NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1379/2013
ze dne 11. prosince 2013
o společné organizaci trhů s produkty rybolovu a akvakultury a o změně nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 104/2000
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 42 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Oblast působnosti společné rybářské politiky se vztahuje na opatření na trzích s produkty rybolovu a akvakultury v Unii. Společná organizace trhů s produkty rybolovu a akvakultury (dále jen „společná organizace trhů“) je nedílnou součástí společné rybářské politiky a měla by přispívat k naplnění jejích cílů. Jelikož společná rybářská politika prochází revizí, měla by být odpovídajícím způsobem upravena i společná organizace trhů.
(2)
Nařízení Rady (ES) č. 104/2000 (4) je nutno revidovat, aby se zohlednily nedostatky, které byly zjištěny při uplatňování ustanovení, jež platí v současnosti, nejnovější vývoj na trhu Unie a světových trzích a vývoj činností v odvětví rybolovu a akvakultury.
(3)
Rybolov hraje obzvláště významnou úlohu v hospodářství pobřežních regionů Unie, včetně nejvzdálenějších regionů. Vzhledem k tomu, že tato činnost zajišťuje rybářům v těchto regionech jejich obživu, je třeba podniknout kroky na podporu stability trhu a pro užší vzájemný vztah mezi nabídkou a poptávkou.
(4)
Ustanovení společné organizace trhů by měla být prováděna v souladu s mezinárodními závazky Unie, zejména pokud jde o závazky podle předpisů Světové obchodní organizace. Při obchodování s produkty rybolovu a akvakultury se třetími zeměmi by měly být zajištěny podmínky pro spravedlivou hospodářskou soutěž, zejména respektováním požadavků na udržitelnost a používáním sociálních standardů rovnocenných s požadavky, které platí pro produkty z Unie.
(5)
Je důležité, aby řízení společné organizace trhů probíhalo v souladu se zásadami řádné správy společné rybářské politiky.
(6)
Pro úspěch společné organizace trhů má zásadní význam, aby byli spotřebitelé prostřednictvím marketingových a vzdělávacích kampaní informováni o důležitosti konzumace ryb, o široké škále dostupných druhů ryb a o tom, že je důležité být schopen porozumět informacím uvedeným na štítcích.
(7)
Organizace producentů v odvětví rybolovu a organizace producentů v odvětví akvakultury (dále jen „organizace producentů“) jsou klíčovými subjekty, pokud jde o dosažení cílů společné rybářské politiky a společné organizace trhů. Proto je nezbytné posílit jejich odpovědnost a poskytnout jim potřebnou finanční podporu, aby mohly hrát významnější roli v každodenním řízení rybolovu, a zároveň ctít rámec vymezený cíli společné rybářské politiky. Rovněž je nezbytné zajistit, aby jejich členové vykonávali činnosti v odvětví rybolovu a akvakultury udržitelným způsobem, zlepšovali uvádění produktů na trh, shromažďovali informace o akvakultuře a zvyšovali své příjmy. Při naplňování těchto cílů by měly organizace producentů zohlednit rozdílné podmínky v odvětvích rybolovu a akvakultury, které v Unii, včetně nejvzdálenějších regionů, převažují, a zejména zvláštnosti drobného rybolovu a extenzivní akvakultury. Příslušné vnitrostátní orgány by měly mít možnost převzít zodpovědnost za plnění těchto cílů a v souladu s potřebami každého druhu rybolovu úzce spolupracovat s organizacemi producentů v otázkách řízení, a to případně včetně přidělování kvót a řízení intenzity rybolovu.
(8)
Měla by být přijata opatření na podporu odpovídajícího a reprezentativního zastoupení drobných producentů.
(9)
V zájmu posílení konkurenceschopnosti a životaschopnosti organizací producentů by měla být jasně definována vhodná kritéria pro jejich zřizování.
(10)
Meziodvětvové organizace zahrnující různé kategorie hospodářských subjektů v odvětvích rybolovu a akvakultury mohou pomoci zlepšit koordinaci uvádění na trh v rámci celého dodavatelského řetězce a vypracovat opatření v zájmu celého odvětví.
(11)
Je vhodné stanovit společné podmínky pro uznávání organizací producentů a meziodvětvových organizací členskými státy, pro rozšíření působnosti pravidel přijatých organizacemi producentů a meziodvětvovými organizacemi a pro sdílení nákladů vyplývajících z tohoto rozšíření působnosti. Rozšířování působnosti pravidel by mělo podléhat povolení Komisí.
(12)
Protože populace ryb představují sdílené zdroje, mohou jejich udržitelného a účinného využívání v určitých případech lépe dosáhnout organizace složené z členů z různých členských států a různých regionů. Je proto nutné také podporovat možnost zřizování národních nebo nadnárodních organizací producentů a sdružení organizací producentů, založených případně na biogeografických oblastech. Tyto organizace by měly být partnerstvími zaměřenými na přijímání společných a závazných pravidel a na zajištění rovných podmínek pro všechny zúčastněné strany, které provádějí rybolovné činnosti. Při zřizování takových organizací je nutno zajistit, aby nadále podléhaly pravidlům hospodářské soutěže stanoveným tímto nařízením a aby byla respektována nutnost zachovat spojení jednotlivých pobřežních společenství s rybolovem a vodami, které v minulosti využívaly.
(13)
Komise by měla podpořit podpůrná opatření s cílem prosazovat účast žen v organizacích producentů v odvětví akvakultury.
(14)
Aby mohly organizace producentů nasměrovat své členy k udržitelným činnostem v odvětvích rybolovu a akvakultury, měly by vypracovat a předložit příslušným orgánům členských států plán produkce a uvádění na trh s potřebnými opatřeními ke splnění cílů těchto organizací producentů.
(15)
Aby bylo dosaženo cílů společné rybářské politiky, pokud jde o výměty, je nezbytné rozšířit využívání selektivních lovných zařízení, jež zabrání odlovu podměrečných ryb.
(16)
Vzhledem k nepředvídatelnosti rybolovných činností je vhodné vytvořit mechanismus pro skladování produktů rybolovu určených k lidské spotřebě, a to na podporu větší stability trhu a vyšších výnosů z produktů, zejména vytvořením přidané hodnoty. Tento mechanismus by měl přispět ke stabilizaci a sbližování místních trhů v Unii v zájmu dosažení cílů vnitřního trhu.
(17)
V zájmu zohlednění různých cen v Unii by měla být každá organizace producentů v odvětví rybolovu oprávněna navrhnout cenu za účelem spuštění mechanismu skladování. Tato spouštěcí cena by měla být stanovena tak, aby byla zachována spravedlivá hospodářská soutěž mezi hospodářskými subjekty.
(18)
Zavedení a používání společných obchodních norem by mělo umožnit zásobování trhu udržitelnými produkty a plné využití potenciálu vnitřního trhu s produkty rybolovu a akvakultury a mělo by usnadnit obchodování založené na spravedlivé hospodářské soutěži, a pomoci tak zvýšit ziskovost produkce. Za tímto účelem by se měly nadále uplatňovat platné obchodní normy.
(19)
Je nutno zajistit, aby dovážené produkty vstupující na trh Unie splňovaly stejné požadavky a obchodní normy, jaké musí dodržovat producenti Unie.
(20)
Za účelem zajištění vysoké úrovně ochrany lidského zdraví by měly produkty rybolovu a akvakultury uváděné na trh Unie splňovat platná pravidla v oblasti bezpečnosti potravin a hygieny, a to bez ohledu na svůj původ.
(21)
S cílem poskytnou spotřebitelům informovanou volbu je nezbytné, aby dostávali jasné a srozumitelné informace, zejména o původu produktů a způsobech jejich produkce.
(22)
Používání ekoznačky pro produkty rybolovu a akvakultury, ať pocházející z Unie nebo ze třetích zemí, umožňuje poskytování jasných informací o ekologické udržitelnosti těchto produktů. Proto je nutné, aby Komise posoudila možnost vypracování a zavedení minimálních kritérií pro vytvoření ekoznačky pro produkty rybolovu a akvakultury na úrovni celé Unie.
(23)
Za účelem ochrany spotřebitele by příslušné vnitrostátní orgány odpovědné za sledování a vymáhání plnění povinností stanovených v tomto nařízení měly plně využívat dostupné technologie, včetně testů DNA, aby odradily hospodářské subjekty od falešného značení odlovů.
(24)
Na produkci nebo uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh by se měla vztahovat pravidla hospodářské soutěže týkající se dohod, rozhodnutí a jednání podle článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen "Smlouva o fungování EU"), pokud jejich uplatňování nebrání fungování společné organizace trhů nebo neohrožuje dosažení cílů stanovených v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
(25)
Je vhodné stanovit pravidla hospodářské soutěže, která se vztahují na produkci a uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, s přihlédnutím ke zvláštním aspektům odvětví rybolovu a akvakultury, k nimž patří roztříštěnost odvětví, skutečnost, že ryby jsou sdíleným zdrojem, a velká míra dovozů, na něž by se měla vztahovat stejná pravidla, jako na unijní produkty rybolovu a akvakultury. V zájmu zjednodušení by se měla příslušná ustanovení nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 (5) začlenit do tohoto nařízení. Nařízení (ES) č. 1184/2006 by se proto již na produkty rybolovu a akvakultury nemělo vztahovat.
(26)
Je nutné zlepšit shromažďování, zpracování a šíření ekonomických informací o trzích s produkty rybolovu a akvakultury v Unii.
(27)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení ustanovení tohoto nařízení, pokud jde o lhůty, postupy a formuláře žádostí o uznání organizací producentů a meziodvětvových organizací a pro odnětí tohoto uznání; formát, lhůty a postupy uplatňované členskými státy při informování o rozhodnutích o udělení nebo odnětí uznání; formát a postupy pro oznamování pravidel závazných pro všechny producenty nebo hospodářské subjekty členskými státy; formát a strukturu plánů produkce a uvádění na trh, jakož i postupy a lhůty pro jejich předkládání a schvalování; a formát, v němž členské státy zveřejňují spouštěcí ceny, by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6).
(28)
Nařízení (ES) č. 104/2000 by mělo být zrušeno. V zájmu zajištění návaznosti ustanovení o informování spotřebitele by se však článek 4 uvedeného nařízení měl použít až do 12. prosince 2014.
(29)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zavedení společné organizace trhů s produkty rybolovu a akvakultury, nemůže být vzhledem k společné povaze trhu s produkty rybolovu a akvakultury uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej lze z důvodu jeho rozsahu a účinků a potřeby další společné činnosti lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(30)
Nařízení (ES) č. 1184/2006 a (ES) č. 1224/2009 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
1. Zřizuje se společná organizace trhů s produkty rybolovu a akvakultury (dále jen „společná organizace trhů“).
2. Společná organizace trhů zahrnuje tyto prvky:
a)
profesní organizace;
b)
obchodní normy;
c)
informace pro spotřebitele;
d)
pravidla hospodářské soutěže;
e)
informace o trhu.
3. Společná organizace trhů se doplňuje, pokud jde o vnější aspekty, nařízením Rady (EU) č. 1220/2012 (7) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1026/2012 (8).
4. Provádění společné organizace trhů je způsobilé k získání finanční podpory Unie podle budoucího právního aktu Unie, jímž se stanoví podmínky finanční podpory námořní politiky a politiky rybolovu pro období 2014-2020.
Článek 2
Oblast působnosti
Společná organizace trhů se vztahuje na produkty rybolovu a akvakultury uvedené v příloze I tohoto nařízení, které jsou uváděny na trh v Unii.
Článek 3
Cíle
Cíle společné organizace trhů jsou shodné s cíli stanovenými v článku 35 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (9).
Článek 4
Zásady
Společná organizace trhů se řídí zásadami řádné správy, které jsou stanoveny v článku 3 nařízení (EU) č. 1380/2013.
