PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1241/2012
ze dne 11. prosince 2012,
kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 1138/2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla z dovozu některých mastných alkoholů a jejich směsí pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V srpnu 2010 Komise prostřednictvím oznámení o zahájení řízení zveřejněným dne 13. srpna 2010 (2) zahájila řízení s ohledem na dovoz některých mastných alkoholů a jejich směsí (dále jen „mastné alkoholy“) pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie (dále jen „dotčené země“).
(2)
V květnu 2011 uložila Komise nařízením (EU) č. 446/2011 (3) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz mastných alkoholů pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie a v listopadu 2011 bylo na stejný dovoz uloženo konečné antidumpingové clo prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1138/2011 (4) (dále jen „konečné nařízení“).
(3)
Dne 21. ledna 2012, společnost PT Ecogreen Oleochemicals, indonéský vyvážející výrobce mastných alkoholů, společnost Ecogreen Oleochemicals (Singapur) Pte. Ltd a společnost Ecogreen Oleochemicals GmbH (dále společně označené jako „skupina Ecogreen“) podaly u Tribunálu žalobu (věc T-28/12) na zrušení konečného nařízení, pokud jde o uložení antidumpingového cla ve vztahu ke skupině Ecogreen. Skupina Ecogreen napadla úpravu své vývozní ceny provedené na základě čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení za účelem srovnání této vývozní ceny s běžnou hodnotou.
(4)
Dne 16. února 2012 rozhodl Soudní dvůr ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P Rada Evropské unie a Evropská komise v. Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Soudní dvůr zamítl hlavní kasační opravné prostředky a vedlejší kasační opravné prostředky proti rozhodnutí Tribunálu ve věci T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) v. Rada Evropské unie. Tribunál zrušil článek 1 nařízení Rady (ES) č. 954/2006 (5), pokud jde o společnost Interpipe NTRP VAT, mimo jiné z důvodu zjevně nesprávného posouzení při provádění úpravy na základě čl. 2 odst. 10 písm. i), a pokud jde o společnost Interpipe Niko Tube ZAT, na základě jiných důvodů.
(5)
Vzhledem k tomu, že faktické okolnosti, pokud jde o úpravu provedenou podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, zejména kombinace těchto faktorů: objem přímého prodeje do třetích zemí nižší než 8 % (1-5 %) veškerého vývozu; existence společného vlastnictví/kontroly obchodníka a vyvážejícího výrobce; povaha funkcí obchodníka a vyvážejícího výrobce, jsou v případě skupiny Ecogreen podobné jako v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, je považováno za vhodné znovu vypočítat dumpingové rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), a odpovídajícím způsobem změnit konečné nařízení.
A. NOVÉ POSOUZENÍ ZJIŠTĚNÍ NA ZÁKLADĚ ROZSUDKU TRIBUNÁLU
(6)
Na základě zrušení úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i) činí dumpingové rozpětí stanovené pro skupinu Ecogreen, vyjádřené jako procentní podíl z dovozní ceny CIF na hranice Unie před proclením, méně než 2 %, a proto se v souladu s čl. 9 odst. 3 základního nařízení považuje za zanedbatelné. S ohledem na tyto okolnosti by šetření týkající se skupiny Ecogreen mělo být zastaveno, aniž by byla uložena jakákoli opatření.
(7)
Dumpingové rozpětí pro všechny společnosti v Indonésii jiné než pro vyvážejícího výrobce s individuálním rozpětím, stanovené na základě největšího dumpingového rozpětí spolupracujícího indonéského vyvážejícího výrobce, by mělo být přezkoumáno s přihlédnutím k nově vypočtenému dumpingovému rozpětí pro skupinu Ecogreen.
B. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(8)
Dotčené zúčastněné strany byly informovány o návrhu týkajícím se přezkumu sazeb antidumpingového cla prostřednictvím dvou dokumentů, prvního ze dne 13. června 2012 a druhého ze dne 25. září 2012. Všem stranám byla také poskytnuta lhůta, ve které mohly po obdržení jednotlivých dokumentů poskytujících příslušné informace vznést námitky v souladu se základním nařízením.
(9)
Vyjádření k dokumentu ze dne 13. června 2012 zaslala společnost P.T. Musim Mas (PTMM), druhý vyvážející výrobce v Indonésii, jakož i jeden výrobce v Unii a jeden vyvážející výrobce v Malajsii. Společnost PTMM rovněž požádala o slyšení před útvary Komise a toto slyšení jí bylo umožněno.
