NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 639/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky, a kterým se mění příloha X uvedeného nařízení
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky a zrušují nařízení Rady (ES) č. 637/2008 a č. 73/2009 (1), a zejména na čl. 4 odst. 3, čl. 8 odst. 3, čl. 9 odst. 5, čl. 35 odst. 1, 2 a 3, čl. 36 odst. 6, čl. 39 odst. 3, čl. 43 odst. 12, čl. 44 odst. 5, čl. 45 odst. 5 a 6, čl. 46 odst. 9, čl. 50 odst. 11, čl. 52 odst. 9, čl. 57 odst. 3, čl. 58 odst. 5, čl. 59 odst. 3, čl. 67 odst. 1 a 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1307/2013 zrušilo a nahradilo nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (2). Nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví nový právní rámec spočívající v novém systému přímé podpory, včetně základní platby pro zemědělce a dalších režimů podpory. Zmocňuje Komisi k přijímání aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů. V zájmu zajištění hladkého fungování režimů v novém právním rámci musí být prostřednictvím těchto aktů přijata některá pravidla. V zájmu snížení administrativní zátěže by tato pravidla měla být jednoduchá a snadno kontrolovatelná. Uvedené akty by měly nahradit pravidla stanovená v nařízeních Komise (ES) č. 1120/2009 (3) a (ES) č. 1121/2009 (4).
(2)
Uvedený rámec je nezbytné doplnit tímto nařízením, pokud jde o některá obecná ustanovení, režim základní platby, režim jednotné platby na plochu, platbu pro zemědělce dodržující zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí, platbu pro mladé zemědělce zahajující zemědělskou činnost, dobrovolnou podporu vázanou na produkci a zvláštní podporu pro bavlnu a o oznámení nutná s ohledem na každý režim podpory.
(3)
Za účelem zajištění správného použití úprav přímých plateb s ohledem na finanční kázeň je nezbytné stanovit obecná pravidla o pořadí výpočtu těchto snížení ve vztahu ke snížením podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (5).
(4)
V souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie (6) je vhodné objasnit, že přijímají-li členské státy prováděcí opatření k unijní právní úpravě, měly by při výkonu své diskreční pravomoci dodržovat určité zásady, zejména zásadu nediskriminace.
(5)
Podpora jiná než podpora vázaná na produkci by měla splňovat požadavky, aby byla považována za podporu oddělenou od produkce ve smyslu kritérií „Green Box“ Dohody o zemědělství uzavřené v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání (7), a podpora vázaná na produkci by měla splňovat požadavky, aby byla považována za podporu spadající do kategorie „Blue Box“ uvedené dohody.
(6)
V souladu s čl. 4 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013 nemusí „zemědělská činnost“ nutně znamenat produkci, chov zvířat nebo pěstování zemědělských plodin. Zemědělci mohou místo toho udržovat zemědělské plochy ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin bez přípravy, která jde nad rámec běžných způsobů zemědělské praxe a použití strojů, nebo na zemědělských plochách přirozeně ponechávaných ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin vykonávat minimální činnosti. Jelikož obě tyto aktivity od zemědělce vyžadují určitou činnost, je nutné stanovit rámec Unie, ve kterém členské státy vymezí další kritéria pro tyto aktivity.
(7)
Definice „trvalých travních porostů“ v čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 1307/2013 zahrnuje z důvodů ochrany životního prostředí rovněž jiné druhy než trávy a další bylinné pícniny, např. křoviny a stromy, které mohou být spásány, pokud trávy a jiné bylinné pícniny i nadále na příslušné půdě převažují. Je proto nezbytné stanovit kritérium, na jehož základě lze určit, v jakých případech trávy a jiné bylinné pícniny nadále převažují.
(8)
Tato definice „trvalých travních porostů“ členským státům umožňuje považovat za trvalé travní porosty také půdu, kterou lze spásat a která tvoří součást zavedených místních postupů v případech, kdy na plochách využívaných jako pastviny obvykle nepřevažují trávy a jiné bylinné pícniny. Za tímto účelem je nezbytné stanovit kritéria, na jejichž základě lze tyto zavedené místní postupy určit.
(9)
V souladu s čl. 4 odst. 2 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013 mohou členské státy za trvalé travní porosty považovat půdu, kterou lze spásat a která tvoří součást zavedených místních postupů v případech, kdy na plochách využívaných jako pastviny obvykle nepřevažují trávy a jiné bylinné pícniny. Na tyto trvalé travní porosty lze použít redukční koeficient podle čl. 32 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013. Aby se zajistilo přiměřené uplatňování tohoto ustanovení, je vhodné stanovit možnost rozlišovat mezi různými kategoriemi ploch za účelem použití různých redukčních koeficientů pro tyto kategorie.
(10)
V čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 se stanoví, že přímé platby se neposkytují fyzickým či právnickým osobám nebo skupinám fyzických či právnických osob, jejichž zemědělské plochy jsou převážně plochy přirozeně ponechávané ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin a které na uvedených plochách nevykonávají minimální činnost stanovenou členskými státy. Pro tento účel je nezbytné určit, kdy se tyto plochy považují za hlavní část zemědělské půdy zemědělce, a objasnit oblast působnosti tohoto ustanovení.
(11)
Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 se subjekty, které spadají do oblasti působnosti tzv. negativního seznamu, považují za aktivní zemědělce, pokud jsou schopny prokázat, že splňují jedno z kritérií vyjmenovaných v uvedeném ustanovení. Na základě jednoho z těchto kritérií je třeba prokázat, že roční částka přímých plateb tvoří alespoň 5 % celkových příjmů získaných z nezemědělské činnosti. Je proto nezbytné stanovit, jakým způsobem se určí, zda příjmy pochází ze zemědělské, nebo nezemědělské činnosti.
(12)
Kromě toho je nezbytné stanovit pravidla týkající se způsobu určení roční částky přímých plateb pro účely čl. 9 odst. 2 a případně čl. 9 odst. 3, jakož i čl. 9 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, kterým jsou někteří zemědělci vyňati z použití čl. 9 odst. 2 a 3 uvedeného nařízení. Aby bylo zajištěno rovné zacházení se zemědělci v Bulharsku, Chorvatsku a Rumunsku, kde dochází k postupnému zavádění přímých plateb, měla by roční částka přímých plateb v těchto členských státech vycházet z konečných částek, které mají být poskytovány na konci tohoto procesu.
(13)
V souladu s čl. 9 odst. 2 a případně čl. 9 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 mohou být zemědělci vyloučeni z podpory, pokud je jejich zemědělská činnost zanedbatelná nebo pokud jejich hlavním obchodním či podnikatelským cílem není výkon zemědělské činnosti. Je nezbytné vymezit v tomto ohledu určitá kritéria a přitom členským státům umožnit stanovení alternativních kritérií pro zemědělské činnosti, které jsou pouze okrajové.
(14)
Nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví několik možností přiznání platebních nároků zemědělcům. V zájmu právní jistoty by mělo být stanoveno, že v případě skutečného nebo předpokládaného dědictví nebo předpokládaného dědictví, které lze odvolat, a v případě fúze či rozdělení podniku se počet a hodnota platebních nároků, které mají být přiznány, stanoví za stejných podmínek, jaké by se použily pro zemědělce, který podnik spravoval původně. Dále je třeba stanovit pravidla pro určení počtu platebních nároků, které mají být přiznány, v případě podniků, které vznikly rozdělením, jestliže se tyto podniky nacházejí v členských státech používajících čl. 24 odst. 4 nebo 5 nařízení (EU) č. 1307/2013. V zájmu oprávněných očekávání zemědělců by změny právního postavení zemědělce neměly mít dopad na počet nebo hodnotu platebních nároků, které mohou být zemědělci přiznány, jestliže má zemědělec nad podnikem nadále kontrolu, pokud jde o řízení, zisky a finanční rizika.
(15)
V zájmu právní jistoty a za účelem zajištění řádné správy platebních nároků je třeba upřesnit, že pro přiznání a aktivaci platebních nároků by měly být zohledněny pouze ty způsobilé hektary, které jsou určeny podle čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 23 písm. a) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 (8).
(16)
V souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie (9) by měly být platební nároky přiznány osobě, která má rozhodovací pravomoc, má zisky a nese finanční rizika ve vztahu k zemědělské činnosti na půdě, pro kterou se o přiznání nároků žádá. Je vhodné upřesnit, že tato zásada platí zejména v případech, kdy je způsobilý hektar předmětem žádostí o přiznání platebních nároků podaných více než jedním zemědělcem.
(17)
Ustanovení čl. 24 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 členským státům umožňuje uplatnit redukční koeficient na některé způsobilé hektary, které představují trvalé travní porosty nacházející se v oblastech s nepříznivými klimatickými podmínkami způsobenými zejména nadmořskou výškou a jinými přírodními omezeními. V zájmu zajištění přiměřeného používání uvedeného ustanovení je vhodné zřídit rámec pro uplatnění tohoto redukčního koeficientu, zejména pokud jde o limity takovéhoto snížení.
(18)
Článek 9 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví základní zásadu, že přímé platby lze poskytnout pouze aktivním zemědělcům. Kromě toho čl. 24 odst. 9 uvedeného nařízení umožňuje členským státům stanovit minimální rozlohu na zemědělský podnik pro přiznání platebních nároků. Je vhodné tato ustanovení zohlednit rovněž v rámci určení hodnoty platebních nároků.
(19)
Zohlední-li se pro určení původní jednotkové hodnoty platebních nároků podle článku 26 nařízení (EU) č. 1307/2013 podpora poskytnutá za kalendářní rok 2014, mělo by být upřesněno, že členské státy mohou rozhodnout, že nebudou zohledňovat všechna opatření uvedená v uvedeném ustanovení. Aby se zabránilo nepřiměřeným sankcím pro zemědělce, referenční částky významné pro určení hodnoty platebních nároků by neměly zahrnovat žádná snížení ani vyloučení stanovená podle hlavy II kapitoly 4 nařízení (ES) č. 73/2009. Je vhodné stanovit způsob, jakým by uvedená podpora měla být zohledněna, a stanovit další kritéria nezbytná pro dodržení povahy některých režimů oddělených od produkce, které mohou být zohledněny.
(20)
Kromě toho je pro účely stanovení původní jednotkové hodnoty platebních nároků třeba objasnit, že v čl. 26 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 platební nároky zemědělce zahrnují rovněž ty platební nároky, které jsou k datu předložení žádosti za rok 2014 pronajímatelem pronajaty jinému zemědělci.
(21)
Aby bylo možné předvídat podporu příjmů pro zemědělce, je vhodné stanovit lhůtu, do níž členské státy musí stanovit a sdělit zemědělcům konečnou hodnotu a počet platebních nároků, pokud byli zemědělci informováni na základě prozatímních údajů.
(22)
Pro účely použití článku 26 nebo čl. 40 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 v případech, kdy byl zemědělec během referenčního roku uvedeného v těchto článcích postižen vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi, je vhodné stanovit hodnotu platebních nároků na základě posledního roku, který vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi ovlivněn nebyl. Členské státy by však měly mít možnost stanovit určitou prahovou hodnotu, pokud jde o dopad vyšší moci nebo mimořádných okolností na přímou podporu obdrženou v referenčním roce, s cílem snížit administrativní zátěž.
(23)
Pro případy prodeje nebo pronájmu podniku nebo jeho části, které se uskutečnily v období před datem pro podání žádosti o přiznání nároků v prvním roce uplatňování režimu, je třeba stanovit, že členské státy mohou rozhodnout, že zemědělci mohou spolu s podnikem nebo jeho částí smluvně převést i platební nároky, které mají být přiznány. Podle takového soukromoprávního smluvního ustanovení by platební nároky měly být přiděleny prodávajícímu nebo pronajímateli a přímo převedeny kupujícímu nebo nájemci, který bude případně moci využít platby, které prodávající nebo pronajímatel obdržel za rok 2014, nebo hodnotu nároků, které prodávající nebo pronajímatel v roce 2014 vlastnil, jak je uvedeno v článku 26 nařízení (EU) č. 1307/2013, jako referenci pro počáteční jednotkovou hodnotu platebních nároků. Dále by mělo být upřesněno, že na tyto převody se nepoužije čl. 34 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013.
(24)
Pokud jde o výpočet jednotkové hodnoty platebních nároků, měla by být stanovena jasná pravidla pro zaokrouhlování číselných údajů, možnost rozdělit stávající platební nároky v případech, kdy velikost pozemku ohlášeného nebo převáděného s nároky představuje pouze zlomek hektaru, a možnost nároky a zlomky hektaru slučovat.
(25)
V zájmu právní jistoty je vhodné stanovit lhůtu, do které musí být stanoveny regiony uvedené v čl. 34 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
(26)
Měla by být stanovena zvláštní ustanovení pro správu vnitrostátních nebo regionálních rezerv.
(27)
Je nezbytné stanovit kritéria a maximální procentní sazby pro použití čl. 34 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, aby se zamezilo tomu, že by snížení podle uvedeného ustanovení vedlo ke vzniku závažných překážek pro převod platebních nároků nebo by jej znemožnilo.
(28)
Z důvodů právní jistoty je vhodné vyjasnit způsob určení částky, která může být při stanovení platebních nároků v prvním roce provádění režimu základní platby převedena do vnitrostátní nebo regionální rezervy podle článku 28 nebo čl. 40 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013.
(29)
Článek 30 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví povinné a nepovinné případy přiznání platebních nároků z vnitrostátní nebo regionální rezervy. Je vhodné stanovit pravidla pro výpočet počtu a hodnoty platebních nároků, jež se tímto způsobem přiznávají, a stanovit, aby priority uvedené v čl. 30 odst. 6 uvedeného nařízení nebyly negativně ovlivněny rozhodnutími, která mohou členské státy přijmout podle čl. 30 odst. 7 a 10 nařízení (EU) č. 1307/2013. Podobně by použití čl. 30 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 mělo být v souladu s čl. 24 odst. 6 a 7 uvedeného nařízení a s pravidly pro obtížné situace v tomto nařízení. V zájmu zajištění povahy režimu základní platby, který je oddělený od produkce, by výpočet počtu a hodnoty platebních nároků v rámci vnitrostátní nebo regionální rezervy neměl po datu stanoveném členským státem v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 (10) pro rok podání žádostí 2013 vycházet z odvětvových kritérií.
(30)
V zájmu právní jistoty, a aby bylo zajištěno rovné zacházení se zemědělci zahajujícími zemědělskou činnost, je vhodné upřesnit pojem „zemědělci zahajující zemědělskou činnost“ uvedený v čl. 30 odst. 11 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013.
(31)
Pokud členské státy přiznají platební nároky podle čl. 30 odst. 7 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013, hodnota těchto nároků by měla být vypočtena v souladu s článkem 25 nebo 40 nařízení (EU) č. 1307/2013.
(32)
Ustanovení čl. 24 odst. 3 až 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 poskytuje členským státům několik možností pro omezení počtu platebních nároků, jež mají být zemědělcům přiznány. Někteří zemědělci mohou tedy mít vysoký podíl způsobilých hektarů, které nejsou zahrnuty do platebních nároků, což může vést k obtížné situaci, neboť některé režimy podpory připojené k režimu základní platby, zejména platba na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí, jsou založeny na způsobilých hektarech, které jsou ohlášeny pro účely aktivace platebních nároků. Proto by mělo být upřesněno, že členské státy mají možnost přiznat platební nároky z vnitrostátní nebo regionální rezervy, pokud je zemědělec výrazně postižen omezeními stanovenými v čl. 24 odst. 3 až 7 nařízení (EU) č. 1307/2013. Jelikož na některé oblasti se nevztahují ekologické povinnosti nebo jsou ke splnění těchto povinností potřebné pouze omezené náklady, členské státy by měly mít možnost rozhodnout, že tyto oblasti nebudou při určování obtížných situací zahrnuty.
(33)
Podle čl. 21 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013 (vlastněné nebo pronajaté) platební nároky zemědělce, které překračují počet způsobilých hektarů, které má k dispozici, pozbývají platnosti. Z důvodů právní jistoty je vhodné upřesnit prioritní pořadí, v němž tyto platební nároky pozbývají platnosti, a stanovit další pravidla provádění. Dále je vhodné dát členským státům možnost toto ustanovení zohlednit rovněž v rámci určování hodnoty platebních nároků.
(34)
Nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví, že základní platba v některých členských státech se může provádět v podobě režimu jednotné platby na plochu, a to nejpozději do roku 2020. S ohledem na skutečnost, že jednotná platba na plochu na hektar se vypočítává každý rok a že způsobilost pro základní platbu je předpokladem pro přístup k většině ostatních režimů přímých plateb, a tudíž je s nimi nerozlučně spjata, je třeba upřesnit, že pro účely příslušných režimů by měly být zohledněny pouze ty způsobilé hektary, které jsou určeny podle čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 23 písm. a) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
(35)
Členský stát, který používá režim jednotné platby na plochu a který používá režim základní platby nejpozději od 1. ledna 2018, může rozlišit částky jednotné platby na plochu na hektar s ohledem na některé platby poskytnuté za kalendářní rok 2014. Pro účely tohoto rozlišení je vhodné upřesnit, jakým způsobem by tyto platby měly být zohledněny, a stanovit další kritéria nezbytná pro dodržení povahy některých režimů, které jsou oddělené od produkce. Kromě toho je v případech, kdy byl zemědělec postižen vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi, které ovlivnily kalendářní rok 2014, vhodné zavést rozlišení na základě posledního roku, který vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi ovlivněn nebyl. Členské státy by však měly mít možnost stanovit určitou prahovou hodnotu, pokud jde o dopad vyšší moci nebo mimořádných okolností na přímou podporu obdrženou v referenčním roce, s cílem snížit administrativní zátěž. Kromě toho by v zájmu právní jistoty měla být stanovena pravidla pro případ skutečného nebo předpokládaného dědictví.
(36)
Hlava III kapitola 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví podmínky pro poskytnutí platby na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí („ekologická“ platba). Požadavky spjaté s ekologickou platbou, jak je stanoví základní akt, jsou zobecněné (platí podle stejného vzoru pro všechny příjemce) a stanoví mimosmluvní činnosti, přičemž na obecné úrovni zajišťují, aby bylo zemědělství EU založeno na postupech, které jdou nad rámec podmíněnosti. Tyto zásady stanovené v základním aktu je třeba zohlednit při specifikaci podrobných pravidel pro ekologické postupy.
(37)
S cílem získat přiměřenou úroveň jistoty, pokud jde povinnosti stanovené v čl. 43 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 týkající se rovnocenných postupů, které upravují vnitrostátní nebo regionální systémy certifikace, by měla být stanovena kritéria ohledně určení veřejných nebo soukromých certifikačních orgánů.
(38)
Aby byla dodržena zásada zamezení dvojímu financování, musí být stanovena pravidla pro výpočet plateb za některé konkrétní závazky týkající se postupů uvedených v oddílu I bodech 3 a 4 a v oddílu III bodu 7 přílohy IX nařízení (EU) č. 1307/2013. Jelikož se tyto závazky týkají rovnocenných postupů, které zemědělcům, kteří takovéto závazky přijali, dovolují splnit jednu nebo více povinností, aby mohli obdržet „ekologickou“ platbu podle hlavy III kapitoly 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, měly by být platby za takové závazky v porovnání s běžnými platbami uvedenými v čl. 28 odst. 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (11) sníženy o částku, která se vypočítá na základě úrovně ekologické platby v dotčeném členském státě či regionu nebo, ve zvláštních případech, na základě individuální ekologické platby daného zemědělce.
(39)
Článek 44 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví povinnosti, pokud jde o počet plodin a poměrné podíly plodin na orné půdě. Je třeba stanovit pravidla týkající se přesného výpočtu podílu různých plodin.
(40)
Měla by být stanovena pravidla týkající se období, které se zohlední pro výpočet poměrného podílu plodin, přičemž je třeba vzít v úvahu reálný časový rámec pro pěstování plodin a potřebu umožnit jednoduchou správu.
(41)
Z důvodu jasnosti pro zemědělce a členské státy a v zájmu přispění k ochraně krajinných prvků, které se nacházejí v oblasti orné půdy, je nezbytné vyjasnit situaci, pokud jde o plochu zaujímanou krajinnými prvky.
(42)
Pro účely výpočtu podílu různých plodin je rovněž nezbytné stanovit doplňující pravidla pro zvláštní případy pěstování smíšených kultur v samostatných řádcích, podsevu a používání směsí osiv.
(43)
Ustanovení čl. 45 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví povinnosti, jejichž cílem je zachování ploch s trvalými travními porosty, které nejvíce přispívají k ochraně životního prostředí, zejména v oblasti zachycování uhlíku, biologické rozmanitosti a ochrany půdy. Tyto travní plochy, které tvoří oblasti značného environmentálního zájmu, se nacházejí jednak uvnitř sítě Natura 2000, ale také mimo ni. Pro zajištění účinné ochrany těch ploch, které se nacházejí mimo tuto síť, je třeba stanovit rámec pro jejich určení členskými státy, který by jim měl umožnit zohlednit podmínky v daném členském státě a měl by využívat synergie se stávajícími environmentálními politikami.
(44)
S cílem zajistit ochranu těchto ploch s trvalými travními porosty v průběhu let by měla být stanovena pravidla pro obnovu těchto ploch v případě, kdy zemědělec přísnou ochranu poruší.
(45)
Článek 45 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví ochranu podílu trvalých travních porostů v poměru k celkové zemědělské ploše. Pro dosažení tohoto cíle by členské státy měly sledovat vývoj podílu trvalých travních porostů. Mělo by jim být umožněno zavést systém předchozího schválení. V případě poklesu o více než 5 % by se měly vyžadovat individuální obnovy a zákaz další přeměny. V zájmu jasnosti a za účelem přiměřeného provádění by měla být stanovena pravidla pro zemědělce a plochy, na které se mají schválení a obnovy vztahovat.
(46)
Aby se schvalovací postup pro přeměnu trvalých travních porostů účinně využíval, měla by být členským státům poskytnuta možnost výběru prioritních ploch nebo skupin zemědělců, kterým schválení na základě objektivních kritérií udělí.
(47)
Měla by být stanovena pravidla pro metodu určení poměru mezi trvalým travním porostem a zemědělskou půdou, aby se zabránilo situacím, kdy se plochy s trvalými travními porosty započítávají dvakrát vzhledem k tomu, že se u nich používá dlouhodobé střídání, a aby se zabránilo tomu, že by přeměny prováděné malými a ekologickými zemědělci, kteří jsou osvobozeni od povinnosti obnovy, měly přímý dopad na povinnost obnovy pro ostatní zemědělce. Členským státům by mělo být povoleno přizpůsobit v odůvodněných případech svůj referenční poměr.
(48)
Článek 46 nařízení (EU) č. 1307/2013 uvádí prvky a plochy, které mohou členské státy uplatnit jako plochy využívané v ekologickém zájmu. Je třeba stanovit další kritéria pro to, aby mohly být uvedené prvky a plochy označeny jako plochy využívané v ekologickém zájmu. Aby se splnily cíle v oblasti biologické rozmanitosti, měla by tato kritéria zajistit zachování a zlepšení biologické rozmanitosti v zemědělských podnicích. Tato kritéria by rovněž měla brát v úvahu úsilí, které již zemědělci vynaložili.
(49)
Na půdě ponechané ladem by zákaz produkce, který vede k omezení použití pesticidů nebo hnojiv, neměl vylučovat dobrovolné činnosti, jako je výsev směsí semen planě rostoucích květin, které mají ještě zvýšit přínos pro biologickou rozmanitost. Mělo by být upřesněno, že půda ponechaná ladem po dobu více než pěti let pro účely splnění požadavku na plochy využívané v ekologickém zájmu zůstává ornou půdou a nevztahuje se na ni definice trvalých travních porostů.
(50)
Pokud jde o terasy, vzhledem k tomu, že způsob jejich zakládání je v celé Unii velmi rozmanitý, měly by členské státy samy vymezit přesné podmínky vycházející z vnitrostátních nebo regionálních zvláštností, přičemž zohlední jejich hodnotu pro biologickou rozmanitost.
(51)
V zájmu jasnosti by měly být vyjmenovány krajinné prvky, které platí za plochu využívanou v ekologickém zájmu, a mělo by se vyjasnit, jak souvisejí s prvky, které jsou v členských státech již chráněny v rámci zásady podmíněnosti. U některých prvků by měla být stanovena minimální nebo maximální velikost s cílem usnadnit jejich identifikaci a pomoci zaručit, aby daná plocha byla převážně zemědělská.
(52)
Ochranné pásy, které mají být umístěny při hranicích ploch orné půdy podél vodních toků nebo na této ploše v horní části svahu, jsou prospěšné pro účely omezení odtoku znečišťujících látek do povrchových vod. V zájmu zachování biologické rozmanitosti by se mělo stanovit, že veškeré tyto plochy, které platí za plochu využívanou v ekologickém zájmu, nesmějí být využívány pro produkci, čímž se rovněž zabrání použití pesticidů a omezí použití hnojiv. Za účelem dalšího zlepšení přínosů biologické rozmanitosti by neměly být vyloučeny dobrovolné činnosti, jako je výsev směsí semen planě rostoucích květin. Členské státy by měly mít možnost rozhodnout, zda na ochranných pásech povolí spásání nebo sekání za účelem získání píce.
(53)
Pokud jde o hektary zemědělsko-lesnické plochy, mělo by být upřesněno, že plochy, které je třeba brát v úvahu, jsou plochy orné půdy, které se nacházejí na ploše zemědělsko-lesnického systému, která stále ještě splňuje podmínky, podle kterých získává či získala podporu pro rozvoj venkova. Členské státy, které vybírají tyto plochy za účelem splnění povinnosti mít plochu využívanou v ekologickém zájmu, by měly ve svých programech pro rozvoj venkova při stanovování dodatečných podmínek pro získání podpory na zřízení zemědělsko-lesnického systému zohlednit cíl biologické rozmanitosti.
(54)
Pokud jde o pásy způsobilých hektarů ležící na okraji lesa, měly by členské státy samy rozhodnout, zda stanoví zákaz produkce, který zabrání tomu, aby se na daných pásech na okraji lesa používaly vstupy, s cílem vytvořit do přilehlého lesa ochranný přechod. Takový požadavek zvýší hodnotu plochy využívané v ekologickém zájmu, což by se mělo projevit na odlišné hodnotě váhového koeficientu pro tento typ plochy.
(55)
Omezená míra používání vstupů potřebných pro pěstování rychle rostoucích dřevin pěstovaných ve výmladkových plantážích nepřímo prospívá biologické rozmanitosti. Za tímto účelem by členské státy měly stanovit podmínky, které se vztahují na tento druh plochy využívané v ekologickém zájmu, tím, že stanoví seznam druhů dřevin, které lze použít, a pravidla pro používání vstupů.
(56)
S cílem umožnit provádění, které je přizpůsobeno vnitrostátním podmínkám, a pro optimální využití kapacity meziplodin a zeleného porostu s cílem účinně využít zbytkový dusík a zabránit vzniku holé půdy a difúznímu znečištění podzemní vody by členské státy měly stanovit lhůty pro výsev těchto porostů. Meziplodiny nebo zelené porosty by měly vznikat vysetím směsi druhů plodin nebo podsevem trávy s cílem optimalizovat agronomický a environmentální přínos z hlediska biologické rozmanitosti. Členské státy mohou v rámci DZES 4 podle přílohy II nařízení (EU) č. 1306/2013 stanovit data, po nichž je povolena mechanická likvidace meziplodin a zeleného porostu.
(57)
Pokud jde o plochy s plodinami, které vážou dusík, členské státy by měly stanovit pravidla, která zabrání tomu, aby pěstování plodin, které vážou dusík, na plochách využívaných v ekologickém zájmu vedlo k vyplavování dusíku a ke zhoršení kvality vody, což by nebylo v souladu s cíli směrnice Rady 91/676/EHS (12) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (13) a negativně by ovlivnilo cíl biologické rozmanitosti. Členské státy by rovněž měly stanovit seznam plodin, které vážou dusík, jež jsou považovány za přínosné pro zlepšování biologické rozmanitosti.
(58)
Aby se maximálně využilo přínosů existence ploch využívaných v ekologickém zájmu na orné půdě a aby se zajistilo, aby plochy využívané v ekologickém zájmu pokrývaly procentní podíl plochy stanovený v čl. 46 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, mělo by být v zájmu účinného řízení jasně stanoveno, že není možné započítat pozemek nebo krajinný prvek, který splňuje požadavek na plochy využívané v ekologickém zájmu, v tomtéž roce dvakrát.
(59)
Ustanovení čl. 46 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013 dovoluje členským státům uplatnit až 50 % individuálního požadavku na plochy využívané v ekologickém zájmu na regionální úrovni. S cílem zajistit, aby takové regionální provádění přineslo další výhody z hlediska životního prostředí a krajiny a přispívalo k provádění strategie v oblasti zelené infrastruktury (14), by měla být zavedena pravidla týkající se prvků, kterých lze využít pro vytvoření přilehlých ploch využívaných v ekologickém zájmu. Měla by být rovněž stanovena pravidla ohledně určení oblastí, aby se při provádění zemědělské a environmentální politiky Unie dosáhlo součinnosti.
(60)
Pro účely rozhodnutí členských států, kterým členské státy mohou zemědělcům povolit možnost kolektivně splnit polovinu jejich individuální povinnosti mít plochu využívanou v ekologickém zájmu, jak uvádí čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, by měla být zavedena pravidla podobná pravidlům pro regionální provádění, pokud jde o prvky, kterých lze využít pro vytvoření přilehlých ploch využívaných v ekologickém zájmu, aby se pro životní prostředí zaručila přidaná hodnota a příspěvek k posílení zelené infrastruktury. Pravidla týkající se kritérií, která musí zemědělci splnit, by měla stanovit, že se jejich zemědělské podniky musí nacházet v bezprostřední blízkosti, přičemž členské státy by měly mít volnost zohlednit různé správní struktury. V zájmu právní jasnosti by měla být stanovena pravidla pro obsah písemné dohody, která má být uzavřena mezi účastníky s cílem stanovit práva a povinnosti každého z nich.
(61)
Pokud jde o možnost, že některé členské státy mohou od povinnosti mít plochu využívanou v ekologickém zájmu osvobodit zemědělce v silně zalesněných oblastech, měla by být zavedena pravidla, která objasní, jaké metody a údaje mají být použity pro výpočet poměru lesního porostu a celkové plochy půdy a poměru lesních porostů a zemědělské půdy.
(62)
Nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví podmínky způsobilosti, pokud jde o platbu pro mladé zemědělce. Platba je zejména podmíněna tím, že mladý zemědělec poprvé zřizuje zemědělský podnik jako jeho vedoucí, nebo již takový podnik zřídil v průběhu pěti let před prvním předložením žádosti o platbu, a že zemědělci v roce předložení první žádosti o platbu není více než 40 let. V případě právnických osob je vhodné, aby tyto podmínky splňovaly všechny fyzické osoby vykonávající nad právnickou osobou účinnou a dlouhodobou kontrolu ve smyslu rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie (15). Dále je nezbytné vyjasnit, jaké podmínky má splňovat právnická osoba a fyzická osoba nebo fyzické osoby, které mají nad touto právnickou osobou kontrolu.
(63)
Aby se zamezilo možnému obcházení pravidel platby pro mladé zemědělce, mělo by být stanoveno, že právnické osobě se platba poskytuje pouze tehdy, pokud nad ní má nadále kontrolu alespoň jedna z fyzických osob, které nad touto právnickou osobou měly kontrolu v prvním roce žádosti o platbu v rámci daného režimu. Pro účely stanovení maximální doby platby podle čl. 50 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013 je nutné stanovit pravidla pro případy, kdy je právnická osoba kontrolována více než jednou fyzickou osobou.
(64)
S cílem zamezit diskriminaci mezi právnickými osobami a skupinami fyzických osob, které podávají žádost v rámci režimu pro mladé zemědělce, by rovnocenná pravidla měla být uplatňována na skupinu fyzických osob podle čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013, pokud žádost o účast v režimu základní platby a režimu pro mladé zemědělce podává tato skupina a nikoli jednotliví členové skupiny.
(65)
Hlava IV kapitola 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví možnost poskytovat zemědělcům dobrovolnou podporu vázanou na produkci. Měly by být stanoveny podmínky pro poskytnutí podpory uvedené v této kapitole.
(66)
Podle čl. 52 odst. 3 nařízení Komise (EU) č. 1307/2013 může být dobrovolná podpora vázaná na produkci poskytnuta pouze těm odvětvím nebo těm regionům členského státu, kde zvláštní druhy zemědělské činnosti nebo zvláštní zemědělská odvětví čelí určitým obtížím a přitom jsou obzvláště důležité z hospodářských, sociálních nebo environmentálních důvodů. Kromě toho podle čl. 52 odst. 5 a 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 může být dobrovolná podpora vázaná na produkci poskytnuta pouze v míře nezbytné pro vytvoření motivace pro zachování současných úrovní produkce v příslušných regionech nebo odvětvích. Měla by se poskytovat formou roční platby, a to na základě stanovených množstevních omezení a stanovených ploch a výnosů nebo stanoveného počtu zvířat. S cílem zajistit, aby byla opatření v rámci dobrovolné podpory vázané na produkci dobře zacílená a řízená, a zároveň umožnit členským státům, aby navrhly dobrovolnou podporu vázanou na produkci podle vlastních potřeb, by mělo být stanoveno, že členské státy jsou odpovědné za vymezení regionů nebo druhů zemědělské činnosti způsobilých k podpoře a stanovení množstevních omezení, jakož i vhodné míry podpory. Aby se však zabránilo narušení trhu, neměly by platby vycházet z výkyvů tržních cen ani by neměly být rovny režimu vyrovnávacích plateb, kdy členské státy vyplácí zemědělcům zemědělskou domácí podporu na základě rozdílu mezi cílovou cenou a cenou na domácím trhu.
(67)
Podle memoranda o porozumění mezi Evropským hospodářským společenstvím a Spojenými státy americkými o olejnatých semenech v rámci GATT (16) by měla být stanovena samostatná základní plocha pro producenty, kteří využívají platby na olejnatá semena uvedená v příloze daného memoranda o porozumění. Vzhledem k tomu, že olejnatá semena jsou zahrnuta do seznamu odvětví a produktů způsobilých pro dobrovolnou podporu vázanou na produkci, je vhodné zavést v tomto režimu podpory maximální plochu pro olejnatá semena uvedená v tomto memorandu o porozumění na úrovni Unie, aby se zajistilo dodržování tohoto mezinárodního závazku. V případě překročení této maximální plochy by členské státy měly oznámenou plochu upravit použitím redukčního koeficientu, který vypočítá a sdělí Komise.
(68)
V souladu s čl. 52 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 musí být dobrovolná podpora vázaná na produkci poskytnutá podle uvedeného článku v souladu s dalšími opatřeními podpory Unie a s opatřeními financovanými ze státní podpory. Mají-li být režimy řádně řízeny a aby se zabránilo dvojímu financování, neměla by být podobná opatření financována dvakrát, jednak v rámci režimu dobrovolné podpory vázané na produkci a jednak v rámci jiných režimů podpory Unie. Vzhledem k různorodosti možností, které členské státy při provádění dobrovolné podpory vázané na produkci mají, by měly být odpovědné za zajištění uvedeného souladu v rámci stanoveném nařízením (EU) č. 1307/2013 a v souladu s podmínkami stanovenými v tomto nařízení.
(69)
Podle čl. 55 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 má Komise schválit rozhodnutí uvedené v čl. 53 odst. 4 nebo případně v čl. 53 odst. 6 písm. a) uvedeného nařízení, pokud se v dotčeném regionu nebo odvětví prokáže jedna z určitých potřeb. V zájmu zajištění správného používání uvedeného článku je třeba stanovit kritéria pro tyto potřeby.
(70)
Hlava IV kapitola 2 nařízení (ES) č. 1307/2013 stanoví zvláštní podporu pro bavlnu. Komise by měla stanovit pravidla a podmínky schválení zemědělské půdy a povolení odrůd pro účely této podpory. Kromě toho by měla být stanovena pravidla pro podmínky způsobilosti. Jedná se o objektivní požadavek, kdy půda má být oseta tak, aby se dosáhlo minimální hustoty osazení, kterou stanoví členské státy na základě půdních a klimatických podmínek a regionálních zvláštností. Zavedení zvláštních pravidel pro agronomické postupy by mělo být ponecháno na členských státech.
(71)
Členské státy by měly schválit meziodvětvové organizace pro pěstování bavlny na základě objektivních kritérií týkajících se velikosti meziodvětvových organizací a jejich vnitřní organizace. Velikost meziodvětvové organizace by měla být stanovena s přihlédnutím k tomu, že je nutné, aby členská vyzrňovací stanice mohla přejímat dostatečná množství nevyzrněné bavlny.
(72)
Aby se zamezilo komplikacím na úrovni řízení režimu podpory, smí být tentýž producent členem pouze jedné meziodvětvové organizace. Ze stejného důvodu by měl producent, který je členem meziodvětvové organizace a zaváže se dodat svou vypěstovanou bavlnu, dodávat pouze vyzrňovací stanici, která je členem téže organizace.
(73)
Za účelem sledování řádného uplatňování pravidel stanovených v nařízení (EU) č. 1307/2013 a hodnocení provádění politiky je nutné stanovit oznamovací povinnosti členských států, zejména pokud jde o informace, které mají oznamovat ohledně rozhodnutí přijímaných v souladu s hlavami II až V uvedeného nařízení.
(74)
Pokud jde konkrétně o dobrovolnou podporu vázanou na produkci, je třeba dále upřesnit obsah informací, které mají být členskými státy oznámeny, v zájmu zajištění řádného uplatňování pravidel pro tuto podporu a účinnosti takovýchto oznámení, aby mohla Komise ověřit, zda členské státy při navrhování opatření podpory dodržují požadavky ohledně souladu a nekumulace podpor, jakož i maximální procentní hodnoty vnitrostátních stropů uvedené v článku 53 nařízení (EU) č. 1307/2013 a související celkové částky.
(75)
Členské státy mohou za určitých podmínek rozhodnout, že budou poskytovat vnitrostátní podporu. S cílem ověřit, že je tato podpora poskytnuta v rámci stanovených limitů, je vhodné stanovit povinnost předkládat Komisi výroční zprávy o některých podrobnostech týkajících se poskytnuté podpory.