Článek 5
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 4 nařízení (EU) č. 1380/2013, jakož i definice uvedené v článku 4 nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 (10), v článku 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 (11), v článcích 2 a 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (12) a v článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (13). Dále se rozumí:
a)
„produkty rybolovu“ vodní organismy získané rybolovnou činností nebo produkty z nich odvozené, jak je uvedeno v příloze I;
b)
„produkty akvakultury“ vodní organismy v jakékoli fázi jejich životního cyklu získané činností v oblasti akvakultury nebo produkty z nich odvozené, jak je uvedeno v příloze I;
c)
„producentem“ fyzická nebo právnická osoba, která používá výrobní prostředky, aby získala produkty rybolovu nebo akvakultury za účelem jejich uvádění na trh;
d)
„odvětvím rybolovu a akvakultury“ odvětví hospodářství, které zahrnuje veškeré činnosti v oblasti produkce, zpracování a uvádění produktů rybolovu nebo akvakultury na trh;
e)
„dodáním na trh“ dodání produktu rybolovu nebo akvakultury k distribuci, spotřebě nebo použití na trhu Unie v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu nebo bezplatně;
f)
„uvedením na trh“ první dodání produktu rybolovu nebo akvakultury na trh Unie;
g)
„maloobchodem“ manipulace s potravinami nebo jejich zpracování a skladování v místě prodeje nebo dodávky konečnému spotřebiteli, včetně distribučních terminálů, provozů veřejného stravování, závodních jídelen, podnikových restauračních služeb, restaurací a dalších podobných stravovacích provozoven, obchodů, distribučních center supermarketů a velkoobchodních prodejen;
h)
„balenými produkty rybolovu a akvakultury“ produkty rybolovu a akvakultury, které jsou „balenou potravinou“ ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. e) nařízení (ES) č. 1169/2011.
KAPITOLA II
PROFESNÍ ORGANIZACE
ODDÍL I
Zřizování, cíle a opatření
Článek 6
Zřízení organizací producentů v odvětví rybolovu a organizací producentů v odvětví akvakultury
1. Z podnětu producentů produktů rybolovu nebo produktů akvakultury lze zřizovat v jednom či více členských státech organizace producentů v odvětví rybolovu a organizace producentů v odvětví akvakultury (společně dále jen „organizace producentů“) a uznávat je v souladu s oddílem II.
2. V případě potřeby se při zřizování organizací producentů zohlední zvláštní situace drobných producentů.
3. Organizace producentů, která zastupuje odvětví rybolovu i akvakultury, může být zřízena jako společná organizace producentů v odvětvích rybolovu a akvakultury.
Článek 7
Cíle organizací producentů
1. Organizace producentů v odvětví rybolovu sledují tyto cíle:
a)
prosazovat životaschopné a udržitelné rybolovné činnosti svých členů v plném souladu s politikou zachování zdrojů, vymezené zejména v nařízení (EU) č. 1380/2013 a v právu životního prostředí, při respektování sociální politiky a pokud tak příslušný členský stát stanoví, za účasti na řízení mořských biologických zdrojů;
b)
co nejvíce zamezit a snížit nežádoucí úlovky komerčních populací a v případě potřeby optimálně využívat takové úlovky, aniž by se vytvořil trh s úlovky, které nedosahují minimální referenční velikosti pro zachování zdrojů, v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1380/2013;
c)
přispívat ke sledovatelnosti produktů rybolovu a k přístupu spotřebitelů k jasným a srozumitelným informacím;
d)
přispívat k vyloučení nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu.
2. Organizace producentů v odvětví akvakultury sledují tyto cíle:
a)
prosazovat udržitelné činnosti svých členů v oblasti akvakultury poskytováním příležitosti pro jejich rozvoj v plném souladu zejména s nařízením (EU) č. 1380/2013 a právem životního prostředí, při respektování sociální politiky;
b)
zajišťovat, aby činnosti jejich členů byly v souladu s vnitrostátními strategickými plány uvedenými v článku 34 nařízení (EU) č. 1380/2013;
c)
snažit se zajišťovat, aby krmiva vyráběná z produktů rybolovu a používaná v akvakultuře pocházela z udržitelně řízeného rybolovu.
3. Organizace producentů sledují vedle cílů uvedených v odstavcích 1 a 2 dva nebo více z těchto cílů:
a)
zlepšovat podmínky pro uvádění produktů rybolovu a akvakultury pocházejících od členů těchto organizací na trh;
b)
zlepšovat hospodářské výnosy;
c)
stabilizovat trhy;
d)
přispívat k zásobování potravinami a prosazovat přísné normy pro jakost a bezpečnost potravin a současně přispívat k zaměstnanosti v pobřežních a venkovských oblastech;
e)
zmenšovat environmentální dopad rybolovu, zejména prostřednictvím opatření ke zlepšení selektivity lovných zařízení.
4. Organizace producentů mohou sledovat i jiné, doplňkové cíle.
Článek 8
Opatření přijímaná organizacemi producentů
1. K dosažení cílů stanovených v článku 7 mohou organizace producentů využít mimo jiné tato opatření:
a)
přizpůsobení produkce požadavkům trhu;
b)
usměrňování nabídky a uvádění produktů svých členů na trh;
c)
propagace unijních produktů rybolovu a akvakultury svých členů nediskriminačním způsobem, s využitím například osvědčování, a zejména označení původu, značek ověřené kvality, zeměpisných označení, zaručených tradičních specialit a významu pro udržitelnost;
d)
kontrolování, zda jsou činnosti jejich členů v souladu s pravidly stanovenými dotyčnou organizací producentů, a přijímání opatření pro zajištění takového souladu;
e)
podpora odborné učňovské přípravy a programů spolupráce na podporu mladých lidí vstupujících do tohoto odvětví;
f)
zmenšování dopadu rybolovu na životní prostředí, zejména prostřednictvím opatření ke zlepšení selektivity rybolovných zařízení;
g)
podpora používání informačních a komunikačních technologií s cílem zlepšit uvádění produktů rybolovu na trh a jejich ceny;
h)
usnadnění přístupu spotřebitelů k informacím o produktech rybolovu a akvakultury.
2. Organizace producentů v odvětví rybolovu mohou rovněž využít tato opatření:
a)
kolektivně plánovat a řídit rybolovné činnosti svých členů, s výhradou organizace řízení mořských biologických zdrojů členskými státy, včetně vypracování a provádění opatření ke zlepšení selektivnosti rybolovných činností a poskytování poradenství příslušným orgánům;
b)
zamezení a minimalizování nežádoucích úlovků účastí na vývoji a používání technických opatření a optimální využití nežádoucích úlovků komerčních populací, aniž by se vytvořil trh s úlovky, které nedosahují minimální referenční velikosti pro zachování zdrojů, v souladu s čl. 15 odst. 11 nařízení (EU) č. 1380/2013 a případně s čl. 34 odst. 2 tohoto nařízení;
c)
řízení dočasného skladování pro produkty rybolovu v souladu s články 30 a 31 tohoto nařízení.
3. Organizace producentů v odvětví akvakultury mohou rovněž využít tato opatření:
a)
prosazování udržitelných činností v oblasti akvakultury, zejména s ohledem na ochranu životního prostředí, zdraví a dobré životní podmínky zvířat;
b)
shromažďování informací o produktech uváděných na trh, včetně ekonomických informací o prvním prodeji a o odhadech produkce;
c)
shromažďování informací o životním prostředí;
d)
plánování řízení činností svých členů v odvětví akvakultury;
e)
podpora programů pro odborníky za účelem propagace produktů udržitelné akvakultury.
Článek 9
Zřízení sdružení organizací producentů
1. Z podnětu organizací producentů uznaných v jednom či více členských státech lze zřizovat sdružení organizací producentů.
2. Není-li stanoveno jinak, ustanovení tohoto nařízení vztahující se na organizace producentů se použijí rovněž na sdružení organizací producentů.
Článek 10
Cíle sdružení organizací producentů
1. Sdružení organizací producentů sledují tyto cíle:
a)
provádět účinnějším a udržitelnějším způsobem cíle organizací producentů, které jsou členy sdružení, uvedené v článku 7;
b)
koordinovat a rozvíjet činnosti ve společném zájmu organizací producentů, které jsou členy sdružení.
2. Sdružení organizací producentů jsou způsobilá pro finanční podporu v souladu s budoucím právním aktem Unie, jímž se stanoví podmínky finanční podpory námořní politiky a politiky rybolovu pro období 2014-2020.
Článek 11
Zřízení meziodvětvových organizací
Z podnětu producentů v odvětví rybolovu a akvakultury v jednom či více členských státech lze zřizovat meziodvětvové organizace a uznávat je v souladu s oddílem II.
Článek 12
Cíle meziodvětvových organizací
Meziodvětvové organizace zlepšují koordinaci a podmínky pro dodávání produktů rybolovu a akvakultury na trh Unie.
Článek 13
Opatření uplatňovaná meziodvětvovými organizacemi
K dosažení cílů uvedených v článku 12 mohou meziodvětvové organizace využít tato opatření:
a)
vypracování vzorových smluv slučitelných s právem Unie;
b)
propagace unijních produktů rybolovu a akvakultury nediskriminačním způsobem, využíváním například osvědčování, a zejména označení původu, značek ověřené kvality, zeměpisných označení, zaručených tradičních specialit a významu pro udržitelnost;
c)
stanovení pravidel týkajících se produkce a uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, která jsou přísnější než pravidla obsažená v právních předpisech Unie nebo členských států;
d)
zlepšení kvality, znalostí a transparentnosti, pokud jde o produkci a trh, jakož i provádění činností v oblasti profesní a učňovské odborné přípravy, například pokud jde o otázky jakosti a sledovatelnosti, bezpečnosti potravin a za účelem podpory výzkumu;
e)
provádění výzkumu a studií trhu a rozvíjení metod, které optimalizují fungování trhu, včetně využívání informačních a komunikačních technologií, jakož i shromažďování socioekonomických údajů;
f)
poskytování informací a provádění výzkumu potřebného k zajištění udržitelných dodávek v množství, jakosti a ceně, které odpovídají požadavkům trhu a očekáváním spotřebitelů;
g)
propagace druhů získaných z rybích populací, které jsou v udržitelném stavu, mají cennou výživovou hodnotu a nejsou konzumovány ve velké míře, mezi spotřebiteli;
h)
kontrolování, zda jsou činnosti jejich členů v souladu s pravidly stanovenými dotyčnou meziodvětvovou organizací, a přijímání opatření pro zajištění takového souladu.
ODDÍL II
Uznávání
Článek 14
Uznávání organizací producentů
1. Členské státy mohou za organizace producentů uznat veškerá seskupení zřízená z podnětu producentů v odvětví rybolovu nebo akvakultury, která požádají o toto uznání, za podmínky, že:
a)
dodržují zásady uvedené v článku 17 a pravidla přijatá k jejich provedení;
b)
na území dotčeného členského státu či jeho části vykonávají dostatečnou ekonomickou činnost, zejména s ohledem na počet členů nebo objem obchodovatelné produkce;
c)
mají právní subjektivitu podle vnitrostátního práva daného členského státu, jsou v něm usazena a mají své úřední sídlo na jeho území;
d)
jsou schopna sledovat cíle stanovené v článku 7;
e)
dodržují pravidla hospodářské soutěže uvedená v kapitole V;
f)
nezneužívají dominantní postavení na daném trhu; a
g)
poskytují příslušné podrobné informace o svých členech, o svém řízení a o svých zdrojích financování.
2. Organizace producentů uznané před 29. prosince 2013 se pro účely tohoto nařízení považují za organizace producentů a jsou vázány jeho ustanoveními.
Článek 15
Finanční podpora organizacím producentů nebo sdružením organizací producentů
Opatření týkající se uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, jejichž cílem je vytvořit nebo restrukturalizovat organizace producentů nebo sdružení organizací producentů, lze finančně podpořit v souladu s budoucím právním aktem Unie, jímž se stanoví podmínky finanční podpory námořní politiky a politiky rybolovu pro období 2014-2020.
