NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1026/2012
ze dne 25. října 2012
o některých opatřeních za účelem zachování populací ryb ve vztahu k zemím, které umožňují neudržitelný rybolov
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 a na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Jak je uvedeno v Úmluvě Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (dále jen „UNCLOS“) a v Dohodě Organizace spojených národů o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací ze dne 4. srpna 1995 (dále jen „UNFSA“), řízení některých sdílených, tažných a vysoce stěhovavých rybích populací vyžaduje spolupráci všech zemí, v jejichž vodách se tyto populace vyskytují (pobřežní státy), a zemí, jejichž loďstva tyto populace loví (rybářské státy). Tato spolupráce může být navázána v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu, nebo nespadá-li dotčená populace do pravomoci takové organizace, prostřednictvím ujednání ad hoc mezi zeměmi, které mají na tomto rybolovu zájem.
(2)
V případech, kdy třetí země se zájmem na rybolovu zahrnujícím populaci společného zájmu pro tuto zemi a Unii umožňuje rybolovnou činnost ohrožující udržitelnost této populace, aniž by brala náležitý ohled na stávající rybolovné zvyklosti nebo práva, povinnosti a zájmy jiných zemí a Unie, a nespolupracuje s jinými zeměmi a Unií na jejím řízení, měla by být přijata konkrétní opatření, která by danou zemi motivovala, aby přispěla k zachování uvedené populace.
(3)
Stav populací ryb by měl být považován za neudržitelný, pokud se neustále neudržuje alespoň na úrovni, která umožňuje vyprodukovat maximální udržitelný výnos, nebo nelze-li tuto úroveň odhadnout, pokud se dané populace neustále neudržují v bezpečných biologických mezích.
(4)
Je nutné vymezit podmínky, za jakých lze určitou zemi považovat za zemi umožňující neudržitelný rybolov a zemi, na kterou se vztahují opatření uvedená v tomto nařízení, včetně procesu, který zajistí, aby dotčené země měly právo být slyšeny a aby dostaly příležitost přijmout nápravná opatření.
(5)
Dále je nutné určit druh opatření, která lze přijmout vůči zemím umožňujícím neudržitelný rybolov, a stanovit obecné podmínky pro přijetí těchto opatření tak, aby byla založena na objektivních kritériích a byla spravedlivá, hospodárná a v souladu s mezinárodním právem, zejména s Dohodou o zřízení Světové obchodní organizace.
(6)
Cílem těchto opatření by mělo být odstranění motivace, která vede země umožňující neudržitelný rybolov k lovu populace společného zájmu. Toho lze docílit mimo jiné omezením dovozu rybích produktů z úlovků plavidel, která provozují lov populací společného zájmu pod kontrolou země umožňující neudržitelný rybolov, omezením přístupu těchto plavidel do přístavů nebo znemožněním využívání rybářských plavidel Unie nebo rybářského vybavení Unie na lov populace společného zájmu pod kontrolou země umožňující neudržitelný rybolov.
(7)
Pro zajištění účinné a konzistentní činnosti Unie za účelem zachování populací ryb je důležité, aby bylo přihlédnuto k opatřením stanoveným nařízením Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (3).
(8)
S cílem zaručit, aby byla opatření přijatá vůči určité zemi podle tohoto nařízení šetrná k životnímu prostředí, účinná, přiměřená a slučitelná s mezinárodními pravidly, je nezbytné, aby jejich přijetí předcházelo hodnocení jejich očekávaných ekologických, obchodních, hospodářských a sociálních účinků.
(9)
Pokud jsou opatření přijatá vůči určité zemi podle tohoto nařízení neúčinná a daná země je i nadále považována za zemi umožňující neudržitelný rybolov, mohou být přijata další opatření v souladu s tímto nařízením.