(10)
Společnost PTMM, pro kterou byla rovněž provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), namítala, že rozsudek Soudního dvora ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P by měl vést k novému výpočtu jejího dumpingové rozpětí podobně jako u skupiny Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), neboť v případě, že je vytvořena jediná hospodářská entita, která se skládá z vyvážejícího výrobce a obchodníka, není možné provést úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i). Společnost rovněž tvrdila, že důkazní břemeno týkající se nutnosti provedení úpravy nesou orgány, přičemž v případě společnosti PTMM tuto nutnost neprokázaly. Společnost dále tvrdila, že její okolnosti jsou totožné s okolnostmi v případě skupiny Ecogreen a že případný rozdíl v zacházení by proto znamenal diskriminaci.
(11)
Pokud jde o připomínky vznesené společností PTMM, je třeba poznamenat, že ze soudního rozsudku ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P nevyplývá, že je-li vytvořena jediná hospodářská entita, nelze provést úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení. Jak bylo vysvětleno v konečném nařízení, v komunikaci se společností, jakož i níže, v případě společnosti PTMM je úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) považována za odůvodněnou.
(12)
Existuje řada rozdílů mezi okolnostmi týkajícími se uvedených dvou indonéských vyvážejících výrobců, zejména kombinace následujících skutečností: úroveň přímého prodeje na vývoz uskutečněného výrobcem; význam činností a funkcí obchodníka týkající se produktů pocházejících ze společností, jež s ním nejsou ve spojení; existence smlouvy mezi obchodníkem a výrobcem, která stanoví, že obchodník za prodej na vývoz obdrží provizi. Vzhledem k rozdílu v okolnostech týkajících se uvedených dvou společností je třeba tvrzení o diskriminaci zamítnout.
(13)
Připomíná se, že společnost PTMM rovněž podala u Tribunálu žalobu (věc T-26/12) na zrušení konečného nařízení, pokud jde o antidumpingové clo ve vztahu ke společnosti PTMM.
(14)
Jeden vyvážející výrobce z Malajsie tvrdil, že rozsudek ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P ani skutečnosti, které v něm jsou uvedeny, nehovoří ve prospěch nového výpočtu rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i). Zdůraznil, že podle zjištění Tribunálu ve věci T-249/06 došlo ke zjevně nesprávnému posouzení při použití čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, pokud jde o úpravu, kterou Rada provedla ve vztahu k vývozní ceně účtované společností Sepco v souvislosti s transakcemi týkajícími se trubek vyrobených společností Interpipe NTRP VAT, ale nikoliv trubek vyrobených společností Interpipe Niko Tube ZAT. Vzhledem k rozdílné situaci v případě společnosti Interpipe NTRP VAT a v případě společnosti Interpipe Niko Tube ZAT nemohly být tudíž faktické okolnosti týkající se skupiny Ecogreen současně podobné okolnostem těchto dvou společností.
(15)
Toto tvrzení se přijímá. Situace skupiny Ecogreen je skutečně podobná situaci společnosti Interpipe NTRP VAT. Toto zjištění opravňuje nutnost uskutečnit příslušné kroky k novému výpočtu dumpingového rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i).
(16)
Vyvážející výrobce v Malajsii dále tvrdil, že situace skupiny Ecogreen, jak je popsána v konečném nařízení, není podobná ani situaci společnosti Interpipe NTRP VAT. Po přehodnocení přesných faktických okolností týkajících se skupiny Ecogreen se však má za to, že jsou dostatečně podobné okolnostem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, neboť stejný druh kontroly, který byl zjištěn Tribunálem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT při posuzování, zda je provádění obchodní činnosti ve společnosti pod kontrolou vyvážejícího výrobce nebo zda existuje společná kontrola, byl shledán v případě skupiny Ecogreen, přičemž tato skutečnost spolu s několika dalšími faktory, jak je uvedeno ve 4. bodě odůvodnění, vede k závěru, že úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení neměla být provedena.
(17)
Tentýž vyvážející výrobce v Malajsii vedle svého argumentu týkajícího se podobností mezi situací skupiny Ecogreen a okolnostmi věci T-249/06 tvrdil, že poskytnuté informace zaslané dne 13. června 2012 nebyly dostatečné a že měly být zveřejněny dodatečné informace o podstatných skutečnostech a úvahách, které opravňují nový výpočet pro skupinu Ecogreen. Jeden výrobce v Unii rovněž uvedl, že v obou případech bylo poskytnutí informací, jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění, nedostatečné, a tvrdil, že mu bylo upřeno právo na obhajobu.