Článek 16
Uznání meziodvětvových organizací
1. Členské státy mohou za meziodvětvové organizace uznat seskupení hospodářských subjektů usazená na jejich území, která o toto uznání požádají, za podmínky, že:
a)
dodržují zásady uvedené v článku 17 a s pravidla přijatá k jejich provedení;
b)
zastupují významnou část činnosti v oblasti produkce a zpracování nebo uvádění na trh, pokud jde o produkty rybolovu a akvakultury nebo produkty zpracované z produktů rybolovu a akvakultury;
c)
sama neprodukují, nezpracovávají ani neuvádějí na trh produkty rybolovu a akvakultury nebo produkty zpracované z produktů rybolovu a akvakultury;
d)
mají právní subjektivitu podle vnitrostátního práva daného členského státu, jsou v něm usazena a mají své úřední sídlo na jeho území;
e)
jsou schopna sledovat cíle stanovené v článku 12;
f)
přihlížejí k zájmům spotřebitelů;
g)
nebrání řádnému fungování společné organizace trhů, a
h)
dodržují pravidla hospodářské soutěže uvedená v kapitole V.
2. Organizace zřízené před 29. prosince 2013 mohou být uznány za meziodvětvové organizace pro účely tohoto nařízení za předpokladu, že má dotčený členský stát za to, že dodržují ustanovení tohoto nařízení o meziodvětvových organizacích.
3. Meziodvětvové organizace uznané před 29. prosince 2013 se pro účely tohoto nařízení považují za meziodvětvové organizace a jsou vázány jeho ustanoveními.
Článek 17
Vnitřní fungování organizací producentů a meziodvětvových organizací
Vnitřní fungování organizací producentů a meziodvětvových organizací uvedených v článcích 14 a 16 je založeno na těchto zásadách:
a)
jejich členové dodržují pravidla přijatá těmito organizacemi v oblastech využívání rybolovu, produkce a uvádění na trh;
b)
zákaz diskriminace mezi členy, především z důvodu státní příslušnosti nebo místa usazení;
c)
výběr finančních příspěvků od členů za účelem financování organizace;
d)
demokratické fungování, umožňující členům kontrolovat svou organizaci a její rozhodnutí;
e)
ukládání účinných, odrazujících a přiměřených sankcí za porušování povinností stanovených vnitřními pravidly dané organizace, zejména v případě neplacení finančních příspěvků.;
f)
vymezení pravidel pro přijímání nových členů a pro rušení členství;
g)
vymezení účetních a rozpočtových pravidel nezbytných pro řízení organizace.
Článek 18
Kontroly a odnětí uznání členskými státy
1. Členské státy provádějí v pravidelných intervalech kontroly, aby ověřily, že organizace producentů a meziodvětvové organizace dodržují podmínky pro uznání uvedené v článcích 14 a 16. Nedodržování podmínek může mít za následek odnětí uznání.
2. Členský stát, v němž se nachází úřední sídlo organizace producentů nebo meziodvětvové organizace, jejíž členové pocházejí z různých členských států, nebo sdružení organizací producentů uznaných v různých členských státech, naváže společně s ostatními dotčenými členskými státy správní spolupráci, která je nezbytná k provádění kontrol činností dotyčných organizací nebo sdružení.
Článek 19
Přidělování rybolovných práv
Při plnění svých úkolů organizace producentů, jejímiž členy jsou státní příslušníci různých členských států, nebo sdružení organizací producentů uznaných v různých členských státech dodržuje předpisy upravující přidělování rybolovných práv mezi členské státy v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1380/2013.
Článek 20
Kontroly prováděné Komisí
1. Aby bylo zajištěno dodržování podmínek pro uznání organizací producentů nebo meziodvětvových organizací stanovených v článcích 14 a 16, může Komise provádět kontroly a případně požádá, aby členské státy organizacím producentů nebo meziodvětvovým organizacím odejmuly uznání.
2. Členské státy sdělí Komisi elektronickými prostředky veškerá rozhodnutí o udělení nebo odnětí uznání. Komise veškeré takové informace zpřístupní veřejnosti.
Článek 21
Prováděcí akty
1. Komise přijímá prováděcí akty týkající se:
a)
lhůt, postupů a formulářů žádostí o uznání organizací producentů a meziodvětvových organizací podle článků 14 a 16 nebo pro odnětí tohoto uznání podle článku 18;
b)
formátu, lhůt a postupů uplatňovaných členskými státy při informování Komise o rozhodnutích o udělení nebo odnětí uznání podle čl. 20 odst. 2.
Prováděcí akty přijaté podle písmene a) se případně přizpůsobují zvláštním znakům drobného rybolovu a akvakultury.
2. Prováděcí akty uvedené v odstavci 1 se přijímají přezkumným postupem podle čl. 43 odst. 2.
ODDÍL III
Rozšíření působnosti pravidel
Článek 22
Rozšíření působnosti pravidel organizací producentů
1. Členský stát může učinit pravidla dohodnutá v rámci určité organizace producentů závaznými pro producenty, kteří nejsou členy této organizace a kteří uvádějí na trh produkty v oblasti, v níž je daná organizace producentů reprezentativní, a to za podmínky, že:
a)
organizace producentů byla zřízena na dobu alespoň jednoho roku a je v jednom členském státě považována za reprezentativní s ohledem na produkci a uvádění produktů na trh, včetně případně odvětví drobného rybolovu, a podá žádost příslušným vnitrostátním orgánům;
b)
pravidla, jejichž působnost má být rozšířena, se týkají kteréhokoli z opatření pro organizace producentů, jež jsou stanovena v čl. 8 odst. 1 písm. a), b) a c), čl. 8 odst. 2 písm. a) a b) a čl. 8 odst. 3 písm. a) až e);
c)
jsou dodržena pravidla hospodářské soutěže uvedená v kapitole V.
2. Pro účely odst. 1 písm. a) se organizace producentů v odvětví rybolovu považuje za reprezentativní, pokud na ni připadá alespoň 55 % množství příslušného produktu uvedeného na trh v předchozím roce v oblasti, v níž se navrhuje rozšíření působnosti pravidel.
3. Pro účely odst. 1 písm. a) se organizace producentů v odvětví akvakultury považuje za reprezentativní, pokud na ni připadá alespoň 40 % množství příslušného produktu uvedeného na trh v předchozím roce v oblasti, v níž se navrhuje rozšíření působnosti pravidel;
4. Pravidla, jejichž působnost má být rozšířena na nečleny, se použijí po dobu 60 dnů až 12 měsíců.
Článek 23
Rozšíření působnosti pravidel meziodvětvových organizací
1. Členský stát může učinit některé dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě, jež byly dohodnuty v rámci určité meziodvětvové organizace, závaznými v určité oblasti nebo určitých oblastech pro ostatní hospodářské subjekty, které nepatří do této organizace, a to za podmínky, že:
a)
meziodvětvová organizace pokrývá alespoň 65 % v každé z nejméně dvou následujících činností: produkce, zpracování nebo uvádění na trh příslušného produktu v předchozím roce v dotyčné oblasti nebo oblastech členského státu a tato organizace podá žádost příslušným vnitrostátním orgánům; a
b)
pravidla, jejichž působnost má být rozšířena na ostatní hospodářské subjekty, se týkají kteréhokoli z opatření pro meziodvětvové organizace, jež jsou stanovena v čl. 13 písm. a) až g), a ostatním hospodářským subjektům v dotyčném členském státě nebo v Unii nezpůsobují škodu.
2. Pravidla, jejichž působnost je rozšířena, lze učinit závaznými nejvýše na dobu tří let, aniž je dotčen čl. 25 odst. 4.
Článek 24
Odpovědnost
Je-li podle článků 22 a 23 rozšířena působnost pravidel na nečleny, může dotyčný členský stát rozhodnout, že nečlenové uhradí organizaci producentů nebo meziodvětvové organizaci ekvivalent veškerých nákladů nebo jejich části, hrazených členy v důsledku uplatňování pravidel, jejichž působnost byla rozšířena na nečleny.
Článek 25
Povolení Komisí
1. Členské státy oznámí Komisi pravidla, která podle článků 22 a 23 zamýšlí učinit závaznými pro všechny producenty nebo hospodářské subjekty v určité oblasti nebo určitých oblastech.
2. Komise přijme rozhodnutí, kterým povolí rozšíření působnosti pravidel podle odstavce 1, pokud:
a)
jsou dodržena ustanovení článků 22 a 23;
b)
jsou dodržena pravidla hospodářské soutěže uvedená v kapitole V;
c)
rozšíření působnosti neohrožuje volný obchod; a
d)
není ohroženo dosažení cílů článku 39 Smlouvy o fungování EU.
3. Do jednoho měsíce od přijetí oznámení Komise přijme rozhodnutí, kterým rozšíření působnosti pravidel povolí nebo zamítne, a informuje o tom členské státy. Nepřijme-li Komise rozhodnutí do jednoho měsíce od přijetí oznámení, má se za to, že Komise rozšíření působnosti pravidel povolila.
4. Povolené rozšíření působnosti pravidel může být po uplynutí počáteční doby používáno i nadále, a to i na základě tichého souhlasu bez výslovného dalšího povolení, pokud dotyčný členský stát oznámil další dobu používání Komisi alespoň jeden měsíc před uplynutím počáteční doby a Komise toto další používání buď povolila, nebo k němu nevznesla námitky do jednoho měsíce ode dne přijetí uvedeného oznámení.
Článek 26
Odnětí povolení
Komise může provádět kontroly a odejmout povolení rozšíření působnosti pravidel, pokud zjistí, že není splněn některý z požadavků pro povolení rozšíření působnosti. Komise o takovém odnětí informuje členské státy.
Článek 27
Prováděcí akty
Komise přijímá prováděcí akty stanovící pravidla týkající se formátu a postupu oznamování podle čl. 25 odst. 1. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 43 odst. 2.
ODDÍL IV
Plánování produkce a uvádění na trh
Článek 28
Plán produkce a uvádění na trh
1. Každá organizace producentů předloží svým příslušným vnitrostátním orgánům ke schválení plán produkce a uvádění na trh alespoň pro hlavní druhy, které uvádí na trh. Tyto plány produkce a uvádění na trh jsou zaměřeny na dosažení cílů stanovených v článcích 3 a 7.
2. Plán produkce a uvádění na trh zahrnuje:
a)
plán produkce pro lovené nebo chované druhy;
b)
strategii uvádění produktů na trh zaměřenou na přizpůsobení množství, jakosti a obchodní úpravy nabídky požadavkům trhu;
c)
opatření přijímaná organizací producentů s cílem přispět k plnění cílů stanovených v článku 7;
d)
zvláštní preventivní opatření pro úpravu nabídky druhů, u kterých se během roku obvykle objevují obtíže s uváděním na trh;
e)
sankce pro členy, kteří porušují rozhodnutí přijatá k provádění dotyčného plánu.
3. Příslušné vnitrostátní orgány schválí plán produkce a uvádění na trh. Po jeho schválení organizace producentů plán neprodleně provede.
4. Organizace producentů mohou plán produkce a uvádění na trh revidovat a v takovém případě jej předloží příslušným vnitrostátním orgánům ke schválení.
5. Organizace producentů vypracuje výroční zprávu o svých činnostech na základě plánu produkce a uvádění na trh a předloží ji svým příslušným vnitrostátním orgánům ke schválení.
6. Organizace producentů mohou obdržet finanční podporu na přípravu a plnění plánů produkce a uvádění na trh v souladu s budoucím právním aktem Unie, jímž se stanoví podmínky finanční podpory námořní politiky a politiky rybolovu pro období 2014-2020.
7. Členské státy provádějí kontroly, aby zajistily, že každá organizace producentů plní povinnosti stanovené v tomto článku. Neplnění povinností může mít za následek odnětí uznání.
Článek 29
Prováděcí akty
1. Komise přijímá prováděcí akty týkající se:
a)
formátu a struktury plánu produkce a uvádění na trh uvedeného v článku 28;
b)
postupu a lhůt pro předkládání plánů produkce a uvádění na trh uvedených v článku 28 organizacemi producentů a pro jejich schvalování členskými státy.