(10)
Opatření přijatá vůči určité zemi podle tohoto nařízení by se měla přestat používat, pokud země umožňující neudržitelný rybolov přijme opatření nezbytná k tomu, aby přispěla k zachování populace společného zájmu.
(11)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o označení země umožňující neudržitelný rybolov, přijímání opatření vůči této zemi a rozhodnutí, že by tato opatření měla pozbýt použitelnosti. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (4).
(12)
Je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se ukončení použitelnosti opatření přijatých podle tohoto nařízení, měla by Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se stanoví rámec pro přijímání určitých opatření týkajících se činností a politik třetích zemí souvisejících s rybolovem, s cílem zajistit dlouhodobé zachování rybích populací společného zájmu Unie a těchto třetích zemí.
2. Opatření přijatá podle tohoto nařízení se mohou použít ve všech případech, kdy je ke společnému řízení populací společného zájmu nutná spolupráce mezi třetími zeměmi a Unií, včetně případů, kdy spolupráce probíhá v rámci regionální organizace pro řízení rybolovu nebo obdobného subjektu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„populací společného zájmu“ rybí populace, která je vzhledem ke svému zeměpisnému rozšíření dostupná jak pro Unii, tak pro třetí země, a jejíž řízení vyžaduje spolupráci mezi těmito zeměmi a Unií, a to v rámci dvoustranného či mnohostranného uspořádání;
b)
„přidruženými druhy“ všechny druhy ryb, které patří do stejného ekosystému jako populace společného zájmu a které se touto populací živí, jsou pro ni potravou, soupeří s ní o potravu a životní prostor nebo se s ní společně vyskytují v téže rybolovné oblasti a jsou loveny nebo náhodně zachycovány při výlovu v tomtéž lovišti nebo lovištích;
c)
„regionální organizací pro řízení rybolovu“ subregionální, regionální nebo obdobná organizace s pravomocí podle mezinárodního práva přijímat opatření na zachování a řízení živých mořských zdrojů, za které odpovídá podle úmluvy nebo dohody o svém zřízení;
d)
„dovozem“ vstup ryb nebo produktů rybolovu na území Unie, včetně vstupu za účelem překládky v přístavech na jejím území;
e)
„překládkou“ vykládka všech nebo některých ryb nebo produktů rybolovu z paluby jednoho rybářského pravidla na palubu jiného rybářského plavidla;
f)
„neudržitelným stavem“ situace, kdy se populace neustále neudržuje alespoň na úrovni, která umožňuje vyprodukovat maximální udržitelný výnos, nebo nelze-li tuto úroveň odhadnout, pokud se daná populace neustále neudržuje v bezpečných biologických mezích; úroveň populace určující, zda je daná populace v neudržitelném stavu, se stanoví na základě nejlepších dostupných vědeckých doporučení;
g)
„bezpečnými biologickými mezemi“ hranice velikosti určité populace, v jejichž rámci je tato populace s vysokou pravděpodobností schopna dostatečné reprodukce, přičemž zároveň umožňuje vysoký výnos rybolovu;
h)
„zemí“ třetí země, včetně území majících statut samosprávy a pravomoci v oblasti zachovávání a řízení živých mořských zdrojů.
Článek 3
Země umožňující neudržitelný rybolov
Země může být označena za zemi umožňující neudržitelný rybolov v případě, že:
a)
nespolupracuje na řízení populace společného zájmu zcela v souladu s ustanoveními UNCLOS a UNFSA nebo jakékoli jiné mezinárodní dohody nebo normy mezinárodního práva a
b)
buď:
i)
nepřijala potřebná opatření na řízení rybolovu, nebo
ii)
přijala opatření na řízení rybolovu bez náležitého ohledu na práva, zájmy a povinnosti jiných zemí a Unie a tato opatření na řízení rybolovu, posuzovaná ve spojení s opatřeními přijatými jinými zeměmi a Unií, vedou k rybolovné činnosti, která by u populace mohla mít za následek vznik neudržitelného stavu. Tato podmínka se považuje za splněnou také tehdy, když opatření na řízení rybolovu přijatá touto zemí nevedla u populace ke vzniku neudržitelného stavu pouze díky opatřením přijatým jinými subjekty.