(18)
V této souvislosti se připomíná, že některé údaje týkající se jednotlivých společností mají důvěrnou povahu a nemohou být poskytnuty třetím stranám. Povaha faktických okolností v případě skupiny Ecogreen, jež jsou podobné okolnostem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, jak je uvedeno v 5. bodě odůvodnění, byla nicméně dne 13. června 2012 a dne 25. září 2012 zpřístupněna zúčastněným stranám, jimž byla poskytnuta lhůta, ve které mohly po obdržení jednotlivých dokumentů poskytujících příslušné informace vznést námitky v souladu se základním nařízením.
(19)
V odpovědi na druhý dokument zaslaný dne 25. září 2012 strany většinou jen znovu zopakovaly svá tvrzení, která uvedly v odpovědích na první dokument ze dne 13. června 2012.
(20)
Společnost PTMM rozpracovala připomínky na základě svého hlavního argumentu, podle něhož existence jediné hospodářské entity společnosti PTMM a jejího obchodníka vylučuje úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, přičemž tvrdila, že orgány posouvají soudní doktrínu jediné hospodářské entity do oblasti funkčního přístupu, kdy by bylo zapotřebí provést analýzu funkcí obchodníka ve spojení.
(21)
Je třeba poznamenat, že tento bod se týká právní otázky, která je předmětem právě projednávaného případu.
(22)
Společnost PTMM dále tvrdila, že argumenty ve 12. bodě odůvodnění nejsou přesvědčivé ani dostačující k rozlišení okolností v případě skupiny Ecogreen a společnosti PTMM.
(23)
V tomto ohledu stačí uvést, že podle ustálené judikatury nepředstavuje rozdílné zacházení se společnostmi, jejichž situace není totožná, diskriminaci (6). V dané souvislosti byl každý jednotlivý případ posuzován na základě svých konkrétních výsledků proti zjištěním rozsudků ve věci T-249/09 a spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P.
(24)
První argument: Úroveň přímého prodeje na vývoz dosažená výrobcem. Společnost PTMM uvedla, že nemá žádné oddělení marketingu a prodeje, a tvrdila, že veškerý prodej uskutečněný přímo výrobcem v Indonésii (a ne obchodníkem ve spojení) byl prováděn pouze za účelem dosažení souladu s právními požadavky. Funkce marketingu a prodeje vykonával obchodník v Singapuru. Z tohoto důvodu společnost PTMM tvrdila, že tento argument není důvodem pro úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, ani pro stanovení rozdílu mezi společností PTMM na jedné straně a společností Interpipe NTRP VAT na straně druhé.
(25)
Podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení se provede spravedlivé srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou na stejné obchodní úrovni s náležitým přihlédnutím k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen. Nejsou-li takto určená běžná hodnota a vývozní cena srovnatelné na tomto základě, provedou se pokaždé náležité individuální úpravy o rozdíly u činitelů, na které bylo upozorněno a které prokazatelně ovlivňují ceny a srovnatelnost cen.
(26)
Na tomto základě, a jak je vysvětleno ve 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly úpravy o rozdíly mimo jiné v provizích mezi vývozní prodejní cenou a prodejní cenou na domácím trhu v původním šetření považovány za odůvodněné vzhledem k rozdílným obchodním kanálům mezi vývozem do Evropské unie a prodejem na domácím trhu.
(27)
Argumenty předložené společností PTMM nejsou v rozporu s prvním tvrzením, tj. že úroveň přímého prodeje na vývoz uskutečněného společností PTMM je vyšší než u společnosti Interpipe NTRP VAT a že tato skutečnost odlišuje společnost PTMM od skupiny Ecogreen. Z úrovně přímého prodeje na vývoz lze jen vyvodit, že vývozní prodej společnosti PTMM se neuskutečňuje pouze prostřednictvím obchodníka ve spojení v Singapuru, ale také z Indonésie.
(28)
Druhý argument: Význam činností a funkcí obchodníka týkající se produktů pocházejících ze společností, které nejsou ve spojení. Společnost PTMM tvrdila, že zatímco nepopírá, že činnosti obchodníka ve spojení zahrnovaly řadu různých produktů na bázi palmového oleje, má tento argument za chybný, neboť se zakládá na činnostech mimo oblast působnosti původního šetření.
(29)
Za účelem posouzení, zda funkce obchodníka nejsou činnostmi vnitřního obchodního oddělení, ale jsou srovnatelné s funkcemi obchodního zástupce pracujícího za provizi ve smyslu rozsudku Tribunálu ve věci T-249/06, je třeba posuzovat činnosti obchodníka s ohledem na hospodářskou realitu. Existují podobnosti, pokud jde o funkce obchodníka, co se týče dotčeného produktu a ostatních produktů, s nimiž obchoduje. To potvrzuje skutečnost, že, jak je uvedeno ve 30. a 31. bodě odůvodnění, vztah mezi společností PTMM a obchodníkem ve spojení, včetně jeho funkcí, pokud jde o většinu, ne-li o všechny produkty - včetně dotčeného výrobku - se řídí jedinou smlouvou, aniž jsou rozlišovány jednotlivé výrobky. Je třeba poznamenat, že celkové činnosti obchodníka byly v podstatné míře založeny na dodávkách pocházejících od společností, které nejsou ve spojení. Funkce obchodníka jsou proto obdobné funkcím obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za provizi.