2. Prováděcí akty uvedené v odstavci 1 se přijímají přezkumným postupem podle čl. 43 odst. 2.
ODDÍL V
Stabilizace trhů
Článek 30
Mechanismus skladování
Organizace producentů v odvětví rybolovu mohou obdržet finanční podporu pro skladování produktů rybolovu uvedených v příloze II, pokud:
a)
jsou splněny podmínky pro skladování stanovené v budoucím právním aktu Unie, jímž se stanoví podmínky finanční podpory námořní politiky a politiky rybolovu pro období 2014-2020;
b)
produkty byly organizacemi producentů v odvětví rybolovu uvedeny na trh a při spouštěcí ceně uvedené v článku 31 se pro ně nenašel žádný kupující;
c)
produkty splňují společné obchodní normy zavedené v souladu s článkem 33 a jejich jakost vyhovuje lidské spotřebě;
d)
produkty jsou konzervovány nebo zpracovány a uchovávány v nádržích nebo klecích, prostřednictvím zmrazování, ať na palubě plavidla nebo v zařízeních na pevnině, solení, sušení, nakládání či případně vaření nebo pasterace, rovněž za použití filetování, sekání nebo případně odstranění hlav;
e)
produkty jsou z uskladnění později znovu uvedeny na trh k lidské spotřebě;
f)
produkty zůstanou v uskladnění nejméně pět dnů.
Článek 31
Ceny spouštějící mechanismus skladování
1. Před začátkem každého roku může každá organizace producentů v odvětví rybolovu sama předložit návrh ceny, kterou se spustí mechanismus skladování podle článku 30 pro produkty rybolovu uvedené v příloze II.
2. Spouštěcí cena nepřekročí 80 % vážené průměrné ceny zaznamenané u dotyčného produktu v oblasti činnosti dané organizace producentů během tří let bezprostředně předcházejících roku, pro nějž je spouštěcí cena stanovena.
3. Při stanovení spouštěcí ceny se berou v úvahu tyto okolnosti:
a)
vývoj produkce a poptávky;
b)
stabilizace tržních cen;
c)
sbližování trhů;
d)
příjmy producentů;
e)
zájmy spotřebitelů.
4. Členské státy po přezkoumání návrhů organizací producentů, jež jsou uznány na jejich území, stanoví spouštěcí ceny, které organizace producentů použijí. Tyto ceny se stanovují na základě kritérií uvedených v odstavcích 2 a 3. Ceny se zveřejní.
Článek 32
Prováděcí akty
Komise přijímá prováděcí akty týkající se formátu, v němž členské státy zveřejňují spouštěcí ceny podle čl. 31 odst. 4. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 43 odst. 2.
KAPITOLA III
SPOLEČNÉ OBCHODNÍ NORMY
Článek 33
Stanovení společných obchodních norem
1. Aniž je dotčen článek 47, je možné stanovit společné obchodní normy pro produkty rybolovu, které jsou uvedeny v příloze I, bez ohledu na jejich původ (z Unie nebo dovezené), a které jsou určeny pro lidskou spotřebu.
2. Normy uvedené v odstavci 1 se mohou týkat jakosti, velikosti, hmotnosti, balení, obchodní úpravy nebo označování produktů, a zejména:
a)
minimálních velikostí pro uvedení na trh, s přihlédnutím k nejlepším dostupným vědeckým stanoviskům; tyto minimální velikosti pro uvedení na trh v příslušných případech odpovídají minimálním referenčním velikostem pro zachování zdrojů v souladu s čl. 15 odst. 10 nařízení (EU) č. 1380/2013,
b)
specifikací pro konzervované produkty v souladu s požadavky týkajícími se zachování zdrojů a mezinárodními závazky.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí, aniž jsou dotčeny:
a)
nařízení (ES) č. 178/2002;
b)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 (14);
c)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 (15);
d)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 (16);
e)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (17);
f)
nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 (18); a
g)
nařízení (ES) č. 1224/2009.
Článek 34
Dodržování společných obchodních norem
1. Produkty určené k lidské spotřebě, pro něž jsou stanoveny společné obchodní normy, lze uvádět na trh Unie pouze v souladu s těmito normami.
2. Veškeré vyložené produkty rybolovu, včetně těch, které nesplňují společné obchodní normy, mohou být použity k jiným účelům než přímé lidské spotřebě, zejména na rybí moučku, rybí tuk, krmiva pro zvířata v zájmovém chovu, potravinářské přídatné látky, léčivé přípravky nebo kosmetické výrobky.
KAPITOLA IV
INFORMACE PRO SPOTŘEBITELE
Článek 35
Povinné informace
1. Aniž je dotčeno nařízení (EU) č. 1169/2011, produkty rybolovu a akvakultury uvedené v příloze I písm. a), b), c) a e) tohoto nařízení, které jsou uváděny na trh v Unii, mohou být bez ohledu na svůj původ nebo způsob uvádění na trh nabízeny k prodeji konečnému spotřebiteli nebo zařízení společného stravování pouze tehdy, pokud příslušná etiketa nebo štítek uvádějí:
a)
obchodní označení příslušného druhu a jeho vědecký název;
b)
způsob produkce, vyjádřený především slovy „…odlov…“ nebo „…odlov ve sladkých vodách …“ nebo „… chov…“;
c)
oblast, v níž byl produkt odloven nebo odchován, a kategorii lovného zařízení použitého při rybolovu v souladu s prvním sloupcem přílohy III tohoto nařízení;
d)
zda byl produkt rozmražen;
e)
případně datum minimální trvanlivosti.
Požadavek uvedený v písmeni d) se nevztahuje na:
a)
složky přítomné v konečném výrobku;
b)
potraviny, jejichž zmrazení je z technologického hlediska nezbytnou součástí výrobního procesu;
c)
produkty rybolovu a akvakultury dříve zmrazené z důvodu bezpečnosti z hlediska zdraví v souladu s přílohou III oddílem VIII nařízení (ES) č. 853/2004;
d)
produkty rybolovu a akvakultury, které byly rozmraženy před uzením, solením, vařením, nakládáním, sušením nebo kombinací některých z těchto postupů.
2. Pro nebalené produkty rybolovu a akvakultury mohou být povinné údaje uvedené v odstavci 1 poskytovány při maloobchodním prodeji prostřednictvím obchodních informací, například billboardů nebo plakátů.
3. Pokud se k prodeji konečnému spotřebiteli nebo zařízení společného stravování nabízí smíšený produkt složený z téhož druhu, který byl však získán různými způsoby produkce, uvede se způsob produkce u každé šarže. Pokud se k prodeji konečnému spotřebiteli nebo zařízení společného stravování nabízí smíšený produkt složený z téhož druhu, který však pochází z různých oblastí odlovu nebo zemí chovu, uvede se alespoň oblast šarže, která je z hlediska množství nejreprezentativnější, a rovněž údaje o tom, že produkty pocházejí rovněž z jiných oblastí odlovu nebo chovu.
4. Členské státy mohou osvobodit od požadavků uvedených v odstavci 1 malá množství produktů prodávaná přímo z rybářských plavidel spotřebitelům za předpokladu, že jejich hodnota nepřekročí hodnotu uvedenou v čl. 58 odst. 8 nařízení (ES) č. 1224/2009.
5. Produkty rybolovu a akvakultury a jejich balení opatřená etiketou nebo štítkem před 13. prosincem 2014, které nejsou v souladu s tímto článkem, je možné uvádět na trh až do vyčerpání zásob.
Článek 36
Informování o ekoznačce
Po konzultaci s členskými státy a zúčastněnými subjekty předloží Komise do 1. ledna 2015 Evropskému parlamentu a Radě zprávu o proveditelnosti týkající se možností systému ekoznačky pro produkty rybolovu a akvakultury, zejména zavedení takového systému v celé Unii a stanovení minimálních požadavků na používání ekoznačky Unie členskými státy.
Článek 37
Obchodní označení
1. Pro účely čl. 35 odst. 1 členské státy vyhotoví a zveřejní seznam obchodních označení, která jsou přijímána na jejich území, společně s jejich vědeckými názvy. V seznamu se uvádějí tyto údaje:
a)
vědecký název každého druhu podle informačního systému FishBase, nebo případně podle databáze ASFIS Organizace pro výživu a zemědělství (FAO);
b)
obchodní označení:
i)
název druhu v úředním jazyce nebo jazycích dotyčného členského státu;
ii)
případně jiný název nebo názvy, které jsou přijímány nebo povoleny na místní či regionální úrovni.
2. Všechny druhy ryb, které tvoří složku jiné potraviny, lze označovat jako „ryby“, pokud název a obchodní úprava takové potraviny neodkazují na konkrétní druh.
3. Veškeré změny seznamu obchodních označení přijímaných členským státem se bez prodlení oznámí Komisi, která o nich informuje ostatní členské státy.
Článek 38
Uvedení oblasti odlovu nebo produkce
1. Údaje o oblasti odlovu nebo produkce podle čl. 35 odst. 1 písm. c) sestávají z těchto informací:
a)
v případě produktů rybolovu odlovených na moři písemný název podoblasti nebo divize uvedené v rybolovných oblastech FAO, jakož i název takové oblasti vyjádřený způsobem srozumitelným pro spotřebitele nebo mapa či piktogram zobrazující tuto oblast, nebo odchylně od tohoto požadavku, u produktů rybolovu odlovených v jiných vodách než v severovýchodním Atlantiku (rybolovná oblast FAO 27) a Středozemním a Černém moři (rybolovná oblast FAO 37) uvedení názvu rybolovné oblasti FAO;
b)
v případě produktů rybolovu odlovených ve sladkých vodách odkaz na vodní útvar ležící v členském státě nebo třetí zemi původu produktu;
c)
v případě produktů akvakultury odkaz na členský stát nebo třetí zemi, v níž produkt dosáhl více než poloviny své konečné hmotnosti nebo strávil více než polovinu chovného období nebo v případě mlžů prošel závěrečnou fází chovu nebo pěstování v délce nejméně šesti měsíců.
2. Kromě informací uvedených v odstavci 1 mohou hospodářské subjekty uvést přesnější údaje o oblasti odlovu nebo produkce.
Článek 39
Doplňkové dobrovolné informace
1. Vedle povinných informací požadovaných podle článku 35 lze dobrovolně poskytnout následující informace, jsou-li uvedeny jasně a jednoznačně:
a)
datum odlovu produktů rybolovu nebo datum získání produktů akvakultury;
b)
datum vykládky produktů rybolovu nebo informace o přístavu, v němž byly produkty vyloženy;
c)
podrobnější informace o druhu lovného zařízení uvedeného v druhém sloupci přílohy III;
d)
v případě produktů rybolovu odlovených na moři údaje o státu vlajky plavidla, které produkty odlovilo;
e)
informace o životním prostředí;
f)
informace etického nebo sociálního charakteru;
g)
informace o způsobech a postupech produkce;
h)
informace o nutričním obsahu produktu.
2. Lze použít kód pro rychlou odpověď (QR) uvádějící všechny informace uvedené v čl. 35 odst. 1 nebo jejich část.
3. Dobrovolné informace nesmí být uváděny na úkor prostoru na etiketě nebo štítku, který je vyhrazen pro povinné informace.
4. Neuvádí se dobrovolné informace, které nelze ověřit.
KAPITOLA V
PRAVIDLA HOSPODÁŘSKÉ SOUTĚŽE
Článek 40
Uplatňování pravidel hospodářské soutěže
Na dohody, rozhodnutí a jednání podle čl. 101 odst. 1 a článku 102 Smlouvy o fungování EU, které se týkají produkce nebo uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, se vztahují články 101 až 106 Smlouvy o fungování EU a předpisy přijaté k jejich provedení.
Článek 41
Výjimky z uplatňování pravidel hospodářské soutěže
1. Bez ohledu na článek 40 tohoto nařízení se čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU nevztahuje na dohody, rozhodnutí a jednání organizací producentů, které se týkají produkce nebo prodeje produktů rybolovu a akvakultury či využívání společných zařízení pro skladování, úpravu či zpracování těchto produktů a které:
a)
jsou nezbytné k dosažení cílů stanovených v článku 39 Smlouvy o fungování EU;
b)
neobsahují povinnost účtovat stejné ceny;
c)
nevedou k rozdělování trhů uvnitř Unie v jakékoli formě;
d)
nevylučují hospodářskou soutěž; a
e)
nevylučují hospodářskou soutěž u podstatné části dotyčných produktů.