Článek 4
Opatření vůči zemím umožňujícím neudržitelný rybolov
1. Komise může přijmout prostřednictvím prováděcích aktů vůči zemi umožňující neudržitelný rybolov opatření, která:
a)
označují danou zemi za zemi umožňující neudržitelný rybolov;
b)
v případě potřeby určují konkrétní plavidla nebo loďstva této země, na něž se mají vztahovat určitá opatření;
c)
stanoví množstevní omezení na dovoz ryb, které pocházejí z populace společného zájmu a byly uloveny pod kontrolou dané země, a na dovoz produktů rybolovu, které byly z takových ryb vyrobeny nebo takové ryby obsahují;
d)
stanoví množstevní omezení na dovoz ryb patřících k jakémukoli přidruženému druhu, pokud byly uloveny při lovu populace společného zájmu pod kontrolou dané země, a produktů rybolovu, které byly z takových ryb vyrobeny nebo takové ryby obsahují; při přijímání tohoto opatření Komise v souladu s čl. 5 odst. 4 tohoto nařízení a s uplatněním zásady proporcionality určí, které druhy a jejich odlovy spadají do oblasti působnosti tohoto opatření;
e)
omezují používání přístavů Unie plavidly plujícími pod vlajkou dané země, která loví populaci společného zájmu nebo přidružené druhy, a plavidly, která přepravují ryby a produkty rybolovu pocházející z populace společného zájmu nebo z přidružených druhů, jež byly uloveny buď plavidly plujícími pod vlajkou dané země nebo plavidly, která mají od této země povolení, ačkoliv plují pod vlajkou jiné země; tato omezení se nepoužijí v případech vyšší moci nebo nouze ve smyslu článku 18 UNCLOS na služby nezbytně nutné pro řešení těchto situací;
f)
zakazují nákup rybářského plavidla plujícího pod vlajkou dané země hospodářskými subjekty Unie;
g)
zakazují výměnu vlajky rybářského plavidla plujícího pod vlajkou členského státu za vlajku dané země;
h)
zakazují členským státům povolit uzavírání dohod o pronájmu rybářských plavidel, na jejichž základě hospodářské subjekty Unie pronajímají svá plavidla hospodářským subjektům dané země;
i)
zakazují vývoz rybářských plavidel plujících pod vlajkou členského státu nebo rybářského vybavení a rybářských potřeb nutných k lovu populace společného zájmu do dané země;
j)
zakazují uzavírání soukromých obchodních ujednání mezi hospodářskými subjekty Unie a dané země, která umožňují rybářskému plavidlu plujícímu pod vlajkou členského státu využívat rybolovná práva dané země;
k)
zakazují společné rybolovné operace rybářských plavidel plujících pod vlajkou členského státu a rybářských plavidel plujících pod vlajkou dané země.
2. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 8 odst. 2.
Článek 5
Obecné požadavky týkající se opatření přijatých podle tohoto nařízení
1. Opatření uvedená v článku 4:
a)
souvisí se zachováním populace společného zájmu;
b)
platí současně s omezeními rybolovu plavidly Unie nebo omezeními produkce nebo spotřeby v Unii, jež se vztahují na ryby patřící k druhům, pro které byla opatření přijata, a na produkty rybolovu, které byly z takových ryb vyrobeny nebo takové ryby obsahují;
c)
jsou úměrná sledovaným cílům a v souladu s povinnostmi vyplývajícími z mezinárodních dohod, jichž je Unie stranou, a dalších příslušných norem mezinárodního práva.