(76)
V případě potřeby by měla být Komise informována o veškerých rozhodnutích vyplývajících z přezkumu rozhodnutí oznámených podle nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo tohoto nařízení, aby mohla sledovat řádné uplatňování a dopad tohoto přezkumu. Je proto nezbytné stanovit v tomto ohledu pravidla pro oznamovací povinnosti.
(77)
Příloha X nařízení (EU) č. 1307/2013 obsahuje tabulku, která má stanovit přepočítací a váhové koeficienty uvedené v čl. 46 odst. 3 uvedeného nařízení pro různé druhy ploch využívaných v ekologickém zájmu. V době přijetí nařízení (EU) č. 1307/2013 byla tabulka ponechána prázdná. Tuto přílohu je tedy nutné upravit. Přepočítací koeficienty by měly vycházet ze zkušeností získaných v souvislosti s měřením a specifiky prvků. Váhové koeficienty by měly tvořit tři různé hodnoty zohledňující různý význam pro biologickou rozmanitost. Příloha X nařízení (EU) č. 1307/2013 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna. Pro účely výpočtu plochy využívané v ekologickém zájmu by se přepočítací a váhové koeficienty měly vztahovat také na prvky, na něž se vztahují rovnocenné postupy, pokud jsou stejné jako prvky vyjmenované v uvedené příloze.
(78)
V zájmu jasnosti a právní jistoty by nařízení (ES) č. 1120/2009 a 1121/2009 měla být zrušena.
(79)
Toto nařízení by se mělo použít ve vztahu k žádostem o podporu, které se týkají kalendářních roků následujících po kalendářním roce 2014,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBLAST PŮSOBNOSTI A OBECNÁ USTANOVENÍ
ODDÍL 1
Oblast působnosti a obecné zásady
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví ustanovení, která doplňují některé jiné než podstatné prvky nařízení (EU) č. 1307/2013, pokud jde o:
a)
obecná ustanovení o přímých platbách;
b)
režim základní platby;
c)
režim jednotné platby na plochu;
d)
platbu pro zemědělce dodržující zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí;
e)
platbu pro mladé zemědělce zahajující zemědělskou činnost;
f)
dobrovolnou podporu vázanou na produkci;
g)
zvláštní podporu pro bavlnu;
h)
oznamovací povinnosti členských států.
Článek 2
Obecné zásady
1. Členské státy provádí toto nařízení v souladu s objektivními kritérii a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení se zemědělci a zabránilo se narušení trhu a hospodářské soutěže a aby se zároveň podporovalo udržitelné řízení přírodních zdrojů a opatření v oblasti klimatu.
2. Členské státy zajistí, aby všechny podmínky pro poskytnutí podpory uplatňované podle tohoto nařízení byly ověřitelné a kontrolovatelné.
3. Členské státy provádí toto nařízení:
a)
pokud jde o podporu jinou než podporu vázanou na produkci, s ohledem na požadavky stanovené v příloze 2 bodech 1, 5 a 6 Dohody o zemědělství; a
b)
pokud jde o podporu vázanou na produkci, s ohledem na požadavky stanovené v čl. 6 odst. 5 Dohody o zemědělství.
Článek 3
Snížení v důsledku finanční kázně
Snížení v důsledku finanční kázně, která stanoví článek 8 nařízení (EU) č. 1307/2013, se uplatní na celkovou částku plateb z různých režimů přímé podpory uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013, na něž má každý zemědělec nárok, po uplatnění odnětí a správních sankcí, které se vztahují k přímým platbám podle hlavy II kapitoly IV nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, a před uplatněním správních sankcí, které se vztahují k podmíněnosti podle hlavy IV kapitoly II uvedeného nařízení v přenesené pravomoci.
ODDÍL 2
Ustanovení týkající se definicí v nařízení (EU) č. 1307/2013
Článek 4
Rámec pro kritéria týkající se udržování zemědělské plochy ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin
1. Pro účely čl. 4 odst. 1 písm. c) bodu ii) nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví členské státy kritéria, kterým musí zemědělci vyhovět, aby splňovali povinnost udržovat zemědělské plochy ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin bez přípravy, která jde nad rámec běžných způsobů zemědělské praxe a použití strojů, a to jedním nebo oběma následujícími způsoby:
a)
členské státy od zemědělce vyžadují provádění alespoň jedné činnosti ročně. Pokud je to opodstatněné z důvodů ochrany životního prostředí, mohou se členské státy rozhodnout uznávat také činnosti, jež jsou prováděny jen každý druhý rok;
b)
členské státy stanoví vlastnosti, které musí zemědělská plocha splňovat, aby ji bylo možné považovat za udržovanou ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin.
2. Při stanovení kritérií uvedených v odstavci 1 mohou členské státy rozlišovat mezi různými druhy zemědělských ploch.
Článek 5
Rámec pro minimální činnosti na zemědělských plochách přirozeně ponechávaných ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin
Pro účely čl. 4 odst. 1 písm. c) bodu iii) nařízení (EU) č. 1307/2013 minimální činnost, kterou stanoví členské státy a kterou je třeba provádět na zemědělských plochách přirozeně ponechávaných ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin, je činnost, kterou musí zemědělec provádět alespoň jednou ročně. Pokud je to opodstatněné z důvodů ochrany životního prostředí, mohou se členské státy rozhodnout uznávat také činnosti, jež jsou prováděny jen každý druhý rok.
Článek 6
Převaha trav a jiných bylinných pícnin v případě trvalých travních porostů
Pro účely čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 1307/2013 se má za to, že trávy a jiné bylinné pícniny nadále převažují, pokud pokrývají více než 50 % plochy, na kterou lze poskytnout podporu, na úrovni zemědělského pozemku ve smyslu čl. 67 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 7
Zavedené místní postupy v případě trvalých travních porostů
Pro účely čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 1307/2013 se zavedenými místními postupy rozumí kterýkoli z těchto postupů nebo jejich kombinace:
a)
postupy pro plochy určené pro pastvu hospodářských zvířat, jež mají tradiční charakter a jsou na dotčených plochách běžně používány;
b)
postupy, jež jsou důležité pro ochranu přírodních stanovišť uvedených v příloze I směrnice Rady 92/43/EHS (17) a biotopů a stanovišť, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (18).
Článek 8
Redukční koeficient podle čl. 32 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013
Při použití čl. 32 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013 na trvalé travní porosty, které lze spásat a jež tvoří součást zavedených místních postupů v případech, kdy na plochách využívaných jako pastviny obvykle nepřevažují trávy a jiné bylinné pícniny, mohou členské státy rozlišovat mezi různými kategoriemi ploch za účelem použití různých redukčních koeficientů na tyto kategorie.
Článek 9
Produkce konopí
Pro účely čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 je způsobilost plochy využívané pro produkci konopí vázána na použití osiva odrůd uvedených ve „Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin“ dne 15. března roku, pro který je podpora poskytnuta, a zveřejněných v souladu s článkem 17 směrnice Rady 2002/53/ES (19). Osivo je certifikováno v souladu se směrnicí Rady 2002/57/ES (20).
ODDÍL 3
Aktivní zemědělec
Článek 10
Případy, kdy zemědělské plochy jsou převážně plochy přirozeně ponechávané ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin
1. Pro účely čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 se má za to, že fyzické nebo právnické osoby nebo skupiny fyzických nebo právnických osob mají zemědělské plochy, jež jsou převážně plochy přirozeně ponechávané ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin, pokud tyto plochy představují více než 50 % veškeré zemědělské plochy ohlášené v souladu s čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. Ustanovení čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 se nepoužijí pro fyzické nebo právnické osoby nebo skupiny fyzických nebo právnických osob, které na plochách přirozeně ponechávaných ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin vykonávají zemědělskou činnost ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. c) bodu i) nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 11
Příjmy získané z nezemědělské činnosti
1. Pro účely čl. 9 odst. 2 třetího pododstavce písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 a případně článku 13 tohoto nařízení se příjmy získanými ze zemědělské činnosti rozumí příjmy, jež zemědělec získal ze zemědělské činnosti ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. c) uvedeného nařízení ve svém zemědělském podniku, včetně podpory Unie v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), jakož i veškeré vnitrostátní podpory poskytnuté na zemědělské činnosti, s výjimkou doplňkových vnitrostátních přímých plateb podle článků 18 a 19 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Příjmy ze zpracování zemědělských produktů podniku ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. d) nařízení (EU) č. 1307/2013 se považují za příjmy ze zemědělské činnosti za předpokladu, že zpracované produkty zůstanou ve vlastnictví zemědělce a že tímto zpracováním vznikne další zemědělský produkt ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. d) nařízení (EU) č. 1307/2013.
Jakékoli jiné příjmy se považují za příjmy z nezemědělské činnosti.
2. Pro účely odstavce 1 se „příjmy“ rozumí hrubé příjmy před odečtením souvisejících nákladů a daní.
3. Podpora Unie uvedená v odstavci 1 se vypočítá:
a)
v Bulharsku a Rumunsku pro rok 2015 na základě příslušné částky stanovené v příloze V bodu A nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
v Chorvatsku pro každý rok uvedený v článku 17 nařízení (EU) č. 1307/2013 na základě částky stanovené v příloze VI bodu A uvedeného nařízení.
Článek 12
Částka přímých plateb uvedená v čl. 9 odst. 2 a 4 nařízení (EU) č. 1307/2013 a v čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení
1. Roční částkou přímých plateb zemědělce uvedenou v čl. 9 odst. 2 třetím pododstavci písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 a případně v čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení se rozumí celková částka přímých plateb, na něž měl zemědělec nárok v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 za poslední účetní období, pro které jsou k dispozici důkazy o příjmech z nezemědělské činnosti. Při výpočtu této částky se nepřihlíží k použití článku 63 a čl. 91 odst. 1 nařízení Komise (EU) č. 1306/2013.
Pokud je posledním účetním obdobím uvedeným v prvním pododstavci rok 2014 či dřívější, rozumí se roční částkou přímých plateb celková částka přímých plateb, na něž měl zemědělec nárok v souladu s nařízením (ES) č. 73/2009, před uplatněním snížení a vyloučení podle článků 21 a 23 uvedeného nařízení.
2. Pokud zemědělec nepředložil v posledním účetním období uvedeném v odst. 1 prvním pododstavci žádost o přímé platby podle nařízení (EU) č. 1307/2013, stanoví členské státy celkovou částku přímých plateb uvedenou v odst. 1 prvním pododstavci tak, že vynásobí počet způsobilých hektarů ohlášených daným zemědělcem v roce podání žádosti o podporu v souladu s čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013 vnitrostátní průměrnou platbou přímé podpory na hektar za rok uvedený v odst. 1 prvním pododstavci.
Vnitrostátní průměrná platba přímé podpory na hektar uvedená v prvním pododstavci se určí vydělením vnitrostátního stropu stanoveného v příloze II nařízení (EU) č. 1307/2013 na daný rok celkovým počtem způsobilých hektarů ohlášených v daném členském státě za daný rok v souladu s čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.
Jestliže je rokem uvedeným v odst. 1 prvním pododstavci rok 2014 nebo dřívější, vnitrostátní průměrná platba přímé podpory na hektar uvedená v prvním pododstavci tohoto odstavce se určí vydělením vnitrostátního stropu stanoveného v příloze VIII nařízení (ES) č. 73/2009 na daný rok celkovým počtem způsobilých hektarů ohlášených v daném členském státě za daný rok v souladu s čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 73/2009.
3. Částkou přímých plateb zemědělce uvedenou v čl. 9 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013 se rozumí celková částka přímých plateb, na něž měl zemědělec nárok v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 před použitím článku 63 a čl. 91 odst. 1 nařízení Komise (EU) č. 1306/2013 za předchozí rok.
Pokud je rokem uvedeným v prvním pododstavci rok 2014, rozumí se částkou přímých plateb celková částka přímých plateb za rok 2014, na něž měl zemědělec nárok v souladu s nařízením (ES) č. 73/2009 před uplatněním snížení a vyloučení podle článků 21 a 23 uvedeného nařízení.
4. Pokud zemědělec nepředložil v předchozím roce žádost o přímé platby v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 podle odst. 3 prvního pododstavce, stanoví členské státy celkovou částku přímých plateb uvedenou v odst. 3 prvním pododstavci tak, že vynásobí počet způsobilých hektarů ohlášených daným zemědělcem v roce podání žádosti o podporu v souladu s čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013 vnitrostátní průměrnou platbou přímé podpory na hektar za předchozí rok.
Vnitrostátní průměrná platba přímé podpory na hektar uvedená v prvním pododstavci se určí vydělením vnitrostátního stropu stanoveného v příloze II nařízení (EU) č. 1307/2013 na daný rok celkovým počtem způsobilých hektarů ohlášených v daném členském státě za daný rok v souladu s čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.
Pokud je předchozím rokem uvedeným v odst. 3 prvním pododstavci rok 2014, členské státy stanoví roční částku přímých plateb tohoto zemědělce tak, že vynásobí počet způsobilých hektarů ohlášených tímto zemědělcem za rok 2015 v souladu s čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013 vnitrostátní průměrnou platbou přímé podpory na hektar za rok 2014.
Vnitrostátní průměrná platba přímé podpory na hektar za rok 2014 se určí vydělením vnitrostátního stropu na rok 2014 uvedeného v příloze VIII nařízení (ES) č. 73/2009 celkovým počtem způsobilých hektarů ohlášených v daném členském státě za rok 2014 v souladu s čl. 19 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení.
5. Celková částka přímých plateb uvedená v odstavcích 1 a 2 se vypočte:
a)
v Bulharsku a Rumunsku pro rok 2015 na základě příslušné částky stanovené v příloze V bodu A nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
v Chorvatsku pro každý rok uvedený v článku 17 nařízení (EU) č. 1307/2013 na základě částky stanovené v příloze VI bodu A uvedeného nařízení.
Článek 13
Kritéria, která musí zemědělci splňovat, aby prokázali, že jejich zemědělská činnost není zanedbatelná a že jejich hlavním obchodním nebo podnikatelským cílem je výkon zemědělské činnosti
1. Pro účely čl. 9 odst. 2 třetího pododstavce písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013 zemědělské činnosti nejsou zanedbatelné, jestliže celkové příjmy získané ze zemědělských činností ve smyslu článku 11 tohoto nařízení v posledním účetním období, pro které jsou k dispozici tyto důkazy, představují nejméně jednu třetinu celkových příjmů získaných v posledním účetním období, pro které jsou tyto důkazy k dispozici.
Členské státy mohou stanovit prahové hodnoty pro celkové příjmy získané ze zemědělských činností na úrovni nižší než jedna třetina za předpokladu, že tento nižší práh neumožňuje, aby byly za aktivní zemědělce považovány fyzické nebo právnické osoby provádějící okrajové zemědělské činnosti.
Odchylně od ustanovení prvního a druhého pododstavce mohou členské státy stanovit alternativní kritéria, která umožní hospodářskému subjektu prokázat, že jeho zemědělské činnosti nejsou zanedbatelné podle čl. 9 odst. 2 třetího pododstavce písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Pro účely čl. 9 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 mohou členské státy rozhodnout, že zemědělské činnosti představují pouze zanedbatelnou část celkové hospodářské činnosti fyzické nebo právnické osoby či skupiny fyzických nebo právnických osob, a to použitím těchto metod:
a)
roční částka přímých plateb je v posledním účetním období, pro které jsou k dispozici tyto důkazy, nižší než 5 % celkových příjmů získaných z nezemědělské činnosti ve smyslu článku 11 tohoto nařízení;
b)
celková částka příjmů získaných ze zemědělských činností ve smyslu článku 11 tohoto nařízení v posledním účetním období, pro které jsou k dispozici tyto důkazy, je nižší než prahová hodnota, o níž rozhodnou členské státy a která není vyšší než třetina celkové částky příjmů získaných v posledním účetním období, pro které jsou tyto důkazy k dispozici.
Odchylně od ustanovení prvního pododstavce mohou členské státy stanovit alternativní kritéria, na jejichž základě mají být zemědělské činnosti považovány za zanedbatelné podle čl. 9 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. Pro účely čl. 9 odst. 2 třetího pododstavce písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013 a případně čl. 9 odst. 3 písm. b) uvedeného nařízení se zemědělská činnost považuje za hlavní obchodní nebo podnikatelský cíl právnické osoby, pokud je jako hlavní obchodní nebo podnikatelský cíl zaznamenána v oficiálním obchodním rejstříku či v jakémkoli rovnocenném úředním dokladu členského státu. V případě fyzické osoby se vyžaduje rovnocenný doklad.
Pokud takové rejstříky neexistují, použijí členské státy rovnocenný doklad.
Odchylně od ustanovení prvního a druhého pododstavce mohou členské státy stanovit alternativní kritéria, na jejichž základě má být zemědělská činnost považována za hlavní obchodní nebo podnikatelský cíl fyzické nebo právnické osoby podle čl. 9 odst. 2 třetího pododstavce písm. c) a případně čl. 9 odst. 3 písm. b) uvedeného nařízení.
KAPITOLA 2
REŽIM ZÁKLADNÍ PLATBY A REŽIM JEDNOTNÉ PLATBY NA PLOCHU
ODDÍL 1
Pravidla provádění režimu základní platby stanoveného v hlavě III kapitole 1 oddílech 1, 2, 3 a 5 nařízení (EU) č. 1307/2013
Pododdíl 1
První přiznání platebních nároků
Článek 14
Případy dědictví, změny právního postavení nebo názvu a fúzí a rozdělení
1. Pokud zemědělec získal podnik nebo jeho část na základě skutečného nebo předpokládaného dědictví, má nárok požádat svým jménem o počet a hodnotu platebních nároků, jež mají být přiznány získanému podniku nebo jeho části, a to za stejných podmínek jako zemědělec, který podnik spravoval původně.
V případech, kdy předpokládané dědictví lze odvolat, se platební nároky přiznají pouze dědici určenému ke dni uvedenému v čl. 24 odst. 1 nebo čl. 39 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Změna názvu nemá žádný dopad na počet a hodnotu platebních nároků, jež mají být přiznány.
Změna právního postavení nemá žádný dopad na počet a hodnotu platebních nároků, jež mají být přiznány, pokud zemědělec, který měl kontrolu nad původním podnikem, pokud jde o řízení, zisky a finanční rizika, spravuje také nový podnik.
3. Fúze ani rozdělení nemají žádný dopad na počet a hodnotu platebních nároků, jež mají být podniku (podnikům) přiznány.
V případě rozdělení, pokud členský stát používá čl. 24 odst. 4 nebo 5 nařízení (EU) č. 1307/2013, se počet platebních nároků, které mají být přiznány každému podniku vzniklému tímto rozdělením, stanoví tak, že se vynásobí počet způsobilých hektarů, které má příslušný nový podnik k dispozici, průměrným snížením počtu nároků, které by se uplatnilo na původní podnik podle čl. 24 odst. 4 nebo 5 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Pro účely tohoto odstavce se použijí tyto definice:
a)
„fúzí“ se rozumí fúze dvou nebo více samostatných zemědělců ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 v jednoho nového zemědělce ve smyslu uvedeného článku, nad nímž mají, pokud jde o řízení, zisky a finanční rizika, kontrolu zemědělci, kteří podniky původně spravovali, nebo jeden z těchto zemědělců;
b)
„rozdělením“ se rozumí rozdělení jednoho zemědělce ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 na:
i)
alespoň dva nové samostatné zemědělce ve smyslu uvedeného článku, z nichž alespoň nad jedním má, pokud jde o řízení, zisky a finanční rizika, kontrolu alespoň jedna z fyzických nebo právnických osob, které původně podnik spravovaly; nebo
ii)
původního zemědělce a alespoň jednoho nového samostatného zemědělce ve smyslu uvedeného článku.
Článek 15
Stanovení způsobilých hektarů pro účely čl. 24 odst. 2 a čl. 39 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013
1. Pro účely stanovení počtu platebních nároků, jež mají být přiznány v souladu s čl. 24 odst. 2 a čl. 39 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 v případech, kdy nejsou uznány případy vyšší moci a mimořádné okolnosti, se zohlední pouze ty způsobilé hektary, které jsou určeny podle čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 23 písm. a) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
2. V případě, že se na způsobilý hektar uvedený v odstavci 1 vztahují žádosti o přiznání platebních nároků dvou nebo více žadatelů, je kritériem pro rozhodnutí o přiznání platebního nároku to, kdo z nich má rozhodovací pravomoc, pokud jde o zemědělské činnosti vykonávané na uvedeném hektaru, a kdo má zisky a nese finanční rizika související s těmito činnostmi.
Článek 16
Omezení podle čl. 24 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013
1. Případné snížení podle čl. 24 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 nepřekročí 85 % počtu platebních nároků odpovídajících způsobilým hektarům trvalých travních porostů, které se nacházejí v oblastech s obtížnými klimatickými podmínkami.
2. Pro účely uplatnění redukčního koeficientu stanoveného v odstavci 1 mohou členské státy na základě přírodních omezení uvedených v čl. 24 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 rozlišovat mezi kategoriemi oblastí s obtížnými klimatickými podmínkami, aby bylo možné na tyto kategorie uplatnit různé redukční koeficienty.
Článek 17
Určení hodnoty platebních nároků podle článků 26 a 40 nařízení (EU) č. 1307/2013
1. Za účelem určení příslušných přímých plateb nebo hodnoty nároků ve vztahu k roku 2014 podle článku 26 nařízení (EU) č. 1307/2013 se zohlední pouze platby těm zemědělcům nebo hodnota nároků těch zemědělců, kteří mají v roce 2015 nárok na poskytnutí přímých plateb v souladu s článkem 9 a čl. 24 odst. 9 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Za účelem určení příslušných přímých plateb ve vztahu k roku, který předchází roku provedení režimu základní platby podle čl. 40 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, se zohlední pouze platby těm zemědělcům, kteří mají nárok na poskytnutí přímých plateb v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 1307/2013 v prvním roce provádění režimu základní platby.
2. Pro účely čl. 26 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 se použijí tato pravidla:
a)
odkazem na opatření zvláštní podpory stanovené v čl. 68 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 73/2009 není dotčena možnost, aby členské státy zvážily pouze jedno nebo několik opatření prováděných v rámci těchto opatření zvláštní podpory;
b)
podpora poskytnutá zemědělci za kalendářní rok 2014 v rámci jednoho nebo více režimů podpory uvedených v čl. 26 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 se vypočte bez přihlédnutí k případným snížením nebo vyloučením stanoveným v hlavě II kapitole 4 nařízení (ES) č. 73/2009;
c)
členské státy mohou v souladu s objektivními a nediskriminačními kritérii rozhodnout o výši podpory, která má být zohledněna pro jeden nebo více režimů uvedených v čl. 26 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, které dotčený členský stát používá.
Při použití tohoto odstavce členské státy nesmí ohrozit povahu podpory, která je oddělená od produkce, poskytované v souladu s čl. 68 odst. 1 písm. c) a články 126, 127 a 129 nařízení (ES) č. 73/2009.
3. Pro účely čl. 26 odst. 6 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1307/2013 se podpora poskytnutá za kalendářní rok 2014 podle článků 72a a 125a nařízení (ES) č. 73/2009 vypočte bez přihlédnutí k případným snížením nebo vyloučením stanoveným v hlavě II kapitole 4 nařízení (ES) č. 73/2009.
4. Odkaz na platební nároky zemědělce v čl. 26 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 zahrnuje rovněž ty platební nároky, které jsou zemědělcem k datu předložení žádosti pro rok 2014 pronajaty jinému zemědělci.
Článek 18
Konečné stanovení hodnoty a počtu platebních nároků
Pokud informace zemědělcům uvedené v čl. 25 odst. 10 nebo v čl. 40 odst. 4 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 vychází z předběžných údajů, konečná hodnota a počet platebních nároků se stanoví a zemědělcům sdělí po provedení všech nezbytných kontrol podle článku 74 nařízení (EU) č. 1306/2013 a v každém případě do 1. dubna roku následujícího po prvním roce používání režimu základní platby dotčeným členským státem.
Článek 19
Stanovení hodnoty platebních nároků v případě obtížné situace
1. Jestliže je jedna nebo několik přímých plateb uvedených v článku 26 nebo čl. 40 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 ve vztahu k roku 2014 nebo roku, který předchází provedení režimu základní platby, nižší než odpovídající částky v roce předcházejícím rokům ovlivněným vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi, stanoví se původní jednotková hodnota na základě částek, které zemědělec obdržel v roce předcházejícím rokům ovlivněným vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi.
2. Členské státy mohou rozhodnout o omezení používání odstavce 1 na případy, kdy jsou přímé platby ve vztahu k roku 2014 nebo roku, který předchází provedení režimu základní platby, nižší než určitý procentní podíl odpovídajících částek v roce předcházejícím rokům ovlivněným vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi. Tento procentní podíl nesmí být nižší než 85 %.
Článek 20
Soukromoprávní smluvní ustanovení v případě prodeje
1. Členské státy mohou rozhodnout, že v případě prodeje podniku nebo jeho části mohou zemědělci smlouvou podepsanou před posledním datem pro podání žádosti o přiznání platebních nároků stanoveným Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013 převést společně se zemědělským podnikem nebo jeho částí odpovídající platební nároky, jež mají být přiznány. V takovém případě se platební nároky přidělí prodávajícímu a přímo převedou kupujícímu, který bude případně moci využít platby, které prodávající obdržel za rok 2014, nebo hodnotu nároků, které prodávající v roce 2014 vlastnil, jak je uvedeno v článku 26 nařízení (EU) č. 1307/2013, jako referenci pro stanovení původní jednotkové hodnoty uvedených platebních nároků.
Takový převod vyžaduje, aby prodávající splňoval ustanovení čl. 24 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 a aby kupující splňoval ustanovení článku 9 uvedeného nařízení.
Takovýto prodej se nepovažuje za převod bez pozemků ve smyslu čl. 34 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Odstavec 1 se použije obdobně na členské státy, které používají hlavu III kapitolu 1 oddíl 5 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 21
Soukromoprávní smluvní ustanovení v případě pronájmu
1. Členské státy mohou rozhodnout, že v případě pronájmu podniku nebo jeho části mohou zemědělci smlouvou podepsanou před datem uvedeným v čl. 20 odst. 1 prvním pododstavci pronajmout společně se zemědělským podnikem nebo jeho částí odpovídající platební nároky, jež mají být přiznány. V takovém případě se platební nároky přidělí pronajímateli a přímo pronajmou nájemci, který bude případně moci využít platby, které pronajímatel obdržel za rok 2014, nebo hodnotu nároků, které pronajímatel v roce 2014 vlastnil, jak je uvedeno v článku 26 nařízení (EU) č. 1307/2013, jako referenci pro stanovení původní jednotkové hodnoty uvedených platebních nároků.
Takový převod vyžaduje, aby pronajímatel splňoval ustanovení čl. 24 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, aby nájemce splňoval ustanovení článku 9 uvedeného nařízení a aby nájemní smlouva končila po uplynutí termínu pro podání žádosti v režimu základní platby.
Takovýto pronájem se nepovažuje za převod bez pozemků ve smyslu čl. 34 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Odstavec 1 se použije obdobně na členské státy, které používají hlavu III kapitolu 1 oddíl 5 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 22
Příjemci podle čl. 24 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013
Pro účely čl. 24 odst. 1 třetího pododstavce písm. a) bodu i) první odrážky nařízení (EU) č. 1307/2013 se „konzumními bramborami“ a „sadbovými bramborami“ rozumí brambory kódu KN 0701 jiné než brambory určené pro výrobu bramborového škrobu.
Pododdíl 2
Aktivace a převod nároků
Článek 23
Výpočet hodnoty platebních nároků
1. Platební nároky se nejprve vypočtou s přesností na tři desetinná místa a poté se zaokrouhlí nahoru nebo dolů na nejbližší druhé desetinné místo. Jestliže výsledek výpočtu končí na třetím desetinném místě číslicí 5, zaokrouhluje se částka na druhé desetinné místo směrem nahoru.
2. Pokud zemědělec převede zlomek nároku, hodnota tohoto zlomku se vypočte úměrně pro každý zbývající příslušný rok podle článku 25 nebo 40 nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. Členské státy mohou platební nároky upravit sloučením zlomků nároků vlastněných jedním zemědělcem. Hodnota sloučených nároků se stanoví pro každý zbývající příslušný rok podle článku 25 nebo 40 nařízení (EU) č. 1307/2013 sečtením hodnot těchto zlomků.
Článek 24
Požadavky pro aktivaci platebních nároků
1. Platební nároky může k výplatě ohlásit jedenkrát za rok pouze zemědělec, který je držitelem (vlastněných nebo pronajatých) nároků k poslednímu datu pro podání jednotné žádosti.
Jestliže však zemědělec využije možnosti změnit jednotnou žádost v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013, může k výplatě ohlásit rovněž (vlastněné nebo pronajaté) platební nároky, jichž je držitelem ke dni, kdy oznámí změny příslušnému orgánu, pokud dotčené platební nároky neohlásí k výplatě pro tentýž rok jiný zemědělec.
Jestliže zemědělec získá platební nároky převodem od jiného zemědělce a jestliže tento jiný zemědělec již tyto platební nároky k výplatě ohlásil, je dodatečné ohlášení těchto platebních nároků nabyvatelem přípustné pouze tehdy, pokud převodce již informoval o převodu příslušný orgán v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 34 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013 a stáhne tyto platební nároky ze své vlastní jednotné žádosti v příslušné lhůtě pro změny jednotné žádosti stanovené Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. Jestliže zemědělec podle čl. 33 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 ohlásil pozemky odpovídající všem jeho dostupným platebním nárokům vyjádřeným celými čísly a stále disponuje pozemkem, který představuje zlomek hektaru, může ohlásit další celý platební nárok, který opravňuje k platbě vypočtené poměrným dílem podle velikosti pozemku. Tento platební nárok se pro účely čl. 31 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení považuje za plně aktivovaný.
Článek 25
Převod nároků
1. Platební nároky lze převést kdykoliv během roku.
2. Pokud členský stát využije možnosti stanovené v čl. 34 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, vymezí regiony uvedené v tomto ustanovení v prvním roce používání čl. 34 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, a to nejpozději jeden měsíc přede dnem stanoveným členským státem podle čl. 33 odst. 1 uvedeného nařízení.
Pododdíl 3
Vnitrostátní nebo regionální rezervy
Článek 26
Navracení do vnitrostátní nebo regionální rezervy v důsledku srážek při převodu platebních nároků
Pokud členský stát využije možnosti stanovené v čl. 34 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, může rozhodnout v souladu s objektivními kritérii a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení se zemědělci a aby se zabránilo narušení trhu a hospodářské soutěže, že navrátí do vnitrostátní nebo regionální rezervy až 30 % roční jednotkové hodnoty každého platebního nároku převedeného bez odpovídajících způsobilých hektarů ve smyslu čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo srovnatelnou částku vyjádřenou v počtu platebních nároků.
Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy stanovit během prvních tří let používání režimu základní platby navracení až do výše 50 % roční jednotkové hodnoty každého platebního nároku nebo srovnatelné částky vyjádřené v počtu platebních nároků podle prvního pododstavce.
Článek 27
Použití ustanovení o neočekávaných ziscích
Pro účely článku 28 a čl. 40 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013 se zvýšení hodnoty platebních nároků uvedené v těchto ustanoveních určí porovnáním hodnoty platebních nároků zemědělce, která vyplývá z použití čl. 25 odst. 4 a článku 26 nebo čl. 40 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, po prodeji nebo pronájmu podle článku 28 nebo čl. 40 odst. 5 uvedeného nařízení s hodnotou platebních nároků zemědělce, které by bylo dosaženo bez prodeje nebo pronájmu.
Článek 28
Stanovení platebních nároků z vnitrostátní nebo regionální rezervy podle čl. 30 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013
1. Pro účely čl. 30 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 v případech, kdy mladý zemědělec nebo zemědělec zahajující zemědělskou činnost žádá o platební nároky z vnitrostátní nebo regionální rezervy a zároveň není držitelem žádného (vlastněného ani pronajatého) platebního nároku, obdrží počet platebních nároků odpovídající počtu (vlastněných nebo pronajatých) způsobilých hektarů, jichž je držitelem k poslednímu datu pro podání žádosti o přiznání nebo zvýšení hodnoty platebních nároků stanovenému Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. V případech, kdy mladý zemědělec nebo zemědělec zahajující zemědělskou činnost žádá o platební nároky z vnitrostátní nebo regionální rezervy a zároveň již je držitelem (vlastněných nebo pronajatých) platebních nároků, obdrží počet platebních nároků odpovídající počtu (vlastněných nebo pronajatých) způsobilých hektarů, jichž je držitelem k poslednímu datu pro podání žádosti uvedenému v odstavci 1 a k nimž nedrží (vlastněné ani pronajaté) platební nároky.
Je-li hodnota (vlastněných nebo pronajatých) nároků, jichž je zemědělec již držitelem, nižší než vnitrostátní nebo regionální průměrná hodnota uvedená v čl. 30 odst. 8 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013, mohou být roční jednotkové hodnoty těchto nároků zvýšeny až do hodnoty vnitrostátního nebo regionálního průměru stanoveného v čl. 30 odst. 10 uvedeného nařízení.
Avšak v členských státech, které uplatňují zvýšení uvedené v čl. 30 odst. 10 nařízení (EU) č. 1307/2013 pro účely čl. 30 odst. 7 uvedeného nařízení, je zvýšení podle druhého pododstavce tohoto odstavce v daném členském státě povinné. Toto zvýšení by mělo být stanoveno na úrovni, která odpovídá nejvyšší úrovni zvýšení uplatněné pro účely čl. 30 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. V členských státech, které použijí čl. 24 odst. 6 nebo 7 nařízení (EU) č. 1307/2013, mohou být omezení přiznání platebních nároků stanovená v uvedených ustanoveních uplatněna obdobně pro přiznání platebních nároků podle čl. 30 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Členské státy však mohou rozhodnout, že pokud se uplatněním jednoho nebo několika omezení přiznání platebních nároků z vnitrostátní nebo regionální rezervy uvedených v prvním pododstavci sníží celkový počet platebních nároků, které zemědělec již drží a které mají být z rezervy nově přiznány, na méně, než činí pevně stanovený procentní podíl jeho způsobilých hektarů v roce, kdy žádá o přiznání platebních nároků z rezervy, zemědělci se přizná dodatečný počet platebních nároků odpovídající podílu z celkového počtu jeho způsobilých hektarů ohlášených v žádosti pro uvedený rok v souladu s čl. 72 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Pevně stanovený procentní podíl uvedený v druhém pododstavci tohoto odstavce se vypočte v souladu s metodou uvedenou v čl. 31 odst. 2 druhém pododstavci tohoto nařízení.
Podíl z celkového počtu způsobilých hektarů zemědělce uvedený v druhém pododstavci tohoto odstavce se vypočte jako polovina rozdílu vyjádřeného v procentních bodech mezi pevně stanoveným procentním podílem uvedeným v třetím pododstavci tohoto odstavce a podílem platebních nároků zemědělce z jeho způsobilých hektarů ohlášených v souladu s čl. 72 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 v žádosti pro rok uvedený v druhém pododstavci tohoto odstavce. Pro účely tohoto pododstavce se „platebními nároky zemědělce“ rozumějí platební nároky, které již zemědělec drží a které mají být nově přiděleny z rezervy.
Při výpočtu počtu způsobilých hektarů uvedeného ve druhém, třetím a čtvrtém pododstavci tohoto odstavce mohou členské státy rozhodnout, že nezahrnou plochy pokryté trvalými kulturami, trvalými travními porosty, které se nacházejí v oblastech s obtížnými klimatickými podmínkami uvedenými v čl. 24 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, nebo plochy, které byly uznány jako trvalé travní porosty v souladu s čl. 4 odst. 2 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013.
Členské státy, které využívají možnost stanovenou v článku 23 nařízení (EU) č. 1307/2013 uplatňovat režim základní platby na regionální úrovni, mohou metodu výpočtu uvedenou v druhém pododstavci tohoto odstavce založit na celkovém počtu přiznaných nároků/ohlášených hektarů v příslušném regionu v roce 2015.
Pro účely stanovení prahové hodnoty v druhém pododstavci se nezohlední pozemky získané nebo pronajaté zemědělcem po 19. říjnu 2011.
4. Pro účely tohoto článku se berou v úvahu pouze ti zemědělci zahajující zemědělskou činnost, kteří svou zemědělskou činnost zahájili v kalendářním roce 2013 nebo v pozdějších letech a kteří předloží žádost o základní platbu nejpozději do dvou let po skončení kalendářního roku, v němž svou zemědělskou činnost zahájili.
Článek 29
Stanovení platebních nároků z vnitrostátní nebo regionální rezervy podle čl. 30 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013
1. Pro účely čl. 30 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 v případech, kdy jsou přiznány nové platební nároky podle čl. 30 odst. 10 uvedeného nařízení, musí být přiznány v souladu s podmínkami stanovenými v tomto článku a v souladu s objektivními kritérii stanovenými dotčeným členským státem.
2. Pokud je zemědělec, který není držitelem žádného (vlastněného ani pronajatého) platebního nároku, oprávněn v souladu s čl. 30 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 získat platební nároky z vnitrostátní nebo regionální rezervy a požádá o ně, získá určitý počet platebních nároků až do výše počtu (vlastněných nebo pronajatých) způsobilých hektarů, jichž je držitelem k poslednímu datu pro podání žádosti podle čl. 28 odst. 1.
3. Pokud je zemědělec, který je držitelem (vlastněných nebo pronajatých) platebních nároků, oprávněn v souladu s čl. 30 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 získat platební nároky z vnitrostátní nebo regionální rezervy a požádá o ně, získá určitý počet platebních nároků až do výše počtu (vlastněných nebo pronajatých) způsobilých hektarů, jichž je držitelem k poslednímu datu pro podání žádosti podle čl. 28 odst. 1 a k nimž nedrží (vlastněné ani pronajaté) platební nároky.
Je-li hodnota (vlastněných nebo pronajatých) nároků, jichž je zemědělec již držitelem, nižší než vnitrostátní nebo regionální průměrná hodnota uvedená v čl. 30 odst. 8 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013, mohou být roční jednotkové hodnoty těchto nároků zvýšeny až do hodnoty vnitrostátního nebo regionálního průměru stanoveného v čl. 30 odst. 10 uvedeného nařízení.
4. Pro účely odstavce 1 členské státy nestanoví kritéria týkající se produkce nebo jiných údajů specifických pro dané odvětví na období po datu stanoveném členským státem v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009 pro rok podání žádosti 2013.