2. Bez ohledu na článek 40 tohoto nařízení se čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU nevztahuje na dohody, rozhodnutí a jednání meziodvětvových organizací, které:
a)
jsou nezbytné k dosažení cílů stanovených v článku 39 Smlouvy o fungování EU;
b)
neobsahují povinnost uplatňovat stanovenou cenu;
c)
nevedou k rozdělování trhů uvnitř Unie v jakékoli formě;
d)
neuplatňují při rovnocenných obchodech s ostatními obchodními partnery rozdílné podmínky, čímž je znevýhodňují v hospodářské soutěži;
e)
nevylučují hospodářskou soutěž u podstatné části dotyčných produktů; a
f)
neomezují hospodářskou soutěž způsoby, které nejsou nezbytné k dosažení cílů společné rybářské politiky.
KAPITOLA VI
INFORMACE O TRHU
Článek 42
Informace o trhu
1. Komise:
a)
shromažďuje, analyzuje a šíří ekonomické poznatky a znalosti týkající se trhu Unie s produkty rybolovu a akvakultury v celém dodavatelském řetězci, s přihlédnutím k mezinárodním souvislostem;
b)
poskytuje praktickou podporu organizacím producentů a meziodvětvovým organizacím za účelem lepší koordinace informací mezi účastníky trhu a zpracovateli;
c)
pravidelně zkoumá ceny produktů rybolovu a akvakultury na trhu Unie v celém dodavatelském řetězci a provádí analýzy vývoje trhu;
d)
provádí ad hoc studie trhu a stanoví metodiku pro průzkumy tvorby cen.
2. K provádění odstavce1 využívá Komise tato opatření:
a)
usnadnění přístupu k dostupným údajům o produktech rybolovu a akvakultury, které byly shromážděny podle práva Unie;
b)
zpřístupnění informací o trhu, jako jsou například cenové průzkumy, tržní analýzy a studie, všem zúčastněným subjektům a široké veřejnosti přístupným a srozumitelným způsobem, s výhradou nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (19).
3. Členské státy přispívají k dosažení cílů uvedených v odstavci 1.
KAPITOLA VII
PROCESNÍ USTANOVENÍ
Článek 43
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 44
Změna nařízení (ES) č. 1184/2006
Článek 1 nařízení (ES) č. 1184/2006 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
Toto nařízení stanoví pravidla pro použití článků 101 až 106 a čl. 108 odst. 1 a 3 Smlouvy o fungování Evropské unie na produkci produktů uvedených v příloze I Smlouvy o fungování EU nebo obchod s nimi, s výjimkou produktů, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (20) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1379/2013 (21)
Článek 45
Změna nařízení (ES) č. 1224/2009
Nařízení (ES) č. 1224/2009 se mění takto:
1)
v čl. 57 odst. 1 se doplňují nové věty, které znějí:
„Členské státy provádí kontroly s cílem zajistit dodržování předpisů. Kontroly se mohou uskutečnit ve všech fázích uvádění produktů na trh a během přepravy.“;
2)
v článku 58 se odstavec 5 mění takto:
a)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
informace pro spotřebitele stanovené v článku 35 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1379/2013 (22)
b)
písmeno h) se zrušuje.
Článek 46
Zrušení
Nařízení (ES) č. 104/2000 se zrušuje. Článek 4 se však použije do dne 12. prosince 2014.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze IV.
Článek 47
Pravidla zavádějící společné obchodní normy
Nadále se použijí pravidla zavádějící společné obchodní normy, zejména nařízení Rady (EHS) č. 2136/89 (23), nařízení Rady (EHS) č. 1536/92 (24) a nařízení Rady (ES) č. 2406/96 (25), jakož i další pravidla přijatá pro provádění společných obchodních norem, jako je nařízení Komise (EHS) č. 3703/85 (26).
Článek 48
Přezkum
Do 31. prosince 2022 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o výsledcích uplatňování tohoto nařízení.
Článek 49
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014, s výjimkou kapitoly IV a článku 45, jež se použijí ode dne 13. prosince 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. prosince 2013.
UREDBA (EU) br. 1379/2013 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 11. prosinca 2013.
o zajedničkom uređenju tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture, izmjeni uredbi Vijeća (EZ) br. 1184/2006 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 104/2000
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 42. i članak 43. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Područje primjene zajedničke ribarstvene politike (ZRP) proširuje se na mjere koje se odnose na tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture u Uniji. Zajedničko uređenje tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture (ZUT), integralni je dio ZRP-a i trebao bi doprinijeti postizanju njegovih ciljeva. Budući da se ZRP revidira, ZUT bi trebalo prilagoditi na odgovarajući način.
(2)
Uredbu Vijeća (EZ) br. 104/2000 (4) potrebno je revidirati kako bi se uzeli u obzir nedostaci otkriveni u provedbi odredaba koje su trenutno na snazi, nedavna događanja na tržištima Unije i na svjetskim tržištima, kao i razvoj aktivnosti ribarstva i akvakulture.
(3)
Ribolov ima posebno važnu ulogu u gospodarstvima obalnih regija Unije, uključujući najudaljenije regije. S obzirom na to da ribarima u tim regijama osigurava sredstva za život, trebalo bi poduzeti korake s ciljem poticanja tržišne stabilnosti i veće podudarnosti između ponude i potražnje.
(4)
Odredbe o ZUT-u trebale bi se provoditi u skladu s međunarodnim obvezama Unije, osobito s obzirom na njezine obveze temeljem odredbi Svjetske trgovinske organizacije. U trgovini proizvodima ribarstva i akvakulture s trećim zemljama trebalo bi osigurati uvjete poštenog tržišnog natjecanja, osobito poštovanjem održivosti i primjenom društvenih standarda jednakih onima koji se primjenjuju na proizvode Unije.
(5)
Važno je da se upravljanje ZUT-om rukovodi načelima dobrog upravljanja ZRP-a.
(6)
Kako bi ZUT bio uspješan, važno je da potrošači kroz marketinške i edukacijske kampanje budu informirani o vrijednosti prehrane ribom i o raznim dostupnim vrstama, te da ih se obavijesti o važnosti razumijevanja informacija koje se nalaze na etiketama;
(7)
Organizacije proizvođača u sektoru ribarstva i organizacije proizvođača u sektoru akvakulture („organizacije proizvođača”) ključne su za postizanje ciljeva ZRP-a i za osiguranje primjerenog upravljanje zajedničkim uređenjem tržišta. Stoga je potrebno ojačati njihove nadležnosti i pružiti potrebnu financijsku potporu kako bi im se omogućilo da imaju značajniju ulogu u svakodnevnom upravljanju ribarstvom, poštujući okvir definiran ciljevima ZRP-a. Također je potrebno osigurati da njihovi članovi obavljaju aktivnosti ribarstva i akvakulture na održiv način, poboljšati stavljanje proizvoda na tržište, te prikupljati podatke o akvakulturi i povećati njihove prihode. Pri ostvarivanju tih ciljeva organizacije proizvođača bi trebale uzeti u obzir različite uvjete sektora ribarstva i akvakulture koji prevladavaju u Uniji, uključujući najudaljenije regije, a osobito posebne značajke malog ribolova i ekstenzivne akvakulture. Trebalo bi omogućiti nadležnim nacionalnim tijelima da preuzmu odgovornost za provedbu tih ciljeva radeći zajedno s organizacijama proizvođača na pitanjima koja se tiču upravljanja, uključujući, kada je potrebno, dodjelu kvota te upravljanje ribolovnim naporom ovisno o potrebama svake vrste ribolova.
(8)
Trebalo bi poduzeti mjere za poticanje prikladnog i reprezentativnog sudjelovanja malih proizvođača.
(9)
Kako bi se ojačala konkurentnost i ekonomska održivost organizacija proizvođača, trebalo bi jasno definirati prikladne kriterije za njihovu uspostavu.
(10)
Međustrukovne organizacije koje se sastoje od različitih kategorija subjekata u sektoru ribarstva i akvakulture imaju potencijal pomoći poboljšati koordinaciju tržišnih aktivnosti duž opskrbnog lanca i izraditi mjere od interesa za cijeli sektor.
(11)
Primjereno je utvrditi zajedničke uvjete za priznavanje organizacija proizvođača i međustrukovnih organizacija od strane država članica, za proširenje pravila koja su usvojile organizacije proizvođača i međustrukovne organizacije, te za troškove koji proizlaze iz takvog proširenja koji će biti zajednički. Proširenje pravila trebalo bi podlijegati odobrenju Komisije.
(12)
Budući da su riblji stokovi zajednički resursi, njihovo održivo i učinkovito iskorištavanje mogu, u određenim slučajevima, bolje postići organizacije proizvođača čiji su članovi iz različitih država članica i različitih regija. Stoga je također potrebno poticati mogućnost uspostave organizacija proizvođača i udruženja organizacija proizvođača na nacionalnoj ili transnacionalnoj razini, na temelju, prema potrebi, biogeografskih regija. Takve bi organizacije trebale težiti biti partnerstva čiji je cilj izraditi utvrđivanje zajedničkih i obvezujućih pravila te osigurati jednake uvjete za sve zainteresirane dionike koje koji su uključeni u ribarstvo. Prilikom uspostave takvih organizacija, potrebno je osigurati da one i dalje podliježu pravilima tržišnog natjecanja kako je predviđeno ovom Uredbom te da se poštuje potreba za održavanjem veze između pojedinačnih obalnih zajednica i ribarstva odnosno voda koje tradicionalno iskorištavaju.
(13)
Komisija bi trebala poticati mjere potpore za stimuliranje sudjelovanja žena u organizacijama proizvođača u sektoru akvakulture.
(14)
Kako bi svoje članove mogle usmjeravati prema održivim aktivnostima ribarstva i akvakulture, organizacije proizvođača trebale bi pripremiti i podnijeti nadležnim tijelima svojih državâ članica plan proizvodnje i trženja koji sadrži potrebne mjere za ostvarivanje njihovih ciljeva.
(15)
Kako bi se postigli ciljevi ZRP-a koji se tiču odbačenog ulova, potrebno je proširiti uporabu selektivnih ribolovnih alata koja bi spriječila ulov ribe koja je ispod referentne veličine.
(16)
Zbog nepredvidivosti ribolovnih aktivnosti prikladno je uspostaviti mehanizam skladištenja proizvoda ribarstva za prehranu ljudi kako bi se pospješila veća stabilnost tržišta i povećala profitabilnost proizvoda, osobito stvaranjem dodane vrijednosti. Taj bi mehanizam trebao doprinijeti stabilizaciji i konvergenciji lokalnih tržišta Unije zbog postizanja ciljeva unutarnjeg tržišta.
(17)
Kako bi se uzela u obzir različitost cijena u cijeloj Uniji, svaka organizacija proizvođača u sektoru ribarstva trebala bi imati pravo predložiti cijenu kojom bi se aktivirao mehanizam skladištenja. Ta inicijalna cijena trebala bi se utvrditi na takav način da se održava zdravo i pošteno tržišno natjecanje između subjekata.
(18)
Uspostava i primjena zajedničkih tržišnih standarda trebala bi tržištu omogućiti opskrbu održivim proizvodima, ostvarivanje punog potencijala unutarnjeg tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture, te pospješiti tržišne aktivnosti koje se temelje na poštenom tržišnom natjecanju, i time pomoći poboljšati profitabilnost proizvodnje. S tim ciljem, postojeći tržišni standardi trebali bi se nastaviti primjenjivati.
(19)
Potrebno je osigurati da uvezeni proizvodi koji ulaze na tržište Unije budu u skladu s istim zahtjevima i tržišnim standardima koje i proizvođači Unije moraju zadovoljiti.
(20)
Kako bi se zajamčila visoka razina zaštite ljudskog zdravlja, proizvodi ribarstva i akvakulture plasirani na tržište Unije, bez obzira na njihovo porijeklo, trebali bi biti u skladu s primjenjivim pravilima o sigurnosti hrane i higijeni.
(21)
Kako bi se potrošačima omogućilo donošenje informiranih odluka, potrebno im je pružiti jasne i potpune informacije o, inter alia, porijeklu i načinu proizvodnje proizvoda.
(22)
Korištenje ekološke oznake za proizvode ribarstva i akvakulture, bilo da potječu iz Unije ili izvan nje, nudi mogućnost pružanja jasnih informacija o ekološkoj održivosti takvih proizvoda. Stoga je potrebno da Komisija preispita mogućnost izrade i uspostave minimalnih kriterija za izradu ekološke oznake na razini Unije za proizvode ribarstva i akvakulture.