2. Opatření uvedená v článku 4 zohledňují opatření, která již byla přijata podle nařízení (ES) č. 1005/2008.
3. Opatření uvedená v článku 4 nesmějí být uplatňována způsobem, který by vedl ke svévolné nebo neodůvodněné diskriminaci mezi zeměmi, ve kterých převládají shodné podmínky, nebo zastřenému omezení mezinárodního obchodu.
4. V zájmu zajištění toho, aby byla opatření uvedená v článku 4 šetrná k životnímu prostředí, účinná, přiměřená a slučitelná s mezinárodními pravidly, zhodnotí Komise při jejich přijímání ekologické, obchodní, hospodářské a sociální účinky těchto opatření v krátkodobém a dlouhodobém horizontu a administrativní zátěž související s jejich prováděním.
5. Opatření uvedená v článku 4 stanoví vhodný systém pro jejich prosazování příslušnými orgány.
Článek 6
Postup před přijetím opatření vůči zemím umožňujícím neudržitelný rybolov
1. Považuje-li Komise za nutné přijmout opatření uvedená v článku 4, oznámí dotčené zemi svůj záměr označit ji za zemi umožňující neudržitelný rybolov. V takovém případě je neprodleně informován Evropský parlament a Rada.
2. Uvedené oznámení obsahuje informace o důvodech pro označení této země za zemi umožňující neudržitelný rybolov a popis možných opatření, která lze vůči ní přijmout podle tohoto nařízení.
3. Před přijetím opatření uvedených v článku 4 poskytne Komise dotčené zemi přiměřenou příležitost na oznámení písemně odpovědět a situaci do jednoho měsíce od obdržení uvedeného oznámení napravit.
Článek 7
Doba použitelnosti opatření vůči zemím umožňujícím neudržitelný rybolov
1. Opatření uvedená v článku 4 pozbývají použitelnosti, jakmile země umožňující neudržitelný rybolov přijme vhodná nápravná opatření, která jsou potřebná k zachování a řízení populace společného zájmu, a tato nápravná opatření:
a)
byla buď přijata nezávisle, nebo byla sjednána v rámci konzultací s Unií a případně s jinými dotčenými zeměmi, a
b)
neohrožují účinek opatření, která byla přijata Unií buď nezávisle, nebo ve spolupráci s jinými zeměmi za účelem zachování dotčených populací ryb.
2. Komise přijme prováděcí akty určující, zda byly splněny podmínky stanovené v odstavci 1, a v případě potřeby stanovující, že opatření přijatá vůči dotčené zemi podle článku 4 pozbývají použitelnosti. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 8 odst. 2.
V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se nepředvídaného narušení hospodářské nebo sociální situace přijme Komise postupem podle čl. 8 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty stanovující, že opatření přijatá podle článku 4 pozbývají použitelnosti.
Článek 8
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
4. Výsledky hodnocení uvedeného v čl. 5 odst. 4 se poskytnou Evropskému parlamentu a Radě v souladu s postupem stanoveným v čl. 10 odst. 4 nařízení (EU) č. 182/2011, spolu s dokumenty zmíněnými v uvedeném ustanovení.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 25. října 2012.
32012R1026
L 316/34
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 1026/2012 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 25. listopada 2012.
o određenim mjerama za očuvanje ribljih stokova koje se odnose na zemlje koje dopuštaju neodrživi ribolov
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2. i članak 207.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon dostave nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
U skladu s Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravu mora od 10. prosinca 1982. („UNCLOS”) i Sporazumom Ujedinjenih naroda o provedbi odredaba Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora od 10. prosinca 1982. u pogledu očuvanja i gospodarenja pograničnim ribljim stokovima i visoko migratornim ribljim stokovima od 4. kolovoza 1995. („UNFSA”), gospodarenje određenim zajedničkim, pograničnim i visoko migratornim ribljim stokovima zahtijeva suradnju svih zemalja u čijim se vodama stok pojavljuje (obalne države) i zemalja čije ribarske flote iskorištavaju taj stok (države koje se bave ribarstvom). Ova suradnja može se uspostaviti u okviru regionalnih organizacija za upravljanje ribarstvom („RFMO”) ili, ako RFMO-i nisu nadležni za predmetne stokove, putem ad hoc dogovora između zemalja koje imaju interes u ribarstvu.