Článek 30
Další pravidla pro stanovení platebních nároků z vnitrostátní nebo regionální rezervy
1. Při zvýšení roční jednotkové hodnoty platebních nároků podle čl. 30 odst. 10 nařízení (EU) č. 1307/2013 členské státy zvýší jednotkovou hodnotu (vlastněných nebo pronajatých) nároků, jichž je zemědělec již držitelem ke dni podání žádosti o přiznání nároků z vnitrostátní nebo regionální rezervy, v souladu s objektivními kritérii a takovým způsobem, aby se zajistilo rovné zacházení se zemědělci a aby nedošlo k narušení trhu a hospodářské soutěže.
2. Pro účely odstavce 1 členské státy nestanoví kritéria týkající se produkce nebo jiných údajů specifických pro dané odvětví na období po datu stanoveném členským státem v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009 pro rok podání žádosti 2013.
Článek 31
Obtížné situace
1. Pokud zemědělci zabránila v podání žádosti o přiznání platebních nároků v souladu s čl. 24 odst. 1 nebo čl. 39 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 vyšší moc nebo mimořádné okolnosti a zemědělec žádá o přiznání platebních nároků z vnitrostátní nebo regionální rezervy, jsou mu přiznány platební nároky podle čl. 30 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení. Členské státy stanoví roční jednotkové hodnoty platebních nároků, které mají být přiznány, v souladu s článkem 25 nebo 40 nařízení (EU) č. 1307/2013 a s rozhodnutími, která členský stát přijal ohledně možností uvedených v těchto článcích.
2. Členské státy mohou rozhodnout, že pokud se uplatněním jednoho nebo několika omezení přiznání platebních nároků stanovených v čl. 24 odst. 3 až 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 sníží celkový počet platebních nároků přiznaných zemědělci na méně, než činí pevně stanovený procentní podíl jeho způsobilých hektarů, a pokud zemědělec žádá o přiznání platebních nároků z vnitrostátní nebo regionální rezervy, má se za to, že tento zemědělec je v situaci „zvláštní nevýhody“ podle čl. 30 odst. 7 písm. b) uvedeného nařízení. V takovém případě se zemědělci přizná určitý počet platebních nároků v souladu s čl. 30 odst. 7 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013, který odpovídá podílu z celkového počtu jeho způsobilých hektarů ohlášených v žádosti pro rok 2015 v souladu s čl. 72 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Pevně stanovený procentní podíl uvedený v prvním pododstavci se vypočte tak, že se celkový počet platebních nároků přiznaných v členském státě v roce 2015 po uplatnění omezení podle čl. 24 odst. 3 až 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 vydělí celkovým počtem způsobilých hektarů ohlášených v členském státě v roce 2015 v souladu s čl. 72 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Podíl z celkového počtu způsobilých hektarů zemědělce uvedený v prvním pododstavci se vypočte jako polovina rozdílu vyjádřeného v procentních bodech mezi pevně stanoveným procentním podílem uvedeným v prvním a druhém pododstavci a podílem platebních nároků zemědělce z jeho způsobilých hektarů ohlášených v žádosti pro rok 2015 v souladu s čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.
Při výpočtu počtu způsobilých hektarů uvedeného v prvním, druhém a třetím pododstavci tohoto odstavce mohou členské státy rozhodnout, že nezahrnou plochy pokryté trvalými kulturami, trvalými travními porosty, které se nacházejí v oblastech s obtížnými klimatickými podmínkami uvedenými v čl. 24 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, nebo plochy, které byly uznány jako trvalé travní porosty v souladu s čl. 4 odst. 2 druhým pododstavcem uvedeného nařízení.
Členské státy, které využívají možnost stanovenou v článku 23 nařízení (EU) č. 1307/2013 uplatňovat režim základní platby na regionální úrovni, mohou metodu výpočtu uvedenou v druhém pododstavci tohoto odstavce založit na celkovém počtu přiznaných nároků/ohlášených hektarů v příslušném regionu v roce 2015.
Pro účely stanovení prahové hodnoty v prvním pododstavci se neberou v úvahu pozemky získané nebo pronajaté zemědělcem po 19. říjnu 2011.
Pododdíl 4
Členské státy, které používají čl. 21 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013
Článek 32
Provádění v členských státech, které používají čl. 21 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013
Není-li v tomto pododdíle stanoveno jinak, vztahují se na členské státy, které používají čl. 21 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, ustanovení tohoto oddílu.
Článek 33
Použití čl. 21 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013
Za účelem stanovení toho, které platební nároky pozbývají v souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013 platnosti, se dává přednost platebním nárokům, které mají nejnižší hodnotu.
Pokud mají platební nároky stejnou hodnotu, sníží se počet vlastněných platebních nároků i počet pronajatých platebních nároků ve stejném poměru.
Členské státy mohou rozhodnout, že první a druhý odstavec použijí na regionální úrovni.
Článek 34
Určení hodnoty platebních nároků podle článku 26 nařízení (EU) č. 1307/2013 pro členské státy, které používají čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení
Pro účely stanovení původní jednotkové hodnoty platebních nároků mohou členské státy, které používají čl. 21 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, upravit částku plateb za rok 2014 podle čl. 26 odst. 5 uvedeného nařízení tak, že před sníženími a vyloučeními odečtou částku vyplývající z platebních nároků, jejichž platnost podle čl. 21 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013 vypršela.
ODDÍL 2
Režim jednotné platby na plochu
Článek 35
Způsobilé hektary v členských státech používajících režim jednotné platby na plochu
Pro účely režimu jednotné platby na plochu stanoveného v hlavě III kapitole 1 oddíle 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, včetně všech odkazů na způsobilé hektary ohlášené pro účely tohoto režimu v nařízení (EU) č. 1307/2013, se zohlední pouze ty způsobilé hektary, které jsou určeny ve smyslu čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 23 písm. a) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
Článek 36
Použití čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013
1. Pro účely rozlišení jednotné platby na plochu podle čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 se použijí tato pravidla:
a)
odkazem na opatření zvláštní podpory stanovené v čl. 68 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 73/2009 není dotčena možnost, aby členské státy zvážily pouze jedno nebo několik opatření prováděných v rámci těchto opatření zvláštní podpory;
b)
členské státy mohou v souladu s objektivními a nediskriminačními kritérii rozhodnout o výši podpory, která má být zohledněna pro jeden nebo více režimů používaných dotčeným členským státem v souladu s čl. 36 odst. 3 druhým pododstavcem uvedeného nařízení a případně s třetím pododstavcem uvedeného ustanovení. Při zohlednění podpory poskytnuté v rámci příslušného režimu v roce 2014 však částka používaná k rozlišení jednotné platby na plochu nesmí být vyšší než odpovídající částka poskytnutá jednotlivému zemědělci v rámci tohoto režimu v roce 2014;
c)
při zohlednění podpory poskytnuté v souladu s čl. 68 odst. 1 písm. c) a s články 126, 127 a 129 nařízení (ES) č. 73/2009 nesmí toto rozlišení ohrozit povahu těchto režimů, které jsou oddělené od produkce.
Takovéto rozlišení je dostupné zemědělcům, kteří v roce 2014 obdrželi podporu podle čl. 36 odst. 3 druhého, třetího nebo čtvrtého pododstavce nařízení (EU) č. 1307/2013. Částka na hektar se určuje každý rok tak, že se vydělí částka pro rozlišení jednotné platby na plochu, kterou má daný zemědělec k dispozici, počtem způsobilých hektarů ohlášených příslušným zemědělcem v souladu s čl. 72 odst. 1 prvním pododstavcem písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. Jestliže je částka podpory v rámci jednoho nebo více režimů podpory uvedených v čl. 36 odst. 3 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 ve vztahu k roku 2014 nižší než odpovídající částka nebo částky v roce předcházejícím rokům, které byly ovlivněny vyšší mocí nebo výjimečnými okolnostmi, členský stát zohlední podporu poskytnutou v rámci dotčených režimů podpory v roce předcházejícím rokům, které byly ovlivněny vyšší mocí nebo výjimečnými okolnostmi.
Členské státy mohou rozhodnout o omezení používání prvního pododstavce na případy, kdy jsou přímé platby ve vztahu k roku 2014 nižší než určitý procentní podíl odpovídajících částek v roce předcházejícím rokům ovlivněným vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi. Tento procentní podíl nesmí být nižší než 85 %.
3. Členské státy mohou rozhodnout, že v případě skutečného nebo předpokládaného dědictví je rozlišení jednotné platby na plochu k dispozici zemědělci, který podnik zdědil, pokud je tento zemědělec způsobilý v rámci režimu jednotné platby na plochu.
Článek 37
Produkce konopí v rámci režimu jednotné platby na plochu
Pokud jde o režim jednotné platby na plochu, použije se obdobně článek 9.
KAPITOLA 3
EKOLOGICKÉ POSTUPY
ODDÍL 1
Rovnocennost
Článek 38
Požadavky pro celostátní nebo regionální systémy certifikace
1. Členské státy, které se rozhodnou provádět rovnocenné postupy uvedené v čl. 43 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013, určí jeden nebo více veřejných nebo soukromých certifikačních orgánů, které osvědčí, že zemědělec ve svém zemědělském podniku používá postupy, které jsou v souladu s čl. 43 odst. 3 uvedeného nařízení (EU).
2. Veřejné nebo soukromé certifikační orgány splňují tyto podmínky:
a)
mají odbornou způsobilost, vybavení a infrastrukturu potřebnou k plnění certifikačních úkolů;
b)
mají dostatečný počet kvalifikovaných a zkušených zaměstnanců;
c)
jsou nestranné a prosté jakéhokoli střetu zájmů, pokud jde o plnění certifikačních úkolů.
Soukromé certifikační orgány musí být akreditovány v souladu s EN ISO/IEC 17021 (Požadavky na orgány provádějící audit a certifikaci systémů managementu) nebo EN ISO/IEC 17065 (Posuzování shody - Požadavky na orgány certifikující produkty, procesy a služby) v odvětví zemědělské produkce. Akreditaci smí udělit pouze vnitrostátní akreditační orgán v členském státě v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 (21).
3. Určení veřejných nebo soukromých certifikačních orgánů bude odňato, pokud orgány nesplní podmínky určení stanovené v odstavci 2.
Článek 39
Výpočet částky uvedené v čl. 28 odst. 6 nařízení (EU) č. 1305/2013
1. V případě zemědělců, kteří se rozhodnout používat postupy uvedené v oddílu I bodech 3 a 4 a oddílu III bodě 7 přílohy IX nařízení (EU) č. 1307/2013 a jakékoli další rovnocenné postupy doplněné do této přílohy, u kterých je nutný zvláštní výpočet, aby se zabránilo dvojímu financování, jakožto rovnocenné postupy podle čl. 43 odst. 3 písm. a) uvedeného nařízení, členské státy odečtou od částky podpory na hektar vypočtené podle čl. 28 odst. 6 nařízení (EU) č. 1305/2013 částku odpovídající jedné třetině průměrné ekologické platby na hektar v dotčeném členském státě či regionu za každý ekologický postup, kterému je daný postup rovnocenný.
Průměrná ekologická platba na hektar v dotčeném členském státě či regionu se vypočte na základě procentního podílu podle čl. 47 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 průměru vnitrostátních stropů pro roky 2015-2019 stanovených v příloze II uvedeného nařízení a na základě počtu způsobilých hektarů ohlášených v roce 2015 v souladu s článkem 33 nebo 36 nařízení (EU) č. 1307/2013. Členské státy, které se rozhodnou provádět postupy uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce již v roce 2015, mohou odhadnout počet způsobilých hektarů ohlášených v roce 2015 na základě ohlášení učiněných v roce 2014 podle čl. 34 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy, které se rozhodnou použít čl. 43 odst. 9 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 1307/2013, rozhodnout, že použijí odpočet uvedený v odstavci 1 tohoto článku individuálně ve výši částky, která odpovídá jedné třetině průměrné ekologické platby na hektar dotčeného zemědělce.
Průměrná ekologická platba se u daného zemědělce vypočítá na základě průměru individuální platby vypočítané v souladu s čl. 43 odst. 9 třetím a čtvrtým pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013 pro roky 2015-2019 a na základě počtu způsobilých hektarů, které zemědělec ohlásil v roce 2015 v souladu s článkem 33 uvedeného nařízení.
ODDÍL 2
Diverzifikace plodin
Článek 40
Výpočet podílu různých plodin pro diverzifikaci plodin
1. Pro účely výpočtu podílu různých plodin podle čl. 44 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 je obdobím, jež je třeba zohlednit, nejvýznamnější část vegetačního období s ohledem na tradiční pěstitelské postupy ve vnitrostátních souvislostech.
Členské státy o tomto období zemědělce v přiměřené lhůtě informují. V rámci celkové orné půdy zemědělského podniku se za účelem výpočtu podílů různých plodin každý hektar zohlední pouze jednou v jednom roce podání žádosti.
2. Při výpočtu podílu různých plodin může plocha, na které se určitá plodina pěstuje, zahrnovat krajinné prvky, které tvoří součást plochy, na kterou lze poskytnou podporu, podle článku 9 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
3. Na ploše, kde se používá smíšená kultura v podobě současného pěstování dvou nebo více plodin v samostatných řádcích, se každá plodina započítá jako samostatná plodina, pokud pokrývá alespoň 25 % dané plochy. Plocha pokrytá samostatnými plodinami se vypočte vydělením plochy, kde se používá smíšená kultura, počtem plodin pěstovaných na alespoň 25 % dané plochy, bez ohledu na skutečný podíl plodiny na dané ploše.
V případě ploch, kde se používá smíšená kultura v podobě pěstování hlavní plodiny, pod kterou se seje druhá plodina, se plocha považuje za plochu, na které se pěstuje pouze hlavní plodina.
Plochy, na nichž se vysévá směs osiv, se bez ohledu na konkrétní plodiny obsažené ve směsi považují za plochu pokrytou jedinou plodinou. Aniž je dotčen čl. 44 odst. 4 písm. d) nařízení (EU) č. 1307/2013, takováto jediná plodina se označuje jako „smíšená plodina“. Pokud je možné určit, že druhy obsažené v různých směsích osiv se od sebe navzájem liší, mohou členské státy uznat tyto různé směsi osiv jako samostatné jediné plodiny, pokud se tyto různé směsi osiv nepoužívají pro plodinu uvedenou v čl. 44 odst. 4 písm. d) nařízení (EU) č. 1307/2013.
ODDÍL 3
Trvalé travní porosty
Článek 41
Rámec pro určení dalších environmentálně citlivých oblastí s trvalými travními porosty mimo oblasti Natura 2000
Environmentálně citlivé oblasti s trvalými travními porosty mimo oblastí, na které se vztahuje směrnice 92/43/EHS nebo směrnice 2009/147/ES, jak je uvedeno v čl. 45 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013, se určují na základě jednoho nebo více z těchto kritérií:
a)
tvoří je organické půdy s vysokým obsahem organického uhlíku, jako jsou rašeliniště nebo mokřady;
b)
nacházejí se na nich stanoviště uvedená v příloze I směrnice 92/43/EHS nebo chráněná podle vnitrostátních právních předpisů;
c)
nacházejí se na nich druhy rostlin uvedené v příloze II směrnice 92/43/EHS nebo chráněné podle vnitrostátních právních předpisů;
d)
jsou významné pro volně žijící druhy ptáků uvedené v příloze I směrnice 2009/147/ES;
e)
jsou významné pro volně žijící druhy živočichů chráněné podle směrnice 92/43/EHS nebo chráněné podle vnitrostátních právních předpisů;
f)
tvoří je trvalé travní porosty vysoké přírodní hodnoty vymezené podle objektivních kritérií, která stanoví členský stát;
g)
tvoří je půdy s vysokým rizikem eroze;
h)
nacházejí se v citlivé oblasti vymezené v plánech povodí podle směrnice 2000/60/ES.
Členské státy mohou každoročně rozhodnout o doplnění nově určených oblastí a v přiměřené lhůtě o takovém rozhodnutí informují dotčené zemědělce.
Článek 42
Obnova v případě nedodržení povinnosti týkající se environmentálně citlivých ploch s trvalými travními porosty
Aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES (22), pokud zemědělec přeměnil nebo zoral trvalý travní porost, na který se vztahuje povinnost uvedená v čl. 45 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013, stanoví dotyčný členský stát povinnost obnovit na ploše trvalý travní porost a může případ od případu vydat přesné pokyny, které musí dotyčný zemědělec dodržet, popisující způsob, jak napravit způsobenou ekologickou újmu s cílem obnovit environmentálně citlivý stav.
Dotyčný zemědělec je po zjištění nedodržení neprodleně vyrozuměn o tom, že je povinen zajistit obnovu, a o datu, dokdy má být tato povinnost splněna. Toto datum nesmí být pozdější než datum pro podání jednotné žádosti na následující rok, nebo v případě Švédska a Finska 30. červen následujícího roku.
Odchylně od čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 1307/2013 se obnovená půda považuje za trvalý travní porost od prvního dne obnovy a podléhá povinnosti uvedené v čl. 45 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 43
Výpočet poměru trvalých travních porostů
1. Plochy ohlášené zemědělci účastnícími se režimu pro malé zemědělce podle hlavy V nařízení (EU) č. 1307/2013, jakož i jednotky zemědělského podniku, které se používají pro ekologickou produkci v souladu s článkem 11 nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (23), se nezahrnují do poměru ploch s trvalými travními porosty k celkové zemědělské ploše a referenčního poměru podle čl. 45 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Plochy ohlášené zemědělci v roce 2012 jako půda využívaná jako stálé pastviny, které byly přeměněny na půdu určenou k jiným účelům, je možné odečíst od výpočtu ploch s trvalými travními porosty v souladu s čl. 45 odst. 2 druhým pododstavcem písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013, a to až do počtu hektarů stálých pastvin nebo trvalých travních porostů, které zemědělci vyčlenili po roce 2012 a ohlásili v roce 2015 na vnitrostátní, regionální, subregionální nebo podnikové úrovni, pokud byla dodržena stávající pravidla o zachování stálých pastvin stanovená v čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009 a v čl. 93 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Při výpočtu počtu hektarů stálých pastvin nebo trvalých travních porostů, které byly vyčleněny po roce 2012, jak je uvedeno v prvním pododstavci, se zohlední pouze hektary stálých pastvin nebo trvalých travních porostů na zemědělské ploše ohlášené v roce 2012, 2013 nebo 2014 v souladu s čl. 34 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009.
3. Členské státy referenční poměr přizpůsobí, pokud usoudí, že existuje významný dopad na vývoj tohoto poměru způsobený zejména změnou plochy využívané k ekologické produkci nebo změnou počtu účastníků režimu pro malé zemědělce. V takových případech členské státy neprodleně informují Komisi o provedeném přizpůsobení a jeho odůvodnění.
Článek 44
Zachování poměru trvalých travních porostů
1. Členské státy mohou stanovit individuální povinnost zemědělců nepřeměňovat trvalé travní porosty bez předchozího schválení. Zemědělci jsou o této povinnosti informováni neprodleně a v každém případě před 15. listopadem roku, kdy ji dotčený členský stát stanoví. Tato povinnost platí pouze pro zemědělce, na které se vztahují povinnosti podle hlavy III kapitoly 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, pokud jde o plochy s trvalými travními porosty, na něž se nevztahuje čl. 45 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Vydání schválení může záviset na použití objektivních a nediskriminačních kritérií, včetně kritérií environmentálních. Jestliže je schválení uvedené v prvním pododstavci podmíněno tím, že je třeba vyčlenit jako trvalý travní porost jinou plochu s odpovídajícím počtem hektarů, tato plocha se odchylně od čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 1307/2013 považuje za trvalý travní porost od prvního dne přeměny. Takové plochy musí být užívány k pěstování trav nebo jiných bylinných pícnin alespoň po pět po sobě jdoucích let ode dne přeměny, nebo, pokud tak rozhodne členský stát, jestliže zemědělci přemění oblasti, které k pěstování trav a jiných bylinných pícnin již byly užívány, na plochy s trvalými travními porosty, po zbývající počet let nutný k dosažení pěti po sobě následujících let.
2. Je-li zjištěno, že poměr uvedený v čl. 45 odst. 2 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 klesl o více než 5 % v porovnání s referenčním poměrem podle uvedeného článku, stanoví dotčený členský stát povinnost obnovit na těchto plochách trvalý travní porost a pravidla, která zabrání novým přeměnám ploch s trvalými travními porosty.
Členské státy určí zemědělce, na které se vztahuje povinnost zajistit obnovu, ze zemědělců:
a)
na které se vztahují povinnosti podle hlavy III kapitoly 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, pokud jde o plochy s trvalými travními porosty, na něž se nevztahuje čl. 45 odst. 1 uvedeného nařízení; a
b)
kteří na základě žádostí, které byly podány v souladu s článkem 72 nařízení (EU) č. 1306/2013 nebo článkem 19 nařízení (ES) č. 73/2009 během předcházejících dvou kalendářních roků, nebo v roce 2015 během předcházejících tří kalendářních roků, mají k dispozici zemědělské plochy, jež byly přeměněny z ploch s trvalými travními porosty nebo půdy se stálými pastvinami na plochy s jiným využitím.
Pokud období uvedená v druhém pododstavci písm. b) zahrnují kalendářní roky před rokem 2015, povinnost obnovy se vztahuje také na plochy, jež byly přeměněny na plochy s jiným využitím z půdy využívané jako stálé pastviny, na které se vztahovala povinnost uvedená v čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009 nebo čl. 93 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Při určování, kteří zemědělci obnoví plochy na plochy s trvalými travními porosty, uloží členské státy tuto povinnost nejprve zemědělcům, kteří mají k dispozici plochu, jež byla přeměněna z plochy s trvalými travními porosty nebo půdy se stálými pastvinami na plochu s jiným využitím v rozporu s požadavky na schválení podle odstavce 1 tohoto článku nebo čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1122/2009, pokud se na ně vztahovaly. Tito zemědělci obnoví celou přeměněnou plochu.
3. Pokud se použitím odstavce 2 čtvrtého pododstavce nezvýší poměr uvedený v čl. 45 odst. 2 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 nad prahovou hodnotu 5 %, členské státy stanoví, že zemědělci, kteří mají k dispozici plochu, jež byla přeměněna z plochy s trvalými travními porosty nebo půdy se stálými pastvinami na plochu s jiným využitím během období uvedených v odst. 2 druhém pododstavci písm. b) tohoto článku, rovněž obnoví určitý procentní podíl uvedené přeměněné plochy na plochy s trvalými travními porosty nebo vyčlení jinou plochu odpovídající tomuto procentnímu podílu jako plochu s trvalými travními porosty. Tento procentní podíl se vypočítá na základě plochy přeměněné zemědělcem během období uvedených v odst. 2 druhém pododstavci písm. b) tohoto článku a plochy, jež je nezbytná pro zvýšení poměru uvedeného v čl. 45 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 nad prahovou hodnotu 5 %.
Členské státy mohou pro výpočet procentního podílu uvedeného v prvním pododstavci vyloučit z plochy přeměněné zemědělcem ty plochy, které se staly trvalými travními porosty po 31. prosinci 2015, pokud provádějí administrativní křížové kontroly trvalých travních porostů každoročně nahlášených v geoprostorových žádostech o podporu prostřednictvím prostorových průsečíku s plochou oznámenou jako stálé pastviny v roce 2015 a zaznamenanou v systému identifikace zemědělských pozemků a pokud tyto plochy trvalých travních porostů nevznikly jako výsledek povinnosti obnovit nebo zřídit plochu trvalých travních porostů podle odstavce 2 nebo tohoto odstavce. Pokud však toto vyloučení neumožňuje zvýšit poměr uvedený v čl. 45 odst. 2 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 nad prahovou hodnotu 5 %, členské státy uvedené plochy nevyloučí.
Plochy s trvalými travními porosty nebo půda využívaná jako stálé pastviny, jež zemědělci vyčlenili v rámci závazků v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1698/2005 (24) a nařízením (EU) č. 1305/2013, se za účelem výpočtu procentního podílu podle prvního pododstavce v rámci plochy, kterou zemědělec přeměnil, nezohlední.
Zemědělci jsou o individuální povinnosti obnovy a o pravidlech, která brání nové přeměně trvalých travních porostů, informováni neprodleně a v každém případě před 31. prosincem roku, v němž byl zjištěn pokles o více než 5 %. Povinnost obnovy musí být splněna před datem pro podání jednotné žádosti na následující rok, nebo v případě Švédska a Finska před 30. červnem následujícího roku.
Odchylně od čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 1307/2013 se plochy, jež byly obnoveny nebo vyčleněny jako plochy s trvalými travními porosty, považují za trvalý travní porost od prvního dne obnovy nebo vyčlenění. Uvedené plochy musí být užívány k pěstování trav nebo jiných bylinných pícnin alespoň po pět po sobě jdoucích let ode dne přeměny, nebo, pokud tak členský stát rozhodne, jestliže zemědělci přemění plochy, které již byly užívány k pěstování trav a jiných bylinných pícnin, na plochy s trvalými travními porosty, zbývající počet let nutných k dosažení pěti po sobě následujících let.
ODDÍL 4
Plocha využívaná v ekologickém zájmu
Článek 45
Další kritéria pro druhy plochy využívané v ekologickém zájmu
1. Pro určení druhů ploch uvedených v čl. 46 odst. 2 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 jako ploch využívaných v ekologickém zájmu se použijí odstavce 2 až 11 tohoto článku.
2. Na půdě ponechané ladem nedochází k zemědělské produkci. Odchylně od čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 1307/2013 zůstává půda ponechaná ladem po dobu delší než pět let pro účely splnění podmínek pro plochu využívanou v ekologickém zájmu ornou půdou.
3. Terasami se rozumí terasy, které jsou chráněny v rámci DZES 7 podle přílohy II nařízení (EU) č. 1306/2013, jakož i ostatní terasy. Členské státy mohou rozhodnout, že za plochu využívanou v ekologickém zájmu považují pouze terasy chráněné v rámci DZES 7. Členské státy, které se rozhodnou zohlednit také ostatní terasy, stanoví pro tyto ostatní terasy kritéria, včetně minimální výšky, na základě vnitrostátních nebo regionálních zvláštností.
4. Krajinné prvky jsou k dispozici zemědělci a rozumí se jimi prvky chráněné v rámci DZES 7, SMR 2 nebo SMR 3 podle přílohy II nařízení (EU) č. 1306/2013, jakož i tyto prvky:
a)
živé ploty nebo zalesněné pásy o šířce nejvýše 10 metrů;
b)
solitérní stromy, jejichž koruna má průměr nejméně 4 metry;
c)
stromy ve stromořadí, jejichž koruna má průměr nejméně 4 metry. Prostor mezi korunami nesmí přesáhnout 5 metrů;
d)
skupiny stromů, ve kterých jsou stromy propojeny zápojem s překrývajícími se korunami, a plochy porostlé houštím, v obou případech o velikosti maximálně 0,3 ha;
e)
souvratě o šířce 1 až 20 metrů, na kterých nedochází k zemědělské produkci,
f)
rybníky o velikosti maximálně 0.1 ha. Nádrže vyrobené z betonu nebo z plastů se nepovažují za plochu využívanou v ekologickém zájmu;
g)
příkopy široké maximálně 6 metrů, včetně otevřených vodních toků pro účely zavlažování či odvodňování. Kanály, které mají stěny z betonu, se nepovažují za plochu využívanou v ekologickém zájmu;
h)
tradiční kamenné zdi.
Členské státy mohou rozhodnout, že v řádně odůvodněných případech omezí výběr krajinných prvků pouze na prvky v rámci DZES 7, SMR 2 nebo SMR 3 podle přílohy II nařízení (EU) č. 1306/2013 a/nebo na jeden či více prvků uvedených v prvním pododstavci písm. a) až h).
Pro účely prvního pododstavce písm. b) a c) mohou členské státy zařadit stromy, které uznávají za hodnotné krajinné prvky a které mají korunu o průměru menším než 4 metry.
Pro účely prvního pododstavce písm. e) mohou členské státy stanovit nižší maximální šířku.
Pro účely prvního pododstavce písm. f) mohou členské státy stanovit minimální velikost rybníka a mohou rozhodnout, že do velikosti rybníka se zahrnuje pás s pobřežní vegetací podél vodní plochy o šířce až 10 metrů. Mohou stanovit kritéria, která zajistí, že rybníky mají přírodní hodnotu, s ohledem na význam, který mají přírodní rybníky pro ochranu přírodních stanovišť a druhů.
Pro účely prvního pododstavce písm. h) stanoví členské státy na základě vnitrostátních nebo regionálních specifických podmínek minimální kritéria, včetně omezení ohledně výšky a šířky.
5. Ochranné pásy zahrnují ochranné pásy podél vodních toků požadované v rámci DZES 1, SMR 1 nebo SMR 10 podle přílohy II nařízení (EU) č. 1306/2013, jakož i ostatní ochranné pásy. Minimální šířku těchto ostatních ochranných pásů určí členské státy, nesmí však být menší než 1 metr. Musí se nacházet na orné půdě nebo k ní přiléhat, a to tak, že jejich dlouhé okraje jsou rovnoběžné s okrajem vodního toku nebo vodního útvaru. Podél vodních toků mohou zahrnovat také pásy s pobřežní vegetací o šířce až 10 metrů. Na ochranných pásech nesmí docházet k zemědělské produkci. Odchylně od požadavku zákazu zemědělské produkce mohou členské státy povolit pastvu nebo sekání, pokud lze ochranný pás nadále odlišit od přiléhající zemědělské půdy.
6. Hektary zemědělsko-lesnické plochy jsou ornou půdou způsobilou pro režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu uvedené v hlavě III kapitole 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 a splňují podmínky, za kterých je nebo byla udělena podpora podle článku 44 nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo článku 23 nařízení (EU) č. 1305/2013.
7. Pokud jde o pásy způsobilých hektarů podél okrajů lesa, členské státy mohou buď rozhodnout, že zemědělskou produkci povolí, nebo zavést požadavek zákazu zemědělské produkce, nebo poskytnout zemědělcům obě možnosti. Pokud se členské státy rozhodnou nepovolit zemědělskou produkci, mohou odchylně od požadavku zákazu zemědělské produkce povolit pastvu nebo sekání, pokud lze ochranný pás nadále odlišit od přiléhající zemědělské půdy. Minimální šířku takových pásů určí členské státy, nesmí však být menší než 1 metr. Maximální šířka je 10 metrů.
8. Pokud jde o plochy s rychle rostoucími dřevinami pěstovanými ve výmladkových plantážích, na kterých se nepoužívají minerální hnojiva a/nebo přípravky na ochranu rostlin, členské státy vypracují seznam druhů, které lze k tomuto účelu použít, a to tak, že ze seznamu stanoveného podle čl. 4 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013 vyberou druhy, které jsou z ekologického hlediska nejvhodnější, čímž se vyloučí druhy, které zjevně nejsou původní. Členské státy také stanoví požadavky na používání minerálních hnojiv a přípravků na ochranu rostlin, přičemž zohlední cíl ploch využívaných v ekologickém zájmu, konkrétně chránit a zlepšovat biologickou rozmanitost.
9. Plochy, na kterých rostou meziplodiny nebo zelený porost, zahrnují takovéto plochy stanovené podle požadavků SMR 1 uvedených v příloze II nařízení (EU) č. 1306/2013, jakož i ostatní plochy s meziplodinami nebo zeleným porostem pod podmínkou, že byly založeny vysetím směsi druhů plodin nebo podsevem trávy do hlavní plodiny. Členské státy stanoví seznam směsí druhů plodin, které se použijí, a období pro osévání meziplodinami nebo zeleným porostem a mohou stanovit další podmínky, zejména pokud jde o způsoby produkce. Období, které určí členské státy, nesmí překročit 1. říjen.
Plochy, na kterých rostou meziplodiny nebo zelený porost, nezahrnují plochy se zimními plodinami, které se běžně osévají na podzim a jsou určené pro sklizeň nebo pastvu. Nezahrnují ani plochy, na které se vztahují rovnocenné postupy uvedené v bodě I.3 a 4 přílohy IX nařízení (EU) č. 1307/2013 a prováděné formou závazků uvedených v čl. 43 odst. 3 písm. a) uvedeného nařízení.
10. Plochy s plodinami, které vážou dusík, zemědělci osévají takovými plodinami, které vážou dusík, jež jsou zahrnuty na seznamu sestaveném členským státem. Tento seznam obsahuje plodiny, které vážou dusík, u nichž má členský stát za to, že přispívají k cíli zlepšení biologické rozmanitosti. Tyto plodiny na ploše rostou v průběhu vegetačního období. Členské státy stanoví pravidla určující, kde je možné pěstovat plodiny, které vážou dusík, aby byly splněny podmínky pro plochu využívanou v ekologickém zájmu. Tato pravidla zohlední potřebu splnit cíle směrnic 91/676/EHS a 2000/60/ES, vzhledem k tomu, že plodiny, které vážou dusík, mohou na podzim zvyšovat riziko vyplavování dusíku. Členské státy mohou stanovit další podmínky, zejména pokud jde o způsoby produkce.
Plochy s plodinami, které vážou dusík, nezahrnují plochy, na které se vztahují rovnocenné postupy uvedené v bodě I.3 a 4 přílohy IX nařízení (EU) č. 1307/2013 a prováděné formou závazků uvedených v čl. 43 odst. 3 písm. a) tohoto nařízení.
11. Za účelem splnění požadavku na plochu využívanou v ekologickém zájmu může zemědělec stejnou plochu nebo krajinný prvek ohlásit v roce podání žádosti pouze jednou.
Článek 46
Pravidla pro regionální provádění u ploch využívaných v ekologickém zájmu
1. Členské státy, které se rozhodnout pro regionální provádění uvedené v čl. 46 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013, vymezí regiony pro účely uvedeného článku. Tyto regiony, které mají být vymezeny, se skládají z jednotných a homogenních zeměpisných oblastí s podobnými zemědělskými a environmentálními podmínkami. Pro tento účel se homogenita vztahuje k typu půdy, nadmořské výšce, jakož i k výskytu přírodních a polopřírodních ploch.
2. Ve vymezených regionech členské státy určí plochy, na nichž se musí uplatňovat až polovina procentních bodů požadavku na plochu využívanou v ekologickém zájmu.
3. Pokud jde o tyto určené plochy, členské státy stanoví pro zúčastněné zemědělce nebo skupiny zemědělců zvláštní povinnosti. Tyto povinnosti zajistí souvislou strukturu přiléhajících ploch využívaných v ekologickém zájmu. Povinnosti uložené zúčastněným zemědělcům nebo skupinám zemědělců zahrnují požadavek, podle něhož každý zúčastněný zemědělec zajistí, aby se alespoň 50 % plochy, na kterou se vztahuje povinnost stanovená v čl. 46 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, nacházelo na půdě jeho zemědělského podniku v rámci daného regionu a v souladu s čl. 46 odst. 2 druhým pododstavcem uvedeného nařízení.
4. Povinnosti uložené zúčastněným zemědělcům nebo skupinám zemědělců zajistí, aby souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu uvedené v odstavci 3 tvořila jedna nebo více ploch uvedených v čl. 46 odst. 2 prvním pododstavci písm. a), c), d) a h) nařízení (EU) č. 1307/2013.
5. Členské státy při určování ploch a stanovování povinností uvedených v odstavcích 2 a 3 případně zohlední stávající vnitrostátní nebo regionální strategie v oblasti biologické rozmanitosti nebo zmírňování změny klimatu a přizpůsobení se jí, plány povodí nebo zjištěné potřeby tak, aby se zajistila ekologická soudržnost sítě Natura 2000 podle článku 10 směrnice 92/43/EHS nebo aby se přispělo k provádění strategie v oblasti zelené infrastruktury.
6. Dříve než členské státy zemědělcům uloží povinnosti, konzultují dotčené zemědělce nebo skupiny zemědělců a ostatní zúčastněné strany. Po této konzultaci členské státy stanoví konečný podrobný plán regionálního provádění a informují o tomto plánu strany zúčastněné na konzultaci a dotčené zemědělce nebo skupiny zemědělců, včetně určení oblastí a povinnosti pro zúčastněné zemědělce nebo skupiny zemědělců, a zejména přesného procentního podílu, který musí každý jednotlivý zemědělec provádět ve svém vlastním podniku. Tyto informace členské státy poskytnou zemědělci do 30. června roku, který předchází roku, ve kterém se použije regionální provádění, nebo v prvním roce uplatňování tohoto nařízení s dostatečným předstihem tak, aby zemědělec mohl řádně podat svou žádost.
Aniž jsou dotčeny platby zemědělcům uvedené v čl. 43 odst. 9 nařízení (EU) č. 1307/2013, členské státy zajistí, aby byla stanovena opatření ohledně finančních kompenzací mezi zemědělci a správních pokut pro případ, že nebudou splněny podmínky týkající se souvislých ploch využívaných v ekologickém zájmu.
Článek 47
Pravidla pro kolektivní provádění a kritéria, která mají podniky splňovat, aby byly považovány za podniky v těsné blízkosti
1. Členské státy, které se rozhodnou povolit kolektivní provádění podle čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, určí kritéria, která musí zemědělské podniky splňovat, aby byly považovány za podniky v těsné blízkosti, přičemž použijí kterékoli z následujících kritérií:
a)
zemědělci, u nichž se 80 % podniku nachází ve stejné obci;
b)
zemědělci, u nichž se 80 % podniku nachází v okruhu určitého počtu kilometrů, který určí členské státy, maximálně však do 15 kilometrů.
2. Členské státy, které se rozhodnou určit plochy, na kterých je možné kolektivní provádění, a které se rozhodnou uložit zúčastněným zemědělcům nebo skupinám zemědělců povinnosti, zohlední stávající vnitrostátní nebo regionální strategie v oblasti biologické rozmanitosti nebo zmírňování změny klimatu a přizpůsobení se jí, plány povodí nebo zjištěné potřeby tak, aby se zajistila ekologická soudržnost sítě Natura 2000 podle článku 10 směrnice 92/43/EHS nebo aby se přispělo ke zlepšování zelené infrastruktury.
3. Povinnosti uložené zúčastněným zemědělcům nebo skupinám zemědělců podle odstavce 2 zahrnují podmínku, aby souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu tvořila jedna nebo více ploch uvedených v čl. 46 odst. 2 druhém pododstavci písm. a), c), d) a h) nařízení (EU) č. 1307/2013.