(30)
Třetí argument: Existence smlouvy mezi obchodníkem a výrobcem, která stvrzuje, že obchodník za prodej na vývoz obdrží provizi. Společnost PTMM tvrdila, že tato smlouva byla rámcová dohoda za účelem regulace převodní ceny mezi stranami ve spojení v souladu s použitelnými daňovými pokyny Indonésie/Singapuru a mezinárodně přijatými pokyny pro převodní ceny.
(31)
Skutečnost, že tato dohoda může být rovněž použita pro výpočet obvyklé ceny v souladu s platnými daňovými pokyny, neodporuje zjištění, že na základě uvedené dohody obdržel obchodník provizi ve formě fixní marže pouze za mezinárodní prodej a činnosti spojené s marketingem. Zjištění, že účelem smlouvy bylo řídit vztah mezi společností PTMM a obchodníkem a neměla být omezena jen na převodní ceny nebo daňové otázky, je odůvodněno samotným názvem a podmínkami této smlouvy. Smlouva tedy představuje nepřímý důkaz toho, že funkce obchodníka jsou podobné funkcím obchodního zástupce pracujícího za provizi.
(32)
S ohledem na výše uvedené argumenty dosáhly orgány úrovně důkazů vyžadované ustálenou judikaturou (7): svá zjištění opíraly o přímé nebo alespoň nepřímé důkazy. Co se týče společnosti PTMM a z důvodů vysvětlených výše, je úprava vývozní ceny podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení odůvodněná, a stávající úroveň antidumpingového cla by tudíž měla být zachována.
C. ZÁVĚR
(33)
Na základě výše uvedených skutečností by celní sazby použitelné pro společnost Ecogreen a všechny ostatní společnosti v Indonésii (kromě společnosti P.T. Musim Mas) měly být změněny. Pozměněné sazby se použijí se zpětnou působností ode dne vstupu prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v platnost včetně veškerého dovozu, který v období mezi 12. květnem 2011 a 11. listopadem 2011 podléhal prozatímnímu clu. Konečné antidumpingové clo zaplacené nebo zaúčtované podle článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v původním znění a prozatímní antidumpingová cla vybraná s konečnou platností podle článku 2 téhož nařízení v původním znění přesahující celní sazbu uvedenou v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 ve znění tohoto nařízení by měla být tudíž vrácena nebo prominuta. Žádost o vrácení nebo prominutí by se měla podávat u vnitrostátních celních orgánů v souladu s platnými celními předpisy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V tabulce v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 se řádek týkající se Indonésie nahrazuje tímto:
Země
Společnost
Konečné antidumpingové clo (EUR/t čisté hmotnosti)
Doplňkový kód TARIC
„Indonésie
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam,
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Všechny ostatní společnosti
45,63
B999“
Článek 2
Cla zaplacená nebo zaúčtovaná podle článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v původním znění a prozatímní cla vybraná s konečnou platností podle článku 2 téhož nařízení v původním znění, které přesahují částku stanovenou v článku 1 tohoto nařízení, se vrátí nebo prominou. Žádost o vrácení nebo prominutí se podává u vnitrostátních celních orgánů v souladu s platnými celními předpisy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 12. listopadu 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. prosince 2012.
32012R1241
L 352/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 1241/2012
od 11. prosinca 2012.
o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 1138/2011 o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih masnih alkohola i njihovih mješavina podrijetlom iz Indije, Indonezije i Malezije
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 9. stavak 4.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Europska komisija („Komisija”) nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
(1)
Komisija je u kolovozu 2010., putem Obavijesti o pokretanju postupka objavljene 13. kolovoza 2010. (2), pokrenula postupak u vezi s uvozom određenih masnih alkohola i njihovih mješavina („FOH”) podrijetlom iz Indije, Indonezije i Malezije („dotične zemlje”).
(2)
Komisija je u svibnju 2011. Uredbom (EU) br. 446/2011 (3) („Privremena uredba”) uvela privremenu antidampinšku pristojbu na uvoz FOH-a podrijetlom iz Indije, Indonezije i Malezije, a u studenom 2011. uvedena je konačna antidampinška pristojba na isti uvoz Provedbenom uredbom Vijeća (EU) br. 1138/2011 (4) („Konačna uredba”).