(2)
Kada treća zemlja koja ima interes u ribarstvu koje obuhvaća stok koji je od zajedničkog interesa toj zemlji i Uniji ne poštuje postojeće ribolovne modele ili prava, dužnosti i interese ostalih zemalja i Unije te dopušta ribolovne aktivnosti koje ugrožavaju održivost tog stoka i ne surađuje s ostalim zemljama i Unijom u gospodarenju tim stokom, donose se posebne mjere kako bi se potaknulo tu zemlju da doprinese očuvanju tog stoka.
(3)
Smatra se da su riblji stokovi u neodrživom stanju kada se kontinuirano ne održavaju na razini ili iznad razine na kojoj mogu dati najveći održivi prinos ili, ako se te razine ne mogu procijeniti, kada se stokovi kontinuirano ne održavaju unutar sigurnih bioloških granica.
(4)
Potrebno je definirati uvjete prema kojima se neku zemlju može smatrati zemljom koja dopušta neodrživi ribolov i da podliježe mjerama na temelju ove Uredbe, uključujući postupak kojim se predmetnim zemljama daje pravo da se izjasne i omogućava im donošenje korektivnih radnji.
(5)
Nadalje, potrebno je definirati vrstu mjera koje se mogu poduzeti u pogledu zemalja koje dopuštaju neodrživi ribolov te utvrditi opće uvjete za donošenje takvih mjera, tako da se temelje na objektivnim kriterijima i da su pravične, isplative i u skladu su s međunarodnim pravom, posebno s Ugovorom o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije.
(6)
Takve mjere trebaju biti usmjerene na poticaje za zemlje koje dopuštaju neodrživi ribolov za ribolov stokova od zajedničko interesa. Ovo se, među ostalim, može postići ograničavanjem uvoza proizvoda od ribe koja je ulovljena plovilima koja love ribu iz stoka od zajedničkog interesa pod nadzorom zemlje koja dopušta neodrživi ribolov, ograničavanjem pristupa lukama takvim plovilima, ili sprečavanjem korištenja ribarskih plovila Unije ili ribarske opreme Unije za ribolov stoka od zajedničkog interesa pod nadzorom zemlje koja dopušta neodrživi ribolov.
(7)
Kako bi se osiguralo da je djelovanje Unije s ciljem očuvanja ribljih stokova učinkovito i usklađeno, bitno je da se u obzir uzmu mjere utvrđene u Uredbi Vijeća (EZ) br. 1005/2008 od 29. rujna 2008. o uspostavi sustava Zajednice za sprečavanje, suzbijanje i zaustavljanje nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribolova (3).
(8)
Kako bi se zajamčilo da su mjere usvojene protiv neke zemlje na temelju ove Uredbe sigurne za okoliš, učinkovite, razmjerne i u skladu s međunarodnim pravilima, potrebno je da se prije njihova usvajanja ocijene njihovi očekivani ekološki, trgovinski, gospodarski i društveni učinci.
(9)
Ako su mjere usvojene protiv neke zemlje na temelju ove Uredbe neučinkovite i ta se zemlja i dalje smatra zemljom koja dopušta neodrživi ribolov, mogu se usvojiti daljnje mjere u skladu s ovom Uredbom.
(10)
Mjere usvojene protiv neke zemlje na temelju ove Uredbe prestaju se primjenjivati kada zemlja koja dopušta neodrživi ribolov usvoji mjere potrebne za njezin doprinos očuvanju stoka od zajedničkog interesa.