4. Zemědělci, kteří se účastní kolektivního provádění, uzavřou písemnou dohodu, která obsahuje podrobnosti o interních ujednáních ohledně finančních kompenzací a správních pokut pro případ, že nebudou splněny podmínky pro souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu.
Článek 48
Stanovení poměru lesní a zemědělské půdy
1. Členské státy, které se rozhodnou použít čl. 46 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013, stanoví na základě údajů poskytnutých Eurostatem procentní podíl lesní půdy v porovnání s celkovou plochou půdy podle prvního pododstavce uvedeného odstavce. Údaje týkající se lesů odkazují na definici používanou Organizací OSN pro výživu a zemědělství a nezahrnují plochu patřící do kategorie jiných zalesněných ploch. Celková plocha půdy nezahrnuje plochu pokrytou vnitrozemskými vodami, včetně řek a jezer.
2. K výpočtu poměru lesní a zemědělské půdy podle čl. 46 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 se použijí údaje poskytnuté Eurostatem. Pokud o lesní a zemědělské půdě nejsou k dispozici údaje Eurostatu v požadované míře, aby bylo možné vyhodnotit poměr zalesnění na úrovni plochy rovnocenné úrovni LAU2 nebo na úrovni jasně vymezené územní jednotky, která zahrnuje jednu konkrétní a souvislou zeměpisnou oblast s obdobnými zemědělskými podmínkami, lze použít údaje z jiných zdrojů.
Členské státy prokáží, že o lesní a zemědělské půdě použily aktuální a konzistentní údaje, které v maximální možné míře vypovídají o skutečné situaci.
3. Údaje a výpočty podle odstavců 1 a 2 jsou platné po dobu tří let. Po skončení tohoto období členské státy, které se rozhodnou dále uplatňovat výjimku stanovenou v čl. 46 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 a obnovit tříleté období, znovu vypočítají poměry v souladu s odstavci 1 a 2 tohoto článku na základě nejnovějších dostupných údajů.
V případě změn správních hranic, které mají vliv na poměr uvedený v odstavci 2, se údaje a výpočty znovu vyhodnotí a veškeré změny v uplatnění výjimky budou oznámeny Komisi.
KAPITOLA 4
PLATBA PRO MLADÉ ZEMĚDĚLCE
Článek 49
Přístup právnických osob k platbě pro mladé zemědělce
1. Roční platba pro mladé zemědělce podle čl. 50 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 se poskytuje právnické osobě bez ohledu na její právní formu, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
právnická osoba má nárok na platbu v režimu základní platby nebo v režimu jednotné platby na plochu uvedeném v hlavě III kapitole 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 a má aktivované platební nároky nebo ohlášené způsobilé hektary podle čl. 50 odst. 4 uvedeného nařízení;
b)
mladý zemědělec ve smyslu čl. 50 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 vykonává nad právnickou osobou účinnou a dlouhodobou kontrolu, pokud jde o rozhodnutí týkající se řízení, zisků a finančních rizik, v prvním roce žádosti právnické osoby o platbu v režimu pro mladé zemědělce. Pokud se na kapitálu nebo řízení právnické osoby podílí více fyzických osob, včetně osob, které nejsou mladými zemědělci, je mladý zemědělec schopen tuto účinnou a dlouhodobou kontrolu vykonávat buď samostatně, nebo společně s dalšími zemědělci;
c)
alespoň jeden z mladých zemědělců, kteří splňují podmínku stanovenou v písmenu b), splňuje kritéria způsobilosti zavedená členskými státy podle čl. 50 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, pokud existují, ledaže členské státy rozhodly, že se tato kritéria vztahují na všechny takovéto mladé zemědělce.
Pokud má nad právnickou osobou výhradní nebo společnou kontrolu jiná právnická osoba, použijí se podmínky stanovené v prvním pododstavci písm. b) na veškeré fyzické osoby, které mají kontrolu nad touto jinou právnickou osobou.
2. Platba uvedená v čl. 50 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 nesmí být nadále poskytována, jestliže všichni mladí zemědělci splňující kritéria stanovená v odst. 1 prvním pododstavci písm. b) a případně v odst. 1 prvním pododstavci písm. c) ztratili nad právnickou osobou kontrolu.
3. Pro účely tohoto článku:
a)
se jakýkoli odkaz na „zemědělce“ v čl. 50 odst. 4 až 10 nařízení (EU) č. 1307/2013 považuje za odkaz na právnickou osobu uvedenou v tomto článku;
b)
se odkaz na první předložení žádosti o účast v režimu základní platby nebo v režimu jednotné platby na plochu uvedené v čl. 50 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 považuje za odkaz na první žádost této právnické osoby o platbu v rámci režimu pro mladé zemědělce;
c)
aniž je dotčen odstavec 4 tohoto článku, se odkaz na „zřízení“ v čl. 50 odst. 5 druhé větě nařízení (EU) č. 1307/2013 považuje za odkaz na zřízení mladými zemědělci, kteří mají nad právnickou osobou kontrolu v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. b) tohoto článku.
4. Pokud několik mladých zemědělců podle odst. 1 prvního pododstavce písm. b) získalo kontrolu nad právnickou osobou v různých obdobích, za dobu „zřízení“ uvedeného v čl. 50 odst. 5 druhé větě nařízení (EU) č. 1307/2013 se považuje časově první získání kontroly.
Článek 50
Přístup skupiny fyzických osob k platbě pro mladé zemědělce
Článek 49 se použije obdobně na skupinu fyzických osob podle čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013, kde jsou požadavky stanovené v čl. 49 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení splněny na úrovni skupiny.
KAPITOLA 5
PODPORA VÁZANÁ NA PRODUKCI
ODDÍL 1
Dobrovolná podpora vázaná na produkci
Článek 51
Definice
Pro účely tohoto oddílu se „opatřeními podpory vázané na produkci“ rozumí opatření, kterými se provádí dobrovolná podpora vázaná na produkci uvedená v čl. 52 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 52
Obecné zásady
1. Regiony uvedené v čl. 52 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 vymezí členské státy na základě objektivních a nediskriminačních kritérií, jako jsou agronomické a sociálně ekonomické rysy a regionální zemědělský potenciál nebo institucionální či administrativní struktura. Tyto regiony se mohou lišit od regionů vymezených v rámci jiných režimů podpory, jež stanoví nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Při vymezení zvláštních druhů zemědělské činnosti nebo zvláštních zemědělských odvětví uvedených v čl. 52 odst. 3 nařízení Komise (EU) č. 1307/2013 členské státy zohlední zejména příslušné struktury a podmínky produkce v dotčeném regionu nebo odvětví.
3. Pro účely čl. 52 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 se má za to, že určité druhy zemědělské činnosti nebo zvláštní zemědělská odvětví jsou „v obtížích“, jestliže hrozí opuštění nebo pokles produkce, mimo jiné i z důvodu nedostatečné ziskovosti vykonávané činnosti, které negativně ovlivňují hospodářskou, sociální nebo environmentální rovnováhu v regionu či odvětví.
Článek 53
Podmínky poskytnutí podpory
1. Členské státy stanoví kritéria způsobilosti pro opatření podpory vázané na produkci v souladu s rámcem stanoveným v nařízení (EU) č. 1307/2013 a s podmínkami stanovenými v tomto nařízení.
2. Plochy a výnosy a počty zvířat uvedené v čl. 52 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví členské státy na regionální nebo odvětvové úrovni. Odpovídají maximálním výnosům, obdělávané ploše nebo počtu zvířat, jichž bylo v cílovém regionu nebo odvětví dosaženo alespoň v jednom roce během období pěti let, které předchází roku rozhodnutí podle čl. 53 odst. 1 uvedeného nařízení.
Roční platba se vyjadřuje jako částka podpory na jednotku. Vychází z poměru mezi částkou stanovenou pro financování daného opatření, jak byla oznámena podle bodu 3 písm. i) přílohy I tohoto nařízení, a buď plochou či počtem zvířat, na které může být poskytnuta podpora v daném roce, nebo plochou či počtem zvířat stanovenými podle prvního pododstavce tohoto odstavce.
3. Pokud se opatření podpory vázané na produkci týká olejnatých semen uvedených v příloze memoranda o porozumění mezi Evropským hospodářským společenstvím a Spojenými státy americkými o olejnatých semenech v rámci GATT, nesmí souhrn maximálních ploch, které mají být podle oznámení členských států podporovány, překročit maximální plochu stanovenou pro celou Unii, aby se zajistilo dodržování jejích mezinárodních závazků.
Pokud dojde k překročení maximální plochy uvedené v prvním pododstavci, dotčené členské státy upraví oznámenou plochu použitím redukčního koeficientu, který vyplývá z poměru mezi maximální plochou a souhrnem ploch oznámených pro podporu na olejnatá semena podle prvního pododstavce.
Komise stanoví redukční koeficient uvedený v druhém pododstavci prostřednictvím prováděcích aktů, které budou přijaty bez použití postupu uvedeného v čl. 71 odst. 2 nebo 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
4. Pokud se opatření vázané podpory týká skotu nebo ovcí a koz, členské státy určí jako podmínku způsobilosti pro podporu požadavky na identifikaci a registraci zvířat podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 (25) nebo nařízení Rady (ES) č. 21/2004 (26).
5. Členské státy neposkytnou vázanou podporu na plochu pro plochy, které nejsou plochami, na něž lze poskytnout podporu, ve smyslu čl. 32 odst. 2, 3 a 4 nařízení (EU) č. 1307/2013. Pokud členské státy poskytují vázanou podporu na konopí, použije se podmínka uvedená v čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 a v článku 9 tohoto nařízení.
Článek 54
Soulad a kumulace podpor
1. Pro účely čl. 52 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 se opatření stanovená v nařízení (EU) č. 1305/2013 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (27) považují za „další opatření a politiky Unie“.
2. Členské státy zajistí soulad mezi:
a)
opatřeními podpory vázané na produkci a opatřeními prováděnými v rámci dalších opatření a politik Unie;
b)
různými opatřeními podpory vázané na produkci;
c)
opatřeními podpory vázané na produkci a opatřeními financovanými v rámci státní podpory.
Členské státy zajistí, aby opatření podpory vázané na produkci nenarušovala řádné fungování dalších opatření uvedených v prvním pododstavci.
3. Jestliže může být podpora v rámci určitého opatření podpory vázané na produkci poskytnuta také v rámci jiného opatření podpory vázané na produkci nebo opatření prováděného v rámci dalších opatření a politik Unie, členské státy zajistí, aby zemědělec mohl získat podporu zaměřenou na cíle uvedené v čl. 52 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013 pouze v rámci jednoho takového opatření.
Článek 55
Kritéria schválení Komisí
1. Pro účely čl. 55 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 neexistují alternativy, jestliže:
a)
v cílovém regionu nebo odvětví nelze provozovat žádnou jinou produkci, než je produkce, která je předmětem opatření podpory vázané na produkci, nebo pokračování takovéto produkce vyžaduje významné změny struktur produkce; nebo
b)
přeměna na jinou produkci je výrazně omezena v důsledku nedostupnosti půdy nebo infrastruktury přizpůsobené takovéto produkci, následného podstatného snížení počtu zemědělských podniků, úrovně potřebných investic vyplývajících z přeměny nebo z podobných důvodů.
2. Pro účely čl. 55 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013 je nutné poskytovat stabilní dodávky místnímu zpracovatelskému průmyslu v případech, kde by pozastavení nebo snížení produkce v cílovém regionu nebo odvětví pravděpodobně mělo negativní dopad na činnost a související ekonomickou životaschopnost nebo zaměstnanost v navazujících podnicích, které jsou na této produkci značně závislé, jako jsou např. zpracovatelé surovin, jatka nebo potravinářské podniky. Tyto navazující podniky musí mít sídlo v příslušném regionu nebo musí být pokračování jejich činnosti výrazně závislé na daném odvětví.
3. Pro účely čl. 55 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013 pokračujících narušení trhu existují v případě, kdy jsou zemědělci v cílovém regionu nebo odvětví postiženi hospodářskými ztrátami, které vyplývají zejména z výskytu znečištění, kontaminace nebo snížení kvality životního prostředí v souvislosti s konkrétní událostí omezeného zeměpisného rozsahu.
4. Při posuzování úrovně podpory vázané na produkci vyplývající z opatření oznámených členským státem, která mají být schválena, bere Komise v úvahu úroveň přímých plateb vázaných na produkci poskytnutých v průběhu alespoň jednoho roku v referenčním období 2010-2014 podle čl. 53 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013.
ODDÍL 2
Zvláštní podpora pro bavlnu
Článek 56
Schválení zemědělské půdy pro produkci bavlny
Členské státy stanoví objektivní kritéria, na jejichž základě se schvaluje zemědělská půda podle čl. 57 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Tato kritéria se opírají o jeden nebo více z těchto prvků:
a)
zemědělské hospodářství oblastí, v nichž bavlna představuje hlavní plodinu;
b)
půdní a klimatické podmínky v příslušných oblastech;
c)
hospodaření s vodou na zavlažování;
d)
režimy střídání plodin a pěstitelské techniky, jež mohou pravděpodobně přispět k ochraně životního prostředí.
Článek 57
Povolení odrůd k výsevu
Pro účely čl. 57 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 členské státy povolí odrůdy evidované ve „Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin“ podle směrnice 2002/53/ES, které jsou přizpůsobeny potřebám trhu.
Článek 58
Podmínky způsobilosti
Výsevu na plochách podle čl. 57 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 je dosaženo tehdy, pokud je dosaženo minimální hustoty osazení rostlin, kterou stanoví dotčený členský stát v závislosti na půdních a klimatických podmínkách a případně na regionálních zvláštnostech.
Článek 59
Agronomické postupy
Členské státy mohou stanovit zvláštní pravidla pro agronomické postupy, které jsou nezbytné pro péči o kultury a pro jejich sklizeň za běžných vegetačních podmínek.
Článek 60
Schválení meziodvětvových organizací
1. Členské státy každý rok schválí na dobu jednoho roku, počínaje nejpozději 1. březnem, všechny mezioborové organizace podle čl. 59 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, které požádají o to, aby byly schválenými organizacemi, a které:
a)
zahrnují celkovou plochu o rozloze alespoň 4 000 hektarů stanovených členským státem, které vyhovují kritériím schválení podle článku 56 tohoto nařízení;
b)
zahrnují alespoň jednu vyzrňovací stanici; a
c)
přijaly interní provozní pravidla, zejména pro podmínky členství a členské příspěvky, v souladu s vnitrostátními a unijními předpisy.
2. Pokud se zjistí, že schválená meziodvětvová organizace nesplňuje kritéria pro schválení uvedená v odstavci 1, členský stát schválení odejme, pokud nedojde v souvislosti s nesplněním dotčených kritérií k nápravě. Pokud se plánuje odejmutí schválení, členský stát oznámí uvedený záměr meziodvětvové organizaci spolu s důvody, které ho k tomu vedly. Členský stát umožní meziodvětvové organizaci předložit ve stanovené lhůtě námitky.
Zemědělci, kteří jsou členy schválené meziodvětvové organizace, jejíž schválení je odňato v souladu s prvním pododstavcem tohoto odstavce, ztrácí nárok na zvýšení podpory podle čl. 60 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 61
Povinnosti producentů
1. Tentýž producent nesmí být členem více než jedné schválené meziodvětvové organizace uvedené v čl. 59 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Producent, který je členem schválené meziodvětvové organizace, je povinen dodávat vyprodukovanou bavlnu pouze vyzrňovací stanici, která je členem téže organizace.
3. Členství producentů ve schválené meziodvětvové organizaci je založeno na dobrovolném přistoupení.
KAPITOLA 6
OZNÁMENÍ
Článek 62
Oznámení týkající se definicí a souvisejících ustanovení
Členské státy oznámí Komisi veškerá rozhodnutí přijatá v souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 do 31. ledna 2015. Takovéto oznámení obsahuje podrobnosti těchto rozhodnutí, jejich odůvodnění a objektivní kritéria, na jejichž základě byla tato rozhodnutí učiněna.
Článek 63
Oznámení týkající se redukčního koeficientu podle čl. 32 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013
Členské státy oznámí Komisi veškerá rozhodnutí podle článku 8 do 31. ledna 2015. Takovéto oznámení obsahuje podrobnosti těchto rozhodnutí, jejich odůvodnění a objektivní kritéria, na jejichž základě byla tato rozhodnutí učiněna.
Článek 64
Oznámení týkající se základní platby
1. Pokud členský stát oznamuje Komisi svá rozhodnutí podle čl. 22 odst. 2 a 3, čl. 24 odst. 10, článku 29 a čl. 40 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, obsahuje takovéto oznámení podrobnosti o těchto rozhodnutích. U rozhodnutí podle čl. 24 odst. 10, článku 29 a čl. 40 odst. 4 uvedeného nařízení navíc v případě potřeby obsahuje odůvodnění.
Pokud členský stát oznamuje Komisi svá rozhodnutí podle čl. 23 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, obsahuje takovéto oznámení podrobnosti o těchto rozhodnutích, jejich odůvodnění a objektivní kritéria, na jejichž základě byla tato rozhodnutí přijata, zejména kritéria použitá pro vymezení regionů podle čl. 23 odst. 1 uvedeného nařízení, kritéria použitá pro rozdělení vnitrostátních stropů mezi regiony podle čl. 23 odst. 2 uvedeného nařízení a kritéria použitá pro případné postupné roční úpravy podle čl. 23 odst. 3 uvedeného nařízení.
2. Pokud se členský stát rozhodne využít možnosti stanovené v čl. 30 odst. 7, čl. 30 odst. 11 písm. b), čl. 32 odst. 3 písm. b), čl. 32 odst. 5 a čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí Komisi do 31. ledna prvního roku používání takového rozhodnutí podrobnosti o těchto rozhodnutích, jakož i odůvodnění a případně objektivní kritéria, na jejichž základě byla tato rozhodnutí učiněna.
V případě přezkumu rozhodnutí uvedeného v čl. 30 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 se informace uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce oznámí Komisi do 31. ledna prvního roku používání takového revidovaného rozhodnutí.
3. Pokud se členský stát rozhodne využít možnosti stanovené v čl. 34 odst. 3 a 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí své rozhodnutí Komisi do 31. ledna prvního roku používání takového rozhodnutí.
4. Pokud se členský stát rozhodne využít možnosti stanovené v čl. 39 odst. 1 druhém pododstavci a v čl. 40 odst. 2 a 5 nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí Komisi do 31. července roku předcházejícího roku prvního používání takového rozhodnutí podrobnosti o těchto rozhodnutích, jakož i odůvodnění a případně objektivní kritéria, na jejichž základě byla tato rozhodnutí učiněna.
5. Pokud se členský stát rozhodne používat režim jednotné platby na plochu podle čl. 36 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí Komisi do 1. září každého roku pro daný rok podání žádostí celkový počet hektarů ohlášených zemědělci podle čl. 36 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 65
Oznámení týkající se ekologických postupů
1. Členské státy oznámí Komisi následující informace:
a)
do 15. prosince 2014:
i)
své případné rozhodnutí vypočítat platbu uvedenou v čl. 43 odst. 9 nařízení (EU) č. 1307/2013 v souladu s třetím pododstavcem uvedeného odstavce;
ii)
své případné rozhodnutí určit další citlivé plochy s trvalými travními porosty uvedené v čl. 45 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013;
iii)
své případné rozhodnutí uplatnit platbu uvedenou v čl. 43 odst. 9 nařízení (EU) č. 1307/2013 na regionální úrovni, jak stanoví čl. 47 odst. 2 druhý pododstavec uvedeného nařízení;
b)
do 15. prosince příslušného roku své rozhodnutí nově určit environmentálně citlivé plochy s trvalými travními porosty, jak je uvedeno v článku 41 druhém pododstavci tohoto nařízení;
c)
do 15. prosince každého roku, pokud jde o příslušný rok podání žádostí:
i)
celkový počet zemědělců, kteří musí splnit alespoň jednu ekologickou povinnost uvedenou v čl. 43 odst. 2 a 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, a celkový počet hektarů, který tito zemědělci ohlásili;
ii)
celkový počet zemědělců, kteří jsou osvobozeni od povinnosti používat jeden nebo více ekologických postupů, a počet hektarů, který tito zemědělci ohlásili; počet zemědělců, kteří jsou osvobozeni od povinnosti používat jakékoli postupy, neboť splňují požadavky nařízení (ES) č. 834/2007; počet zemědělců, kteří jsou osvobozeni od povinnosti diverzifikace plodin; počet zemědělců, kteří jsou osvobozeni od povinnosti mít plochu využívanou v ekologickém zájmu; a příslušný počet hektarů, který tito zemědělci ohlásili. Tyto údaje nezahrnují zemědělce, kteří se účastní režimu pro malé zemědělce;
iii)
celkový počet zemědělců, kteří používají rovnocenná opatření, přičemž je třeba rozlišit zemědělce, kteří uplatňují rovnocennost podle čl. 43 odst. 3 písm. a) nebo b) nařízení (EU) č. 1307/2013, a příslušný počet hektarů, který tito zemědělci ohlásili;
iv)
celkový počet zemědělců, na které se vztahuje povinnost diverzifikace plodin, v rozdělení podle počtu zemědělců, na které se vztahuje povinnost diverzifikace se dvěma plodinami, a počtu zemědělců, na které se vztahuje povinnost diverzifikace se třemi plodinami, včetně příslušného počtu hektarů orné půdy, kterou tito zemědělci ohlásili;
v)
celkový počet zemědělců, kteří se zohledňují pro výpočet poměru ploch s trvalými travními porosty k celkové zemědělské ploše, a celkový počet hektarů s trvalými travními porosty, které tito zemědělci ohlásili;
vi)
celkový počet zemědělců, kteří ohlašují environmentálně citlivé trvalé travní porosty, celkový počet hektarů, na nichž rostou environmentálně citlivé trvalé travní porosty, které tito zemědělci ohlásili, a celkový počet hektarů určených environmentálně citlivých trvalých travních porostů;
vii)
celkový počet zemědělců, na které se vztahuje povinnost mít plochu využívanou v ekologickém zájmu, celkový počet hektarů orné půdy, které tito zemědělci ohlásili, a celkový počet hektarů ohlášených jako plocha využívaná v ekologickém zájmu před použitím váhových koeficientů, v rozdělení podle druhu plochy využívané v ekologickém zájmu podle čl. 46 odst. 2 prvního pododstavce nařízení (EU) č. 1307/2013;
viii)
celkový počet zemědělců, kteří povinnost mít plochu využívanou v ekologickém zájmu provádějí na regionální úrovni nebo kolektivně, a celkový počet hektarů orné půdy, které tito zemědělci ohlásili;
d)
do 15. prosince každého roku referenční poměr a roční poměr ploch s trvalými travními porosty k celkové zemědělské ploše, jakož i informace týkající se povinností stanovených na úrovni podniku v souladu s čl. 45 odst. 2 pátým pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013 a článkem 44 tohoto nařízení.
2. Členské státy ve svém oznámení, které mají podat podle čl. 46 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 do 1. srpna 2014, oznámí Komisi následující:
a)
svá rozhodnutí o tom, které oblasti uvedené v čl. 46 odst. 2 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 je třeba považovat za plochu využívanou v ekologickém zájmu, která budou do 1. října 2014 doplněna podrobnými informacemi o těchto rozhodnutích, včetně podmínek uplatňovaných na tyto plochy v důsledku rozhodnutí přijatých členskými státy;
b)
podrobné informace o použití přepočítacích a váhových koeficientů uvedených v čl. 46 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. Členské státy ve svém oznámení, které mají podat podle čl. 46 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 do 1. srpna roku, který předchází roku, ve kterém se příslušné rozhodnutí poprvé použije, oznámí Komisi následující:
a)
pro členské státy, které se rozhodnou pro regionální provádění podle čl. 46 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013, informace týkající se vymezení regionů, určení ploch, vybrané plochy pro účely čl. 46 odst. 4 tohoto nařízení a informace odůvodňující, jak toto regionální provádění podporuje provádění politik Unie v oblasti životního prostředí, klimatu a biologické rozmanitosti;
b)
pro členské státy, které se rozhodnou povolit kolektivní provádění uvedené v čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, případně rovněž informace o určení ploch a vybraných plochách pro účely čl. 47 odst. 3 tohoto nařízení.
4. Ve svém oznámení, které mají podat podle čl. 46 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 do 1. srpna roku, který předchází roku, ve kterém se příslušné rozhodnutí poprvé použije, členské státy, které splňují podmínku uvedenou v čl. 46 odst. 7 uvedeného nařízení a které se rozhodly použít výjimku stanovenou v uvedeném ustanovení, poskytnou Komisi podrobnosti o svém rozhodnutí včetně údajů a výpočtů, které doloží, že jsou splněny všechny podmínky pro výjimku uvedené v čl. 46 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013.
První pododstavec se použije obdobně na rozhodnutí dále uplatňovat výjimku stanovenou v čl. 46 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 a obnovit tříleté období, jak uvádí čl. 48 odst. 3 tohoto nařízení.
Členské státy neprodleně oznámí Komisi všechny změny v uplatňování výjimky stanovené v čl. 46 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 66
Oznámení týkající se platby pro mladé zemědělce
1. Pokud se členský stát rozhodne použít pro výpočet platby pro mladé zemědělce čl. 50 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí Komisi do 31. ledna 2015 zvolenou metodu výpočtu platby a maximální částku stanovenou v souladu s čl. 50 odst. 9 uvedeného nařízení.
2. Pokud se členský stát rozhodne stanovit kritéria způsobilosti v souladu s čl. 50 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo použít metodu výpočtu uvedenou v čl. 50 odst. 10 uvedeného nařízení, oznámí toto rozhodnutí Komisi do 31. ledna 2015.
3. Pokud se členský stát rozhodne využít možnosti znovu vypočíst stanovený počet hektarů, jak uvádí čl. 50 odst. 10 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí Komisi toto rozhodnutí do 1. srpna roku, na který takovýto výpočet uplatní, a poskytne odůvodnění, jakož i objektivní kritéria, na jejichž základě toto rozhodnutí učinil.
Článek 67
Oznámení týkající se dobrovolné podpory vázané na produkci
1. Oznámení podle čl. 54 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 obsahují položky, které jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
2. Pro každé opatření podpory vázané na produkci a pro každý dotčený zvláštní druh zemědělské činnosti nebo zvláštní zemědělské odvětví oznámí členské státy Komisi celkový počet příjemců, částku plateb, které byly poskytnuty, jakož i celkovou plochu a celkový počet zvířat, pro které byla skutečně vyplacena podpora. Tato oznámení se podávají do 15. září roku následujícího po roce, na který jsou platby poskytnuty.
Článek 68
Oznámení týkající se minimálních požadavků na získání přímých plateb
Členské státy oznámí Komisi do 1. srpna 2014 veškerá rozhodnutí přijatá v souladu s článkem 10 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 69
Oznámení týkající se redistributivní platby
Pokud se členský stát rozhodne poskytnout redistributivní platbu podle hlavy III kapitoly 2 nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámení uvedené v čl. 41 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 obsahuje podrobnosti o tomto rozhodnutí, včetně podrobného výpočtu redistributivní platby a jeho zdůvodnění, a případně informace o použití režimu na regionální úrovni podle čl. 41 odst. 2 uvedeného nařízení a o odstupňované škále hodnot v rámci počtu hektarů podle čl. 41 odst. 5 uvedeného nařízení.
Článek 70
Oznámení týkající se platby na oblasti s přírodními omezeními
Pokud se členský stát rozhodne poskytnout platbu na oblasti s přírodními omezeními podle hlavy III kapitoly 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí Komisi do 1. srpna 2014 veškerá rozhodnutí přijatá v souladu s článkem 48 nařízení (EU) č. 1307/2013. Toto oznámení obsahuje podrobnosti o tomto rozhodnutí, případně včetně informací o omezení plateb na některé oblasti podle čl. 48 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013, o použití maximálních limitů uvedených v čl. 48 odst. 4 uvedeného nařízení a o použití na regionální úrovni podle čl. 48 odst. 5 uvedeného nařízení.
Článek 71
Oznámení týkající se režimu pro malé zemědělce
Pokud se členský stát rozhodne použít režim pro malé zemědělce podle hlavy V nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí Komisi do 1. srpna 2014 veškerá rozhodnutí přijatá v souladu s uvedenou hlavou.
Toto oznámení obsahuje podrobnosti o tomto rozhodnutí, včetně možného automatického zařazení zemědělců podle čl. 62 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 a výpočtu platby podle článku 63 uvedeného nařízení.
Členské státy uvědomí Komisi o rozhodnutí o financování uvedeném v čl. 65 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 bezodkladně a nejpozději do 1. prosince kalendářního roku, k němuž se platba vztahuje.
Článek 72
Použití čl. 8 odst. 1, čl. 41 odst. 4 nebo čl. 52 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 na členy právnických osob nebo skupin
Pokud se členský stát rozhodne použít čl. 8 odst. 4, čl. 41 odst. 8 nebo čl. 52 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí Komisi do 1. srpna 2014 podrobnosti o těchto rozhodnutích.
Článek 73
Lineární snížení plateb
V případě použití lineárních snížení uvedených v čl. 7 odst. 1 druhém pododstavci, čl. 51 odst. 2 nebo čl. 65 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013 členské státy informují Komisi o použité procentní sazbě snížení, a to bezodkladně a nejpozději do 30. června roku, který následuje po kalendářním roce, v jehož průběhu byly podány žádosti o tyto lineárně snížené přímé platby.
Článek 74
Žádost o informace týkající se opatření přijatých členskými státy
Pokud je to nezbytné pro zajištění řádného uplatňování pravidel stanovených v nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo v tomto nařízení, může Komise požádat členské státy, aby jí poskytly podrobnosti o opatřeních přijatých k provádění nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo jakýchkoli předpisů přijatých Komisí na základě uvedeného nařízení.
Článek 75
Zprávy
1. Pokud se Bulharsko a Rumunsko rozhodnou poskytnout doplňkové vnitrostátní přímé platby podle článku 18 nařízení (EU) č. 1307/2013, předloží Komisi zprávu do 30. června 2016. Zpráva obsahuje pro každou doplňkovou vnitrostátní přímou platbu počet příjemců, celkovou částku poskytnutých doplňkových vnitrostátních přímých plateb, počet hektarů, na něž byla platba poskytnuta, a případně míru platby.
2. Pokud se členský stát rozhodne poskytnout přechodnou vnitrostátní podporu podle čl. 37 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, předloží Komisi výroční zprávu do 15. září roku následujícího po provádění této přechodné vnitrostátní podpory. Zpráva obsahuje pro každé odvětví počet příjemců, částku poskytnuté přechodné vnitrostátní podpory, počet hektarů, zvířat nebo jiných jednotek, na které byla podpora poskytnuta, a případně míru této podpory.
Článek 76
Oznámení rozhodnutí vyplývajících z přezkumu
Pokud může být rozhodnutí oznámené Komisi v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 nebo tímto nařízením přezkoumáno, oznámí se rozhodnutí vyplývající z přezkumu Komisi ve lhůtě čtyř týdnů od přijetí takového rozhodnutí, pokud nařízení (EU) č. 1307/2013 nestanoví pro toto oznámení jinou lhůtu.
Toto oznámení obsahuje podrobnosti o rozhodnutí a případně odůvodnění a objektivní kritéria, na jejichž základě bylo toto rozhodnutí učiněno.
KAPITOLA 7
ZMĚNA, ZRUŠENÍ A VSTUP V PLATNOST
Článek 77
Změna nařízení (EU) č. 1307/2013
Příloha X nařízení (EU) č. 1307/2013 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
Článek 78
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1120/2009 a (ES) č. 1121/2009 se zrušují.
Nadále se však použijí ve vztahu k žádostem o podporu, které se týkají kalendářních roků před kalendářním rokem 2015.
Článek 79
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ve vztahu k žádostem o podporu, které se týkají kalendářních roků následujících po kalendářním roce 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 639/2014
оd 11. ožujka 2014.
o dopuni Uredbe (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju pravila za izravna plaćanja poljoprivrednicima u programima potpore u okviru zajedničke poljoprivredne politike te o izmjeni Priloga X. toj Uredbi
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju pravila za izravna plaćanja poljoprivrednicima u okviru programa potpore predviđenih zajedničkom poljoprivrednom politikom te stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 637/2008 i Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 (1), a posebice njezin članak 4. stavak 3., članak 8. stavak 3., članak 9. stavak 5., članak 35. stavci 1., 2. i 3., članak 36. stavak 6., članak 39. stavak 3., članak 43. stavak 12., članak 44. stavak 5., članak 45. stavci 5. i 6., članak 46. stavak 9., članak 50. stavak 11., članak 52. stavak 9., članak 57. stavak 3., članak 58. stavak 5., članak 59. stavak 3., članak 67. stavci 1. i 2.,
budući da:
(1)
Uredba Vijeća (EZ) br. 73/2009 (2) stavljena je izvan snage i zamijenjena je Uredbom (EU) br. 1307/2013. Uredbom (EU) br. 1307/2013 utvrđuje se novi pravni okvir koji se sastoji od novog sustava izravnih potpora, uključujući osnovno plaćanje za poljoprivrednike i dodatne programe potpore. Komisiji se dodjeljuju ovlasti za donošenje delegiranih i provedbenih akata. Kako bi se osiguralo neometano funkcioniranje programâ u novom pravnom okviru, potrebno je donijeti određena pravila putem takvih akata. Kako bi se smanjilo upravno opterećenje ta bi pravila trebala biti jednostavna i trebala bi se moći lako kontrolirati. Tim će se aktima zamijeniti pravila utvrđena u uredbama Komisije (EZ) br. 1120/2009 (3) i (EZ) br. 1121/2009 (4).
(2)
Potrebno je dopuniti taj okvir ovom Uredbom u pogledu određenih općih odredaba, programa osnovnih plaćanja, programa jedinstvenih plaćanja po površini, plaćanja za poljoprivrednike koji se pridržavaju poljoprivrednih praksi korisnih za klimu i okoliš, plaćanja za mlade poljoprivrednike koji započinju svoju poljoprivrednu djelatnost, dobrovoljnih proizvodno vezanih potpora, posebnog plaćanja za pamuk te u pogledu potrebnih obavijesti u odnosu na svaki program potpore.
(3)
Radi osiguranja ispravne primjene prilagodbi izravnih plaćanja u pogledu financijske discipline, potrebno je utvrditi opća pravila o redoslijedu izračuna takvih smanjenja u odnosu na smanjenja u skladu s Uredbom (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5)
(4)
U skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije (6), primjereno je razjasniti kako bi države članice pri donošenju mjera za provedbu zakonodavstva Unije trebale slobodno odlučivati u skladu s određenim načelima, uključujući posebno načelo nediskriminacije.
(5)
Potporom koja nije proizvodno vezana potpora trebaju se poštovati zahtjevi koji se smatraju proizvodno nevezanom potporom dohotku u smislu „zelene kutije” Sporazuma o poljoprivredi sklopljenog tijekom Urugvajskog kruga višestranih trgovinskih pregovora (7), a kod proizvodno vezane potpore trebaju se poštovati zahtjevi koji pripadaju „zelenoj kutiji” tog Sporazuma.
(6)
U skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom (c) Uredbe (EU) br. 1307/2013 „poljoprivredna djelatnost” ne podrazumijeva nužno proizvodnju, uzgoj ili sadnju poljoprivrednih proizvoda. Poljoprivrednici mogu umjesto toga održavati poljoprivrednu površinu u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj, a da pripremne djelatnosti ne prelaze uobičajene poljoprivredne metode i strojeve ili, na poljoprivrednim površinama koje se prirodno održavaju u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj, provoditi određene minimalne djelatnosti. Budući da posljednje dvije djelatnosti zahtijevaju određenu radnju koju obavlja poljoprivrednik, potrebno je utvrditi okvir u Uniji unutar kojeg države članice moraju utvrditi dodatne kriterije za te djelatnosti.
(7)
Iz ekoloških razloga u definiciju „trajnog travnjaka” iz članka 4. stavka 1. točke (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013 uključene su i vrste koje nisu travolike kao što su grmovi i/ili stabla, koji su prikladni za ispašu, pod uvjetom da trave i ostale travolike paše ostanu prevladavajuće na odgovarajućoj zemlji. Stoga je potrebno odrediti kriterij za utvrđivanje u kojim slučajevima trave i ostale travolike paše ostaju prevladavajuće.
(8)
Ta definicija „trajnog travnjaka” dopušta državama članicama da trajnim travnjacima smatraju i zemlju koja je prikladna za ispašu i koja je sastavni dio utvrđenih lokalnih praksi u kojima trave i ostale travolike paše tradicionalno nisu prevladavajuće u područjima za ispašu. Stoga je potrebno utvrditi kriterije na osnovu kojih se mogu odrediti takve utvrđene lokalne prakse.
(9)
U skladu s člankom 4. stavkom 2. drugim podstavkom Uredbe (EU) br. 1307/2013, države članice trajnim travnjacima mogu smatrati zemlju pogodnu za ispašu koja je sastavni dio utvrđenih lokalnih praksi u kojima trave i ostale travolike paše tradicionalno nisu prevladavajuće u područjima za ispašu. Ti trajni travnjaci mogu biti podložni koeficijentu smanjenja u skladu sa člankom 32. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013. Kako bi se osigurala ravnomjerna primjena te odredbe, primjereno je predvidjeti mogućnost razlikovanja različitih kategorija područja u cilju primjene različitih koeficijenata smanjenja na te kategorije.
(10)
Člankom 9. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 propisuje se da se izravna plaćanja ne odobravaju fizičkim ili pravnim osobama, ili skupinama fizičkih i pravnih osoba, čije su poljoprivredne površine većinom područja koja se prirodno održavaju u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj i koji na tim površinama ne provode minimalne djelatnosti koje određuju države članice. Stoga je potrebno odrediti kada se takva područja smatraju glavnim dijelom poljoprivredne zemlje poljoprivrednika i razjasniti područje primjene te odredbe.
(11)
U skladu s člankom 9. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013, subjekte obuhvaćene područjem primjene takozvanoga negativnog popisa treba smatrati aktivnim poljoprivrednicima ako mogu dokazati da zadovoljavaju jedan od kriterija navedenih u toj odredbi. Jedan od tih kriterija sastoji se od dokazivanja da godišnji iznos izravnih plaćanja iznosi barem 5 % ukupnih prihoda ostvarenih od nepoljoprivrednih djelatnosti. Stoga je potrebno utvrditi odredbe kako bi se utvrdilo proizlaze li prihodi iz poljoprivrednih ili nepoljoprivrednih djelatnosti.