(3)
PT Ecogreen Oleochemicals, indonezijski proizvođač izvoznik FOH-a, Ecogreen Oleochemicals (Singapore) Pte. Ltd i Ecogreen Oleochemicals GmbH (dalje u tekstu zajedno „Ecogreen”) su 21. siječnja 2012. podnijeli zahtjev (Predmet T-28/12) Općem sudu za poništenje Konačne uredbe u dijelu koji se odnosi na antidampinšku pristojbu za Ecogreen. Ecogreen je osporavao prilagodbu njegove izvozne cijene napravljenu na temelju članka 2. stavka 10. točke i. Osnovne uredbe radi usporedbe izvozne cijene s uobičajenom vrijednosti trgovačkog društva.
(4)
Sud je 16. veljače 2012. donio odluku u zajedničkom postupku C-191/09 P i C-200/09 P Vijeće Europske unije i Europska komisija protiv društava Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) i Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Sud je odbacio žalbe i protužalbe na odluku Općeg suda u predmetu T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) i Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) protiv Vijeća Europske unije. Opći sud je poništio članak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 954/2006 (5) u vezi s društvom Interpipe NTRP VAT, između ostalog, zbog očite pogreške u procjeni prilikom donošenja prilagodbe na temelju članka 2. stavak 10. točke i. te zbog drugih razloga u vezi s društvom Interpipe Niko Tube ZAT.
(5)
S obzirom na to da su činjenične okolnosti za Ecogreen slične okolnostima za Interpipe NTRP VAT u vezi s prilagodbom napravljenom prema članku 2. stavku 10. točki i. Osnovne uredbe, a posebno kombinacija sljedećih čimbenika: obujma izravne prodaje trećim zemljama u iznosu manjem od 8 % (1-5 %) cjelokupne izvozne prodaje, postojanja zajedničkog vlasništva/nadzora trgovca i proizvođača izvoznika te prirode funkcija trgovca i proizvođača izvoznika, smatra se primjerenim ponovno izračunati dampinšku maržu za Ecogreen bez prilagodbe prema članku 2. stavku 10. točki i. te izmijeniti Konačnu uredbu na odgovarajući način.
A. NOVA OCJENA NALAZA NA TEMELJU ODLUKE OPĆEG SUDA
(6)
Na temelju uklanjanja prilagodbe prema članku 2. stavku 10. točki i., dampinška marža za Ecogreen, izražena kao postotak uvozne cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, manja je od 2 % te se stoga smatra de minimis u skladu s člankom 9. stavkom 3. Osnovne uredbe. S obzirom na navedeno, ispitni postupak u vezi s društvom Ecogreen bi trebalo prekinuti bez uvođenja mjera.
(7)
Dampinšku maržu za sva trgovačka društva u Indoneziji, osim za drugog proizvođača izvoznika s individualnom maržom, koja se temeljila na marži indonezijskog proizvođača izvoznika koji surađuje s najvišom dampinškom maržom, trebalo bi preispitati kako bi se uzela u obzir ponovno izračunata dampinška marža za Ecogreen.
B. OBJAVE
(8)
Dotične zainteresirane stranke su obaviještene o prijedlogu za preispitivanje stopa antidampinške pristojbe putem dvije objave. Jedna je poslana 13. lipnja 2012., a druga 25. rujna 2012. U skladu s odredbama Osnovne uredbe, svim strankama je dano razdoblje unutar kojega su mogle uložiti prigovore nakon svake objave.
(9)
Komentari o objavi poslanoj 13. lipnja 2012. primljeni su od društva P.T. Musim Mas (PTMM), drugog najvećeg proizvođača izvoznika u Indoneziji, od jednog proizvođača iz Unije i jednog proizvođača izvoznika iz Malezije. PTMM je, također, zatražio mogućnost saslušanja pred službama Komisije te mu je takva rasprava odobrena.
(10)
PTMM, za koji je također napravljena prilagodba na temelju članka 2. stavka 10. točke i., tvrdio je da bi odluka Suda u zajedničkom postupku C-191/09 P i C-200/09 P trebala dovesti do ponovnog izračuna njegove dampinške marže, slično kao u slučaju društva Ecogreen, bez prilagodbe prema članku 2. stavku 10. točki i., jer, kada se osnuje jedinstveni gospodarski subjekt koji čine proizvođač izvoznik i trgovac, ne mogu se napraviti nikakve prilagodbe na temelju članka 2. stavka 10. točke i. Trgovačko društvo je, također, tvrdilo da je teret dokaza o nužnosti prilagodbe na institucijama te da one to nisu dokazale u slučaju društva PTMM. Nadalje je navelo da su njegove okolnosti bile jednake okolnostima društva Ecogreen te da bi stoga svaka razlika u postupanju značila diskriminaciju.