(23)
S ciljem zaštite potrošača, nadležna nacionalna tijela zadužena za praćenje i provedbu ispunjenja obveza utvrđenih u ovoj Uredbi trebala bi u potpunosti iskoristiti dostupne tehnologije, uključujući i DNK testiranje, kako bi se odvratilo subjekte od pogrešnog označivanja ulova.
(24)
Pravila o tržišnom natjecanju u vezi sa sporazumima, odlukama i praksom iz članka 101. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) trebala bi se primjenjivati na proizvodnju ili trženje proizvoda ribarstva i akvakulture, u mjeri u kojoj njihova primjena ne sprečava funkcioniranje ZUT-a ili ne ugrožava ostvarivanje ciljeva utvrđenih u članku 39. UFEU-a.
(25)
Prikladno je utvrditi pravila tržišnog natjecanja primjenjiva na proizvodnju i trženje proizvoda ribarstva i akvakulture, uzimajući u obzir posebne značajke sektora ribarstva i akvakulture, uključujući rascjepkanost sektora, činjenicu da su ribe zajednički resurs i velik dio uvoza koji bi trebao podlijegati istim pravilima koja se primjenjuju na proizvode ribarstva i akvakulture Unije. Radi pojednostavljenja, relevantne odredbe Uredbe Vijeća (EZ) br. 1184/2006 (5) trebalo bi uključiti u ovu Uredbu. Uredba (EZ) br. 1184/2006 stoga se više ne bi trebala primjenjivati na proizvode ribarstva i akvakulture.
(26)
Potrebno je poboljšati prikupljanje, obradu i diseminaciju gospodarskih informacija na tržištima proizvodima ribarstva i akvakulture u Uniji.
(27)
Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu odredbi ove Uredbe u pogledu: rokova, postupaka i oblika zahtjeva priznavanje organizacija proizvođača i međustrukovnih organizacija i za povlačenje takvog priznavanja; način, rokovi i postupci država članica za priopćavanje odluka o priznavanju ili povlačenju priznavanja; način i postupak obavješćivanja od strane država članica pravila koja su obvezujuća za sve proizvođače ili subjekte; oblik i struktura planova proizvodnje i trženja kao i postupak i rokovi za njihovo podnošenje i odobravanje; način objavljivanja inicijalnih cijena od strane država članica, provedbene ovlasti bi trebalo dodijeliti Komisiji. Te ovlasti bi trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (6).
(28)
Uredbu (EZ) br. 104/2000 trebalo bi staviti izvan snage. Međutim, radi osiguravanja kontinuiteta u pružanju informacija potrošačima, njezin članak 4. trebao bi se nastaviti primjenjivati do 12. prosinca 2014.
(29)
Budući da cilj ove Uredbe, to jest uspostavu zajedničkog uređenja tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture, države članice ne mogu dostatno ostvariti zbog zajedničke prirode tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture, nego se zbog opsega i učinaka te potrebe za zajedničkim djelovanjem može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(30)
Uredbe (EZ) br. 1184/2006 i (EZ) br. 1224/2009 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
1. Ovim se uspostavlja zajedničko uređenje tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture, (ZUT).
2. ZUT obuhvaća sljedeće elemente:
(a)
strukovne organizacije;
(b)
tržišne standarde;
(c)
informiranje potrošača;
(d)
pravila tržišnog natjecanja;
(e)
istraživanje tržišta.
3. ZUT će biti, u odnosu na vanjske aspekte, nadopunjen Uredbom Vijeća (EU) br. 1220/2012 (7) i Uredbom (EU) br. 1026/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (8).
4. Provedba ZUT-a smatra se prihvatljivom za primanje financijske potpore Unije u skladu s budućim pravnim aktom Unije kojim se uspostavljaju uvjeti za financijsku potporu pomorskoj i ribarstvenoj politici za razdoblje 2014. - 2020.
Članak 2.
Područje primjene
ZUT se primjenjuje na proizvode ribarstva i akvakulture navedene u Prilogu I. ovoj Uredbi, koji se stavljaju na tržište u Uniji.
Članak 3.
Ciljevi
Ciljevi ZUT-a su oni utvrđeni člankom 35. Uredbe (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (9).
Članak 4.
Načela
ZUT će se rukovoditi načelima dobrog upravljanja utvrđenima u članku 3. Uredbe (EU) br. 1380/2013.
Članak 5.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se definicije iz članka 4. Uredbe (EU) br. 1380/2013, kao i one iz članka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1224/2009 (10), iz članka 2. Uredbe (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (11), iz članaka 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (12), kao i iz članka 3. Uredbe (EZ) br. 1333/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (13). Također se primjenjuju ove definicije:
(a)
„proizvodi ribarstva” znači vodeni organizmi koji su rezultat bilo kakve ribolovne aktivnosti ili proizvodi koji se od njih dobivaju, prema popisu u Prilogu I.;
(b)
„proizvodi akvakulture” znači vodeni organizmi u bilo kojoj fazi njihovog životnog ciklusa koji su rezultat bilo kakve aktivnosti akvakulture ili proizvodi koji se od njih dobivaju, prema popisu u Prilogu I.;
(c)
„proizvođač” znači fizička ili pravna osoba koja se koristi sredstvima proizvodnje za dobivanje proizvoda ribarstva ili akvakulture s ciljem njihovog stavljanja na tržište;
(d)
„sektor ribarstva i akvakulture” znači sektor gospodarstva, koji obuhvaća sve aktivnosti proizvodnje, prerade i trženja proizvoda ribarstva ili akvakulture;
(e)
„osigurati dostupnost na tržištu” znači svaka opskrba proizvodom ribarstva ili akvakulture za distribuciju, potrošnju ili upotrebu na tržištu Unije u okviru komercijalne aktivnosti, bilo uz plaćanje ili besplatno;
(f)
„stavljanje na tržište” znači prvo stavljanje nekog proizvoda ribarstva ili akvakulture na tržište Unije.
(g)
„maloprodaja” znači postupanje i/ili prerada hrane i njezino skladištenje na prodajnom mjestu ili mjestu isporuke krajnjem potrošaču, uključujući terminale za distribuciju, ugostiteljske djelatnosti, tvorničke menze, ugostiteljsku opskrbu ustanova, restorane i ostale slične objekte za pripremu i posluživanje hrane, trgovine, distribucijske centre samoposluga i prodajna mjesta veleprodaje;
(h)
„pretpakirani proizvodi ribarstva i akvakulture” znači proizvod ribarstva i akvakulture koji je 'pretpakirana hrana' kako je navedeno u članku 2. stavku 2. točki (e) Uredbe (EZ) br. 1169/2011.
POGLAVLJE II.
STRUKOVNE ORGANIZACIJE
ODJELJAK I.
Osnivanje, ciljevi i mjere
Članak 6.
Osnivanje organizacija proizvođača u sektoru ribarstva i organizacija proizvođača u sektoru akvakulture
1. Organizacije proizvođača u sektoru ribarstva i organizacije proizvođača u sektoru akvakulture („organizacije proizvođača”) mogu se uspostaviti na inicijativu proizvođača proizvoda ribarstva ili akvakulture, u jednoj ili više država članica i biti priznate u skladu s odredbama Odjeljka II.
2. Gdje je to bitno, posebna situacija malih proizvođača uzet će se u obzir pri uspostavi organizacija proizvođača.
3. Organizacija proizvođača koja je reprezentativna i za aktivnosti ribarstva i aktivnosti akvakulture može se osnovati kao zajednička organizacija proizvođača u sektoru ribarstva i proizvođača u sektoru akvakulture.
Članak 7.
Ciljevi organizacija proizvođača
1. Organizacije proizvođača u sektoru ribarstva teže postizanju sljedećih ciljeva:
(a)
promicanju održivih ribolovnih aktivnosti svojih članova, potpuno u skladu s politikom očuvanja, posebno kako je utvrđeno u Uredbi (EU) br. 1380/2013 i u okolišnom zakonodavstvu, istovremeno poštujući socijalnu politiku, te, kada dotična država članica to omogući, također sudjeluju u upravljanju morskim biološkim resursima;.
(b)
izbjegavanju i smanjenju, koliko god je to moguće, neželjenog ulova komercijalnih stokova te prema potrebi, iskorištavanju takvog ulova, a ne stvarajući tržište za onaj koji je ispod minimalne referentne veličine očuvanja, sukladno članku 15. Uredbe (EU) br. 1380/2013;
(c)
doprinošenju sljedivosti proizvoda ribarstva i pristupu jasnim i razumljivim informacijama za potrošače;
(d)
doprinošenju uklanjanja nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribarstva.
2. Organizacije proizvođača u sektoru akvakulture teže postizanju sljedećih ciljeva:
(a)
promicanju održivih aktivnosti akvakulture njihovih članova osiguravajući mogućnosti za njihov razvoj potpuno u skladu s osobito Uredbom (EU) br. 1380/2013 i okolišnim zakonodavstvom, istovremeno poštujući socijalnu politiku;
(b)
osiguravanju da su aktivnosti njihovih članova sukladne nacionalnim strateškim planovima iz članka 34. Uredbe (EU) br. 1380/2013;
(c)
nastojanju da se osigura da proizvodi ribljeg podrijetla koji se koriste za ishranu u akvakulturi potječu iz ribarstva kojim se upravlja na održivi način.
3. Organizacije proizvođača, osim ciljeva navedenih u stavcima 1. i 2., teže postizanju dvaju ili više od sljedećih ciljeva:
(a)
poboljšanju uvjeta za stavljanje na tržište proizvoda ribarstva i akvakulture njihovih članova;
(b)
poboljšanju gospodarske dobiti;
(c)
stabiliziranju tržišta;
(d)
doprinošenju opskrbe hranom i promicanju visoke kvalitete hrane i standarda zaštite, istovremeno doprinoseći zapošljavanju u obalnim i ruralnim područjima.
(e)
smanjenju utjecaja ribolova na okoliš, što uključuje mjere poboljšanja selektivnosti ribolovnih alata.
4. Organizacije proizvođača mogu težiti ostvarivanju drugih komplementarnih ciljeva.
Članak 8.
Mjere koje poduzimaju organizacije proizvođača
1. Radi postizanja ciljeva određenih u članku 7., organizacije proizvođača mogu se, inter alia, koristiti sljedećim mjerama:
(a)
prilagodba proizvodnje zahtjevima tržišta;
(b)
usmjeravanje opskrbe i trženje proizvoda njihovih članova;
(c)
promicanje proizvoda ribarstva i akvakulture njihovih članova u Uniji bez diskriminacije korištenjem, na primjer, certificiranja, osobito oznakama izvornosti, oznakama kvalitete, oznakama zemljopisnog porijekla, zajamčeno tradicionalnih specijaliteta, kao i vrijednošću koju proizvodi imaju zbog njihovog održiva načina proizvodnje;
(d)
kontroliranje i poduzimanje mjera za osiguranje usklađenosti aktivnosti njihovih članova s pravilima koje uspostavi dotična organizacija proizvođača.
(e)
promicanje strukovnog osposobljavanja i programa suradnje s ciljem poticanja mladih ljudi da uđu u ovaj sektor;
(f)
smanjenje utjecaja ribolova na okoliš, uključujući putem mjera poboljšanja selektivnosti ribolovnih alata;
(g)
promicanje uporabe informacijskih i komunikacijskih tehnologija s ciljem poboljšanja trženja i cijena;
(h)
olakšavanje pristupa potrošača informacijama o proizvodima ribarstva i akvakulture.