(12)
Osim toga, potrebno je utvrditi pravila o određivanju godišnjeg iznosa izravnih plaćanja za potrebe članka 9. stavka 2. i, prema potrebi, članka 9. stavka 3. te za potrebe članka 9. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013, kojima se isključuju određeni poljoprivrednici iz primjene članka 9. stavka 2. i 3. te Uredbe. Kako bi se osiguralo jednako postupanje prema poljoprivrednicima u Bugarskoj, Hrvatskoj i Rumunjskoj, gdje su izravna plaćanja podložna postupnom uvođenju, u tim državama članicama godišnji iznos izravnih plaćanja trebao bi se temeljiti na konačnim iznosima koji će se dodijeliti na kraju procesa postupnog uvođenja.
(13)
U skladu s člankom 9. stavkom 2. i, prema potrebi, člankom 9. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 poljoprivrednike se može isključiti iz potpore ako su njihove poljoprivredne djelatnosti zanemarive ili ako njihova glavna djelatnost ili predmet poslovanja nije obavljanje poljoprivredne djelatnosti. Potrebno je odrediti određene kriterije u tom pogledu, a istodobno državama članicama dati mogućnost uspostavljanja alternativnih kriterija kako bi se usredotočile samo na marginalne poljoprivredne djelatnosti.
(14)
Uredbom (EU) br. 1307/2013 predviđa se nekoliko mogućnosti dodjele prava na plaćanja poljoprivrednicima. Radi pravne sigurnosti, treba osigurati da se, u slučaju stvarnog ili budućeg nasljeđivanja ili mogućnosti opozvanog budućeg nasljeđivanja te spajanja ili razdvajanja poljoprivrednog gospodarstva, broj i vrijednost prava na plaćanja koja se primaju odrede prema istim uvjetima koji bi se primjenjivali na poljoprivrednika koji je prvobitno upravljao poljoprivrednim gospodarstvom. Nadalje je potrebno predvidjeti pravila o načinu utvrđivanja broja prava na plaćanje koja se dodjeljuju u slučaju poljoprivrednih gospodarstava koja su nastala razdvajanjem ako su ta gospodarstva smještena u državama članicama primjenjujući članak 214. stavak 4. ili 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013. Radi opravdanih očekivanja poljoprivrednika, promjene pravnog statusa poljoprivrednika ne smiju utjecati na broj ili vrijednost prava na plaćanja koje poljoprivrednik može primiti ako taj poljoprivrednik i dalje nadzire gospodarstvo vodeći računa o upravljanju, dobitku i financijskom riziku.
(15)
Kako bi se osigurala pravna sigurnost i pravilno upravljanje pravima na plaćanja, potrebno je pojasniti da se za dodjelu i aktivaciju prava na plaćanja uzimaju u obzir samo oni prihvatljivi hektari koji su utvrđeni u skladu s člankom 2. stavkom 1. drugim podstavkom točkom 23. podtočkom (a) Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 640/2014 (8).
(16)
U skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije (9) prava na plaćanja trebaju se dodijeliti osobi koja ima ovlasti za donošenje odluka, dobitke i financijske rizike povezane s poljoprivrednom djelatnošću na zemljištu za koje je dodjela zahtijevana. Primjereno je pojasniti da se to načelo posebice primjenjuje ako je prihvatljivi hektar predmet zahtjeva za dodjelu prava na plaćanja jednog ili više poljoprivrednika.
(17)
Člankom 24. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 državama članicama dopušta se primjena koeficijenta smanjenja na određene prihvatljive hektare pod trajnim travnjakom smještene na područjima s teškim klimatskim uvjetima, posebno zbog nadmorske visine i ostalih prirodnih ograničenja. Kako bi se osigurala razmjerna primjena te odredbe, primjereno je uspostaviti okvir za primjenu takvog koeficijenta sniženja, posebno u pogledu ograničenja takvog smanjenja.
(18)
U članku 9. Uredbe (EU) br. 1307/2013 utvrđena su osnovna načela na temelju kojih samo aktivni poljoprivrednici mogu primiti izravna plaćanja. Nadalje, člankom 24. stavkom 9. te Uredbe državama članicama dopušta se određivanje minimalne veličine po gospodarstvu za dodjelu prava na plaćanja. Primjereno je uzeti u obzir te odredbe i u kontekstu određivanja vrijednosti prava na plaćanja.
(19)
Ako se na temelju članka 26. Uredbe (EU) br. 1307/2013 uzme u obzir potpora dodijeljena za kalendarsku godinu 2014. kako bi se odredila početna jedinična vrijednost prava na plaćanja, potrebno je pojasniti da države članice mogu odlučiti da neće uzeti u obzir sve mjere navedene u toj odredbi. Kako bi se izbjeglo neosnovano kažnjavanje poljoprivrednika, referentni iznosi koji su relevantni za određivanje vrijednosti prava na plaćanja ne smiju obuhvaćati sniženja ili isključenja utvrđena na temelju glave II. poglavlja 4. Uredbe (EZ) br. 73/2009. Primjereno je utvrditi kako će se ova potpora uzimati u obzir i utvrditi dodatne kriterije potrebne za poštovanje nevezanosti određenih programa koji bi se mogli uzeti u obzir.
(20)
Nadalje, za potrebe utvrđivanja početne jedinične vrijednosti prava na plaćanja, potrebno je pojasniti da su člankom 26. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 pravima na plaćanja u posjedu poljoprivrednika obuhvaćena i ona prava na plaćanja koja su dana u zakup drugom poljoprivredniku na dan podnošenja zahtjeva zakupodavca za 2014.
(21)
Kako bi se omogućilo predviđanje potpore dohotku za poljoprivrednike, primjereno je odrediti rok do kojeg države članice moraju utvrditi i obavijestiti poljoprivrednike o konačnoj vrijednosti i broju prava na plaćanja ako su poljoprivrednici obaviješteni na temelju privremenih podataka.
(22)
Za potrebe članka 26. ili članka 40. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ako je poljoprivrednika zadesila viša sila ili izvanredne okolnosti tijekom referentne godine navedene u tim člancima, primjereno je utvrditi vrijednost prava na plaćanja na temelju posljednje godine na koju nisu utjecali viša sila ili izvanredne okolnosti. Državama članicama trebalo bi se dopustiti da utvrde određeni prag u pogledu utjecaja više sile ili izvanrednih okolnosti na izravnu potporu primljenu u referentnoj godini radi smanjenja administrativnog opterećenja.
(23)
U pogledu prodaje ili davanja u zakup gospodarstva ili dijela gospodarstva prije datuma za podnošenje zahtjeva za dodjelu prava na plaćanja u prvoj godini primjene programa, potrebno je predvidjeti da države članice mogu odlučiti da poljoprivrednici na temelju ugovora mogu prenijeti prava na plaćanja koja im se trebaju dodijeliti zajedno s gospodarstvom ili dijelom gospodarstva. Pod takvom klauzulom građanskopravnog ugovora, prava na plaćanja trebaju se dodijeliti prodavatelju ili zakupodavcu i izravno prenijeti kupcu ili zakupcu, koji će imati koristi, gdje je to primjenjivo, od preuzimanja plaćanja koja je prodavatelj ili zakupodavac primio za 2014. ili od vrijednosti prava na plaćanja koja je prodavatelj ili zakupodavac posjedovao u 2014. kako je navedeno u članku 26. Uredbe (EU) br. 1307/2013 kao napomena za početnu jediničnu vrijednost prava na plaćanja. Osim toga potrebno je pojasniti da se članak 34. stavak 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ne primjenjuje na takve prijenose.
(24)
S obzirom na izračune jedinične vrijednosti prava na plaćanja, potrebno je utvrditi jasna pravila koja se odnose na zaokruživanje iznosa i mogućnost podjele postojećih prava na plaćanja ako veličina parcele koja je prijavljena ili prenesena s pravom na plaćanja iznosi samo dio hektara te mogućnost spajanja prava i dijelova.
(25)
Radi pravne sigurnosti, primjereno je odrediti rok za uspostavljanje regija iz članka 34. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
(26)
Potrebno je utvrditi posebne odredbe za upravljanje nacionalnim ili regionalnim rezervama.
(27)
Potrebno je utvrditi kriterije i najviše postotke za primjenu članka 34. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013 kako bi se spriječilo da se smanjenjem iz te odredbe stvore znatne poteškoće za prijenos ili zabrana prijenosa prava na plaćanja.
(28)
Radi pravne sigurnosti, primjereno je pojasniti određivanje iznosa koji se može vratiti u nacionalnu ili regionalnu rezervu na temelju članka 28. ili članka 40. stavka 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 pri određivanju prava na plaćanja u prvoj godini provedbe programa osnovnog plaćanja.
(29)
Člankom 30. Uredbe (EU) br. 1307/2013 predviđaju se obvezni i neobvezni slučajevi dodjele prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve. Primjereno je utvrditi pravila za izračun broja i vrijednosti prava na plaćanja koja se dodjeljuju na taj način i osigurati da se prioriteti utvrđeni u članku 30. stavku 6. te Uredbe ne dovedu u pitanje odlukama koje države članice smiju donijeti u skladu s člankom 30. stavcima 7. i 10. Uredbe (EU) br. 1307/2013. Slično tome, primjena članka 30. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 treba biti u skladu s člankom 24. stavcima 6. i 7. te Uredbe i s pravilima o teškoćama u ovoj Uredbi. Kako bi se osigurala nepovezanost programa osnovnog plaćanja, nakon datuma koji je odredila država članica u skladu s člankom 11. stavkom 2. Uredbe Komisije (EZ) br. 1122/2009 (10) za godinu potraživanja 2013. izračun broja i vrijednosti prava na plaćanja u okviru nacionalne ili regionalne rezerve ne trebaju se temeljiti na kriterijima pojedinih sektora.
(30)
Kako bi se osigurala pravna sigurnost i jednako postupanje prema poljoprivrednicima koji se počinju baviti poljoprivrednom djelatnošću, primjereno je pojasniti pojam „poljoprivrednici koji se počinju baviti poljoprivrednom djelatnošću” iz članka 30. stavka 11. točke (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013.
(31)
Ako države članice dodjeljuju prava na plaćanja u skladu s člankom 30. stavkom 7. točkom (c) Uredbe (EU) br. 1307/2013, vrijednost takvih prava izračunava se u skladu s člankom 25. ili 40. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
(32)
Člankom 24. stavcima 3. do 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 državama članicama omogućeno je nekoliko mogućnosti ograničavanja broja prava na plaćanja za dodjelu poljoprivrednicima. Određeni poljoprivrednici tako mogu imati visoki omjer prihvatljivih hektara koji nisu obuhvaćeni pravima na plaćanja što može dovesti do poteškoća jer se određeni programi potpore sporedni programu osnovnog plaćanja, posebno plaćanja za poljoprivredne prakse korisne za klimu i okoliš, temelje na prihvatljivim hektarima prijavljenima za potrebe aktivacije prava na plaćanja. Stoga, treba pojasniti da ako je poljoprivrednik značajno pogođen ograničenjima navedenima u članku 24. stavcima 3. do 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 države članice imaju mogućnost dodijeliti prava na plaćanja iz nacionalnih ili regionalnih rezervi. S obzirom na to da određena područja ne podliježu obvezama ekologizacije ili su s njima povezani samo ograničeni troškovi usklađivanja s ekologizacijom, potrebno je da države članice i dalje mogu odlučiti da ih ne uključe ako se otkriju slučajevi poteškoća.
(33)
U skladu s člankom 21. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013 prava na plaćanja koja poljoprivrednik posjeduje (u vlasništvu ili u zakupu) izvan okvira prihvatljivih hektara kojima raspolaže ističu. Radi pravne sigurnosti, primjereno je pojasniti redoslijed prvenstva isteka tih prava na plaćanja i definirati dodatna pravila provedbe. Nadalje, primjereno je pružiti državama članicama mogućnost da ovu odredbu uzmu u obzir i u kontekstu određivanja vrijednosti prava na plaćanja.
(34)
Uredbom (EU) br. 1307/2013 predviđena je mogućnost provedbe osnovnog plaćanja u određenim državama članicama u obliku programa jedinstvenih plaćanja po površini najkasnije do 2020. godine. Uzimajući u obzir činjenicu da se jedinstveno plaćanje po površini po hektaru izračunava svake godine i da je prihvatljivost za osnovno plaćanje preduvjet pristupu većini ostalih programa izravnih plaćanja i stoga je s njima neodvojivo povezano, potrebno je pojasniti da se u svrhe odgovarajućih programa uzimaju u obzir samo prihvatljivi hektari koji su određeni u skladu s člankom 2. stavkom 1. drugim podstavkom točkom 23. podtočkom (a) Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014.
(35)
Država članica koja primjenjuje program jedinstvenih plaćanja po površini i koja primjenjuje program osnovnih plaćanja najkasnije od 1. siječnja 2018. može razlikovati jedinstveno plaćanje po površini po hektaru uzimajući u obzir određena plaćanja dodijeljena za kalendarsku godinu 2014. Za potrebe tog razlikovanja, primjereno je utvrditi kako se ta plaćanja trebaju uzeti u obzir i utvrditi dodatne kriterije koji su potrebni za poštovanje nevezanosti određenih programa. Nadalje, ako je poljoprivrednik bio pod utjecajem više sile ili izvanrednih okolnosti koje su utjecale na kalendarsku godinu 2014., primjereno je utvrditi razlikovanja na temelju posljednje godine na koju nisu utjecali viša sila ili izvanredne okolnosti. Državama članicama ipak treba dopustiti da utvrde određeni prag u pogledu utjecaja više sile ili izvanrednih okolnosti na izravnu potporu primljenu u referentnoj godini radi smanjenja administrativnog opterećenja. Uz to, radi pravne sigurnosti, potrebno je osigurati pravila u slučaju stvarnog ili budućeg nasljeđivanja.
(36)
Poglavljem 3. glavom III. Uredbe (EU) br. 1307/2013 utvrđuju se uvjeti dodjele plaćanja za poljoprivredne prakse korisne za klimu i okoliš (plaćanje za „ekologizaciju”). Zahtjevi povezani s plaćanjem za ekologizaciju kako su predviđeni temeljnim aktom općeniti su (primjenjivi ako se slijedi isti model za sve korisnike) i njima su predviđene izvanugovorne mjere kojima se u cijelosti osigurava da se poljoprivreda EU-a temelji na praksama koje nadilaze zahtjeve višestruke sukladnosti. Ta se načela utvrđena u temeljnom aktu uzimaju u obzir pri utvrđivanju detaljnih pravila o praksama ekologizacije.
(37)
Kako bi se osigurala prikladna razina jamstva u pogledu obveza određenih člankom 43. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 povezanih s istovrijednim praksama obuhvaćenim nacionalnim i regionalnim programima certificiranja, potrebno je utvrditi kriterije u pogledu imenovanja javnih ili privatnih tijela za certificiranje.
(38)
Kako bi se poštovala načela izbjegavanja dvostrukog financiranja, potrebno je predvidjeti pravila za izračun plaćanja nekih posebnih preuzetih obveza koje obuhvaćaju prakse iz točke 3. i 4. odjeljka I. i točke 7. odjeljka III. Priloga IX. Uredbi (EU) br. 1307/2013. Budući da se te preuzete obveze tiču istovrijednih praksi koje omogućuju poljoprivrednicima koji takve obveze preuzimaju da ispune jednu ili više obveza kako bi primili plaćanje za „ekologizaciju” iz poglavlja 3. glave III. Uredbe (EU) br. 1307/2013, potrebno je smanjiti plaćanja za te preuzete obveze, u usporedbi s normalnim plaćanjima predviđenima na temelju članka 28. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (11), za iznos koji se izračunava na temelju razine plaćanja za ekologizaciju u predmetnoj državi članici ili regiji ili u posebnim slučajevima na temelju pojedinačnih plaćanja poljoprivrednika za ekologizaciju.
(39)
Člankom 44. Uredbe (EU) br. 1307/2013 utvrđene su obveze u pogledu broja usjeva i relativnih udjela usjeva na obradivom zemljištu. Potrebno je utvrditi pravila o detaljnom izračunu tih udjela različitih usjeva.
(40)
Potrebno je utvrditi pravila o razdoblju koje će se uzeti u obzir za izračun relativnog udjela usjeva, uzimajući pritom u obzir realno vrijeme uzgoja kultura i potrebu za jednostavnom administracijom.
(41)
Radi jasnoće za poljoprivrednike i države članice te kako bi se pridonijelo zaštiti elemenata krajobraza smještenih na obradivim poljima, potrebno je pojasniti stanje u pogledu površine s obilježjima krajobraza.
(42)
Za potrebe izračuna udjela različitih usjeva, potrebno je i utvrditi dodatna pravila za specifične slučajeve miješanog uzgoja u posebnim redovima, podusjeve i uporabu mješavine sjemena.
(43)
Člankom 45. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 utvrđene su obveze namijenjene očuvanju površina trajnih travnjaka kojima se najviše pridonosi zaštiti okoliša, a posebice sekvestraciji ugljika, bioraznolikosti i zaštiti tla. Takvi travnjaci, koji su područja od velikog ekološkog interesa, smješteni su unutar, ali i izvan mreže Natura 2000. Za one koji su smješteni izvan nje potrebno je utvrditi okvir za države članice za njihovo označivanje kako bi se osigurala njihova učinkovita zaštita kojim bi se državama članicama omogućilo da se uzmu u obzir uvjeti u državi članici te bi se okvir trebao temeljiti na sinergiji s postojećim okolišnim politikama.
(44)
Kako bi se osigurala zaštita takvih površina trajnih travnjaka tijekom godina, potrebno je utvrditi pravila o ponovnoj konverziji takvih površina u slučaju da poljoprivrednik ne poštuje strogu zaštitu.
(45)
Člankom 45. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 predviđena je zaštita udjela trajnih travnjaka u usporedbi s ukupnom poljoprivrednom površinom. Kako bi se taj cilj postigao, države članice trebaju pratiti razvoj udjela trajnih travnjaka. Potrebno im je dopustiti uspostavu sustava prethodnog odobrenja. Pojedinačne ponovne konverzije i zabranu daljnjih konverzija treba zahtijevati u slučaju smanjenja većem od 5 %. Radi jasnoće i razmjerne provedbe, potrebno je uspostaviti pravila o poljoprivrednicima i površinama koji podliježu odobrenjima i ponovnim konverzijama.
(46)
Radi učinkovite uporabe postupka odobrenja za konverziju trajnih travnjaka, potrebno je državama članicama pružiti fleksibilnost pri odabiru prioritetnih površina ili skupina poljoprivrednika za dodjelu odobrenja koje se temelji na objektivnim kriterijima.
(47)
Potrebno je osigurati pravila za metodu utvrđivanja omjera trajnih travnjaka i poljoprivrednih zemljišta kako bi se izbjegle situacije u kojima se površine trajnih travnjaka broje dva puta zbog prakse dugoročne rotacije travnjaka te kako bi se izbjeglo da konverzije, koje provode mali i ekološki poljoprivrednici, koji su izuzeti od obveza ponovne konverzije, imaju izravan učinak na obvezu ponovne konverzije ostalih poljoprivrednika. U opravdanim slučajevima potrebno je državama članicama dopustiti prilagodbu njihovog referentnog omjera.
(48)
U članku 46. Uredbe (EU) br. 1307/2013 navedene su značajke i područja koje države članice mogu prijaviti kao ekološki značajnu površinu. Potrebno je utvrditi daljnje kriterije za određivanje tih značajki i područja kao ekoloških ciljnih površina. Kako bi se ispunio cilj bioraznolikosti, ti bi kriteriji trebali osigurati očuvanje i poboljšanje bioraznolikosti na poljoprivrednim gospodarstvima. Tim bi se kriterijima također trebali uzeti u obzir napori koje su poljoprivrednici već poduzeli.
(49)
Na zemlji na ugaru zahtjev za nikakvu proizvodnju, koji će dovesti do ograničenja primjene pesticida ili gnojiva, ne bi trebao isključivati dobrovoljno djelovanje poput sjetve mješavina divljeg cvijeća u cilju poboljšanja koristi od bioraznolikosti. Potrebno je pojasniti da zemlja na ugaru više od pet godina za potrebe zahtjeva za ekološki značajnu površinu ostaje obradiva zemlja i nije obuhvaćena definicijom trajnog travnjaka.
(50)
Što se tiče terasa, s obzirom na raznolikost u njihovoj izgradnji u cijeloj Uniji, države članice trebale bi odrediti detaljne uvjete na temelju nacionalnih ili regionalnih posebnosti, uzimajući u obzir njihovu vrijednost za bioraznolikost.
(51)
Radi jasnoće, obilježja krajobraza koja se ubrajaju u ekološki značajnu površinu trebala bi biti navedena, a poveznicu s obilježjima već zaštićenima u državama članicama na temelju višestruke sukladnosti potrebno je pojasniti. Za neka je obilježja potrebno utvrditi najmanju ili najveću veličinu kako bi se olakšalo njihovo utvrđivanje i pomoglo jamčiti da je područje pretežno poljoprivredno.
(52)
Granični pojasevi, koji se trebaju nalaziti blizu granice obradivih polja duž tokova vode ili unutar polja više na nagibu, korisni su za smanjenje otjecanja onečišćujućih tvari u površinske vode. Radi koristi od bioraznolikosti, potrebno je predvidjeti da se sva ta područja koja se smatraju ekološki značajnim površinama ne koristite za proizvodnju, čime će se izbjeći i primjena pesticida te ograničiti uporaba gnojiva. Kako bi se dodatno povećale koristi od bioraznolikosti, dobrovoljno djelovanje poput sjetve mješavine divljeg cvijeća ne bi se smjelo isključiti. Države članice trebale bi moći odlučiti je li ispaša na graničnim pojasevima i košnja trave za krmu dopuštena ili ne.
(53)
Što se tiče hektara agrošumarstva, potrebno je pojasniti da su površine koja se trebaju uzeti u obzir površine obradive zemlje koje se nalaze na području u okviru poljoprivredno-šumarskog sustava koje još uvijek ispunjuje uvjete na temelju kojih dobiva ili je dobilo potporu za ruralni razvoj. Države članice koje odaberu ta područja za ispunjivanje obveze ekološki značajne površine trebale bi uzeti u obzir cilj bioraznolikosti prilikom utvrđivanja dodatnih uvjeta za dobivanje potpore za uspostavljanje agrošumarskih sustava u svojim programima ruralnog razvoja.
(54)
Što se tiče pojaseva prihvatljivih hektara duž rubova šuma, države članice trebale bi odlučivati hoće li utvrditi zahtjev za nikakvim uzgojem kojim će se izbjeći korištenje ulaznih faktora na određenom pojasu pokraj šume kako bi se stvorio zaštitni prijelaz u susjednu šumu. Takav zahtjev omogućit će veću vrijednost ekološke ciljne površine koja bi se trebala odraziti u diferenciranoj vrijednosti ponderacijskog faktora za tu vrstu područja.
(55)
Ograničena uporaba ulaznih faktora potrebnih za uzgoj kulture kratkih ophodnji dovodi do neizravnih koristi za bioraznolikost. U tu svrhu države članice trebaju utvrditi uvjete koji se primjenjuju na ovu vrstu ekološki značajne površine određivanjem popisa vrsta stabala koja se mogu koristiti i pravila u pogledu uporabe ulaznih faktora.
(56)
Kako bi se omogućila provedba prilagođena nacionalnim uvjetima i za optimalnu uporabu kapaciteta postrnih usjeva i zelenog pokrova za učinkovito preuzimanje preostalog dušika i u cilju izbjegavanja golog tla i raspršenog onečišćenja u podzemnoj vodi, države članice trebaju utvrditi datume za sjetvu takvih pokrova. Postrne usjeve ili zelene pokrove trebalo bi utvrditi sjetvom mješavine vrsta usjeva ili podusjevom trave radi optimalnog agronomskog ili ekološkog ishoda u smislu bioraznolikosti. Države članice mogu u okviru područja primjene GAEC 4 iz Priloga II. Uredbi (EU) br. 1306/2013 utvrditi datume nakon kojih je dozvoljeno mehaničko uništavanje postrnih usjeva i zelenog pokrova.
(57)
Što se tiče područja s usjevima koji vežu dušik, države članice trebale bi utvrditi pravila kojima će se izbjeći to da bi uzgoj usjeva koji vežu dušik na ekološkim ciljnim površinama doveo do povećanog ispiranja dušika i pogoršanja kakvoće vode, što ne bi bilo u skladu s ciljevima Direktive Vijeća 91/676/EEZ (12) i Direktive 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (13) te bi ugrozilo cilj bioraznolikosti. Potrebno je i da države članice utvrde popis usjeva koji vežu dušik za koje se smatra da pridonose poboljšanju bioraznolikosti.
(58)
Kako bi se imale najveće koristi od utvrđivanja ekološki značajne površine na obradivoj zemlji i kako bi se osiguralo da ekološki značajne površine pokrivaju postotak predviđen u članku 46. stavku 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013, potrebno je jasno utvrditi, radi učinkovitog upravljanja, da se obilježje parcele ili krajobraza ne smije brojati dvaput u istoj godini radi postizanja usklađenosti sa zahtjevom za ekološki značajnu površinu.
(59)
Člankom 46. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 državama članicama dopušta se da provedu do 50 % pojedinačnog zahtjeva za ekološki značajnu površinu na regionalnoj razini. Kako bi se osiguralo da takva regionalna provedba donosi dodatne koristi s gledišta okoliša i krajobraza te pridonese provedbi Strategije o zelenoj infrastrukturi (14), potrebno je uvesti pravila o obilježjima koja se mogu koristiti za uspostavljanje susjednih ekološki značajnih površina. Također bi trebalo utvrditi pravila u pogledu određivanja područja u cilju stvaranja uzajamnog djelovanja u provedbi poljoprivrednih i ekoloških politika Unije.
(60)
U svrhu odluke koju trebaju donijeti države članice, a kojom se poljoprivrednicima daje mogućnost zajedničkog provođenja polovice svoje obveze za ekološki značajnu površinu kako je predviđeno u članku 46. stavku 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013, potrebno je uvesti pravila slična pravilima o regionalnoj provedbi u pogledu obilježja koja se mogu koristiti za uspostavljanje susjednih ekološki značajnih površina kako bi se jamčila dodana vrijednost za okoliš i pridonijelo unapređenju zelene infrastrukture. Pravilima o kriterijima koje poljoprivrednici trebaju ispuniti trebalo bi predvidjeti da se njihova gospodarstva trebaju nalaziti u neposrednoj blizini uz istodobno omogućivanje fleksibilnosti državama članicama da uzmu u obzir različite upravne strukture. Radi pravne jasnoće, potrebno je utvrditi pravila o sadržaju pisanih ugovora koji se sklapaju između sudionika u cilju određivanja prava i obveza svakog od njih.
(61)
Što se tiče mogućnosti da određene države članice izuzmu poljoprivrednike u gusto pošumljenim područjima iz obveze za ekološke ciljne površine, potrebno je utvrditi pravila koja omogućuju jasnoću u pogledu metoda i podataka koji se trebaju koristiti za izračun omjera šume i ukupne površine zemlje te omjera šume i poljoprivredne zemlje.
(62)
Uredbom (EU) br. 1307/2013 utvrđuju se uvjeti prihvatljivosti za plaćanja za mlade poljoprivrednike. Plaćanje podliježe uvjetu da mladi poljoprivrednik kao nositelj gospodarstva prvi put uspostavlja poljoprivredno gospodarstvo ili je već uspostavio takvo gospodarstvo unutar pet godina prije prvog zahtjeva za plaćanje te da nije stariji od 40 godina u godini predaje prvog zahtjeva za plaćanje. Ako je riječ o pravnim osobama, primjereno je da te zahtjeve ispunjuju sve fizičke osobe koje imaju učinkovitu i dugoročnu kontrolu nad pravnom osobom kako je utvrdio Sud Europske unije (15). Nadalje je nužno pojasniti koje uvjete pravna osoba ili fizičke osobe koje imaju kontrolu nad pravnom osobom moraju ispunjivati.
(63)
Kako bi se izbjeglo moguće izbjegavanje plaćanja za mlade poljoprivrednike, potrebno je osigurati da je plaćanje pravnoj osobi odobreno samo onoliko dugo koliko najmanje jedna fizička osoba koja ima kontrolu nad pravnom osobom u prvoj godini zahtjeva za plaćanje u okviru programa i dalje ima kontrolu nad njom. Radi utvrđivanja najduljeg roka za plaćanja u skladu s člankom 50. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 nužno je utvrditi pravila za slučajeve u kojima jedna ili više fizičkih osoba imaju kontrolu nad pravnom osobom.
(64)
Kako bi se izbjegla diskriminacija među pravnim osobama i skupinom fizičkih osoba koje se prijavljuju za program za mlade poljoprivrednike, potrebno je primijeniti jednaka pravila na skupinu fizičkih osoba kako je navedeno u članku 4. stavku 1. točki (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 ako skupina, a ne njezini pojedinačni članovi, podnosi zahtjev za program osnovnih plaćanja i program za mlade poljoprivrednike.
(65)
Poglavljem 1. glavom IV. Uredbe (EU) br. 1307/2013 pruža se mogućnost dodjele dobrovoljne proizvodno vezane potpore poljoprivrednicima. Potrebno je utvrditi uvjete za dodjelu potpore iz tog poglavlja.
(66)
U skladu s člankom 52. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 dobrovoljna proizvodno vezana potpora može se dodijeliti samo onim sektorima ili onim regijama države članice u kojima se posebne vrste poljoprivrednih djelatnosti ili posebni poljoprivredni sektori koji su osobito važni iz gospodarskih i/ili društvenih i/ili ekoloških razloga suočavaju s određenim poteškoćama. Nadalje, u skladu s člankom 52. stavcima 5. i 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013, dobrovoljna proizvodno vezana potpora može se dodijeliti samo u mjeri potrebnoj da potakne održavanje trenutačnih razina proizvodnje u predmetnim regijama. Ona se treba dodijeliti u obliku godišnjeg plaćanja u utvrđenim granicama količinskih ograničenja i temeljiti se na utvrđenim površinama te prinosima ili utvrđenom broju životinja. Kako bi se osiguralo da su mjere u okviru dobrovoljne proizvodno vezane potpore dobro usmjerene i da se njima dobro upravlja, dok se istodobno državama članicama omogućuje da oblikuju dobrovoljne proizvodno vezane potpore prema svojim potrebama, potrebno je osigurati da se državama članicama dodijeli odgovornost za utvrđivanje regija i/ili vrsta poljoprivrednih djelatnosti koje imaju pravo na potporu te za utvrđivanje granica količinskih ograničenja i odgovarajuće razine potpore. Kako bi se izbjeglo narušavanje tržišta, plaćanja se ne smiju temeljiti na kolebanju tržišnih cijena niti trebaju biti jednakovrijedna sustavu kompenzacijskih plaćanja, pri čemu države članice poljoprivrednicima isplaćuju nacionalne potpore za poljoprivredu na temelju razlike između ciljane i domaće tržišne cijene.
(67)
U skladu s Memorandumom o razumijevanju između Europske ekonomske zajednice i Sjedinjenih Američkih Država u pogledu sjemena uljarica u okviru GATT-a (16), potrebno je utvrditi zasebnu osnovnu površinu za proizvođače, koji primaju plaćanja za sjeme uljarica iz Priloga tom Memorandumu o razumijevanju. S obzirom na to da su sjemena uljarica uključeni u popis sektora i proizvodnji koji su prihvatljivi za dobrovoljne proizvodno vezane potpore, primjereno je u taj program potpore na razini Unije uvesti najveću površinu za sjeme uljarica iz Memoranduma o razumijevanju kako bi se osigurala usklađenost s tom međunarodnom obvezom. U slučaju prekoračenja najveće površine, države članice prilagođavaju prijavljenu površinu primjenom koeficijenta smanjenja koji izračunava i koji im priopćuje Komisija.
(68)
U skladu s člankom 52. stavkom 8. Uredbe (EU) br. 1307/2013 zahtijeva se usklađenost između dobrovoljne proizvodno vezane potpore dodijeljene na temelju navedenog članka s ostalim mjerama potpore Unije ili s mjerama koje se financiraju državnim potporama. Radi urednog upravljanja programima i izbjegavanja dvostrukog financiranja, slične se mjere ne bi trebale dvostruko financirati u okviru dobrovoljne proizvodno vezane potpore i ostalih programa potpore Unije. Zbog raznovrsnih mogućnosti koje su im dostupne pri provedbi dobrovoljne proizvodno vezane potpore, države članice trebaju biti odgovorne za osiguravanje usklađenosti unutar okvira utvrđenog Uredbom (EU) br. 1307/2013 i u sukladnosti s uvjetima utvrđenima u toj Uredbi.
(69)
U skladu s člankom 55. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 Komisija odobrava odluku iz članka 53. stavka 4. ili prema potrebi iz članka 53. stavka 6. točke (a) te Uredbe, ako se u predmetnoj regiji ili sektoru ukazala jedna od određenih potreba. Kako bi se osigurala ispravna primjena tog članka, potrebno je osigurati da se detaljno navedu kriteriji koji se primjenjuju na te potrebe.
(70)
Poglavljem 2. glave IV. Uredbe (EU) br. 1307/2013 predviđena su posebna plaćanja za pamuk. Komisija bi trebala utvrditi pravila i uvjete za odobrenje poljoprivrednih zemljišta i sorti za potrebe tog plaćanja. Nadalje, treba utvrditi pravila o zahtjevima za prihvatljivost. Objektivni je zahtjev da se na zemljištu mora sijati na način da se postigne najmanja gustoća sadnje koju propisuju države članice na osnovu tla i klimatskih uvjeta te određenih regionalnih posebnosti. Utvrđivanje određenih pravila za poljoprivredne prakse treba prepustiti državama članicama.
(71)
Države članice moraju odobriti međustrukovne organizacije za proizvodnju pamuka na temelju objektivnih kriterija koja se odnose na veličinu i unutarnje ustrojstvo međustrukovnih organizacija. Veličina međustrukovne organizacije određuje se uzimajući u obzir zahtjev prema poduzeću za odvajanje pamukova zrna, koje je njezin član, u pogledu preuzimanja dovoljne količine neobrađenog pamuka.
(72)
Kako bi se pojednostavilo upravljanje programom potpora, proizvođač može biti član samo jedne međustrukovne organizacije. Iz istog je razloga proizvođač koji se obveže isporučiti pamuk koji je proizveo, a član je međustrukovne organizacije, dužan taj pamuk dostaviti isključivo poduzeću za odvajanje pamukova zrna koje je član iste organizacije.
(73)
Za potrebu praćenja ispravne primjene pravila utvrđenih Uredbom (EU) br. 1307/2013 i procjene provedbe politike potrebno je utvrditi obveze obavješćivanja za države članice, posebno u pogledu informacija koje dostavljaju o svojim odlukama donesenima u skladu s glavama II. do V. te Uredbe.
(74)
Posebice što se tiče dobrovoljne proizvodno vezane potpore, potrebno je dodatno odrediti sadržaj informacija koje države članice priopćuju kako bi se osigurala ispravna primjena pravila za te potpore i kako bi takva priopćenja postala učinkovita, te se time Komisiji omogućila provjera poštuju li države članice zahtjeve usklađenosti i izbjegavanje nagomilavanja potpora kao i najveće moguće postotke nacionalne gornje granice iz članka 53. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i povezane ukupne iznose pri oblikovanju mjera potpore.
(75)
Države članice mogu odlučiti dodijeliti nacionalne potpore pod određenim uvjetima. Kako bi se provjerilo jesu li te potpore dodijeljene unutar utvrđenih granica, prikladno je utvrditi obvezu podnošenja godišnjih izvješća o određenim pojedinostima povezanima s dodijeljenom potporom Komisiji.
(76)
Komisiju treba, ako je potrebno, obavješćivati o svim odlukama koje proizlaze iz revizije odluka priopćenih u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013 ili ovom Uredbom kako bi se Komisiji omogućilo praćenje ispravne primjene i utjecaja te revizije. Stoga je potrebno utvrditi pravila o obvezama obavješćivanja u vezi s time.
(77)
Prilog X. Uredbi (EU) br. 1307/2013 sadržava tablicu namijenjenu za određivanje konverzijskih i ponderacijskih faktora iz članka 46. stavka 3. te Uredbe za različite vrste ekološki značajnih površina. U vrijeme donošenja Uredbe (EU) br. 1307/2013 ta je tablica ostavljena praznom. Stoga taj Prilog treba prilagoditi. Konverzijski faktori trebali bi biti temeljeni na iskustvu stečenom mjerenjem i posebnostima obilježja. Ponderacijski faktori trebali bi se sastojati od tri različite vrijednosti, uz priznavanje razlika u smislu važnosti za bioraznolikost. Prilog X. Uredbi (EU) br. 1307/2013 treba stoga na odgovarajući način izmijeniti. Za potrebu izračuna ekološke ciljne površine, konverzijski i ponderacijski faktori isto se tako trebaju primijeniti na obilježja obuhvaćena istovrijednim praksama ako su ona ista kao ona navedena u tom Prilogu.
(78)
Radi jasnoće i pravne sigurnosti, Uredba (EZ) br. 1120/2009 i Uredba (EZ) br. 1121/2009 stavljaju se izvan snage.
(79)
Ova se Uredba treba primjenjivati u pogledu zahtjeva za dodjelu potpore koji se odnose na kalendarske godine nakon kalendarske godine 2014,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE 1.
PODRUČJE PRIMJENE I OPĆE ODREDBE
ODJELJAK 1.
Područje primjene i opća načela
Članak 1.
Područje primjene
Ovom se Uredbom utvrđuju odredbe kojima se dopunjuju određeni elementi Uredbe (EU) br. 1307/2013 koji nisu ključni povezani sa sljedećim:
(a)
opće odredbe o izravnim plaćanjima;
(b)
program osnovnih plaćanja;
(c)
program jedinstvenih plaćanja;
(d)
plaćanja za poljoprivrednike koji se pridržavaju poljoprivrednih praksi korisnih za klimu i okoliš;
(e)
plaćanja za mlade poljoprivrednike koji započinju svoju poljoprivrednu djelatnost;
(f)
dobrovoljna proizvodno vezana potpora;
(g)
posebno plaćanje za pamuk;
(h)
obveze obavješćivanja država članica.