(11)
Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti za određivanje zemlje koja dopušta neodrživi ribolov, donošenje mjera koje se odnose na tu zemlju i odlučivanje o prestanku primjene takvih mjera treba prenijeti na Komisiju. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (4).
(12)
U opravdanim slučajevima koji se odnose na završetak primjene mjera koje su poduzete sukladno ovoj Uredbi, Komisija treba donijeti provedbene akte s trenutačnom primjenom kada to zahtijeva hitan slučaj,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ova Uredba propisuje okvir za donošenje određenih mjera koje se odnose na ribolovne aktivnosti i politike trećih zemalja kako bi se osiguralo dugoročno očuvanje stokova od zajedničkog interesa Unije i tih trećih zemalja.
2. Mjere usvojene sukladno ovoj Uredbi mogu se primjenjivati u svim slučajevima kada je potrebna suradnja između trećih zemalja i Unije za zajedničko gospodarenje stokovima od zajedničkog interesa, uključujući kada se ta suradnja odvija u okviru RFMO-a ili sličnog tijela.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„stok od zajedničkog interesa” znači riblji stok koji je zbog svoje zemljopisne rasprostranjenosti na raspolaganju Uniji i trećim zemljama, a gospodarenje tim stokom zahtijeva suradnju između takvih zemalja i Unije, ili u bilateralnom ili multilateralnom okruženju;
(b)
„srodna vrsta” znači sve ribe koje pripadaju istom ekosustavu kao i stok od zajedničkog interesa i koje love taj stok, koje su plijen tog stoka, s kojim se natječu za hranu i životni prostor ili se pojavljuju zajedno s njim u istom ribolovnom području, a koje se iskorištavaju ili su slučajno ulovljene u istom ribolovu ili više njih;
(c)
„regionalna organizacija za upravljanje ribolovom” ili „RFMO” znači podregionalna ili slična organizacija koja je u skladu s međunarodnim pravom nadležna za uspostavljanje mjera za očuvanje i upravljanje živim morskim resursima za koje je odgovorna na temelju konvencije ili sporazuma na temelju kojeg je osnovana;
(d)
„uvoz” znači unošenje ribe ili proizvoda ribarstva na teritorij Unije, uključujući za potrebe pretovara u lukama na njezinu teritoriju;
(e)
„pretovar” znači istovarivanje sve ili neke ribe ili proizvoda ribarstva s jednog ribarskog plovila na drugo ribarsko plovilo;
(f)
„neodrživo stanje” znači stanje u kojem se stok kontinuirano ne održava na razini ili iznad razine koja može dati najveći mogući održivi prinos ili, ako se te razine ne mogu procijeniti, kada se stok kontinuirano ne održava unutar sigurnih bioloških granica; razine stoka prema kojima se određuje nalazi li se stok u neodrživu stanju utvrđuju se na temelju najboljeg znanstvenog mišljenja;
(g)
„sigurne biološke granice” znači granice veličine stoka unutar kojih se stok može obnoviti s visokom vjerojatnošću i istodobno omogućava visok prinos od njegova ribolova;
(h)
„zemlja” znači treća zemlja, uključujući teritorije koji imaju status samouprave i dodijeljene ovlasti u području očuvanja i upravljanja živim morskim resursima.
Članak 3.
Zemlje koje dopuštaju neodrživi ribolov
Neka zemlja može biti određena kao zemlja koja dopušta neodrživi ribolov kada:
(a)
ne surađuje u gospodarenju stokom od zajedničkog interesa u potpunosti poštujući odredbe UNCLOS-a i UNFSA-e, ili bilo koje druge međunarodne sporazume ili norme međunarodnog prava; i
(b)
u sljedećim slučajevima:
i.
ne usvoji potrebne mjere za upravljanje ribarstvom; ili
ii.
usvoji mjere za upravljanje ribarstvom ne uzimajući u obzir prava, interese i dužnosti ostalih zemalja i Unije, a te mjere za upravljanje ribarstvom, kada se razmatraju zajedno s mjerama koje su poduzele druge zemlje i Unija, dovode to ribolovnih aktivnosti koje bi mogle dovesti stok do neodrživa stanja. Ovaj se uvjet također smatra ispunjenim kada mjere za upravljanje ribolovom koje usvoji ta zemlja nisu dovele stok do neodrživa razvoja isključivo zbog mjera koje su usvojili drugi.