(11)
U pogledu komentara društva PTMM trebalo bi napomenuti da se iz odluke Suda u zajedničkom predmetu C-191/09 P i C-200/09 P ne može tumačiti da se na temelju članka 2. stavka 10. točke i. Osnovne uredbe ne mogu napraviti nikakve prilagodbe čim se osnuje jedinstveni gospodarsku subjekt. Prilagodba na temelju članka 2. stavka 10. točke i. se smatra opravdanom u slučaju društva PTMM, kako je objašnjeno u Konačnoj uredbi, u komunikaciji s trgovačkim društvom te u nastavku teksta.
(12)
Postoje brojne razlike u okolnostima dva indonezijska proizvođača izvoznika, a posebno u sljedećoj kombinaciji: razini izravne izvozne prodaje koju je ostvario proizvođač, važnosti aktivnosti i funkcija trgovca u vezi s proizvodima nabavljenima od nepovezanih poduzeća te postojanju ugovora između trgovca i proizvođača koji propisuje da trgovac prima proviziju za izvoznu prodaju. S obzirom na razlike u okolnostima dva trgovačka društva, odbacuje se tvrdnja o diskriminaciji.
(13)
Napominje se da je PTMM, također, podnio zahtjev (Predmet T-26/12) Općem sudu za poništenje Konačne uredbe u dijelu koji se odnosi na antidampinšku pristojbu za PTMM.
(14)
Jedan proizvođač izvoznik iz Malezije je tvrdio da ponovni izračun marže za Ecogreen, bez donošenja prilagodbe prema članku 2. stavku 10. točki i., nije potkrijepljen odlukom u zajedničkom postupku C-191/09 P i C-200/09 P niti činjenima sadržanima u njoj. Ukazao je na to da je Opći sud u predmetu T-249/06 utvrdio očito pogrešku u procjeni prilikom primjene članka 2. stavka 10. točke i. Osnovne Uredbe u dijelu u kojem je Vijeće napravilo prilagodbu izvozne cijene koju je naplatio Sepco u kontekstu transakcija za cijevi koje proizvodi Interpipe NTRP VAT, ali ne i za one koje proizvodi Interpipe Niko Tube ZAT. Činjenične okolnosti društva Ecogreen stoga nisu mogle istodobno biti slične okolnostima društava Interpipe NTRP VAT i Interpipe Niko Tube ZAT zbog različite situacije u tim dvama trgovačkim društvima.
(15)
Taj se argument prihvaća. Naime, situaciju za društvo Ecogreen je slična situaciji za društvo NTRP VAT. Nalaz opravdava potrebu za poduzimanjem odgovarajućih koraka radi ponovnog izračuna dampinške marže za Ecogreen, bez prilagodbe prema članku 2. stavku 10. točki i.
(16)
Proizvođač izvoznik iz Malezije je, nadalje, tvrdio da situacija u društvu Ecogreen, kako je opisana u Konačnoj uredbi, čak nije ni slična situaciji u društvu Interpipe NTRP VAT. Međutim, nakon ponovne ocjene točnih činjeničnih okolnosti za Ecogreen, smatra se da su one dostatno slične okolnostima za Interpipe NTRP VAT, jer je takva kontrola koju je Opći su utvrdio za Interpipe NTRP VAT, kada je ocjenjivao je li trgovačko društvo koje obavlja prodajne aktivnosti pod kontrolom proizvođača izvoznika ili postoji li zajednička kontrola, utvrđena za Ecogreen te, zajedno s nekoliko drugih činjenica, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 4., dovodi do zaključka da prilagodbu na temelju članka 2. stavka 10. točke i. Osnovne uredbe nije trebalo napraviti.
(17)
Isti proizvođač izvoznik iz Malezije je, kao alternativu svojem argumentu o sličnostima između situacije u društvu Ecogreen i okolnosti u predmetu T-249/06, tvrdio da je objava poslana 13. lipnja 2012. bila nedostatna i da bi dodatna objava trebala sadržavati bitne činjenice i razmatranja na temelju kojih je ponovni izračun za Ecogreen opravdan. Jedan proizvođač iz Unije je, također, komentirao da su obje objave iz uvodne izjave 8. bile nedostatne te je tvrdio da mu je uskraćeno pravo na obranu.
(18)
U tom pogledu se podsjeća da se određeni detalji, koji se odnose na specifična trgovačka društva i koji su povjerljivi, ne mogu objaviti trećim strankama. Međutim, priroda činjeničnih okolnosti za Ecogreen koje su slične okolnostima za Interpipe NTRP VAT, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 5., objavljena je zainteresiranim strankama 13. lipnja i 28. rujna 2012., kojima je odobreno razdoblje u kojem su mogle dostaviti svoje prigovore nakon svake objave u skladu s odredbama Osnovne uredbe.