Članak 2.
Opća načela
1. Države članice provode ovu Uredbu u skladu s objektivnim kriterijima i na način da osiguraju jednak tretman poljoprivrednika te izbjegnu narušavanje tržišta i tržišnog natjecanja, a istodobno promiču održivo upravljanje prirodnim resursima i klimatsku politiku.
2. Države članice osiguravaju da se svi uvjeti za potporu koje provode u skladu s ovom Uredbom mogu provjeriti i nadzirati.
3. Države članice provode ovu Uredbu:
(a)
u pogledu potpore koja nije proizvodno vezana potpora, poštujući zahtjeve utvrđene u stavcima 1., 5. i 6. Priloga 2. Sporazumu o poljoprivredi i
(b)
u pogledu proizvodno vezane potpore, poštujući zahtjeve iz članka 6. stavka 5. Sporazuma o poljoprivredi.
Članak 3.
Smanjenja zbog financijske discipline
Smanjenja zbog financijske discipline predviđena člankom 8. Uredbe (EU) br. 1307/2013 primjenjuju se na iznos plaćanja iz različitih programa izravne potpore navedenih u Prilogu I. Uredbi (EU) br. 1307/2013 na koja svaki poljoprivrednik ima pravo nakon primjene povlačenja i administrativnih kazni povezanih s izravnim plaćanjima u skladu s glavom II. poglavljem IV. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 te prije primjene administrativnih kazni u pogledu višestruke sukladnosti u skladu s glavom IV. poglavljem II. te Delegirane uredbe.
ODJELJAK 2.
Odredbe povezane s definicijama iz Uredbe (EU) br. 1307/2013
Članak 4.
Okvir za kriterije održavanja poljoprivredne površine u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj
1. Za potrebe članka 4. stavka 1. podstavka (c) točke ii. Uredbe (EU) br. 1307/2013, kriterije koje poljoprivrednici trebaju zadovoljiti kako bi ispunili obvezu održavanja poljoprivredne površine u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj bez da pripremne djelatnosti prelaze uobičajene poljoprivredne metode ili strojeve utvrđuju države članice na bilo koji ili oba sljedeća načina:
(a)
države članice zahtijevaju da poljoprivrednik izvrši barem jednu godišnju djelatnost. Ako je to opravdano iz ekoloških razloga, države članice mogu odlučiti uzeti u obzir i djelatnosti koje se izvršavaju jednom svake druge godine.
(b)
države članice određuju obilježja koja poljoprivredne površine moraju imati kako bi ih se smatralo održavanima u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj.
2. Pri utvrđivanju kriterija iz stavka 1., države članice mogu razlikovati različite vrste poljoprivrednih površina.
Članak 5.
Okvir za minimalne djelatnosti na poljoprivrednim površinama prirodno održavanima u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj
Za potrebe članka 4. stavka 1. podstavka (c) točke iii. Uredbe (EU) br. 1307/2013, minimalna je djelatnost koju utvrđuju države članice, a koja će se provoditi na poljoprivrednim površinama prirodno održavanima u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj, barem jedna godišnja djelatnost koju provodi poljoprivrednik. Ako je to opravdano iz ekoloških razloga, države članice mogu odlučiti uzeti u obzir i djelatnosti koje se izvršavaju jednom svake druge godine.
Članak 6.
Prevladavanje trava i drugih travolikih paša u slučaju trajnog travnjaka
Za potrebe članka 4. stavka 1. točke (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013, trave i druge travolike paše smatraju se prevladavajućima kada prekrivaju više od 50 % prihvatljive površine na razini poljoprivredne parcele u smislu članka 67. stavka 4. točke (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Članak 7.
Utvrđene lokalne prakse u slučaju trajnog travnjaka
Za potrebe članka 4. stavka 1. točke (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013, utvrđene lokalne prakse jesu jedna od sljedećih ili kombinacija njih:
(a)
prakse za područja za ispašu stoke koja su tradicionalna i uobičajeno se primjenjuju na predmetnim područjima;
(b)
prakse koje su važne za očuvanje staništa navedenih u Prilogu I. Direktivi Vijeća 92/43/EEZ (17) i biotopa i staništa obuhvaćenih Direktivom 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (18).
Članak 8.
Koeficijent smanjenja u skladu s člankom 32. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013
Pri primjeni članka 32. stavka 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 na trajne travnjake pogodne za ispašu koji su sastavni dio tradicionalnih lokalnih praksi kada trave i druge travolike paše tradicionalno nisu prevladavajuće na područjima za ispašu, države članice mogu razlikovati različite kategorije područja kako bi primijenile različite koeficijente smanjenja na te kategorije.
Članak 9.
Proizvodnja konoplje
Za potrebe članka 32. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 prihvatljivost površina koje se koriste za proizvodnju konoplje podliježe uporabi sjemena sorti navedenih u „Zajedničkom katalogu sorti poljoprivrednih vrsta” 15. ožujka u godini za koju je odobreno plaćanje i objavljuje se u skladu s člankom 17. Direktive Vijeća 2002/53/EZ (19). Sjeme se certificira u skladu s Direktivom Vijeća 2002/57/EZ (20).
ODJELJAK 3.
Aktivni poljoprivrednik
Članak 10.
Slučajevi u kojima su poljoprivredne površine uglavnom površine prirodno održavane u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj
1. Za potrebe članka 9. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013, smatra se da fizička ili pravna osoba, ili skupina fizičkih ili pravnih osoba, posjeduje poljoprivredne površine koje se uglavnom održavaju u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj ako takve površine čine više od 50 % svih poljoprivrednih površina prijavljenih u skladu s člankom 72. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
2. Članak 9. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ne primjenjuje se na fizičku ili pravnu osobu, ili skupinu fizičkih ili pravnih osoba, koja na površinama prirodno održavanima u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj provodi poljoprivrednu djelatnost u smislu članka 4. stavka 1. podstavka (c) točke i. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 11.
Prihodi ostvareni od nepoljoprivrednih djelatnosti
1. Za potrebe članka 9. stavka 2. trećeg podstavka točke (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 i, prema potrebi, članka 13. ove Uredbe, prihodi ostvareni od poljoprivrednih djelatnosti oni su prihodi koje je poljoprivrednik primio od svoje poljoprivredne djelatnosti u smislu članka 4. stavka 1. točke (c) te Uredbe na svojem gospodarstvu, uključujući potporu Unije unutar Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) te nacionalnu potporu dodijeljenu za poljoprivredne djelatnosti osim dopunskih nacionalnih izravnih plaćanja u skladu s člancima 18. i 19. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Prihodi od prerade poljoprivrednih proizvoda u smislu članka 4. stavka 1. točke (d) Uredbe (EU) br. 1307/2013 gospodarstva smatraju se prihodima od poljoprivrednih djelatnosti uz uvjet da prerađeni proizvodi ostanu u vlasništvu poljoprivrednika te da ta prerada ima za posljedicu drugi poljoprivredni proizvod u smislu članka 4. stavka 1. točke (d) Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Svi ostali prihodi smatraju se prihodima od nepoljoprivrednih djelatnosti.
2. Za potrebe stavka 1., pojam ‚prihodi’ znači bruto prihodi prije odbitka povezanih troškova i poreza.
3. Potpora Unije iz stavka 1. izračunava se:
(a)
u Bugarskoj i Rumunjskoj, za 2015., na temelju relevantnog iznosa navedenog u točki A Priloga V. Uredbi (EU) br. 1307/2013;
(b)
u Hrvatskoj, za svaku godinu iz članka 17. Uredbe (EU) br. 1307/2013, na temelju iznosa navedenog u točki A Priloga VI. toj Uredbi.
Članak 12.
Iznos izravnih plaćanja navedenih u članku 9. stavcima 2. i 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i u članku 13. stavku 2. ove Uredbe
1. Godišnji iznos izravnih plaćanja poljoprivrednika iz članka 9. stavka 2. trećeg podstavka točke (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 i, prema potrebi, članka 13. stavka 12. ove Uredbe ukupan je iznos izravnih plaćanja na koje poljoprivrednik ima pravo u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013 za najbližu fiskalnu godinu za koju su dostupni dokazi o prihodima iz nepoljoprivrednih djelatnosti. Taj se iznos izračunava ne uzimajući u obzir primjenu članka 63. i članka 91. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Ako je najbliža fiskalna godina iz prvog podstavka 2014. ili ranije, godišnji iznos izravnih plaćanja ukupni je iznos izravnih plaćanja na koja poljoprivrednik ima pravo u skladu s Uredbom (EZ) br. 73/2009 prije sniženja i isključenja predviđenih člancima 21. i 23. te Uredbe.
2. Ako poljoprivrednik nije podnio zahtjev za izravna plaćanja u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013 u najbližoj fiskalnoj godini iz stavka 1. prvog podstavka, države članice utvrđuju ukupni iznos izravnih plaćanja iz stavka 1. prvog podstavka množeći broj prihvatljivih hektara koje poljoprivrednik prijavi u godini podnošenja zahtjeva za dodjelu potpore u skladu s člankom 72. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013 s nacionalnim prosjekom izravnih plaćanja potpore po hektaru za godinu navedenu u stavku 1. prvom podstavku.
Nacionalni prosjek izravnih plaćanja potpore po hektaru naveden u prvom podstavku utvrđuje se tako da se nacionalna gornja granica određena u Prilogu II. Uredbi (EU) br. 1307/2013 za tu godinu podijeli s ukupnim brojem prihvatljivih hektara prijavljenih u toj državi članici za tu godinu u skladu s člankom 72. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Ako je godina iz stavka 1. prvog podstavka 2014. ili ranije, nacionalni prosjek izravnih plaćanja potpore po hektaru naveden u prvom podstavku ovog stavka utvrđuje se tako da se nacionalna gornja granica određena u Prilogu VIII. Uredbi (EZ) br. 73/2009 za tu godinu podijeli s ukupnim brojem prihvatljivih hektara prijavljenih u toj državi članici za tu godinu u skladu s člankom 19. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 73/2009.
3. Iznos izravnih plaćanja za poljoprivrednika iz članka 9. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ukupni je iznos izravnih plaćanja na koja poljoprivrednik ima pravo u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013 prije primjene članka 63. i članka 91. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1306/2013 za prethodnu godinu.
Ako je godina iz prvog podstavka 2014., iznos izravnih plaćanja ukupan je iznos izravnih plaćanja za 2014. na koja je poljoprivrednik imao pravo u skladu s Uredbom (EZ) br. 73/2009 prije sniženja i isključenja predviđenih člancima 21. i 23. te Uredbe.
4. Ako poljoprivrednik nije podnio zahtjev za izravna plaćanja u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013 za prethodnu godinu iz stavka 3. prvog podstavka, države članice utvrđuju ukupni iznos izravnih plaćanja iz stavka 3. prvog podstavka množeći broj prihvatljivih hektara koje poljoprivrednik prijavi u godini podnošenja zahtjeva za dodjelu potpore u skladu s člankom 72. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013 s nacionalnim prosjekom izravnih plaćanja potpore po hektaru za prethodnu godinu.
Nacionalni prosjek izravnih plaćanja potpore po hektaru naveden u prvom podstavku utvrđuje se tako da se nacionalna gornja granica određena u Prilogu II. Uredbi (EU) br. 1307/2013 za tu godinu podijeli s ukupnim brojem prihvatljivih hektara prijavljenih u toj državi članici za tu godinu u skladu s člankom 72. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Ako je prethodna godina iz stavka 3. prvog podstavka 2014., države članice utvrđuju godišnji iznos izravnih plaćanja tog poljoprivrednika tako da pomnože broj prihvatljivih hektara koje je taj poljoprivrednik prijavio za 2015. u skladu s člankom 72. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013 s nacionalnim prosjekom izravnih plaćanja potpore po hektaru za 2014.
Nacionalni prosjek izravnih plaćanja potpore po hektaru za 2014. utvrđuje se tako da se nacionalna gornja granica za 2014. određena u Prilogu VIII. Uredbi (EZ) br. 73/2009 podijeli s ukupnim brojem prihvatljivih hektara prijavljenih u toj državi članici za 2014. u skladu s člankom 19. stavkom 1. točkom (a) te Uredbe.
5. Ukupni iznos izravnih plaćanja iz stavaka 1. i 2. izračunava se:
(a)
u Bugarskoj i Rumunjskoj, za 2015., na temelju relevantnog iznosa navedenog u točki A Priloga V. Uredbi (EU) br. 1307/2013;
(b)
u Hrvatskoj, za svaku godinu iz članka 17. Uredbe (EU) br. 1307/2013, na temelju iznosa navedenoga u točki A Priloga VI. toj Uredbi.
Članak 13.
Kriteriji za dokazivanje da poljoprivredne djelatnosti nisu zanemarive i da se glavna djelatnost ili predmet poslovanja sastoji od izvršavanja poljoprivredne djelatnosti
1. Za potrebe članka 9. stavka 2. trećeg podstavka točke (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013, poljoprivredne djelatnosti nisu zanemarive ako ukupni prihodi ostvareni od poljoprivrednih djelatnosti u smislu članka 11. ove Uredbe u najbližoj fiskalnoj godini za koju su takvi dokazi dostupni čine najmanje jednu trećinu ukupnih prihoda ostvarenih u najbližoj fiskalnoj godini za koju su takvi dokazi dostupni.
Države članice mogu odlučiti da postave prag za ukupne prihode ostvarene od poljoprivrednih djelatnosti na nižu razinu od jedne trećine pod uvjetom da se takvim nižim pragom ne omogućuje fizičkim ili pravnim osobama s marginalnim poljoprivrednim aktivnostima da se smatraju aktivnim poljoprivrednicima.
Odstupajući od prvog i drugog podstavka, države članice mogu utvrditi alternativne kriterije kojima se subjektu omogućuje da pokaže da njegove poljoprivredne djelatnosti nisu zanemarive u skladu s člankom 9. stavkom 2. trećim podstavkom točkom (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Za potrebe članka 9. stavka 3. točke (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013, države članice mogu odlučiti da poljoprivredne djelatnosti čine samo zanemarivi dio ukupnih gospodarskih djelatnosti fizičke ili pravne osobe ili skupine fizičkih ili pravnih osoba koristeći se sljedećim metodama:
(a)
godišnji iznos izravnih plaćanja manji je od 5 % ukupnih prihoda ostvarenih od nepoljoprivrednih djelatnosti u smislu članka 11. ove Uredbe u najbližoj fiskalnoj godini za koju su takvi dokazi dostupni,
(b)
ukupni iznos prihoda ostvarenih od poljoprivrednih djelatnosti u smislu članka 11. ove Uredbe u najbližoj fiskalnoj godini za koju su takvi dokazi dostupni niži je od praga kojeg određuju države članice i ne prelazi jednu trećinu ukupnog iznosa prihoda ostvarenih u najbližoj fiskalnoj godini za koju su takvi dokazi dostupni.
Odstupajući od prvog podstavka, države članice mogu utvrditi alternativne kriterije prema kojima se poljoprivredne djelatnosti smatraju zanemarivima u skladu s člankom 9. stavkom 3. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013.
3. Za potrebe članka 9. stavka 2. trećeg podstavka točke (c) Uredbe (EU) br. 1307/2013 i, prema potrebi, članka 9. stavka 3. točke (b) te Uredbe, poljoprivrednom djelatnošću smatra se glavna djelatnost ili predmet poslovanja pravne osobe ako je upisana kao glavna djelatnost ili predmet poslovanja u službeni registar poduzeća ili istovrijednu službenu evidenciju države članice. U slučaju fizičke osobe zahtijeva se istovrijedni dokaz.
Ako takvi registri ne postoje, države članice koriste se istovrijednim dokazima.
Odstupajući od prvog i drugog podstavka, države članice mogu utvrditi alternativne kriterije prema kojima se poljoprivredna djelatnost smatra glavnom djelatnošću ili predmetom poslovanja fizičke ili pravne osobe u skladu s člankom 9. stavkom 2. trećim podstavkom točkom (c) i, prema potrebi, člankom 9. stavkom 3. točkom (b) te Uredbe.
POGLAVLJE 2.
PROGRAM OSNOVNIH PLAĆANJA I PROGRAM JEDINSTVENIH PLAĆANJA PO POVRŠINI
ODJELJAK 1.
Pravila za provedbu programa osnovnih plaćanja predviđenih u glavi III. Poglavlju 1. Odjeljcima 1., 2., 3. I 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013
Pododjeljak 1
Prva dodjela prava na plaćanja
Članak 14.
Slučajevi nasljeđivanja, promjene pravnog statusa ili naziva i spajanja i razdvajanja
1. Poljoprivrednik koji dobije gospodarstvo ili dio gospodarstva na temelju stvarnog ili budućeg nasljeđivanja ima pravo podnijeti zahtjev u svoje ime za dodjelu broja i vrijednosti prava na plaćanja za dobiveno gospodarstvo ili dio tog gospodarstva pod istim uvjetima kao i poljoprivrednik koji je prvobitno upravljao poljoprivrednim gospodarstvom.
U slučajevima opozvanog budućeg nasljeđivanja, prava na plaćanja dodjeljuju se samo nasljedniku imenovanom kao takvom dana navedenoga u članku 24. stavku 1. ili članku 39. stavku 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Promjena naziva nema utjecaja na broj i vrijednost prava na plaćanja za dodjelu.
Promjena pravnog statusa nema utjecaja na broj i vrijednost prava na plaćanja za dodjelu ako poljoprivrednik koji je prvobitno nadzirao gospodarstvo u pogledu upravljanja, dobitka i financijskog rizika isto tako preuzima upravljanje novim poljoprivrednim gospodarstvom.
3. Spajanje ili razdvajanje nema utjecaja na ukupan broj i vrijednost prava na plaćanja za dodjelu poljoprivrednom gospodarstvu ili gospodarstvima.
U slučaju razdvajanja, ako država članica primijeni članak 24. stavak 4. ili 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013, broj prava na plaćanja koja se trebaju dodijeliti svakom gospodarstvu, koje je nastalo razdvajanjem, utvrđuje se množenjem broja prihvatljivih hektara koji su na raspolaganju tog novog gospodarstva s prosječnim smanjenjem broja prava izvornog gospodarstva koja bi mu pripadala u skladu s člankom 24. stavkom 4. ili 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Za potrebe primjene ovog stavka primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„spajanje” znači spajanje dvaju ili više zasebnih poljoprivrednika u smislu članka 4. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 u novog poljoprivrednika u smislu tog članka čije djelovanje u vezi s upravljanjem, dobitkom i financijskim rizikom nadziru poljoprivrednici koji su prvobitno upravljali gospodarstvima ili jednim od njih;
(b)
„razdvajanje” znači razdvajanje jednog poljoprivrednika u smislu članka 4. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 na:
i.
najmanje dva nova zasebna poljoprivrednika u smislu tog članka, od kojih najmanje jednog, u pogledu upravljanja, dobitka i financijskog rizika, nadzire najmanje jedna fizička ili pravna osoba koja je prvobitno upravljala gospodarstvom; ili
ii.
prvobitnog poljoprivrednika i najmanje jednog novog zasebnog poljoprivrednika u smislu tog članka.
Članak 15.
Utvrđivanje prihvatljivih hektara u smislu članka 24. stavka 2. i članka 39. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013
1. Za utvrđivanje broja prava na plaćanja za dodjelu na temelju članka 24. stavka 2. i članka 39. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 u slučajevima gdje se ne priznaje postojanje više sile i iznimnih okolnosti uzimaju se u obzir samo oni prihvatljivi hektari koji su utvrđeni u skladu s člankom 2. stavkom 1. drugim podstavkom točkom 23. podtočkom (a) Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014.
2. Ako je prihvatljivi hektar naveden u stavku 1. predmet zahtjeva za dodjelu prava na plaćanja više od jednog podnositelja zahtjeva, odluka o tome kome će se dodijeliti pravo na plaćanja temelji se na kriteriju tko ima ovlasti za donošenje odluka povezanih s poljoprivrednim djelatnostima koje se obavljaju na tom hektaru i tko ima dobitke i snosi financijske rizike povezane s tim djelatnostima.
Članak 16.
Ograničenja iz članka 24. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013
1. Smanjenje u smislu članka 24. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ne premašuje 85 % broja prava na plaćanja koji odgovara prihvatljivim hektarima pod trajnim travnjakom smještenima na područjima s teškim klimatskim uvjetima.
2. Za potrebe primjene koeficijenta smanjenja predviđenoga prvim stavkom, na temelju prirodnih ograničenja iz članka 24. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 države članice mogu razlikovati kategorije područja s teškim klimatskim uvjetima kako bi se za te kategorije primijenili različiti koeficijenti smanjenja.
Članak 17.
Utvrđivanje vrijednosti prava na plaćanja u smislu članaka 26. i 40. Uredbe (EU) br. 1307/2013
1. Za potrebe utvrđivanja relevantnih izravnih plaćanja ili vrijednosti prava na plaćanja koja se odnose na 2014. godinu, kako je navedeno u članku 26. Uredbe (EU) br. 1307/2013, u obzir se uzimaju plaćanja ili vrijednosti prava na plaćanja onim poljoprivrednicima koji imaju pravo na dodjelu izravnih plaćanja u 2015. godini u skladu s člankom 9. i člankom 24. stavkom 9. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Za potrebe utvrđivanja relevantnih izravnih plaćanja koja se odnose na godinu koja prethodi godini provedbe programa osnovnih plaćanja kako je navedeno u članku 40. stavku 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013, u obzir se uzimaju plaćanja samo onim poljoprivrednicima koji imaju pravo na dodjelu izravnih plaćanja u prvoj godini provedbe programa osnovnih plaćanja u skladu s člankom 9. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Za potrebe članka 26. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013, primjenjuju se sljedeća pravila:
(a)
upućivanjem na posebne mjere potpore predviđene člankom 68., stavkom 1. točkama (a), (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 73/2009 ne dovodi se u pitanje mogućnost države članice da uzme u obzir samo jednu ili više mjera provedenih u okviru tih posebnih mjera potpore;
(b)
potpora dodijeljena poljoprivredniku za kalendarsku godinu 2014. u okviru jednog ili više programa potpore iz članka 26. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 računa se bez uzimanja u obzir sniženja ili isključenja predviđena u glavi II. poglavlju 4. Uredbe (EZ) br. 73/2009.
(c)
države članice mogu u skladu s objektivnim i nediskriminacijskim kriterijima odlučiti o razini potpore koja se uzima u obzir za jedan ili više programa navedenih u članku 26. stavku 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 koje je primijenila predmetna država članica.
Pri primjeni ovog stavka države članice ne ugrožavaju nepovezanost potpore dodijeljene u skladu s člankom 68. stavkom 1. točkom (c) i člancima 126., 127. i 129. Uredbe (EZ) br. 73/2009.
3. Za potrebe članka 26. stavka 6. trećeg podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013 potpora dodijeljena za kalendarsku godinu 2014. u skladu s člancima 72.a i 125.a Uredbe (EZ) br. 73/2009 izračunava se ne uzimajući u obzir sniženja niti isključenja predviđena u glavi II. poglavlju 4. Uredbe (EZ) br. 73/2009.
4. Upućivanje u članku 26. stavku 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 na prava na plaćanja u posjedu poljoprivrednika obuhvaćaju i ona prava na plaćanja koja je poljoprivrednik dao u zakup drugom poljoprivredniku na dan podnošenja njegovog zahtjeva za 2014.
Članak 18.
Utvrđivanje konačne vrijednosti i broja prava na plaćanja
Kada se informacije za poljoprivrednike iz članka 25. stavka 10. ili članka 40. stavka 4. drugog podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013 temelje na privremenim podacima, konačna vrijednost i broj prava na plaćanja utvrđuju se i dostavljaju im se nakon što se provedu sve nužne provjere u skladu s člankom 74. Uredbe (EU) br. 1306/2013 i svakako prije 1. travnja u godini koja slijedi nakon prve godine primjene programa osnovnih plaćanja od strane predmetne države članice.
Članak 19.
Utvrđivanje vrijednosti prava na plaćanja u slučajevima teškoća
1. Ako su jedno ili više izravnih plaćanja iz članka 26. ili članka 40. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 u odnosu na 2014., odnosno godinu koja prethodi godini početka provedbe programa osnovnih plaćanja, manji od odgovarajućih iznosa u godini koja prethodi godini na koju je utjecala viša sila ili iznimne okolnosti, početna jedinična vrijednost utvrđuje se na temelju iznosa koje je taj poljoprivrednik primio u godini koja prethodi godini na koju je utjecala viša sila ili iznimne okolnosti.
2. Države članice mogu odlučiti da će ograničiti primjenu stavka 1. na slučajeve u kojima su izravna plaćanja koja se odnose na 2014. ili na godinu koja prethodi godini početka provedbe programa osnovnih plaćanja, manja od određenog postotka odgovarajućih iznosa u godini koja prethodi godine na koje je utjecala viša sila ili iznimne okolnosti. Ovaj postotak ne iznosi manje od 85 %.
Članak 20.
Klauzula građanskopravnih ugovora u slučaju prodaje
1. Države članice mogu odlučiti da, u slučaju prodaje gospodarstva ili dijela gospodarstva, poljoprivrednici na temelju ugovora potpisanog prije najkasnijeg datuma podnošenja zahtjeva za dodjelu prava na plaćanja kojeg utvrđuje Komisija na temelju članka 78. točke (b) Uredbe (EU) br. 1306/2013, mogu zajedno s gospodarstvom ili dijelom gospodarstva prenijeti odgovarajuća prava na plaćanja koja se trebaju dodijeliti. U tom slučaju prava na plaćanja dodjeljuju se prodavatelju i izravno se prenose kupcu, koji će imati koristi, gdje je to primjenjivo, od preuzimanja plaćanja koja je prodavatelj primio za 2014. ili od vrijednosti prava na plaćanja koja je on posjedovao u 2014. kako je navedeno u članku 26. Uredbe (EU) br. 1307/2013 kao napomena za utvrđivanje početne jedinične vrijednosti tih prava na plaćanja.
Za takav se prijenos zahtijeva da prodavatelj ispunjuje uvjete iz članka 24. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i da kupac ispunjuje uvjete iz članka 9. te Uredbe.
Takva se prodaja ne smatra prijenosom bez zemljišta u smislu članka 34. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Stavak 1. primjenjuje se mutatis mutandis na države članice koje primjenjuju odredbe iz glave III. poglavlja 1. odjeljka 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 21.
Klauzula građanskopravnih ugovora u slučaju zakupa
1. Države članice mogu odlučiti da, u slučaju zakupa gospodarstva ili dijela gospodarstva, poljoprivrednici na temelju ugovora potpisanog prije datuma iz članka 20. stavka 1. prvog podstavka, mogu zajedno s gospodarstvom ili dijelom gospodarstva dati u zakup odgovarajuća prava na plaćanja koja se trebaju dodijeliti. U tom slučaju prava na plaćanja trebaju se dodijeliti zakupodavcu i izravno prenijeti zakupcu, koji će imati koristi, gdje je to primjenjivo, od preuzimanja plaćanja koja je zakupodavac primio za 2014. ili od vrijednosti prava na plaćanja koja je posjedovao u 2014. kako je navedeno u članku 26. Uredbe (EU) br. 1307/2013 kao napomena za početnu jediničnu vrijednost prava na plaćanja.
Za takav se prijenos zahtijeva da zakupodavac ispunjuje uvjete iz članka 24. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i da zakupac ispunjuje uvjete iz članka 9. te Uredbe te da ugovor o zakupu ističe nakon posljednjeg dana roka za podnošenje zahtjeva u okviru programa osnovnog plaćanja.
Takav se zakup ne smatra prijenosom bez zemljišta u smislu članka 34. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Stavak 1. primjenjuje se mutatis mutandis na države članice koje primjenjuju odredbe iz glave III. poglavlja 1. odjeljka 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 22.
Korisnici na temelju članka 24. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013
U smislu članka 24. stavka 1. trećeg podstavka točke (a) podtočke i. prve alineje Uredbe (EU) br. 1307/2013, „merkantilni krumpir” i „sjemenski krumpir” znači krumpir oznake CN 0701 osim krumpira namijenjenog proizvodnji krumpirova škroba.
Pododjeljak 2.
Aktivacija i prijenos prava na plaćanja
Članak 23.
Izračun vrijednosti prava na plaćanja
1. U prvom se koraku prava na plaćanja izračunavaju do tri decimale, a u drugom koraku zaokružuju na najbližu višu ili nižu drugu decimalu. Ako se izračunom dobije rezultat u kojem je treća decimala 5, rezultat se zaokružuje na drugu decimalu.
2. Ako poljoprivrednik prenosi dio prava, vrijednost tog dijela izračunava se razmjerno za svaku preostalu godinu iz članka 25. ili članka 40. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
3. Države članice mogu izmijeniti prava na plaćanja spajanjem dijelova prava u vlasništvu poljoprivrednika. Vrijednost spojenih prava određuje se za svaku preostalu godinu navedenu u članku 25. ili članku 40. Uredbe (EU) br. 1307/2013 dodavanjem vrijednosti dijelova.
Članak 24.
Zahtjevi za aktivaciju prava na plaćanja
1. Poljoprivrednik prijavljuje prava na plaćanja samo jedanput godišnje, i to ako ta prava posjeduje (u vlasništvu ili u zakupu) zadnji dan roka za podnošenje jedinstvenog zahtjeva.
Međutim, ako poljoprivrednik iskoristi mogućnost izmjene jedinstvenog zahtjeva u skladu s pravilima koja utvrđuje Komisija na temelju članka 78. točke (b) Uredbe br. 1306/2013, on može i prijaviti prava na plaćanja za plaćanje koja posjeduje (u vlasništvu ili u zakupu) na datum kada je o izmjenama službeno obavijestio nadležno tijelo, a pod uvjetom da navedena prava na plaćanja za tu godinu nije prijavio drugi poljoprivrednik za plaćanje.
Ako poljoprivrednik stekne prava na plaćanja prijenosom od drugog poljoprivrednika, a drugi je poljoprivrednik već prijavio navedena prava na plaćanja za plaćanje, dopuštaju se dodatne prijave navedenih prava na plaćanja od strane preuzimatelja samo ako je prenositelj već obavijestio nadležno tijelo o prijenosu u skladu s pravilima koja utvrđuje Komisija na temelju članka 34. stavka 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i povukao navedena prava na plaćanja iz svojeg jedinstvenog zahtjeva u propisanom roku radi izmjene jedinstvenog zahtjeva koji utvrđuje Komisija na temelju članka 78. točke (b) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
2. Ako poljoprivrednik, nakon prijave parcela koje odgovaraju svim njegovim cjelovitim pravima na plaćanja u skladu s člankom 33. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 koja su izražena kao cijeli broj, još uvijek raspolaže parcelom manjom od hektara može prijaviti druga cjelovita prava na plaćanja što mu daje pravo na plaćanje razmjerno veličini parcele. Za potrebe članka 31. stavka 1. točke (b) te Uredbe prava na plaćanja smatraju se u cijelosti aktiviranima.
Članak 25.
Prijenos prava
1. Prava na plaćanja mogu se prenijeti u bilo koje vrijeme tijekom godine.
2. Ako država članica koristi mogućnost predviđenu člankom 34. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ona definira regije iz te odredbe u prvoj godini primjene članka 34. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i najkasnije mjesec dana prije datuma koji je odredila država članica u skladu s člankom 33. stavkom 1. navedene Uredbe.
Pododjeljak 3.
Nacionalne ili regionalne rezerve
Članak 26.
Povrat u nacionalnu ili regionalnu rezervu zbog obveznog držanja prijenosa prava na plaćanja
Ako država članica koristi mogućnost predviđenu člankom 34. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ona se može odlučiti, u skladu s objektivnim kriterijima i na način kojim se osigurava jednako postupanje prema poljoprivrednicima i ne uzrokuje narušavanje tržišta i tržišnog natjecanja, za povrat u nacionalnu ili regionalnu rezervu do 30 % godišnjih jediničnih vrijednosti svakog prava na plaćanja koja se prenose bez odgovarajućih prihvatljivih hektara u smislu članka 32. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ili jednakovrijednih iznosa izraženih u broju prava na plaćanja.
Odstupajući od prvog podstavka, države članice mogu propisati povrat do 50 % godišnjih jediničnih vrijednosti svakog prava na plaćanja ili jednakovrijednih iznosa izraženih u broju prava na plaćanja kako je navedeno u prvom podstavku tijekom prve tri godine primjene programa osnovnih plaćanja.
Članak 27.
Primjena klauzule o slučajnoj dobiti
Za potrebe članka 28. i članka 40. stavka 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013, povećanje vrijednosti prava na plaćanja iz tih odredbi određuje se usporedbom vrijednosti prava na plaćanja poljoprivrednika koja proizlaze iz primjene članka 25. stavka 4., i članka 26. ili članka 40. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013, nakon prodaje ili davanja u zakup iz članka 28. ili članka 40. stavka 5. navedene Uredbe, s vrijednošću prava na plaćanja poljoprivrednika koji bi proizašli bez prodaje ili zakupa.
Članak 28.
Utvrđivanje prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve u skladu s člankom 30. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013
1. Za potrebe članka 30. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ako mladi poljoprivrednik ili poljoprivrednik koji se počinje baviti poljoprivrednom djelatnošću i nema prava na plaćanja (u vlasništvu ili zakupu) podnese zahtjev za prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve, on dobiva prava na plaćanja jednaka broju prihvatljivih hektara koje posjeduje (u vlasništvu ili zakupu) zadnji dan roka za podnošenje zahtjeva za dodjelu ili povećanje vrijednosti prava na plaćanja koji utvrđuje Komisija na temelju članka 78. točke (b) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
2. Ako mladi poljoprivrednik ili poljoprivrednik koji se počinje baviti poljoprivrednom djelatnošću, podnese zahtjev za prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve iako već posjeduje prava na plaćanja (u vlasništvu ili zakupu), dobiva prava na plaćanja jednaka broju prihvatljivih hektara koje posjeduje (u vlasništvu ili zakupu) za koje nema prava na plaćanja (u vlasništvu ili zakupu) zadnji dan roka za podnošenje svojeg zahtjeva iz stavka 1.
Ako je vrijednost prava koje poljoprivrednik već posjeduje (u vlasništvu ili zakupu) ispod nacionalnog ili regionalnog prosjeka navedenoga u članku 30. stavku 8. drugom podstavku Uredbe (EU) br. 1307/2013, godišnje jedinične vrijednosti tih prava mogu se povećati do razine nacionalnog ili regionalnog prosjeka kako je predviđeno člankom 30. stavkom 10. Uredbe.
Međutim, u državama članicama koje primjenjuju povećanje iz članka 30. stavka 10. Uredbe (EU) br. 1307/2013, povećanje iz drugog podstavka ovog stavka obvezno je u toj državi članici u smislu članka 30. stavka 7. Uredbe. Takvo povećanje treba biti na razini koja odgovara najvišoj razini povećanja primijenjenoj u skladu s člankom 30. stavkom 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
3. U državama članicama koje primjenjuju članak 24. stavak 6. ili 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ograničenja dodjele prava na plaćanja utvrđena u tim odredbama mogu se primijeniti mutatis mutandis za dodjelu prava na plaćanja na temelju članka 30. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Međutim, države članice mogu odlučiti da se, kada primjena jednog ili više ograničenja iz prvog podstavka ograničava ukupan broj prava na plaćanja koja poljoprivrednik već posjeduje i koja će se ponovno dodijeliti iz rezerve u iznosu manjem od utvrđenog postotka njegovih prihvatljivih hektara u godini u kojoj se prijavljuje za dodjelu prava na plaćanja iz rezerve, poljoprivredniku dodijeli dodatni broj prava na plaćanja koji odgovara udjelu ukupnog broja njegovih prihvatljivih hektara prijavljenih u njegovom zahtjevu za tu godinu u skladu s člankom 72. stavkom 1. Uredbe br. 1306/2013.
Utvrđeni postotak iz drugog podstavka ovog članka izračunava se prema metodi navedenoj u drugom podstavku članka 31. stavka 2. ove Uredbe.
Udio u ukupnom broju prihvatljivih hektara poljoprivrednika iz drugog podstavka ovog stavka računa se kao polovina razlike u postotnim bodovima između utvrđenog postotka iz trećeg podstavka ovog stavka i udjela prava na plaćanja poljoprivrednika u njegovim prihvatljivim hektarima prijavljenima u skladu s člankom 72. stavkom 1. točkom Uredbe br. 1306/2013 u njegovom zahtjevu za godinu navedenu u drugom podstavku ovog stavka. Za potrebe ovog podstavka, „prava na plaćanja koja poljoprivrednik posjeduje” znači prava na plaćanja koja poljoprivrednik već posjeduje i koja će mu se ponovno dodijeliti iz rezerve.
Pri izračunu broja prihvatljivih hektara iz drugog, trećeg i četvrtog podstavka ovog stavka, države članice mogu odlučiti da ne uključe površine koje se koriste kao trajni nasad, trajni travnjaci smješteni u područjima s teškim klimatskim uvjetima kako je navedeno u članku 24. stavku 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ili kao površine koje se smatraju trajnim travnjacima u skladu s člankom 4. stavkom 2. drugim podstavkom Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Države članice koje se koriste mogućnošću predviđenom člankom 23. Uredbe (EU) br. 1307/2013 da na regionalnoj razini primijene program osnovnih plaćanja mogu metodu izračuna iz drugog podstavka ovog stavka temeljiti na ukupnom broju dodijeljenom/prijavljenom u 2015. u relevantnoj regiji.
Za potrebe određivanja praga u drugom podstavku, zemljište koje je poljoprivrednik kupio ili zakupio nakon 19. listopada 2011. ne uzima se u obzir.
4. Za potrebe ovog članka, poljoprivrednicima koji su se počeli baviti poljoprivrednom djelatnošću smatraju se samo oni koji su sa svojom poljoprivrednom djelatnošću započeli u kalendarskoj godini 2013. ili jednoj od narednih godina i koji podnesu zahtjev za osnovna plaćanja najkasnije dvije godine nakon kalendarske godine u kojoj su počeli poljoprivrednu djelatnost.
Članak 29.
Utvrđivanje prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve u skladu s člankom 30. stavkom 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013
1. Za potrebe članka 30. stavka 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ako se dodjeljuju nova prava na plaćanja kako je predviđeno člankom 30. stavkom 10. te Uredbe, ona se dodjeljuju se u skladu s uvjetima utvrđenima u ovom članku i u skladu s objektivnim kriterijima koje je utvrdila predmetna država članica.