2. Organizacije proizvođača u sektoru ribarstva također se mogu koristiti sljedećim mjerama:
(a)
zajedničkim planiranjem i upravljanjem aktivnostima ribarstva svojih članova, podložno organizaciji upravljanja morskim biološkim resursima od strane država članica, uključujući razvojem i provedbom mjera za poboljšanje selektivnosti ribolovnih aktivnosti te pružanjem savjeta nadležnim tijelima;
(b)
izbjegavanjem i smanjenjem neželjenog ulova uključivanjem u razvoj i primjenu tehničkih mjera i iskorištavanjem neželjenog ulova komercijalnih stokova na najbolji mogući način kako se ne bi stvorilo tržište za takav ulov koji je ispod minimalne referentne veličine očuvanja, u skladu s člankom 15. stavkom 11. Uredbe (EU) br. 1380/2013 i s člankom 34. stavkom 2. ove Uredbe, prema potrebi;
(c)
upravljanjem privremenim skladištenjem proizvoda ribarstva u skladu s člancima 35. i 36 ove Uredbe.
3. Organizacije proizvođača u sektoru akvakulture također se mogu koristiti sljedećim mjerama:
(a)
promicanjem održivih aktivnosti akvakulture, posebno u smislu zaštite okoliša, zdravlja i dobrobiti životinja;
(b)
prikupljanjem informacija o proizvodima stavljenima na tržište, uključujući gospodarske informacije o prvim prodajama, te o prognozama za proizvodnju;
(c)
prikupljanjem informacija o okolišu;
(d)
planiranjem upravljanja aktivnostima akvakulture njihovih članova; i
(e)
podržavanjem programa za stručnjake u promicanju proizvoda održive akvakulture.
Članak 9.
Osnivanje udruženja organizacija proizvođača
1. Udruženje organizacija proizvođača može se osnovati na inicijativu organizacija proizvođača priznatih u jednoj ili više država članica.
2. Odredbe ove Uredbe primjenjive na organizacije proizvođača se također primjenjuju na udruženja organizacija proizvođača osim ako nije navedeno drugačije.
Članak 10.
Ciljevi udruženja organizacija proizvođača
1. Udruženja organizacija proizvođača teže postizanju sljedećih ciljeva:
(a)
izvršavanju na učinkovitiji i održiviji način bilo kojeg od ciljeva članova organizacija proizvođača utvrđenih u članku 7.;
(b)
koordiniranjem i razvijanjem aktivnosti od zajedničkog interesa članova organizacija proizvođača.
2. Udruženja organizacija proizvođača prihvatljiva su kao korisnici financijske potpore u skladu s budućim pravnim aktom Unije kojim se uspostavljaju uvjeti za financijsku potporu pomorskoj i ribarstvenoj politici za razdoblje 2014.-2020.
Članak 11.
Osnivanje međustrukovnih organizacija
Međustrukovne organizacije mogu se osnovati na inicijativu subjekata u proizvodnji proizvoda ribarstva i akvakulture u jednoj ili više država članica i priznate u skladu s odjeljkom II.
Članak 12.
Ciljevi međustrukovnih organizacija
Međustrukovne organizacije poboljšavaju koordinaciju dostupnosti proizvoda ribarstva i akvakulture na tržištu Unije, kao i uvjete za to.
Članak 13.
Mjere koje mogu provoditi međustrukovne organizacije
Kako bi postigle ciljeve iz članka 12., međustrukovne organizacije mogu se koristiti sljedećim mjerama:
(a)
sastavljanjem standardnih ugovora koji su sukladni zakonodavstvu Unije;
(b)
promicanjem proizvoda ribarstva i akvakulture Unije bez diskriminacije korištenjem, na primjer, mogućnosti certificiranja, osobito oznakama izvornosti, oznakama kvalitete, oznakama zemljopisnog podrijetla, zajamčeno tradicionalnih specijaliteta, kao i vrijednošću koju proizvodi imaju zbog njihovog održiva načina proizvodnje;
(c)
utvrđivanjem pravila o proizvodnji i trženju proizvoda ribarstva i akvakulture koja su stroža od onih koja su utvrđena u Uniji ili nacionalnom zakonodavstvu;
(d)
poboljšanjem kvalitete, znanja o proizvodnji i tržištu kao i transparentnosti proizvodnje i tržišta te održavanjem stručnih i strukovnih aktivnosti obuke, na primjer, o pitanjima kvalitete i sljedivosti, o sigurnosti hrane i s ciljem poticanja istraživačkih inicijativa;
(e)
obavljanjem istraživačkih studija i istraživanja tržišta, te razvijanjem tehnika za postizanje najboljih rezultata djelovanja tržišta, uključujući korištenjem informacijske i komunikacijske tehnologije, kao i prikupljanjem socio-ekonomskih podataka;
(f)
pružanjem informacija i provođenjem istraživanja potrebnih za osiguravanje održive opskrbe koja količinom, kvalitetom i cijenom odgovara zahtjevima tržišta i očekivanjima potrošača;
(g)
promicanjem, među potrošačima, vrsta dobivenih od ribljih stokova koji su u održivom stanju, koje imaju znatnu hranjivu vrijednost i koje nisu široko konzumirane;
(h)
kontroliranjem i poduzimanjem mjera za usklađenost aktivnosti njihovih članova s pravilima koje uspostavi dotična međustrukovna organizacija.
ODJELJAK II.
Priznavanje
Članak 14.
Priznavanje organizacija proizvođača
1. Države članice mogu priznati kao organizacije proizvođača sve skupine osnovane na inicijativu proizvođača u sektoru ribarstva ili akvakulture koje podnesu zahtjev za takvo priznavanje, pod uvjetom da one:
(a)
poštuju načela navedena u članku 17. kao i pravila donesena za njihovu primjenu;
(b)
budu dovoljno gospodarski aktivne na državnom području dotične države članice ili nekom njezinom dijelu, osobito u pogledu broja članova ili obujma utržive proizvodnje;
(c)
imaju pravnu osobnost prema nacionalnom pravu dotične države članice, imaju poslovni nastan i službeno sjedište na njezinom državnom području;
(d)
budu sposobne ispunjavati ciljeve utvrđene u članku 7.;
(e)
poštuju pravila tržišnog natjecanja iz poglavlja V.;
(f)
ne zlouporabljuju vladajući položaj na danom tržištu; i
(g)
pruže relevantne podatke o njihovom članstvu, upravljanju i izvorima financiranja.
2. Organizacije proizvođača priznate prije 29. prosinca 2013. smatraju se organizacijama proizvođača za potrebe ove Uredbe, obvezanim njezinim odredbama.
Članak 15.
Financijska potpora organizacijama proizvođača ili udruženjima organizacija proizvođača
Tržišne mjere za proizvode ribarstva i akvakulture kojima je cilj stvaranje ili restrukturiranje organizacije proizvođača ili udruženja organizacija proizvođača mogu dobiti financijsku potporu u skladu s budućim pravnim aktom Unije kojim se uspostavljaju uvjeti za financijsku potporu pomorskoj i ribarstvenoj politici za razdoblje 2014.-2020.
Članak 16.
Priznavanje međustrukovnih organizacija
1. Države članice mogu priznati kao međustrukovne organizacije skupine subjekata osnovanih na njihovom državnom području koje podnesu zahtjev za takvo priznavanje, pod uvjetom da one:
(a)
poštuju načela navedena u članku 17. kao i pravila donesena za njihovu primjenu;
(b)
predstavljaju značajan udio proizvodne aktivnosti ili aktivnosti prerade ili tržišnih aktivnosti, ili i aktivnosti prerade i tržišnih aktivnosti, koje se tiču proizvoda ribarstva i akvakulture ili proizvoda prerađenih iz aktivnosti ribarstva i akvakulture;
(c)
nisu same angažirane u proizvodnji, preradi ili trženju proizvoda ribarstva i akvakulture ili proizvodima prerađenima iz proizvoda ribarstva i akvakulture;
(d)
imaju pravnu osobnost prema nacionalnom pravu države članice, imaju poslovni nastan i službeno sjedište na njezinom državnom području;
(e)
sposobne su provoditi ciljeve utvrđene u članku 12.;
(f)
uzimaju u obzir interes potrošača;
(g)
nisu zapreka ispravnom funkcioniranju ZUT-a; i
(h)
poštuju pravila tržišnog natjecanja iz poglavlja V.
2. Organizacije osnovane prije29. prosinca 2013. mogu biti priznate kao međustrukovne organizacije u svrhu ove Uredbe, pod uvjetom da dotična država članica smatra da one poštuju odredbe ove Uredbe koje se odnose na međustrukovne organizacije.
3. Međustrukovne organizacije proizvođača priznate prije29. prosinca 2013. smatraju se priznatim međustrukovnim organizacijama proizvođača za potrebe ove Uredbe i obvezanima njezinim odredbama.
Članak 17.
Unutarnje funkcioniranje organizacija proizvođača i međustrukovnih organizacija
Unutarnje funkcioniranje organizacija proizvođača i međustrukovnih organizacija iz članaka 14. i 16. temelji se na sljedećim načelima:
(a)
poštovanje pravila donesenih od strane organizacija u smislu iskorištavanja, proizvodnje i trženja u ribarstvu;
(b)
nediskriminacije među članovima, osobito na osnovi nacionalnosti ili mjestu osnivanja;
(c)
ubiranju financijskog doprinosa od njezinih članova s ciljem financiranja organizacije;
(d)
demokratskom funkcioniranju koje omogućuje članovima da kontroliraju svoju organizaciju i njezine odluke;
(e)
određivanje učinkovitih, odvraćajućih i proporcionalnih kazni za kršenje obveza utvrđenih u unutarnjim pravilima dotične organizacije, osobito u slučaju neplaćanja financijskih doprinosa;
(f)
definiciji pravila o pristupanju novih članova i oduzimanju članstva;
(g)
definiciji računovodstvenih i proračunskih pravila potrebnih za upravljanje organizacijom.
Članak 18.
Provjere i povlačenje priznanja od strane država članica
1. Države članice obavljaju provjere u redovnim vremenskim razmacima kako bi provjerile da se organizacije proizvođača i međustrukovne organizacije pridržavaju uvjeta za priznanje utvrđenih u člancima 14. odnosno 16. Ako se otkrije nepridržavanje uvjeta, može doći do povlačenja priznanja.
2. Ona država članica u kojoj se nalazi službeno sjedište organizacije proizvođača ili međustrukovne organizacije koja ima članove iz raznih država članica, ili udruženje organizacija proizvođača priznatih u raznim državama članicama, ustanovljuje administrativnu suradnju potrebnu za obavljanje provjera aktivnosti organizacije ili udruženja o kojem se radi u suradnji s drugim dotičnim državama članicama.
Članak 19.
Dodjela ribolovnih mogućnosti
Pri izvršavanju svojih zadaća organizacija proizvođača čiji članovi su državljani raznih država članica ili udruženja organizacija proizvođača priznatih u raznim državama članicama postupa u skladu s odredbama kojima se uređuje raspodjela ribolovnih mogućnosti među državama članicama u skladu s člankom 16. Uredbe (EU) br. 1380/2013.
Članak 20.
Provjere od strane Komisije
1. Kako bi se osiguralo pridržavanje uvjeta za priznavanje organizacijâ proizvođača ili međustrukovnih organizacija utvrđenih u člancima 14. odnosno 16., Komisija može obavljati provjere i, prema potrebi, zatražiti da države članice povuku priznanje organizacijâ proizvođača ili međustrukovnih organizacija.
2. Države članice priopćavaju Komisiji elektroničkim putem svaku odluku o priznanju ili povlačenju priznanja. Komisija stavlja na raspolaganje javnosti sve takve informacije.
Članak 21.
Provedbeni akti
1. Komisija donosi provedbene akte koji se odnose na:
(a)
rokove i postupke te oblik zahtjevâ za priznanje organizacija proizvođača i međustrukovnih organizacija sukladno člancima 14. i 16. ili za povlačenje takvog priznanja sukladno članku 18.;
(b)
oblik, rokove i postupke koje trebaju primjenjivati države članice za priopćavanje Komisiji odluke o priznanju ili povlačenju priznanja sukladno članku 20. stavku 2.
Provedbeni akti doneseni na temelju točke (a) prilagođavaju se, prema potrebi, posebnim značajkama malog ribolova i akvakulture.
2. Provedbeni akti iz stavka 1. donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 43. stavka 2.
ODJELJAK III.
Proširenje pravila
Članak 22.