(19)
U odgovoru na drugu objavu poslanu 25. rujna 2013., stranke su uglavnom ponovile svoje tvrdnje koje su dale u odgovorima na prvu objavu 13. lipnja 2012.
(20)
Komentari društva PTMM su se temeljili na njegovoj glavnoj tvrdnji da postojanje jedinstvenoga gospodarskog subjekta, koji čine PTMM i njegov trgovac, isključuje prilagodbu na temelju članka 2. stavka 10. točke i. Osnovne uredbe, tvrdeći da institucije prebacuju načelo jedinstvenoga gospodarskog subjekta koje su utvrdili sudovi na funkcionalni pristup prema kojem bi se tražila analiza funkcija povezanog trgovca.
(21)
Napominje da ovo uključuje pravno pitanje koje je predmet postupka koji se nalazi pred sudom.
(22)
Nadalje, PTMM je tvrdio da argumenti iz gornje uvodne izjave 12. nisu uvjerljivi i nisu dovoljni za razlikovanje okolnosti za Ecogreen, odnosno PTMM.
(23)
U vezi s tim je dovoljno napomenuti da u skladu s ustaljenom sudskom praksom različiti tretman trgovačkih društava koja nisu u jednakoj situaciji ne predstavlja diskriminaciju (6). Na temelju toga je svaki pojedini predmet zasebno ocijenjen s obzirom na nalaze u odlukama iz predmeta T-249/09 i zajedničkog postupka C-191/09 P i C-200/09 P.
(24)
Prvi argument: razina izravne izvozne prodaje koju je ostvario proizvođač. PTMM je naveo da nema odjel za marketing i prodaju te je tvrdio da je cjelokupna prodaja koju je izravno izvršio proizvođač u Indoneziji (a ne povezani trgovac), izvedena na takav način radi ispunjavanja zakonskih uvjeta. Funkcije marketinga i prodaje izvršio je njegov trgovac u Singapuru. Zbog toga je PTMM tvrdio da taj argument ne opravdava prilagodbu na temelju članka 2. stavka 10. točke i. Osnovne uredbe, kao niti razliku između društva PTMM, s jedne strane, i društva Interpipe NTRP VAT, s druge strane.
(25)
Članak 2. stavak 10. Osnovne uredbe propisuje da primjerenu usporedbu između izvozne cijene i uobičajene vrijednosti treba napraviti na istoj razini trgovine uzimajući u obzir razlike koje utječu na usporedivost cijena. Ako uobičajena vrijednost i utvrđena izvozna cijena nisu usporedive, provode se odgovarajuće prilagodbe za svaki pojedini slučaj, a s obzirom na razlike među čimbenicima za koje se tvrdi, i dokazano je, da utječu na cijene i usporedivost cijela.
(26)
Na temelju toga i kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 38. Privremene uredbe, prilagodbe za, između ostalog, razlike u provizijama između izvoznih prodajnih cijena i domaćih prodajnih cijena tijekom početnog ispitnog postupka smatrale su se opravdanima zbog razlika u prodajnim kanalima između izvozne prodaje u Europsku uniju i domaće prodaje.
(27)
Argumenti koje je dao PTMM nisu u suprotnosti s prvim argumentom, odnosno da je razina izravne izvozne prodaje koju je ostvario PTMM viša od razine društva Interpipe NTRP VAT i da ta činjenica razlikuje PTMM od društva Ecogreen. Naime, s obzirom na razinu izravne izvozne prodaje, može se samo zaključiti da je izvoznu prodaju društva PTMM izvršavao ne samo njegov povezani trgovac u Singapuru, nego da se obavljala i iz Indonezije.
(28)
Drugi argument: važnost aktivnosti i funkcija trgovca u vezi s proizvodima nabavljenima od nepovezanih trgovačkih društava. PTMM je tvrdio da, iako ne osporava da je njegov povezani trgovac bio uključen u više različitih proizvoda na osnovi palminog ulja, taj je argument bio pogrešan, jer se temeljio na aktivnostima koje izlaze iz opsega početnog ispitnog postupka.