2. Ako poljoprivrednik koji nema pravo na plaćanja (u vlasništvu ili zakupu) ima pravo primiti prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve u skladu s člankom 30. stavkom 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i za njih podnese zahtjev, dobiva prava na plaćanja najviše do broja prihvatljivih hektara koje posjeduje (u vlasništvu ili zakupu) zadnji dan roka za podnošenje svojeg zahtjeva kako je navedeno u članku 28. stavku 1.
3. Ako poljoprivrednik koji posjeduje prava na plaćanja (u vlasništvu ili zakupu) ima pravo primiti prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve u skladu s člankom 30. stavkom 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i za njih podnese zahtjev, dobiva prava na plaćanja najviše do broja prihvatljivih hektara koje posjeduje (u vlasništvu ili zakupu) i za koje nema prava na plaćanja (u vlasništvu ili zakupu) zadnji dan roka za podnošenje svojeg zahtjeva kako je navedeno u članku 28. stavku 1.
Ako je vrijednost prava koje poljoprivrednik već posjeduje (u vlasništvu ili zakupu) ispod nacionalnog ili regionalnog prosjeka navedenoga u članku 30. stavku 8. drugom podstavku Uredbe (EU) br. 1307/2013, godišnje jedinične vrijednosti tih prava mogu se povećati do razine nacionalnog ili regionalnog prosjeka kako je predviđeno člankom 30. stavkom 10. te Uredbe.
4. Za potrebe stavka 1., države članice ne utvrđuju kriterije povezane s proizvodnjom ili drugim podacima pojedinih sektora za razdoblje nakon datuma koji su države članice utvrdile u skladu s člankom 11. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1122/2009 za godinu potraživanja 2013.
Članak 30.
Dodatna pravila o određivanju prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve
1. Pri povećanju godišnjih jediničnih vrijednosti prava na plaćanja iz članka 30. stavka 10. Uredbe (EU) br. 1307/2013, države članice povećavaju jediničnu vrijednost prava koja poljoprivrednik već posjeduje (u vlasništvu ili zakupu) na datum podnošenja zahtjeva za dodjelu prava iz nacionalne ili regionalne rezerve u skladu s objektivnim kriterijima i na način kojim se osigurava jednako postupanje prema poljoprivrednicima i izbjegava narušavanje tržišta i tržišnog natjecanja.
2. Za potrebe stavka 1., države članice ne utvrđuju kriterije povezane s proizvodnjom ili drugim podacima pojedinih sektora za razdoblje nakon datuma koji su države članice utvrdile u skladu s člankom 11. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1122/2009 za godinu potraživanja 2013.
Članak 31.
Slučajevi teškoća
1. Poljoprivredniku koji je zbog više sile ili iznimnih okolnosti bio spriječen podnijeti zahtjev za dodjelu prava na plaćanja u skladu s člankom 24. stavkom 1. ili člankom 39. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i koji ga podnese za prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve, dodjeljuju se prava na plaćanja na temelju članka 30. stavka 7. točke (c) Uredbe. Države članice utvrđuju godišnje jedinične vrijednosti prava na plaćanja za dodjelu u skladu s člankom 25. odnosno člankom 40. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i odlukama koje donose države članice povezane s mogućnostima iz tih članaka.
2. Države članice mogu odlučiti ako primjena jednog ili više ograničenja dodjele prava na plaćanja utvrđenih člankom 24. stavkom 3. do 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ograničava broj prava na plaćanja dodijeljenih poljoprivredniku u iznosu manjem od utvrđenog postotka njegovih prihvatljivih hektara, a poljoprivrednik podnese zahtjev za dodjelu prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve, za tog se poljoprivrednika smatra da je u situaciji „specifičnog nepovoljnog položaja” iz članka 30. stavka 7. točke (b) te Uredbe. Poljoprivredniku se u tom slučaju dodjeljuje broj prava na plaćanja u skladu s člankom 30. stavkom 7. točkom (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013 koji odgovara udjelu u ukupnom broju prihvatljivih hektara prijavljenih u njegovom zahtjevu za 2015. u skladu s člankom 72. stavkom 1. Uredbe 1306/2013.
Utvrđeni postotak iz prvog podstavka računa se kao ukupan broj dodijeljenih prava na plaćanja u državi članici u 2015. nakon primjene ograničenja predviđenih člankom 24. stavcima 3. do 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013, podijeljen s ukupnim brojem prihvatljivih hektara prijavljenih u državi članici u 2015. u skladu s člankom 72. stavkom 1. Uredbe 1306/2013.
Udio u ukupnom broju prihvatljivih hektara poljoprivrednika iz prvog podstavka računa se kao polovina razlike u postotnim bodovima između utvrđenog postotka iz prvog i drugog podstavka i udjela prava na plaćanja poljoprivrednika u prihvatljivim hektarima prijavljenima u 2015. u skladu s člankom 72. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Pri izračunu broja prihvatljivih hektara iz prvog, drugog i trećeg podstavka ovog stavka, države članice mogu odlučiti da ne uključe površine koje se koriste kao trajni nasad, trajni travnjaci smješteni u područjima s teškim klimatskim uvjetima kako je navedeno u članku 24. stavku 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ili kao površine koje se smatraju trajnim travnjacima u skladu s člankom 4. stavkom 2. drugim podstavkom te Uredbe.
Države članice koje se koriste mogućnošću predviđenom člankom 23. Uredbe (EU) br. 1307/2013 da na regionalnoj razini primijene program osnovnih plaćanja mogu metodu izračuna iz drugog podstavka ovog stavka temeljiti na ukupnom broju dodijeljenom/prijavljenom u 2015. u relevantnoj regiji.
Za potrebe određivanja praga u prvom podstavku, zemljište koje je poljoprivrednik kupio ili zakupio nakon 19. listopada 2011. ne uzima se u obzir.
Pododjeljak 4.
Države članice koje primjenjuju članak 21. Stavak 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013
Članak 32.
Provedba u državama članicama koje primjenjuju članak 21. stavak 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013
Osim ako je drugačije predviđeno u ovom pododjeljku, odredbe iz ovog odjeljka primjenjuju se na države članice koje primjenjuju članak 21. stavak 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 33.
Primjena članka 21. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013
Za potrebe utvrđivanja koja prava na plaćanja ističu u skladu s člankom 21. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013, prvenstvo se daje pravima na plaćanja najniže vrijednosti.
Ako su prava na plaćanja jednake vrijednosti, broj prava na plaćanja u vlasništvu i broj prava na plaćanja u zakupu smanjuju se u jednakom razmjeru.
Države članice mogu odlučiti da će na regionalnoj razini primjenjivati prvi i drugi stavak.
Članak 34.
Određivanje vrijednosti prava na plaćanja u smislu članaka 26. Uredbe (EU) br. 1307/2013 za države članice koje primjenjuju članak 21. stavak 3. te Uredbe
Za potrebe utvrđivanja početne jedinične vrijednosti prava na plaćanja, države članice koje primjenjuju članak 21. stavak 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 mogu prilagoditi iznos plaćanja za 2014. iz članka 26. stavka 5. Uredbe oduzimanjem iznosa koji proizlazi iz prava na plaćanja koja su na temelju članka 21. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013 istekla prije smanjenja i isključenja.
ODJELJAK 2.
Program jedinstvenih plaćanja po površini
Članak 35.
Prihvatljivi hektari u državama članicama koje primjenjuju program jedinstvenih plaćanja po površini
Za potrebe programa jedinstvenih plaćanja po površini predviđenoga u glavi III. poglavlju 1. odjeljku 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013, uključujući sva upućivanja u Uredbi (EU) br. 1307/2013 na prihvatljive hektare prijavljene za taj program, uzimaju se u obzir samo oni prihvatljivi hektari koji su utvrđeni u smislu članka 2. stavka 1. drugog podstavka točke 23. podtočke (a) Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014.
Članak 36.
Primjena članka 36. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013
1. Za potrebe razlikovanja jedinstvenih plaćanja po površini kako je predviđeno člankom 36. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013, primjenjuju se sljedeća pravila:
(a)
upućivanjem na posebne mjere potpore predviđene člankom 68., stavkom 1. točkama (a), (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 73/2009 ne dovodi se u pitanje mogućnost države članice da uzme u obzir samo jednu ili više mjera provedenih u okviru tih posebnih mjera potpore;
(b)
države članice mogu, u skladu s objektivnim i nediskriminacijskim kriterijima, odlučiti o razini potpore koja se uzima u obzir za jedan ili više programa za koje se predmetna država članica prijavila u skladu s člankom 36. stavkom 3. drugim podstavkom te Uredbe i, po potrebi, s trećim podstavkom te odredbe. Međutim, ako se uzme u obzir potpora dodijeljena u okviru relevantnog programa u 2014., iznos koji se upotrebljava za razlikovanje jedinstvenih plaćanja po površini ne smije biti veći od odgovarajućeg iznosa dodijeljenog pojedinačnom poljoprivredniku u okviru takvog programa u 2014.
(c)
kad se uzima u obzir potpora dodijeljena u skladu s člankom 68. stavkom 1. točkom (c) i člancima 126., 127. i 129. Uredbe (EZ) br. 73/2009., takvim se razlikovanjem ne ugrožava nepovezanost tih programa.
Takvo razlikovanje dostupno je poljoprivrednicima koji su u 2014. primili potporu iz članka 36. stavka 3. drugog, trećeg ili četvrtog stavka Uredbe (EU) br. 1307/2013. Iznos po hektaru određuje se svake godine dijeljenjem iznosa za razlikovanje jedinstvenih plaćanja po površini dostupnog pojedinačnom poljoprivredniku s brojem prihvatljivih hektara koje je poljoprivrednik prijavio u skladu s člankom 72. stavkom 1. prvim podstavkom točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
2. Ako je iznos potpore u okviru jednog ili više programa potpore iz članka 36. stavka 3. drugog podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013 u odnosu na 2014. manji od odgovarajućih iznosa u godini koja prethodi godinama na koje je utjecala viša sila ili iznimne okolnosti, države članice uzimaju u obzir potporu dodijeljenu u okviru predmetnih programa potpore u godini koja prethodi godinama na koje je utjecala viša sila ili iznimne okolnosti.
Države članice mogu odlučiti da će ograničiti primjenu prvog podstavka na slučajeve u kojima su izravna plaćanja koja se odnose na 2014. manja od određenog postotka odgovarajućih iznosa u godini koja prethodi godinama na koje je utjecala viša sila ili iznimne okolnosti. Ovaj postotak ne iznosi manje od 85 %.
3. Države članice mogu odlučiti da je u slučaju stvarnog ili budućeg nasljeđivanja razlikovanje jedinstvenih plaćanja po površini dostupno poljoprivredniku koji je naslijedio gospodarstvo pod uvjetom da on ispunjuje uvjete za potporu u okviru programa jedinstvenih plaćanja po površini.
Članak 37.
Proizvodnja konoplje u okviru programa jedinstvenih plaćanja po površini
Članak 9. primjenjuje se mutatis mutandis za program jedinstvenih plaćanja po površini.
POGLAVLJE 3.
EKOLOGIZACIJA
ODJELJAK 1.
Istovrijednost
Članak 38.
Zahtjevi primjenjivi na nacionalne ili regionalne programe certificiranja
1. Države članice koje odluče provoditi istovrijedne prakse iz članka 43. stavka 3. točke (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013 imenuju jedno ili više javnih ili privatnih tijela za certificiranje koja potvrđuju da poljoprivrednik na svojem gospodarstvu poštuje prakse koje su u skladu s člankom 43. stavkom 3. te Uredbe.
2. Javna ili privatna tijela za certificiranje ispunjuju sljedeće uvjete:
(a)
imaju stručno znanje, opremu i infrastrukturu potrebnu za obavljanje zadataka certificiranja;
(b)
imaju dovoljan broj kvalificiranih i iskusnih zaposlenika;
(c)
nepristrana su i slobodna od bilo kakvog sukoba interesa u pogledu izvršenja zadataka certificiranja;
Privatna tijela za certificiranje akreditiraju se u skladu s normom EN ISO/IEC 17021 (zahtjevi za tijela koja provode ocjenjivanje i certifikaciju sustava upravljanja) ili EN ISO/IEC 17065 (ocjena sukladnosti - zahtjevi za tijela za certificiranje proizvoda, postupaka i usluga) u sektoru poljoprivredne proizvodnje. Akreditaciju provodi samo nacionalno akreditacijsko tijelo u državi članici u skladu s Uredbom (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (21).
3. Imenovanje javnog ili privatnog tijela za certificiranje povlači se u slučaju ako ono ne ispunjuje uvjete za imenovanje određene u stavku 2.
Članak 39.
Izračun iznosa iz članka 28. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1305/2013
1. Za poljoprivrednike koji odluče poštovati prakse iz točke 3. i 4. odjeljka I. i točke 7. odjeljka III. Priloga IX. Uredbi (EU) br. 1307/2013 i bilo koje dodatne istovrijedne prakse dodane tom Prilogu za koje je potreban poseban izračun kako bi se izbjeglo dvostruko financiranje kao istovrijedne prakse prema članku 43. stavku 3. točki (a) te Uredbe, države članice odbijaju od iznosa za potporu po hektaru izračunanog u skladu s člankom 28. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1305/2013 iznos koji odgovara trećini prosječnog plaćanja za ekologizaciju po hektaru u predmetnoj državi članici ili regiji za svaku praksu ekologizacije kojoj je ta praksa istovrijedna.
Prosječno plaćanje za ekologizaciju po hektaru u predmetnoj državi članici ili regiji izračunava se na temelju postotka iz članka 47. stavka 1. Uredbe br. 1307/2013 prosječnih nacionalnih gornjih granica za godine od 2015. do 2019. određenih u Prilogu II. toj Uredbi i broja prihvatljivih hektara prijavljenih u 2015. u skladu s člankom 33. ili člankom 36. Uredbe (EU) br. 1307/2013. Države članice koje odluče provoditi prakse iz prvog podstavka ovog stavka već 2015. mogu procijeniti broj prihvatljivih hektara prijavljenih 2015. na temelju prijava podnesenih 2014. prema članku 34. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 73/2009.
2. Odstupajući od stavka 1., države članice koje odluče primijeniti članak 43. stavak 9. treći podstavak Uredbe (EU) 1307/2013 mogu odlučiti primijeniti odbitak iz ovog članka stavka 1. na pojedinačnoj osnovi u iznosu koji odgovara trećini prosječnih plaćanja za ekologizaciju po hektaru predmetnog poljoprivrednika.
Prosječno plaćanje za ekologizaciju za poljoprivrednika izračunava se na temelju prosjeka pojedinačnog plaćanja izračunanog u skladu s člankom 43. stavkom 9. trećim i četvrtim podstavkom Uredbe (EU) br. 1307/2013 za godine od 2015. do 2019. i broja prihvatljivih hektara koje poljoprivrednik prijavi 2015. u skladu s člankom 33. te Uredbe.
ODJELJAK 2.
Raznolikost usjeva
Članak 40.
Izračun udjela različitih usjeva za raznolikost usjeva
1. Radi izračuna udjela različitih usjeva kako je predviđeno člankom 44. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 razdoblje koje je potrebno uzeti u obzir treba biti najrelevantniji dio razdoblja uzgoja uzimajući u obzir tradicionalne načine uzgoja u nacionalnom kontekstu.
Države članice obavješćuju poljoprivrednike na vrijeme o tom razdoblju. Svaki se hektar unutar ukupnog obradivog zemljišta gospodarstva uzima u obzir samo jedanput u jednoj godini podnošenja zahtjeva za potrebe izračuna udjela različitih usjeva.
2. Za izračun udjela različitih usjeva površina pod usjevom može obuhvaćati i obilježja krajobraza koja čine dio prihvatljive površine u skladu s člankom 9. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014.
3. Na površinama gdje se miješani uzgoj primjenjuje istovremenim uzgajanjem dvaju ili više usjeva u posebnim redovima, svaki se usjev računa kao različiti usjev ako pokriva najmanje 25 % te površine. Površina pokrivena različitim usjevima izračunava se dijeljenjem površine miješanog uzgoja s brojem usjeva koji pokrivaju najmanje 25 % te površine, bez obzira na trenutačan udio usjeva na toj površini.
Na površinama gdje se miješani uzgoj primjenjuje uzgajanjem glavnog usjeva ispod kojeg je zasijan drugi usjev, površina se smatra pokrivenom samo glavnim usjevom.
Površine na kojima je sijana mješavina sjemena, neovisno o određenim usjevima koje sadržava mješavina, smatraju se pokrivenima samo jednim usjevom. Ne dovodeći u pitanje članak 44. stavak 4. točku (d) Uredbe (EU) br. 1307/2013, takav se usjev naziva „miješanim usjevom”. Ako se može utvrditi da se vrste sadržane u različitim mješavinama sjemena razlikuju jedna od druge, države članice mogu te različite mješavine sjemena priznati kao različite pojedinačne usjeve, pod uvjetom da se te različite mješavine sjemena ne koriste za usjeve iz članka 44. stavka 4. točke (d) Uredbe (EU) br. 1307/2013.
ODJELJAK 3.
Trajni travnjak
Članak 41.
Okvir za označivanje daljnjih ekološko osjetljivih površina trajnih travnjaka izvan područja mreže Natura 2000
Ekološko osjetljive površine trajnih travnjaka izvan površina obuhvaćenih Direktivom 92/43/EEZ ili Direktivom 2009/147/EZ kako je navedeno u članku 45. stavku 1. drugom podstavku Uredbe (EU) br. 1307/2013 označuju se na temelju jednog ili više sljedećih kriterija:
(a)
obuhvaćaju organska tla s visokim postotkom organskog ugljika, poput tresetišta ili močvarnih područja;
(b)
područja su na kojima se nalaze staništa navedena u Prilogu I. Direktivi 92/43/EEZ ili su zaštićena u skladu s nacionalnim zakonodavstvom;
(c)
područja su na kojima se nalaze biljne vrste navedene u Prilogu II. Direktivi 92/43/EEZ ili su zaštićena nacionalnim zakonodavstvom;
(d)
od velike su važnosti za vrste divljih ptica navedenih u Prilogu I. Direktivi 2009/147/EZ;
(e)
od velike su važnosti za vrste divljih životinja zaštićene Direktivom 92/43/EEZ ili nacionalnim zakonodavstvom;
(f)
obuhvaćaju trajne travnjake visoke prirodne vrijednosti kako je određeno objektivnim kriterijima koje utvrđuje država članica;
(g)
obuhvaćaju tla s velikom opasnosti od erozije;
(h)
smještene su na osjetljivom području utvrđenom planovima upravljanja riječnim slivovima u skladu s Direktivom 200/60/EZ.
Države članice mogu svake godine odlučiti o dodavanju novih određenih površina i na vrijeme o toj odluci obavješćuju poljoprivrednike na koje se to odnosi.
Članak 42.
Ponovna konverzija u slučaju nepoštovanja obveza u pogledu ekološko osjetljivih površina trajnih travnjaka
Ne dovodeći u pitanje Direktivu 2004/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (22), ako je poljoprivrednik prenamijenio ili obradio trajni travnjak na koji se primjenjuje obveza iz članka 45. stavka 1. trećeg podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013, predmetna država članica predviđa obvezu ponovne konverzije površine u trajni travnjak i može, za svaki slučaj posebno, dati precizne upute koje predmetni poljoprivrednik mora slijediti kako bi se poništila prouzročena ekološka šteta i ponovno uspostavilo ekološko osjetljivo stanje.
Poljoprivrednik se nakon utvrđivanja nepoštovanja bez odlaganja obavješćuje o obvezi ponovne konverzije i o datumu do kojeg toj obvezi treba udovoljiti. Taj datum ne smije biti kasniji od datuma za podnošenje jedinstvenog zahtjeva za sljedeću godinu ili u slučaju Švedske i Finske 30. lipnja sljedeće godine.
Odstupajući od članka 4. stavka 1. točke (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013, zemljište koje se prenamijenilo natrag u trajni travnjak smatra se trajnim travnjakom od prvog dana ponovne konverzije te podliježe obvezi iz članka 45. stavka 1. trećeg podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 43.
Izračun omjera trajnog travnjaka
1. Površine, koje prijave poljoprivrednici koji sudjeluju u programu za male poljoprivrednike iz glave V. Uredbe (EU) br. 1307/2013, i jedinice gospodarstva koje se upotrebljavaju za ekološku proizvodnju u skladu s člankom 11. Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 (23) nisu obuhvaćene omjerom površina trajnih travnjaka i ukupne poljoprivredne površine niti referentnim omjerom iz članka 45. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Površine koje su poljoprivrednici prijavili u 2012. kao zemljišta koja se koriste kao trajni pašnjaci koja su prenamijenjena u zemljišta za druge namjene mogu se oduzeti od izračuna površina trajnih travnjaka u skladu s člankom 45. stavkom 2. drugim podstavkom točkom (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 sve do broja hektara trajnih pašnjaka ili trajnih travnjaka koja su poljoprivrednici uspostavili nakon 2012., a prijavili u 2015. na nacionalnoj, regionalnoj, podregionalnoj razini ili na razini gospodarstva, pod uvjetom da su poštovana postojeća pravila o održavanju trajnih pašnjaka utvrđena u članku 6. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 73/2009 i u članku 93. stavku 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Pri izračunu broja hektara trajnih pašnjaka ili trajnih travnjaka upostavljenih nakon 2012. kako je navedeno u prvom podstavku, uzimaju se u obzir samo hektari trajnih pašnjaka ili trajnih travnjaka na poljoprivrednoj površini prijavljenoj 2012., 2013. ili 2014. u skladu s člankom 34. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 73/2009.
3. Države članice prilagođavaju referentni omjer ako procijene da postoji znatan utjecaj na razvoj omjera posebice zbog promjene na površini s ekološkom proizvodnjom ili promjene unutar populacije sudionika u programu za male poljoprivrednike Države članice u takvim slučajevima obavješćuju Komisiju bez odlaganja o učinjenoj prilagodbi i o opravdanju za tu prilagodbu.
Članak 44.
Održavanje omjera trajnog travnjaka
1. Države članice mogu predvidjeti pojedinačnu obvezu poljoprivrednika da ne prenamjenjuju površine trajnih travnjaka bez prethodnog pojedinačnog odobrenja. Poljoprivrednici se obavješćuju o toj obvezi bez odlaganja i svakako prije 15. prosinca godine u kojoj je predmetna država članica predvidi. Ta se obveza primjenjuje samo na poljoprivrednike na koje se primjenjuju obveze u skladu s poglavljem 3. glavom III. Uredbe (EU) br. 1307/2013 u pogledu površina trajnog travnjaka na koje se ne primjenjuje članak 45. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Izdavanje odobrenja može ovisiti o primjeni objektivnih i nediskriminirajućih kriterija, uključujući ekološke kriterije. Ako odobrenje iz prvog podstavka podliježe uvjetu da se neka druga površina odgovarajućeg broja hektara treba odrediti kao trajni travnjak, ta se površina, odstupajući od članka 4. stavka 1. točke (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013, smatra trajnim travnjakom od prvog dana konverzije. Takve se površine upotrebljavaju za uzgoj trave ili druge travolike paše najmanje pet godina zaredom nakon dana konverzije ili, ako tako država članica odluči, u slučaju kada poljoprivrednici prenamijene površine koje su se već upotrebljavale za uzgoj trave ili druge travolike paše u površine trajnog travnjaka, preostali broj godina potrebnih za postizanje pet godina zaredom.
2. Ako je utvrđeno da se omjer iz članka 45. stavka 2. prvog podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013 smanjio za više od 5 % u usporedbi s referentnim omjerom iz tog članka, predmetna država članica predviđa obvezu ponovne konverzije površina u površine trajnih travnjaka i pravila kako bi se izbjegle nove konverzije površina trajnih travnjaka.
Države članice određuju poljoprivrednike na koje se primjenjuje obveza ponovne konverzije među poljoprivrednicima koji:
(a)
podliježu obvezama u skladu s poglavljem 3. glavom III. Uredbe (EU) br. 1307/2013 u pogledu površina trajnog travnjaka na koje se ne primjenjuje članak 45. stavak 1. te Uredbe i
(b)
na temelju zahtjeva predanih u skladu s člankom 72. Uredbe (EU) br. 1306/2013 ili člankom 19. Uredbe (EZ) br. 73/2009 tijekom prethodne dvije kalendarske godine ili u 2015. tijekom prethodne tri kalendarske godine, imaju poljoprivredne površine na raspolaganju koje su prenamijenjene iz površina trajnih travnjaka ili zemljišta koja se koriste kao trajni pašnjaci u površine za druge namjene.
Ako razdoblja iz drugog podstavka točke (b) obuhvaćaju kalendarske godine prije 2015., obveza ponovne konverzije primjenjuje se i na površine koje su prenamijenjene u površine za druge namjene iz zemljišta koja se koriste kao trajni pašnjaci na koja se primjenjuje obveza iz članka 6. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 73/2009 ili članka 93. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Pri utvrđivanju koji poljoprivrednici trebaju prenamijeniti natrag površine u trajne travnjake, države članice nameću obvezu prvo poljoprivrednicima koji raspolažu površinom koja je prenamijenjena iz površine trajnog travnjaka ili zemljišta koje se koristi kao trajni pašnjak u površinu za druge namjene čime krše obvezu odobrenja, ako je primjenjiva, iz stavka 1. ovog članka ili članka 4. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1122/2009. Takvi poljoprivrednici trebaju prenamijeniti natrag cijelu prenamijenjenu površinu.
3. Ako zahtjev iz stavka 2. četvrtog podstavka ne dovede do povećanja omjera iz članka 45. stavka 2. prvog podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013 iznad praga od 5 %, države članice osiguravaju da poljoprivrednici, koji raspolažu površinom koja je prenamijenjena iz površine trajnog travnjaka ili zemljišta koje se koristi kao trajni pašnjak u površinu za druge namjene tijekom razdoblja iz ovog članka stavka 2. drugog podstavka točke (b), trebaju prenamijeniti i određeni postotak te prenamijenjene površine natrag u površine trajnih travnjaka ili trebaju odrediti drugu površinu koja odgovara tom postotku kao površinu trajnog travnjaka. Taj se postotak izračunava na temelju površine koju je prenamijenio poljoprivrednik tijekom razdoblja iz ovog članka stavka 2. drugog podstavka točke (b) i površine potrebne za povećanje omjera iz članka 45. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 iznad praga od 5 %.
Države članice mogu za izračun postotka iz prvog podstavka isključiti iz površine koju je prenamijenio poljoprivrednik one površine koje su nakon 31. prosinca 2015. postale trajni travnjaci, pod uvjetom da provode administrativne unakrsne provjere trajnih travnjaka koji se godišnje prijavljuju u geoprostornom zahtjevu za potporom s pomoću prostornog presjeka s površinom koja je 2015. prijavljena kao trajni travnjak i registrirana u sustavu za identifikaciju poljoprivrednih parcela te da te površine trajnih travnjaka nisu uspostavljene na temelju obveze ponovne konverzije ili uspostave površine trajnog travnjaka u skladu s drugim stavkom ili ovim stavkom. Međutim, ako takvo isključenje ne dopušta povećanje omjera iz članka 45. stavka 2. prvog podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013 iznad praga od 5 %, države članice ne isključuju te površine.
Površine trajnih travnjaka ili zemljišta koja se koriste kao trajni pašnjaci koja su poljoprivrednici stvorili u okviru obveza u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1698/2005 (24) i Uredbom (EU) br. 1305/2013 ne uzimaju se u obzir za površine koje su poljoprivrednici prenamijenili za izračun postotka iz prvog podstavka.
Predmetni poljoprivrednici obavješćuju se o obvezi pojedinačne ponovne konverzije i o pravilima izbjegavanja novih konverzija trajnih travnjaka bez odlaganja i svakako prije 31. prosinca godine kada je uspostavljeno smanjenje veće od 5 %. Obveza ponovne konverzije mora se ispoštovati prije datuma za podnošenje jedinstvenog zahtjeva za sljedeću godinu, ili u slučaju Švedske i Finske 30. lipnja sljedeće godine.
Odstupajući od članka 4. stavka 1. točke (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013, površine koje su prenamijenjene natrag u trajne travnjake ili su uspostavljene kao takve smatraju se trajnim travnjacima od prvog dana ponovne konverzije ili uspostave. Te se površine upotrebljavaju za uzgoj trave ili druge travolike paše najmanje pet godina zaredom od dana njihove konverzije ili, ako tako država članica odluči, u slučaju kada poljoprivrednici prenamijene površine koje su se već upotrebljavale za uzgoj trave ili druge travolike paše u površine trajnog travnjaka, preostali broj godina potrebnih za postizanje pet godina zaredom.
ODJELJAK 4.
Ekološki značajna površina
Članak 45.
Dodatni kriteriji za vrste ekološki značajnih površina
1. Za određivanje vrsta površina navedenih u članku 46. stavku 2. prvom podstavku Uredbe (EU) br. 1307/2013 kao ekološki značajnih površina primjenjuju se stavci od 2. do 11. ovog članka.
2. Na zemlji na ugaru nema poljoprivredne proizvodnje. Odstupajući od članka 4. stavka 1. točke (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013, zemlja koja je na ugaru u cilju postizanja ekološki značajne površine više od pet godina ostaje obradiva zemlja.
3. Terase znači terase zaštićene na temelju GAEC 7 kako je navedeno u Prilogu II. Uredbi (EU) br. 1306/2013, kao i druge terase. Države članice mogu odlučiti da kao ekološki značajne površine smatraju samo terase zaštićene u okviru GAEC 7. Države članice koje odluče da se i druge terase uzmu o obzir utvrđuju kriterije za te druge terase, uključujući najmanju visinu na temelju nacionalnih ili regionalnih posebnosti.
4. Obilježja krajobraza na raspolaganju su poljoprivredniku i trebaju biti ona koja su zaštićena u okviru GAEC 7, SMR 2 ili SMR 3 kako je navedeno u Prilogu II. Uredbi (EU) br. 1306/2013 kao i sljedeća obilježja:
(a)
živica ili šumski pojasevi širine do 10 metara;
(b)
izolirana stabla s promjerom krošnje od najmanje 4 metra;
(c)
drvored s promjerom krošnje od najmanje 4 metra. Prostor između krošnji ne prelazi 5 metra;
(d)
stabla u skupini, gdje su stabla spojena krošnjama koje se preklapaju, i poljsko grmlje od najviše 0,3 ha u oba slučaja;
(e)
rubovi polja širine između 1 i 20 metara na kojima nema poljoprivredne proizvodnje.
(f)
bare do najviše 0,1 ha. spremnici od betona ili plastike ne smatraju se ekološki značajnom površinom;
(g)
jarci širine najviše 6 metara, uključujući otvorene vodotoke za navodnjavanje ili odvodnju. Kanali s betonskim zidovima ne smatraju se ekološkom značajnom površinom.
(h)
tradicionalni kameni zidovi.
Države članice mogu odlučiti ograničiti odabir obilježja krajobraza na ona u okviru GAEC 7, SMR 2 ili SMR 3 kako je navedeno u Prilogu II. Uredbi (EU) br. 1306/2013 i/ili na jedan ili više navedenih u prvom podstavku točkama (a) do (h), u slučaju kada je to valjano obrazloženo.
U smislu prvog podstavka točke (b) i (c), države članice mogu uključiti drveće koje one priznaju kao vrijedna obilježja krajobraza s promjerom krošnje manjim od 4 metra.
U smislu prvog podstavka točke (e), države članice mogu odrediti nižu najveću moguću širinu.
U smislu prvog podstavka točke (f), države članice mogu utvrditi minimalnu veličinu bara i mogu odlučiti da je pojas s obalnom vegetacijom duž vode širine do 10 metara uključen u veličinu bare. One mogu utvrditi kriterije kako bi osigurale da bare imaju prirodnu vrijednost, uzimajući u obzir značaj koji prirodne bare imaju za očuvanje staništa i vrsta.
U smislu prvog podstavka točke (h), države članice uspostavljaju minimalne kriterije temeljene na nacionalnim ili regionalnim posebnostima, uključujući ograničenja dimenzija visine i širine.
5. Granični pojasevi uključuju granične pojaseve duž vodotoka kako je propisano u okviru GAEC 1, SMR 1 ili SMR 10 kako je navedeno u Prilogu II. Uredbi (EU) br. 1306/2013, kao i ostale granične pojaseve. Minimalnu širinu tih ostalih graničnih pojaseva utvrđuju države članice, no ona nije manja od 1 metra. Oni se nalaze na ili pokraj poljoprivrednog zemljišta tako da se njihovi dulji rubovi protežu usporedno s rubom vodotoka ili vodne cjeline. Duž vodotoka oni mogu uključivati pojaseve s obalnom vegetacijom širine do 10 metara. Na graničnim pojasevima nema poljoprivredne proizvodnje. Odstupajući od zahtjeva da na graničnim pojasevima nema proizvodnje, države članice mogu dopustiti ispašu ili košnju trave pod uvjetom da se granični pojas nakon toga može razlikovati od susjedne poljoprivredne zemlje.
6. Hektari agrošumarstva obradiva su zemlja koja ispunjuje uvjete za program osnovnih plaćanja ili program jedinstvenih plaćanja po površini iz glave III. poglavlja 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i koja ispunjuje uvjete za koje se dodjeljuje ili se dodijelila potpora na temelju članka 44. Uredbe (EZ) br. 1698/2005 ili članka 23. Uredbe (EU) br. 1305/2013.
7. Što se tiče pojaseva prihvatljivih hektara duž rubova šuma, države članice mogu odlučiti hoće li dopustiti poljoprivrednu proizvodnju ili utvrditi zahtjev da nema poljoprivredne proizvodnje ili predvidjeti obje mogućnosti za poljoprivrednike. Ako države članice odluče ne dopustiti poljoprivrednu proizvodnju, odstupajući od zahtjeva da nema proizvodnje, one mogu dopustiti ispašu ili košnju trave pod uvjetom da se pojas nakon toga može razlikovati od susjedne poljoprivredne zemlje. Najmanju širinu tih pojaseva utvrđuju države članice, no ona nije manja od 1 metra. Najveća je širina 10 metara.
8. Za područja s kulturom kratkih ophodnji bez uporabe mineralnog gnojiva i/ili sredstava za zaštitu bilja, države članice utvrđuju popis vrsta koje se mogu koristiti s tim ciljem odabirući s popisa utvrđenoga u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (c) Uredbe (EU) br. 1307/2013 vrste koje su najprikladnije iz ekološke perspektive, isključujući tako vrste koje očito nisu autohtone. Države članice utvrđuju i zahtjeve u pogledu uporabe mineralnih gnojiva i sredstava za zaštitu bilja, imajući na umu ciljeve ekološki značajnih površina posebice radi zaštite i unapređenja bioraznolikosti.
9. Područja pod postrnim usjevima ili zelenim pokrovom uključuju područja utvrđena u skladu sa zahtjevima u okviru SMR 1 kako je navedeno u Prilogu II. Uredbi (EU) br. 1306/2013 kao i druga područja pod postrnim usjevima ili zelenim pokrovom, pod uvjetom da su uspostavljena sjetvom mješavine vrsta usjeva ili podusjevom trave u glavnom usjevu. Države članice utvrđuju popis mješavina vrsta usjeva koje se trebaju koristiti i razdoblje za sjetvu postrnih usjeva ili zelenog pokrova te mogu utvrditi dodatne uvjete posebice u pogledu metoda proizvodnje. Razdoblje koje određuju države članice ne traje nakon 1. listopada.
Površine pod postrnim usjevima ili zelenim pokrovom ne uključuju površine pod zimskim usjevima koji se obično siju u jesen za žetvu ili ispašu. Ona također ne uključuju površine pokrivene istovrijednim praksama navedenima u točki I.3 i 4. Priloga IX. Uredbi (EU) br. 1307/2013 i koje se provode putem obveza iz članka 43. stavka 3. točke (a) te Uredbe.
10. Na površinama s usjevima koji vežu dušik, države članice uzgajaju te usjeve koji vežu dušik koji su uvršteni na popis koji je utvrdila država članica. Taj popis sadržava usjeve koji vežu dušik za koje država članica smatra da pridonose cilju poboljšanja bioraznolikosti. Ti su usjevi prisutni tijekom sezone rasta. Države članice utvrđuju pravila o tome gdje se usjevi koji vežu dušik koji ispunjuju uvjete za ekološki značajnu površinu mogu uzgajati. Tim se pravilima uzima u obzir potreba za ispunjivanjem ciljeva Direktive 91/676/EEZ i Direktive 2000/60/EZ, s obzirom na potencijal usjeva koji vežu dušik da povećaju rizik od otjecanja dušika u jesen. Države članice mogu utvrditi dodatne uvjete posebice u pogledu metoda proizvodnje.
Površine s usjevima koji vežu dušik ne uključuju površine pokrivene istovrijednim praksama navedenima u točki I.3 i 4. Priloga XI. Uredbi (EU) br. 1307/2013 i koje se provode putem obveza iz članka 43. stavka 3. točke (a) te Uredbe.
11. Poljoprivrednik može prijaviti istu površinu ili obilježje krajobraza samo jednom u jednoj godini podnošenja zahtjeva u cilju usklađivanja sa zahtjevom za ekološki značajnu površinu.
Članak 46.
Pravila za regionalnu provedbu ekoloških značajnih površina
1. Države članice koje se odluče za regionalnu provedbu predviđenu u članku 46. stavku 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 određuju regije u smislu tog članka. Regije koje se trebaju odrediti sastoje se od jedinstvenih i homogenih zemljopisnih područja sa sličnim poljoprivrednim i okolišnim uvjetima. U tom se smislu homogenost odnosi na vrstu tla, visinu, kao i prisutnost prirodnih i poluprirodnih područja.
2. Unutar tih određenih regija države članice određuju površine u kojima se mora provesti pola postotnih bodova zahtjeva za ekološku značajnu površinu.
3. Za određene površine države članice predviđaju posebne obveze za uključene poljoprivrednike ili skupine poljoprivrednika. Te obveze osiguravaju da susjedne ekološke značajne površine međusobno graniče. Obveze za uključene poljoprivrednike ili skupine poljoprivrednika uključuju zahtjev da svaki uključeni poljoprivrednik treba imati barem 50 % područja koje podliježe obvezi utvrđenoj u članku 46. stavku 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 na zemlji koja pripada njegovom gospodarstvu unutar regije i u skladu s člankom 46. stavkom 2. drugim podstavkom te Uredbe.
