitivna;
(b)
manje je od kvote za preuzimanje kada nema dnevnih mjerenja u slučaju da je dnevna količina odstupanja negativna.
POGLAVLJE XI.
ZAVRŠNE I PRIJELAZNE ODREDBE
Članak 51.
Otpuštanje suvišne fleksibilnosti operatera transportnog sustava
1. Ako na temelju dugoročnih ugovora za nabavu fleksibilnosti koji su na snazi na dan stupanja na snagu ove Uredbe operater transportnog sustava ima pravo preuzimati ili predavati određene količine plina, on nastoji smanjiti te količine fleksibilnosti.
2. Dok određuje količinu suvišne fleksibilnosti dostupne za predaju ili preuzimanje prema dugotrajnom ugovoru na snazi, operater transportnog sustava treba uzeti u obzir korištenje kratkotrajnih standardiziranih proizvoda.
3. Suvišna se fleksibilnost može otpustiti na sljedeće načine:
(a)
u skladu s uvjetima postojećeg ugovora ako on sadrži odredbe koje omogućuju smanjenje zajamčene količine plina i/ili prekid postojećeg ugovora; ili
(b)
ako ne postoje takva ugovorna prava, na sljedeći način:
i.
ugovor ostaje na snazi do njegova prestanka u skladu s mjerodavnim uvjetima;
ii.
ugovorne strane trebaju razmisliti o dodatnim dogovorima kako bi se na tržište vratio dodatni plin koji nije potreban u svrhu uravnoteženja, kako bi drugim korisnicima mreže dali pristup većim količinama fleksibilnosti.
4. Kada ugovor koji je na snazi omogućuje smanjenje fleksibilnosti u iznosima koji odgovaraju suvišnoj dostupnosti, operater transportnog sustava treba smanjiti takvu fleksibilnost čim je to razumno moguće nakon stupanja na snagu ove Uredbe ili čim se ustanovi postojanje suviška.
5. Operater transportnog sustava treba se savjetovati s dionicima o specifičnim prijedlozima koje bi trebalo primijeniti kao privremene mjere za otpuštanje suvišne fleksibilnosti prema dugotrajnom ugovoru koji je na snazi.
6. Operater transportnog sustava treba objaviti informacije o svojim radnjama uravnoteženja poduzetim u skladu s dugotrajnim ugovorom na snazi.
7. Nacionalno regulatorno tijelo može odrediti ciljeve za postotak za koji bi dugotrajni ugovori trebali biti umanjeni kako bi se povećala likvidnost kratkotrajnog veleprodajnog tržišta plina.
Članak 52.
Prijelazne odredbe
1. Nacionalno regulatorno tijelo može operateru transportnog sustava na temelju njegove opravdane molbe dozvoliti da uskladi svoje poslovanje s odredbama ove Uredbe u roku od dvadeset i četiri mjeseca od 1. listopada 2014., ako on ne primjenjuje ni jednu privremenu mjeru iz poglavlja X. Ako nacionalno regulatorno tijelo koristi tu mogućnost, ova se Uredba neće primjenjivati u zoni uravnoteženja tog operatera transportnog sustava za vrijeme trajanja prijelaznog razdoblja koje je u svojoj odluci odredilo nacionalno regulatorno tijelo i u opsegu koji je ono odredilo.
2. Nacionalno regulatorno tijelo treba donijeti i objaviti utemeljenu odluku u skladu sa stavkom 1. u roku od tri mjeseca od primitka takvog zahtjeva. O takvoj odluci treba bez odlaganja obavijestiti Agenciju i Komisiju.
Članak 53.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ne dovodeći u pitanje članak 28., članak 33. stavak 5., članak 38. stavak 1., članak 45. stavak 4., članak 46. stavak 3., članke 51. i 52., ova se Uredba primjenjuje od l. listopada 2015.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 26. ožujka 2014.