(29)
Kako bi se ocijenilo jesu li funkcije trgovca drukčije od funkcija unutarnjeg odjela za prodaju, ali usporedive s funkcijama posrednika koji posluje na temelju provizije u smislu odluke Općeg suda u predmetu T-249/06, aktivnosti trgovca treba ocijeniti s obzirom na gospodarske okolnosti. Postoje sličnosti u pogledu funkcija trgovca u vezi s dotičnim proizvodom i drugim proizvodima kojima se trguje. To potvrđuje činjenica da se, kako je objašnjeno niže u uvodnim izjavama 30. i 31., odnos između društva PTMM i njegovog povezanog trgovca, uključujući funkcije potonjeg, za većinu, ako ne i za sve proizvode, uključujući dotični proizvod, uređuje samo jednim ugovorom, bez razlikovanja proizvoda. Trebalo bi napomenuti da su se ukupne aktivnosti trgovca u znatnoj mjeri temeljile na opskrbama podrijetlom od nepovezanih trgovačkih društava. Stoga se smatra da je trgovac izvršavao funkcije slične funkcijama posrednika koji posluje na temelju provizije.
(30)
Treći argument: postojanje ugovora između trgovca i proizvođača prema kojem trgovac prima proviziju za izvoznu prodaju. PTMM je tvrdio da je ovaj ugovor bio okvirni sporazum za reguliranje transfernih cijena između povezanih stranaka radi usklađivanja s mjerodavnim indonezijskim/singapurskim poreznim smjernicama i međunarodno prihvaćenim smjernicama za određivanje transfernih cijena.
(31)
Činjenica da se ovaj sporazum može koristiti i za izračun cijena na ravnopravnoj osnovi u skladu s mjerodavnim poreznim smjernicama nije u suprotnosti s nalazom da prema tom sporazumu trgovac prima proviziju samo u obliku fiksnog uvećanog iznosa za svoje međunarodne aktivnosti te aktivnosti marketinga i prodaje. Naime, sam naziv i uvjeti sporazuma opravdavaju nalaz da je svrha ugovora urediti odnos između društva PTMM i trgovca i da nije ograničen na određivanje transfernih cijena i porezna pitanja. Ugovor stoga predstavlja posredni dokaz da su funkcije trgovca slične funkcijama posrednika koji posluje na temelju provizije.
(32)
S obzirom na gore navedene argumente, institucije su ispunile pravne standarde u skladu sa zahtjevima ustaljene sudske prakse (7): temeljile su svoje nalaze na izravnim ili najmanje posrednim dokazima. Zbog gore navedenih razloga je za PTMM napravljena prilagodba izvoznih cijena prema članku 2. stavku 10. točki i. Osnovne uredbe opravdana te bi stoga trenutačnu razinu antidampinške pristojbe trebalo zadržati.
C. ZAKLJUČAK
(33)
Na temelju gore navedenog, trebalo bi izmijeniti stope pristojbe koje se primjenjuju na sva ostala trgovačka društva u Indoneziji (osim za društvo P.T. Musim Mas). Izmijenjene stope bi trebalo primjenjivati retroaktivno od datuma stupanja na snagu Provedbene uredbe (EU) br. 1138/2011, uključujući sav uvoz koji je podlijegao privremenim stopama između 12. svibnja i 11. studenoga 2011. Slijedom toga, konačnu antidampinšku pristojbu plaćenu ili knjiženu u poslovnim knjigama prema članku 1. Provedbene uredbe (EU) br. 1138/2011 u svojoj prvotnoj inačici, i privremene antidampinške pristojbe, konačno naplaćene prema članku 2. iste Uredbe u svojoj prvotnoj inačici, više od stope pristojbe određene u članku 1. stavku 2. Provedbene uredbe (EU) br. 1138/2011, kako je izmijenjena ovom Uredbom, trebalo bi vratiti ili otpustiti. Povrat ili otpust trebalo bi zatražiti od nacionalnih carinskih tijela u skladu s primjenjivim carinskim zakonodavstvom,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Unos za Indoneziju u tablici iz članka 1. stavka 2. Provedbene uredbe (EU) br. 1138/2011 zamjenjuje se sljedećim:
Zemlja
Trgovačko društvo
Konačna antidampinška pristojba
(EUR po neto toni)
Dodatna oznaka TARIC
„Indonezija
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Sva ostala trgovačka društva
45,63
B999”
Članak 2.
Iznosi pristojba plaćeni ili knjiženi u poslovnim knjigama prema članku 1. Provedbene uredbe (EU) br. 1138/2011 u svojoj prvotnoj inačici, i iznosi privremenih antidampinških pristojba, konačno naplaćeni prema članku 2. iste Uredbe u svojoj prvotnoj inačici, koji prelaze iznose utvrđene u članku 1. ove Uredbe, vraćaju se ili otpuštaju. Povrat ili otpust treba zatražiti od državnih carinskih tijela u skladu s primjenjivim carinskim zakonodavstvom.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 12. studenoga 2011.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 11. prosinca 2012.