4. Obvezama za uključene poljoprivrednike ili skupine poljoprivrednika osigurava se da će se susjedne ekološki značajne površine iz stavka 3. sastojati od jedne ili više površina iz članka 46. stavka 2. prvog podstavka točke (a), (c), (d) i (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013.
5. Prilikom određivanja površina i predviđanja obveza kako je navedeno u stavcima 2. i 3., države članice, ako je to primjenjivo, uzimaju u obzir postojeću nacionalnu ili regionalnu bioraznolikost i/ili strategije ublažavanja klimatskih promjena i prilagodbe, planove upravljanja riječnim slivovima ili potrebe utvrđene u cilju osiguravanja ekološke koherentnosti mreže Natura 2000 iz članka 10. Direktive 92/43/EEZ ili pridonošenja provedbi Strategije o zelenoj infrastrukturi.
6. Prije predviđanja obveza za poljoprivrednike, države članice savjetuju se s predmetnim poljoprivrednicima ili skupinama poljoprivrednika i ostalim odgovarajućim dionicima. Nakon takvih savjetovanja države članice utvrđuju konačan detaljni plan za regionalnu provedbu i obavješćuju dionike koji su sudjelovali u savjetovanju i predmetne poljoprivrednike ili skupine poljoprivrednika o tom planu, uključujući o određivanju površina i obvezama za uključene poljoprivrednike ili skupine poljoprivrednika, a posebno o preciznom postotku koji svaki pojedini poljoprivrednik mora provesti na svojemu gospodarstvu. Države članice priopćuju te informacije poljoprivredniku najkasnije do 30. lipnja godine prije one u kojoj će se regionalna provedba primjenjivati ili za prvu godinu primjene ove Uredbe pravodobno kako bi se poljoprivredniku omogućilo da ih na odgovarajući način primijeni.
Ne dovodeći u pitanje plaćanja poljoprivrednicima iz članka 43. stavka 9. Uredbe (EU) br. 1307/2013, države članice osiguravaju da se planovi utvrđuju s obzirom na novčane naknade između poljoprivrednika i u pogledu administrativnih kazni u slučaju neusklađenosti na susjednim ekološki značajnim površinama.
Članak 47.
Pravila za kolektivnu provedbu i kriteriji koje gospodarstva trebaju ispuniti kako bi se smatralo da su u neposrednoj blizini
1. Države članice koje odluče dopustiti kolektivnu provedbu kako je predviđeno u članku 46. stavku 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 određuju kriterije koje gospodarstva trebaju ispuniti kako bi se smatralo da su u neposrednoj blizini koristeći bilo što od sljedećeg:
(a)
poljoprivrednici čija se gospodarstva u iznosu od 80 % nalaze u istoj općini;
(b)
poljoprivrednici čija se gospodarstva u iznosu od 80 % nalaze u području s polumjerom od onoliko kilometara koliko države članice odrede, ali najviše 15 kilometara.
2. Države članice koje se odluče za određivanje površina na kojima je kolektivna provedba moguća i koje se odluče za uvođenje obveza uključenim poljoprivrednicima ili skupinama poljoprivrednika uzimaju u obzir postojeću nacionalnu ili regionalnu bioraznolikost i/ili strategije ublažavanja klimatskih promjena i prilagodbe, planove upravljanja riječnim slivovima ili potrebe utvrđene u cilju osiguravanja ekološke koherentnosti mreže Natura 2000 iz članka 10. Direktive 92/43/EEZ ili pridonošenja provedbi Strategije o zelenoj infrastrukturi.
3. Obveze za uključene poljoprivrednike ili skupine poljoprivrednika iz stavka 2. uključuju uvjet da će se susjedne ekološki značajne površine sastojati od jedne ili više površina iz članka 46. stavka 2. drugog podstavka točke (a), (c), (d) i (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013.
4. Poljoprivrednici koji sudjeluju u kolektivnoj provedbi sklapaju pisani sporazum koji uključuje pojedinosti o internim planovima za novčanu naknadu i u pogledu administrativnih kazni u slučaju neusklađenosti povezane sa zajedničkom ekološki značajnom površinom.
Članak 48.
Određivanje omjera šume i poljoprivredne zemlje
1. Države članice koje odluče provoditi stavak 46. točku 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 utvrđuju postotak šuma u usporedbi s ukupnom površinom zemlje iz prvog podstavka tog stavka na temelju podataka dobivenih od Eurostata. Podaci o šumama odnose se na definiciju koju primjenjuje Organizacija za hranu i poljoprivredu Ujedinjenih naroda i isključuju površine pod drugom šumovitom zemljom. Ukupna površina zemlje isključuje područje pod kopnenom vodom, uključujući rijeke i jezera.
2. Omjer šuma i poljoprivredne zemlje iz članka 46. stavka 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 izračunava se s pomoću podataka dobivenih od Eurostata. Ako od Eurostata nema dostupnih podataka o zemlji pod šumom i poljoprivrednoj zemlji u opsegu potrebnom da se ocijeni omjer šuma na razini područja istovrijednoj razini LAU2 ili na razini jasno označene jedinice koja pokriva jedinstveno jasno susjedno zemljopisno područje sa sličnim poljoprivrednim uvjetima, mogu se koristiti drugi izvori podataka.
Države članice pokazuju da su koristile ažurirane i dosljedne podatke o zemlji pod šumom i poljoprivrednoj zemlji koja do izvjesne mjere odražavaju stvarno stanje.
3. Podaci i izračuni iz stavka 1. i 2. vrijede tri godine. Nakon isteka ovog razdoblja, države članice koje odluče i dalje primjenjivati izuzeće predviđeno u članku 46. stavku 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i obnoviti to trogodišnje razdoblje ponovno izračunavaju omjere u skladu sa stavcima 1. i 2. ovog članka koristeći najnovije dostupne podatke.
U slučaju promjena u upravnim granicama koje utječu na omjer naveden u stavku 2. ovog članka, podaci i izračuni ponovno se ocjenjuju i sve promjene u primjeni izuzeća priopćuju se Komisiji.
POGLAVLJE 4.
PLAĆANJE ZA MLADE POLJOPRIVREDNIKE
Članak 49.
Pristup pravnih osoba plaćanju za mlade poljoprivrednike
1. Godišnje plaćanje za mlade poljoprivrednike iz članka 50. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 odobrava se pravnoj osobi neovisno o njezinom pravnom obliku ako ispunjuje sljedeće uvjete:
(a)
pravna osoba ima pravo na plaćanje u okviru programa osnovnih plaćanja ili programa jedinstvenih plaćanja po površini iz glave III. poglavlja 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 te je aktivirala prava na plaćanje ili prijavila prihvatljive hektare kako je navedeno u članku 50. stavku 4. te Uredbe;
(b)
mladi poljoprivrednik u smislu članka 50. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 koji provodi učinkovitu i dugoročnu kontrolu nad pravnom osobom u pogledu odluka povezanih s upravljanjem, prednostima i financijskim rizicima u prvoj godini u kojoj pravna osoba podnosi zahtjev za plaćanje u okviru programa za mlade poljoprivrednike. Ako nekoliko fizičkih osoba, uključujući osobu ili osobe koje nisu mladi poljoprivrednici, sudjeluje u kapitalu pravne osobe ili upravljanju njome, mladi poljoprivrednik mora biti sposoban provoditi takvu učinkovitu i dugoročnu kontrolu samostalno ili zajedno s drugim poljoprivrednicima;
(c)
najmanje jedan od mladih poljoprivrednika koji ispunjuje uvjete utvrđene točkom (b) ispunjuje kriterije prihvatljivosti koje su utvrdile države članice u skladu s člankom 50. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ako postoje, osim ako su države članice odlučile da se ti kriteriji primjenjuju na sve takve mlade poljoprivrednike.
Ako je pravna osoba pod samostalnom ili zajedničkom kontrolom druge pravne osobe, uvjeti utvrđeni u prvom podstavku točki (b) primjenjuju se na svaku fizičku osobu koja ima kontrolu nad tom drugom pravnom osobom.
2. Plaćanje iz članka 50. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ne odobrava se ako su svi mladi poljoprivrednici koji ispunjuju kriterije utvrđene u stavku 1. prvom podstavku točki (b) i, prema potrebi, u stavku 1. prvom podstavku točki (c) prestali imati kontrolu nad pravnom osobom.
3. Za potrebe ovog članka:
(a)
sva upućivanja na „poljoprivrednika” u članku 50. stavcima 4. do 10. Uredbe (EU) br. 1307/2013 tumače se kao upućivanje na pravnu osobu iz ovog članka;
(b)
upućivanje na prvo podnošenje zahtjeva za program osnovnih plaćanja ili program jedinstvenih plaćanja iz članka 50. stavka 2. točke (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 tumači se kao upućivanje na prvi zahtjev pravne osobe za plaćanja u okviru programa za mlade poljoprivrednike;
(c)
ne dovodeći u pitanje stavak 4. ovog članka, upućivanje u drugoj rečenici u članku 50. stavku 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 na „osnivanje” tumači se kao upućivanje na osnivanje mladih poljoprivrednika koji imaju kontrolu nad pravnom osobom u skladu sa stavkom 1. prvim podstavkom točkom (b) ovog članka.
4. Ako je nekoliko mladih poljoprivrednika iz stavka 1. prvog podstavka točke (b) u različito vrijeme steklo kontrolu nad pravnom osobom, najranije stjecanje kontrole smatra se trenutak „osnivanja” iz članka 50. stavka 5. druge rečenice Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 50.
Pristup skupine fizičkih osoba plaćanju za mlade poljoprivrednike
Članak 49. primjenjuje se mutatis mutandis na skupinu fizičkih osoba kako je navedeno u članku 4. stavku 1. točki (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 za koju su zahtjevi utvrđeni u članku 49. stavku 1. točki (a) ove Uredbe ispunjeni na razini skupine.
POGLAVLJE 5.
PROIZVODNO VEZANA POTPORA
ODJELJAK 1.
Dobrovoljna proizvodno vezana potpora
Članak 51.
Definicije
Za potrebe ovog odjeljka „mjere proizvodno vezane potpore” znače mjere kojima se provode dobrovoljne proizvodno vezane potpore iz članka 52. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 52.
Opća načela
1. Države članice utvrđuju regije iz članka 52. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 u skladu s objektivnim i nediskriminirajućim kriterijima poput njihovih agronomskih i društveno-gospodarskih značajki te njihovog regionalnog poljoprivrednog potencijala ili njihove institucijske ili administrativne strukture. Takve se regije mogu razlikovati od regija uspostavljenih u okviru drugih programa potpore predviđenih Uredbom (EU) br. 1307/2013.
2. Pri utvrđivanju posebnih vrsta poljoprivrednih djelatnosti ili posebnih poljoprivrednih sektora iz članka 52. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 države članice uzimaju posebice u obzir relevantne strukture proizvodnje i uvjete predmetne regije ili sektora.
3. Za potrebe članka 52. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 za određene vrste poljoprivrednih djelatnosti ili posebne poljoprivredne sektore smatra se da imaju „poteškoće” ako postoji rizik od napuštanja proizvodnje ili njezinog smanjenja zbog, među ostalim, slabe isplativosti djelatnosti koja se provodi, što negativno utječe na gospodarsku, društvenu i ekološku ravnotežu predmetne regije ili sektora.
Članak 53.
Uvjeti za dodjelu potpore
1. Države članice utvrđuju kriterije prihvatljivosti za mjere proizvodno vezane potpore u skladu s okvirom utvrđenim Uredbom (EU) br. 1307/2013 i uvjetima određenima u ovoj Uredbi.
2. Površine i prinose te broj životinja iz članka 52. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 određuju države članice na regionalnoj ili sektorskoj razini. One trebaju odražavati najveće moguće prinose, obradive površine ili broj životinja ostvarenih u ciljnoj regiji ili sektoru u najmanje jednoj godini unutar roka od pet godina prije godine donošenja odluke iz članka 53. stavka 1. te Uredbe.
Godišnje plaćanje izražava se po jediničnom iznosu potpore. Ono proizlazi iz omjera između utvrđenog iznosa za financiranje mjere kako je priopćeno u skladu sa stavkom 3. točkom i. Priloga II. ovoj Uredbi i površine ili broja životinja prihvatljivih za potporu u predmetnoj godini ili površine ili broja životinja utvrđenih prvim podstavkom ovog stavka.
3. Ako se mjera proizvodno vezane potpore odnosi na sjeme uljarica iz Priloga Memorandumu o razumijevanju između Europske ekonomske zajednice i Sjedinjenih Američkih Država u pogledu sjemena uljarica u okviru GATT-a, ukupni iznos najvećih površina koje trebaju primiti potporu kako su prijavile države članice ne smije prelaziti najveću površinu za cijelu Uniju kako bi se osigurala usklađenost s njihovim međunarodnim obvezama.
Ako se premaši najveća površina iz prvog podstavka, predmetne države članice prilagođavaju prijavljenu površinu primjenom koeficijenta smanjenja koji se dobiva omjerom najveće površine i ukupnog iznosa prijavljenih površina za potporu sjemena uljarica iz prvog podstavka.
Komisija utvrđuje koeficijent smanjenja iz drugog podstavka s pomoću provedbenih akata donesenih bez primjene postupka iz članka 71. stavka 2. ili 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
4. Ako se mjere proizvodno vezane potpore odnose na životinje vrste goveda i/ili ovce i koze, države članice određuju kao uvjet prihvatljivosti za dodjelu potpore zahtjeve da se životinje identificiraju i registriraju kako je predviđeno Uredbom (25) (EZ) br. 1760/2000 Europskog parlamenta i Vijeća ili Uredbom Vijeća (26) (EZ) br. 21/2004.
5. Države članice mogu ne dodijeliti proizvodno vezanu potporu povezanu s površinom za površine koje nisu prihvatljive površine u smislu članka 32. stavaka 2., 3. i 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013. Kada države članice dodjeljuju proizvodno vezanu potporu za konoplju, primjenjuju se uvjeti iz članka 32. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i članka 9. ove Uredbe.
Članak 54.
Usklađenost i kumuliranje potpore
1. Za potrebe članka 52. stavka 8. Uredbe (EU) br. 1307/2013 mjere predviđene Uredbom (EU) br. 1305/2013 i Uredbom (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (27) smatraju se „drugim mjerama i politikama Unije”.
2. Države članice vode računa o usklađenosti između:
(a)
mjera proizvodno vezane potpore i mjera provedenih u skladu s drugim mjerama i politikama Unije;
(b)
različitih mjera proizvodno vezane potpore;
(c)
mjera proizvodno vezane potpore i mjera financiranih državnim potporama.
Države članice osiguravaju da mjere proizvodno vezane potpore ne utječu na pravilno djelovanje ostalih mjera spomenutih u prvom podstavku.
3. Ako se potpora u okviru određene mjere proizvodno vezane potpore može odobriti i u okviru druge mjere proizvodno vezane potpore ili mjere provedene u skladu s drugim mjerama i politikama Unije, države članice osiguravaju da predmetni poljoprivrednik može primiti potporu usmjerenu na cilj iz članka 52. stavka 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 u okviru samo jedne od tih mjera.
Članak 55.
Kriteriji za odobrenje od strane Komisije
1. Za potrebe članka 55. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 ne postoje alternative ako:
(a)
u ciljnoj regiji ili sektoru ni jedna druga proizvodnja osim proizvodnje na koju se primjenjuje mjera proizvodno vezane potpore ne može se provoditi ili nastavak takve proizvodnje zahtijeva znatne promjene u strukturi proizvodnje ili
(b)
prijelaz na drugu proizvodnju ozbiljno je ograničen zbog nedostupnosti zemlje ili infrastruktura prilagođenih toj proizvodnji, uzastopnog znatnog smanjenja broja gospodarstava, razine potrebnih ulaganja koja proizlazi iz prijelaza ili zbog sličnih razloga.
2. Za potrebe članka 55. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013 nužno je pružiti stabilnu opskrbu lokalnoj prerađivačkoj industriji kada se očekuje da će obustava ili smanjenje proizvodnje u ciljnoj regiji ili sektoru negativno utjecati na djelatnost i povezanu gospodarsku održivost ili zapošljavanje u silaznim poduzećima koja znatno ovise o takvoj proizvodnji poput prerađivača sirovina, klaonica ili prehrambene industrije. Takva silazna poduzeća trebaju biti smještena u odgovarajućoj regiji ili trebaju znatno ovisiti o sektoru radi nastavka svoje djelatnosti.
3. Za potrebe članka 55. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) br. 1307/2013 kontinuirani poremećaji na povezanom tržištu postoje kada su poljoprivrednici u ciljnoj regiji ili sektoru pogođeni ekonomskim gubitcima koji su uzrokovani onečišćenjem, zagađenjem ili pogoršanjem kakvoće okoliša povezanim s određenim događajem ograničenog zemljopisnog opsega.
4. Pri procjeni razine proizvodno vezane potpore koja proizlazi iz mjera koje se trebaju odobriti u skladu s obavijesti države članice, Komisija uzima u obzir razinu proizvodno vezanih izravnih plaćanja dodijeljenih tijekom najmanje godinu dana unutar referentnog razdoblja 2010. - 2014. kako je navedeno u članku 53. stavku 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
ODJELJAK 2.
Posebno plaćanje za pamuk
Članak 56.
Odobrenje poljoprivrednih zemljišta za proizvodnju pamuka
Države članice utvrđuju objektivne kriterije na temelju kojih se odobrava poljoprivredno zemljište u skladu s člankom 57. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Ti se kriteriji temelje na jednom ili više sljedećih elemenata:
(a)
poljoprivredno gospodarstvo onih regija u kojima je proizvodnja pamuka značajna;
(b)
pedoklimatski uvjeti predmetnih površina;
(c)
upravljanje vodama za navodnjavanje;
(d)
ekološki prihvatljivi sustavi plodoreda i metode uzgoja.
Članak 57.
Odobrenje sorti za sjetvu
Za potrebu članka 57. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 države članice odobravaju sorte upisane u „Zajednički katalog sorti poljoprivrednih biljnih vrsta” utvrđen u Direktivi 2002/53/EZ koje su prilagođene potrebama tržišta.
Članak 58.
Uvjeti prihvatljivosti
Sjetva površina iz članka 57. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 vrši se tako da se osigurava najmanja gustoća sadnje koju propisuje predmetna država članica s obzirom na pedoklimatske uvjete i, prema potrebi, određene regionalne posebnosti.
Članak 59.
Poljoprivredne prakse
Države članice mogu utvrditi posebna pravila za poljoprivredne prakse potrebne za održavanje i žetvu usjeva pod normalnim uvjetima uzgoja.
Članak 60.
Odobravanje međustrukovnih organizacija
1. Države članice svake godine odobravaju na godinu dana, najkasnije od 1. ožujka, međustrukovne organizacije iz članka 59. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 koje podnose zahtjev da postanu odobrena međustrukovna organizacija i koje:
(a)
pokrivaju ukupnu površinu od najmanje 4 000 hektara, što utvrđuje država članica koja ispunjuje kriterije za odobrenje iz članka 56. ove Uredbe;
(b)
uključuju najmanje jedno poduzeće za odvajanje pamukova zrna i
(c)
su donijele interne operativne propise, posebno za članske uvjete i članarine u skladu s nacionalnim propisima i propisima Unije.
2. Ako se utvrdi da odobrena međustrukovna organizacija ne ispunjuje kriterije za odobrenje iz stavka 1., države članice oduzimaju odobrenje, osim ako se neispunjivanje predmetnih kriterija ne otkloni. Ako se namjerava oduzeti odobrenje, države članice o tome obavješćuju odobrenu međustrukovnu organizaciju i navode razloge za oduzimanje. Države članice omogućit će međustrukovnoj organizaciji da u određenom roku podnese svoje primjedbe.
Poljoprivrednici koji su članovi odobrene međustrukovne organizacije kojoj je odobrenje oduzeto u skladu s prvim podstavkom ovog stavka gube pravo na povećanje potpore iz članka 60. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 61.
Obveze proizvođača
1. Proizvođač može biti član samo jedne odobrene međustrukovne organizacije iz članka 59. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Proizvođač koji je član odobrene međustrukovne organizacije mora proizvedeni pamuk dostaviti isključivo poduzeću za odvajanje pamukova zrna koje pripada istoj organizaciji.
3. Sudjelovanje proizvođača u odobrenoj međustrukovnoj organizaciji proizlazi iz dobrovoljnog članstva.
POGLAVLJE 6.
OBAVIJESTI
Članak 62.
Obavijesti koje se odnose na definicije i povezane odredbe
Države članice obavješćuju Komisiju o svim odlukama donesenima u skladu s člankom 4. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 do 31. siječnja 2015. Takva obavijest uključuje pojedinosti tih odluka, njihovo obrazloženje i objektivne kriterije na temelju kojih su te odluke donesene.
Članak 63.
Obavijesti koje se odnose na koeficijent smanjenja u skladu s člankom 32. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013
Države članice obavješćuju Komisiju o odlukama u skladu s člankom 7. do 31. siječnja 2015. Takva obavijest uključujuće pojedinosti tih odluka, njihovo obrazloženje i objektivne kriterije na temelju kojih su te odluke donesene.
Članak 64.
Obavijesti koje se odnose na osnovno plaćanje
1. Ako država članica obavješćuje Komisiju o svojim odlukama u skladu s člankom 22. stavkom 2. i 3., člankom 24. stavkom 10., člankom 29. i člankom 40. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013, takva obavijest uključuje pojedinosti takvih odluka. Osim toga, za odluke u skladu s člankom 24. stavkom 10., člankom 29. i člankom 40. stavkom 4. te Uredbe, po potrebi, uključuje se i obrazloženje.
Ako država članica obavješćuje Komisiju o svojim odlukama u skladu s člankom 23. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013, takva obavijest uključuje pojedinosti takvih odluka, njihovo obrazloženje i objektivne kriterije na temelju kojih su te odluke donesene, posebice kriterije koji se koriste za utvrđivanje regija u skladu s člankom 23. stavkom 1. te Uredbe, kriterije upotrijebljene za podjelu nacionalnih gornjih granica među regijama u skladu s člankom 23. stavkom 2. te Uredbe i kriterije upotrijebljene za bilo koje godišnje postupne izmjene u skladu s člankom 23. stavkom 3.
2. Ako država članica odluči iskoristiti mogućnost predviđenu člankom 30. stavkom 7., člankom 30. stavkom 11. točkom (b), člankom 32. stavkom 3. točkom (b), člankom 32. stavkom 5. i člankom 36. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ona obavješćuje Komisiju do 31. siječnja prve godine primjene te odluke o pojedinostima tih odluka kao i o obrazloženju i, prema potrebi, objektivnim kriterijima na temelju kojih su takve odluke donesene.
U slučaju preispitivanja odluke iz članka 30. stavka 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013, informacije navedene u prvom podstavku ovog stavka prijavljuju se Komisiji do 31. siječnja prve godine primjene takve revidirane odluke.
3. Ako država članica odluči iskoristiti mogućnost predviđenu člankom 34. stavcima 3. i 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ona svoju odluku prijavljuje Komisiji do 31. siječnja prve godine primjene te odluke.
4. Ako država članica odluči iskoristiti mogućnosti predviđene člankom 39. stavkom 1. drugim podstavkom i člankom 40. stavcima 2. i 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013, obavješćuje Komisiju do 31. srpnja godine koja prethodi godini prve primjene te odluke o pojedinostima tih odluka kao i o obrazloženju i, prema potrebi, objektivnim kriterijima na temelju kojih su donesene takve odluke.
5. Ako država članica odluči primijeniti program jedinstvenih plaćanja po površini u skladu s člankom 36. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013, obavješćuje Komisiju do 1. rujna svake godine, za predmetnu godinu podnošenja zahtjeva, o ukupnom broju hektara koje su prijavili poljoprivrednici u skladu s člankom 36. stavkom 2. te Uredbe.
Članak 65.
Obavijesti koje se odnose na ekologizaciju
1. Države članice priopćuju Komisiji sljedeće informacije:
(a)
do 15. prosinca 2014.:
i.
ako je primjenjivo, svoju odluku o izračunu plaćanja iz članka 43. stavka 9. Uredbe (EU) br. 1307/2013 u skladu s trećim podstavkom tog stavka;
ii.
ako je primjenjivo, svoju odluku o određivanju dodatnih ekološko osjetljivih površina trajnih travnjaka iz članka 45. stavka 1. drugog podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013;
iii.
ako je primjenjivo, svoju odluku o primjeni plaćanja iz članka 43. stavka 9. Uredbe (EU) br. 1307/2013 na regionalnoj razini kako je predviđeno u članku 47. stavku 2. drugom podstavku te Uredbe;
(b)
do 15. prosinca predmetne godine odluku o novom određivanju ekološko osjetljivih površina trajnih travnjaka kako je navedeno u članku 41. drugom podstavku ove Uredbe;
(c)
do 15. prosinca svake godine za predmetnu godinu podnošenja zahtjeva:
i.
ukupan broj poljoprivrednika koji moraju primijeniti barem jednu obvezu ekologizacije iz članka 43. stavaka 2. i 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i ukupan broj hektara koji su ti poljoprivrednici prijavili;
ii.
ukupan broj poljoprivrednika izuzetih iz jedne ili više praksi ekologizacije te broj hektara koji su ti poljoprivrednici prijavili, broj poljoprivrednika izuzetih iz svih praksi jer udovoljavaju zahtjevima Uredbe (EZ) br. 834/2007, broj poljoprivrednika izuzetih iz obveze raznolikosti usjeva te broj poljoprivrednika izuzetih iz obveze ekološki značajne površine, zajedno s brojevima hektara koje su navedeni poljoprivrednici prijavili. Ti brojevi ne uključuju poljoprivrednike koji sudjeluju u programu za male poljoprivrednike;
iii.
ukupan broj poljoprivrednika koji primjenjuju istovrijedne mjere, uz razlikovanje poljoprivrednika koji primjenjuju istovrijednost prema članku 43. stavku 3. točki (a) ili (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013 i odgovarajući broj hektara koji je prijavio svaki od tih poljoprivrednika;
iv.
ukupan broj poljoprivrednika koji podliježu raznolikosti usjeva, raščlanjen po broju poljoprivrednika koji podliježu raznolikosti s dva usjeva i broju poljoprivrednika koji podliježu raznolikosti s tri usjeva, uključujući broj hektara obradive zemlje koji je prijavio svaki od tih poljoprivrednika;
v.
ukupan broj poljoprivrednika uzet u obzir za izračun omjera površina trajnih travnjaka i ukupne poljoprivredne površine i ukupan broj hektara pokrivenih trajnim travnjakom koji su ti poljoprivrednici prijavili;
vi.
ukupan broj poljoprivrednika koji su prijavili ekološko osjetljiv trajni travnjak, ukupan broj hektara pokriven ekološko osjetljivim trajnim travnjakom koji su ti poljoprivrednici prijavili i ukupan broj hektara označenih ekološki osjetljivih trajnih travnjaka;
vii.
ukupan broj poljoprivrednika koji podliježu obvezi ekološki značajne površine, ukupan broj obradivih hektara koji su ti poljoprivrednici prijavili i ukupan broj hektara prijavljenih kao ekološki značajne površine prije primjene ponderacijskih faktora, raščlanjen prema vrsti ekološki značajne površine kako je navedeno u članku 46. stavku 2. prvom podstavku Uredbe (EU) br. 1307/2013;
viii.
ukupan broj poljoprivrednika koji provode obvezu ekološki značajne površine na regionalnoj ili kolektivnoj razini i ukupan broj obradivih hektara koji su ti poljoprivrednici prijavili;
(d)
do 15. prosinca svake godine, referentni omjer i godišnji omjer površina trajnog travnjaka i ukupne poljoprivredne površine te podatke o obvezama utvrđenima na razini poljoprivrednog gospodarstva u skladu s člankom 45. stavkom 2. petim podstavkom Uredbe (EU) br. 1307/2013 i člankom 44. ove Uredbe.
2. U svojoj obavijesti koju trebaju dostaviti do 1. kolovoza 2014. u skladu s člankom 46. stavkom 8. Uredbe (EU) br. 1307/2013 države članice Komisiju izvješćuju o sljedećem:
(a)
svojoj odluci u pogledu toga koje se površine navedene u članku 46. stavku 2. prvom podstavku Uredbe (EU) br. 1307/2013 trebaju smatrati ekološki značajnom površinom koja se do 1. listopada 2014. dopunjuje detaljnim informacijama o takvim odlukama, uključujući o uvjetima koji se primjenjuju na takve površine kao posljedica odluka koje donose države članice;
(b)
detaljnim informacijama o korištenju konverzijskih i ponderacijskih faktora iz članka 46. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
3. U svojoj obavijesti koju trebaju dostaviti do 1. kolovoza godine koja prethodi prvoj primjeni odgovarajuće odluke u skladu s člankom 46. stavkom 8. Uredbe (EU) br. 1307/2013, države članice Komisiju izvješćuju o sljedećem:
(a)
za države članice koje se odluče na regionalnu provedbu iz članka 46. stavka 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013, informacije o definiciji regija, određivanju površina, odabranim površinama za potrebe članka 46. stavka 4. ove Uredbe te informacije koje opravdavaju način na koji ova regionalna provedba podupire provedbu politika Unije o okolišu, klimi i bioraznolikosti.
(b)
za države članice koje odluče dopustiti kolektivnu provedbu iz članka 46. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ona uključuje informacije o određivanju površina i odabranim površinama iz članka 47. stavka 3. ove Uredbe, ako je to primjenjivo.
4. U svojoj obavijesti koju trebaju dostaviti do 1. kolovoza godine koja prethodi prvoj primjeni odgovarajuće odluke u skladu s člankom 46. stavkom 8. Uredbe (EU) br. 1307/2013, države članice koje ispunjuju uvjet iz članka 46. stavka 7. te Uredbe, a koje odluče primijeniti izuzeće predviđeno u toj odredbi, izvješćuju Komisiju o pojedinostima te odluke, uključujući podatke i izračune koji pokazuju da su svi uvjeti za izuzeće iz članka 46. stavka 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ispunjeni.
Prvi podstavak primjenjuje se mutatis mutandis na odluke za daljnju primjenu izuzeća predviđenoga u članku 46. stavku 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i obnavljanje trogodišnjeg razdoblja kako je navedeno u članku 48. stavku 3. ove Uredbe.
Države članice odmah izvješćuju Komisiju o bilo kojim promjenama u primjeni izuzeća predviđenoga u članku 46. stavku 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 66.
Obavijesti koje se odnose na plaćanja za mlade poljoprivrednike
1. Ako država članica odluči primijeniti članak 50. stavak 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 za izračun plaćanja za mlade poljoprivrednike, do 31. siječnja 2015. priopćuje Komisiji izabranu metodu izračuna plaćanja i najvišu granicu utvrđenu u skladu s člankom 50. stavkom 9. te Uredbe.
2. Ako država članica odluči definirati kriterije prihvatljivosti u skladu s člankom 50. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ili primijeniti metodu izračuna iz članka 50. stavka 10. te Uredbe, obavješćuje Komisiju do 31. siječnja 2015. o takvoj odluci.
3. Ako država članica odluči primijeniti mogućnost ponovnog izračuna utvrđenog broja hektara kako je predviđeno u članku 50. stavku 10. trećem podstavku Uredbe (EU) br. 1307/2013, Komisiji priopćuje do 1. kolovoza one godine na koju se ta odluka o ponovnom izračunu primjenjuje te navodi obrazloženje i objektivne kriterije na osnovu kojih je donijela odluku.
Članak 67.
Obavijesti koje se odnose na dobrovoljnu proizvodno vezanu potporu
1. Obavijesti iz članka 54. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 uključuju podatke navedene u Prilogu I. ovoj Uredbi.
2. Za svaku mjeru proizvodno vezane potpore i za svaku predmetnu posebnu vrstu poljoprivrednih djelatnosti ili posebni poljoprivredni sektor, države članice obavješćuju Komisiju o ukupnom broju korisnika, iznosu plaćanja koja su dodijeljena te o ukupnoj površini i ukupnom broju životinja za koje je potpora zapravo isplaćena. Takve se obavijesti dostavljaju do 15. rujna u godini nakon godine za koju su plaćanja odobrena.
Članak 68.
Obavijesti koje se odnose na minimalne zahtjeve za primanje izravnih plaćanja
Države članice obavješćuju Komisiju o svakoj odluci donesenoj u skladu s člankom 10. Uredbe (EU) br. 1307/2013 do 1. kolovoza 2014.
Članak 69.
Obavijesti koje se odnose na preraspodjelu plaćanja
Ako država članica odluči primijeniti preraspodjelu plaćanja u skladu s glavom III. poglavljem 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013, obavijest iz članka 41. stavka 1. drugog podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013 obuhvaća pojedinosti takve odluke, uključujući pojedinosti i obrazloženje izračuna preraspodjele plaćanja i, ako je potrebno, informacije o svim regionalnim zahtjevima u skladu s člankom 41. stavkom 2. te Uredbe i o svakom stupnjevanju u okviru broja hektara u skladu s člankom 41. stavkom 5. navedene Uredbe.
Članak 70.
Obavijesti koje se odnose na plaćanja za područja s prirodnim ograničenjima
Ako država članica odluči dodijeliti plaćanje za područja s prirodnim ograničenjima u skladu s glavom III. poglavljem 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013, obavješćuje Komisiju do 1. kolovoza 2014. o svakoj odluci donesenoj u skladu s člankom 48. Uredbe (EU) br. 1307/2013. Takva obavijest obuhvaća pojedinosti te odluke, uključujući, ako je potrebno, informacije o svakom ograničenju plaćanja na određena područja u skladu s člankom 48. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i svakoj primjeni najviših granica iz članka 48. stavka 4. navedene Uredbe i svakoj regionalnoj primjeni u skladu s člankom 48. stavkom 5. navedene Uredbe.
Članak 71.
Obavijesti koje se odnose na program za male poljoprivrednike
Ako država članica odluči primijeniti program za male poljoprivrednike u skladu s glavom V. Uredbe (EU) br. 1307/2013, obavješćuje Komisiju o svim odlukama donesenima u skladu s tom glavom do 1. kolovoza 2014.
Takva obavijest obuhvaća pojedinosti te odluke, uključujući moguće automatsko uključivanje poljoprivrednika u skladu s člankom 62. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i izračun plaćanja u skladu s člankom 63. te Uredbe.
Država članica obavješćuje Komisiju o odluci o financiranju iz članka 65. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 bez odlaganja i najkasnije do 1. prosinca kalendarske godine na koju se plaćanje odnosi.
Članak 72.
Primjena članka 8. stavka 1., članka 41. stavka 4. ili članka 52. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 na članove pravnih osoba ili skupina
Ako država članica odluči primijeniti članak 8. stavak 4., članak 41. stavak 8. ili članak 52. stavak 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013, obavješćuje Komisiju o pojedinostima tih odluka do 1. kolovoza 2014.
Članak 73.
Linearna smanjenja plaćanja
Kod primjene bilo kojeg linearnog smanjenja iz članka 7. stavka 1. drugog podstavka, iz članka 51. stavka 2. ili članka 65. stavka 2. točke (c) Uredbe (EU) br. 1307/2013, države članice obavješćuju Komisiju o primijenjenom postotku smanjenja bez odlaganja i najkasnije do 30. lipnja godine nakon kalendarske godine u kojoj je podnesen zahtjev za izravna plaćanja koja su linearno smanjena.
Članak 74.
Zahtjev za informacijama o mjerama koje su poduzele države članice
Kako bi se osigurala propisna primjena pravila utvrđenih u Uredbi (EU) br. 1307/2013 ili u ovoj Uredbi, Komisija može zatražiti od država članica da dostave pojedinosti o svakoj mjeri koja je poduzeta za provedbu Uredbe (EU) br. 1307/2013 ili svim pravilima koja je Komisija donijela na temelju te Uredbe.
Članak 75.
Izvješća
1. Ako Bugarska i Rumunjska odluče dodijeliti dopunska nacionalna izravna plaćanja u skladu s člankom 18. Uredbe (EU) br. 1307/2013, Komisiji podnose izvješće do 30. lipnja 2016. Za svako dopunsko nacionalno izravno plaćanje izvješće sadržava broj korisnika, ukupni iznos dodijeljenih dopunskih nacionalnih izravnih plaćanja, hektare za koje je plaćanje odobreno i stopu plaćanja ako je potrebno.
2. Ako država članica odluči dodijeliti prijelazne nacionalne potpore u skladu s člankom 37. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013, Komisiji podnosi godišnje izvješće do 15. rujna godine nakon provedbe navedenih prijelaznih nacionalnih potpora. Izvješće sadržava za svaki sektor broj korisnika, iznos dodijeljenih prijelaznih nacionalnih potpora, podatke o hektarima, broj životinja ili drugih jedinica za koje je potpora dodijeljena i stopu potpore ako je potrebno.
Članak 76.
Obavijest o odluci koja proizlazi iz preispitivanja
Ako se odluka priopćena Komisiji u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013 ili ovom Uredbom može preispitati, Komisiju se obavješćuje o odluci koja proizlazi iz preispitivanja unutar četiri tjedna nakon što je takva odluka donesena, osim ako je utvrđen drukčiji vremenski rok za takvu obavijest u Uredbi (EU) br. 1307/2013.
Takva obavijest uključujuće pojedinosti odluke i, prema potrebi, obrazloženje i objektivne kriterije na temelju kojih je donesena takva odluka.
POGLAVLJE 7.
IZMJENA, STAVLJANJE IZVAN SNAGE I STUPANJE NA SNAGU
Članak 77.
Izmjena Uredbe (EU) br. 1307/2013
Prilog X. Uredbi (EU) br. 1307/2013 zamjenjuje se tekstom predviđenim u Prilogu II. ovoj Uredbi.
Članak 78.
Stavljanje izvan snage
Uredbe (EZ) br. 1120/2009 i (EZ) br. 1121/2009 stavljaju se izvan snage.
Međutim, one se i dalje primjenjuju u pogledu zahtjeva za dodjelu potpore koji se odnose na kalendarske godine prije kalendarske godine 2015.
Članak 79.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ona se primjenjuje u pogledu zahtjeva za dodjelu potpore koji se odnose na kalendarske godine nakon kalendarske godine 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 11. ožujka 2014.