Članak 4.
Mjere koje se odnose na zemlje koje dopuštaju neodrživi ribolov
1. Komisija može donijeti, putem provedbenih akata, sljedeće mjere u odnosu na zemlje koje dopuštaju neodrživi razvoj:
(a)
za određivanje te zemlje kao zemlje koja dopušta neodrživi ribolov;
(b)
za određivanje, ako je potrebno, određenih plovila ili flota zemlje na koje će se primjenjivati određene mjere;
(c)
uvođenje količinskih ograničenja na uvoz ribe iz stoka od zajedničkog interesa koja je ulovljena pod nadzorom te zemlje i na uvoz proizvoda ribarstva koji su proizvedeni od takve ribe ili sadrže takvu ribu;
(d)
uvođenje količinskih ograničenja na uvoz ribe bilo koje srodne vrste, i proizvoda ribarstva koji su proizvedeni od takve ribe ili sadrže takvu ribu, kada je ulovljena tijekom ribolova stoka od zajedničkog interesa pod nadzorom te zemlje; prilikom donošenja mjere Komisija, u skladu s člankom 5. stavkom 4. ove Uredbe o primjeni načela proporcionalnosti, određuje koja je vrsta i ulov te vrste obuhvaćen mjerom;
(e)
uvođenje ograničenja na korištenje luka Unije od strane plovila koja plove pod zastavom te zemlje i love stok od zajedničkog interesa i/ili srodne vrste i od strane plovila koja prevoze ribu i proizvode ribarstva koji potječu od stoka od zajedničkog interesa i/ili srodne vrste koju su ulovila plovila koja plove pod zastavom te zemlje ili plovila koja posjeduju odobrenje te zemlje a plove pod drugom zastavom; takva ograničenja ne primjenjuju se u slučajevima više sile ili pogibelji u smislu članka 18. UNCLOS-a za funkcije koje su nužne za otklanjanje tih situacija;
(f)
zabraniti gospodarskim subjektima iz Unije nabavu ribarskog plovila koje plovi pod zastavom te zemlje;
(g)
zabraniti ribarskim plovilima koja plove od zastavom države članice da je zamjene zastavom te zemlje;
(h)
zabraniti državama članicama da dozvole sklapanje ugovora o iznajmljivanju plovila prema kojima gospodarski subjekti iz Unije iznajmljuju svoja plovila gospodarskim subjektima iz te zemlje;
(i)
zabraniti izvoz u tu zemlju ribarskih plovila koja plove pod zastavom države članice ili ribarske opreme i materijala koji su potrebi za ribolov stoka od zajedničkog interesa;
(j)
zabraniti sklapanje privatnih trgovinskih dogovora između gospodarskih subjekata Unije s tom zemljom koji omogućavaju ribarskim plovilima koja plove pod zastavom države članice da koriste ribolovne mogućnosti te zemlje;
(k)
zabraniti zajedničke ribolovne operacije koje uključuju plovila koja plove pod zastavom države članice i ribarskih plovila koja plove pod zastavom te zemlje.
2. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 8. stavka 2.
Članak 5.
Opći zahtjevi u vezi s mjerama donesenima sukladno ovoj Uredbi
1. Mjere iz članka 4.:
(a)
odnose se na očuvanje stoka od zajedničkog interesa;
(b)
provode se zajedno s ograničenjima ribolova za plovila Unije, ili proizvodnje i potrošnje unutar Unije, koja se primjenjuju na ribu i proizvode ribarstva koji su proizvedeni od ili sadrže onu vrstu ribe na koju se usvojene mjere odnose;
(c)
razmjerne su ciljevima i u skladu s obvezama koje nameću međunarodni ugovori kojih je Unija stranka i sa svim ostalim mjerodavnim normama međunarodnog prava.
2. Mjere iz članka 4. uzimaju u obzir mjere koje su već poduzete sukladno Uredbi (EZ) br. 1005/2008.
3. Mjere iz članka 4. ne primjenjuju se na način koji bi predstavljao sredstvo proizvoljne ili neopravdane diskriminacije između zemalja u slučajevima u kojima prevladavaju jednaki uvjeti, ili sredstvo prikrivenog ograničavanja međunarodne trgovine.
4. Prilikom donošenja mjera iz članka 4. a kako bi osigurala da su te mjere sigurne za okoliš, učinkovite, razmjerne i u skladu s međunarodnim pravilima, Komisija ocjenjuje trgovinske, gospodarske i socijalne učinke tih mjera u kratkoročnom i dugoročnom smislu te administrativno opterećenje koje se veže uz njihovu provedbu.
5. Mjere iz članka 4. osiguravaju nadležnim tijelima primjeren sustav za njihovu provedbu.
Članak 6.
Postupci prije donošenja mjera u pogledu zemalja koje dopuštaju neodrživi ribolov
1. Kada Komisija smatra potrebnim donošenje mjera iz članka 4., obavješćuje predmetnu zemlju o namjeri da je odredi kao zemlju koja dopušta neograničeni ribolov. U takvim se slučajevima bez odgađanja obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
2. Ta obavijest sadrži informacije o razlozima za određivanje te zemlje kao zemlje koja dopušta neograničeni ribolov i opisuje moguće mjere koje se mogu poduzeti s tim u vezi sukladno ovoj Uredbi.
3. Prije donošenja mjera iz članka 4., Komisija osigurava predmetnoj zemlji razumnu mogućnost da odgovori na obavijest u pisanom obliku te da ispravi stanje u roku od jednog mjeseca od primitka obavijesti.
Članak 7.
Razdoblje primjene mjera u pogledu zemalja koje dopuštaju neodrživi ribolov
1. Primjena mjera iz članka 4. prestaje kada zemlja koja dopušta neodrživi ribolov donese potrebne korektivne mjere koje su potrebne za očuvanje i gospodarenje stokom od zajedničkog interesa, a takve su korektivne mjere:
(a)
usvojene samostalno ili su dogovorene u okviru konzultacija s Unijom i, prema potrebi, a drugim zemljama kojih se tiču; i
(b)
ne nanose štetu učinku mjera koje je Unija poduzela samostalno ili u suradnji s drugim zemljama s ciljem očuvanja predmetnih ribljih stokova.
2. Komisija donosi provedbene akte određujući jesu li ispunjeni uvjeti iz stavka 1. i, prema potrebi, predviđa prestanak primjene mjera koje su donijete sukladno članku 4. u pogledu predmetne države. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 8. stavka 2.
U opravdanim hitnim slučajevima koji se odnose na nepredvidive gospodarske ili socijalne smetnje, Komisija bez odgađanja donosi primjenjive provedbene akte u skladu s postupkom iz članka 8. stavka 3. u kojima odlučuje o prestanku primjene mjera koje su usvojene sukladno članku 4.
Članak 8.
Odborska procedura
1. Komisiji pomaže odbor. Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
3. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 8. Uredbe (E) br. 182/2011 zajedno s člankom 5. te Uredbe.
4. Rezultati ocjene iz članka 5. stavka 4. stavljaju se na raspolaganje Europskom parlamentu i Vijeću, u skladu s postupkom predviđenim u članku 10. stavku 4. Uredbe (EU) br. 182/2011, zajedno s dokumentima koji se navode.
Članak 9.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 25. listopada 2012.