Proširenje pravila organizacija proizvođača
1. Država članica može učiniti pravila dogovorena unutar organizacije proizvođača obvezujućima za proizvođače koji nisu članovi organizacije i koji prodaju bilo koji od proizvoda unutar područja u kojem je organizacija proizvođača reprezentativna, pod uvjetom da:
(a)
je organizacija proizvođača osnovana najmanje godinu dana i da se smatra da je reprezentativna za proizvodnju i trženje, uključujući, prema potrebi, aktivnosti malog opsega i zanatske aktivnosti, u jednoj državi članici i da podnese zahtjev nadležnim nacionalnim tijelima;
(b)
se pravila koja treba proširiti odnose na bilo koju od mjera za organizacije proizvođača utvrđenih u članku 8. stavku 1. točkama (a), (b) i (c), članku 8. stavku 2. točkama (a) i (b) i članku 8. stavku 3. točkama od (a) do (e);
(c)
se poštuju pravila o tržišnom natjecanju iz poglavlja V.
2. Za potrebe stavka 1. točke (a) smatra se da je organizacija proizvođača u sektoru ribarstva reprezentativna kada je njezin udio najmanje 55 % prodanih količina proizvoda o kojem se radi tijekom prethodne godine u području u kojem se predlaže proširenje pravila.
3. Za potrebe stavka 1. točke (a) smatra se da je organizacija proizvođača u sektoru akvakulture reprezentativna kada je njezin udio najmanje 40 % prodanih količina proizvoda o kojem se radi tijekom prethodne godine u području u kojem se predlaže proširenje pravila.
4. Pravila koja treba proširiti na ne-članove primjenjuju se na razdoblje od 60 dana do 12 mjeseci.
Članak 23.
Proširenje pravila međustrukovnih organizacija
1. Država članica može neke sporazume, odluke ili usklađena djelovanja dogovorene unutar međustrukovne organizacije učiniti obveznima u određenom području ili područjima drugih subjekata koji ne pripadaju toj organizaciji pod uvjetom:
(a)
da međustrukovna organizacija obuhvaća najmanje 65 % svake od najmanje dviju od sljedećih aktivnosti: proizvodnje, prerade ili trženja relevantnog proizvoda tijekom prethodne godine u području ili područjima o kojima se radi u državi članici, te podnese zahtjev nadležnim nacionalnim tijelima; i
(b)
da se pravila koja treba proširiti na ostale subjekte tiču bilo koje od mjera za međustrukovne organizacije utvrđenih u članku 13. točkama od (a) do (g) i ne izazivaju bilo kakvu štetu drugim subjektima u dotičnoj državi članici ili u Uniji.
2. Proširenje pravila može se učiniti obvezujućim na najduže tri godine, ne dovodeći u pitanje članak 25. stavak 4.
Članak 24.
Odgovornost
Kada se pravila proširuju na ne-članove u skladu s člancima 22. i 23., dotične države članice mogu odlučiti da ne-članovi imaju obvezu prema organizacijama proizvođača ili međustrukovnim organizacijama za protuvrijednost svih troškova ili dijela troškova koje plaćaju članovi zbog primjene pravila proširenih na ne-članove.
Članak 25.
Komisijino odobrenje
1. Države članice izvješćuju Komisiju o pravilima koja namjeravaju učiniti obvezujućima za sve proizvođače ili subjekte u određenom području ili u određenim područjima sukladno člancima 22. i 23.
2. Komisija donosi odluku kojom se odobrava proširenje pravila iz stavka 1., pod uvjetom da:
(a)
se pri tome poštuju odredbe članaka 22. odnosno 23.;
(b)
se pri tome poštuju pravila o tržišnom natjecanju iz poglavlja V.;
(c)
proširenje ne ugrožava slobodnu trgovinu; i
(d)
postizanje ciljeva članka 39. UFEU-a nije ugroženo.
3. U roku od jednog mjeseca nakon primitka obavijesti, Komisija donosi odluku kojom odobrava ili odbija odobriti proširenje pravila i o tome obavješćuje države članice. Ako Komisija ne donese odluku u roku od jednog mjeseca od primitka obavijesti, smatra se da je Komisija odobrila proširenje pravila.
4. Odobreno proširenje pravila može se nastaviti primjenjivati nakon isteka početnog razdoblja, uključujući prešutan dogovor, bez bilo kakvog izričitog obnavljanja odobrenja, uz uvjet da je dotična država članica obavijestila Komisiju, najmanje jedan mjesec prije isteka takvog početnog razdoblja, o dodatnom razdoblju primjene i Komisija je ili odobrila takvu daljnju primjenu ili na nju nije dala prigovor u roku od jednog mjeseca od primitka takve obavijesti.
Članak 26.
Povlačenje odobrenja
Komisija može obavljati provjere i može povući odobrenje proširenja pravila kada ustanovi da se ne udovoljava bilo kojem od zahtjeva za odobrenje. Komisija o takvom povlačenju obavješćuje države članice.
Članak 27.
Provedbeni akti
Komisija donosi provedbene akte u vezi s oblikom i postupkom obavješćivanja predviđenim u članku 25. stavku 1. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 43. stavka 2.
ODJELJAK IV.
Planiranje proizvodnje i trženja
Članak 28.
Plan proizvodnje i trženja
1. Svaka organizacija proizvođača svojem nadležnom nacionalnom tijelu predaje na odobrenje plan proizvodnje i trženja barem za glavne vrste koje stavlja na tržište. Takvi planovi proizvodnje i trženja služe za ostvarivanje ciljeva navedenih u člancima 3. i 7.
2. Plan proizvodnje i trženja obuhvaća:
(a)
program proizvodnje za ulovljene ili uzgojene vrste;
(b)
tržišnu strategiju u skladu s količinom, kvalitetom i dostavljanjem dovoljne količine za potrebe tržišta;
(c)
mjere koje treba poduzeti organizacija proizvođača da bi doprinijela ciljevima postavljenima u članku 7.;
(d)
posebne anticipatorne mjere da bi se prilagodila opskrba vrstama koje obično tijekom godine predstavljaju problem na tržištu;
(e)
kazne koje se primjenjuju na članove koje krše odluke koje su usvojene da bi se proveo dotični plan.
3. Nadležna nacionalna tijela odobravaju plan proizvodnje i trženja. Kad je plan odobren, organizacija proizvođača ga odmah provodi.
4. Organizacije proizvođača mogu izmijeniti plan proizvodnje i trženja i u tom slučaju ga podnose nadležnim nacionalnim tijelima na odobrenje.
5. Organizacija proizvođača sastavlja godišnje izvješće o svojim aktivnostima u vezi s planom proizvodnje i trženja i podnosi ga svojim nadležnim nacionalnim tijelima na odobrenje.
6. Organizacije proizvođača mogu primiti financijsku potporu za pripremu i provedbu planova proizvodnje i trženja u skladu s budućim pravnim aktom Unije kojim se uspostavljaju uvjeti za financijsku potporu pomorskoj i ribarstvenoj politici za razdoblje 2014.-2020.
7. Države članice vrše provjere da bi se osiguralo da svaka organizacija proizvođača ispunjava obveze predviđene ovim člankom. Ako se utvrdi neispunjenje obveza, to može dovesti do povlačenja priznanja.
Članak 29.
Provedbeni akti
1. Komisija donosi provedbene akte koji se odnose na:
(a)
oblik i strukturu plana proizvodnje i trženja iz članka 28.;
(b)
postupak i rokove za podnošenje od strane organizacija proizvođača te odobrenje planova proizvodnje i trženja iz članka 28. od strane država članica.
2. Provedbeni akti iz stavka 1. donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 43. stavka 2.
ODJELJAK V.
Stabilizacija tržišta
Članak 30.
Mehanizam skladištenja
Organizacije proizvođača u sektoru ribarstva mogu primiti financijsku potporu za skladištenje proizvoda ribarstva navedenih u Prilogu II., pod uvjetom da:
(a)
su ispunjeni uvjeti za potporu za skladištenje utvrđeni u budućem pravnom aktu Unije kojim se uspostavljaju uvjeti za financijsku potporu pomorskoj i ribarstvenoj politici za razdoblje 2014.-2020.;
(b)
su proizvodi stavljeni na tržište od strane organizacija proizvođača u sektoru ribarstva a nije nađen kupac za inicijalnu cijenu iz članka 31.;
(c)
su proizvodi u skladu sa zajedničkim tržišnim standardima utvrđenim u skladu s člankom 33. i zadovoljavajuće su kvalitete za prehranu ljudi;
(d)
su proizvodi stabilizirani ili prerađeni te pohranjeni u spremnike ili transportne kaveze zamrzavanjem, bilo na brodovima ili u objektima na kopnu, soljenjem, sušenjem, mariniranjem ili, gdje je primjenjivo, kuhanjem i pasterizacijom, bez obzira na to jesu li filetirani, izrezani ili, prema potrebi, bez glave;
(e)
su kasnije proizvodi iz skladištenja ponovo stavljeni na tržište za prehranu ljudi.
(f)
proizvodi ostaju u skladištu barem pet dana.
Članak 31.
Cijene koje aktiviraju mehanizam skladištenja
1. Prije početka svake godine svaka organizacija proizvođača u sektoru ribarstva može samostalno predložiti cijenu koja aktivira mehanizam skladištenja iz članka 30. za proizvode ribarstva iz Priloga II.
2. Inicijalna cijena ne smije biti veća od 80 % od ponderirane prosječne cijene proizvoda o kojem se radi u području djelatnosti dotične organizacije proizvođača zabilježene u razdoblju od tri godine prije godine za koju je određena inicijalna cijena.
3. Kada se određuje inicijalna cijena, u obzir se mora uzeti:
(a)
kretanja u proizvodnji i potražnji;
(b)
stabilizacija tržišnih cijena;
(c)
konvergencija tržišta;
(d)
prihodi proizvođača;
(e)
interesi potrošača.
4. Nakon razmatranja prijedloga organizacija proizvođača priznatih na njihovom području, države članice određuju inicijalne cijene koje će te organizacije proizvođača primijeniti. Te cijene se određuju na temelju kriterija iz stavaka 2. i 3. Cijene će biti javno dostupne.
Članak 32.
Provedbeni akti
Komisija donosi provedbene akte u vezi s oblikom u kojem države članice objavljuju inicijalne cijene u skladu s člankom 31. stavkom 4. Ti se provedbeni akti usvajaju u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 43. stavka 2.
POGLAVLJE III.
ZAJEDNIČKI TRŽIŠNI STANDARDI
Članak 33.
Uspostava zajedničkih tržišnih standarda
1. Ne dovodeći u pitanje članak 47., zajednički tržišni standardi mogu se utvrditi za proizvode ribarstva navedene u Prilogu I., bez obzira na njihovo porijeklo (Unijini ili uvezeni) koji su namijenjeni za prehranu ljudi.
2. Standardi iz stavka 1. mogu se odnositi na kvalitetu, veličinu, težinu, pakiranje, prezentiranje ili označivanje proizvoda, i posebno na:
(a)
minimalne tržišne veličine uzimajući u obzir najbolji raspoloživi znanstveni savjet; takve minimalne tržišne veličine odgovaraju, gdje je to bitno, minimalnim referentnim veličinama za očuvanje, u skladu s člankom 15. stavkom 10. Uredbe (EU) br. 1380/2013;
(b)
specifikacije konzerviranih proizvoda u skladu s propisima za konzerviranje i međunarodnim obvezama.
3. Stavci 1. i 2. primjenjuju se ne dovodeći u pitanje:
(a)
Uredbu (EZ) br. 178/2002;
(b)
Uredbu (EZ) br. 852/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (14);
(c)
Uredbu (EZ) br. 853/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (15);
(d)
Uredbu (EZ) br. 854/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (16);
(e)
Uredbu (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (17);
(f)
Uredbu Vijeća (EZ) br. 1005/2008 (18); i
(g)
Uredbu (EZ) br. 1224/2009.
Članak 34.
Usklađenost sa zajedničkim tržišnim standardima
1. Proizvodi namijenjeni za prehranu ljudi za koje su utvrđeni zajednički tržišni standardi mogu biti dostupni na tržištu Unije samo u skladu s tim standardima.
2. Svi iskrcani proizvodi ribarstva, uključujući one koji ne ispunjavaju zajedničke tržišne standarde, mogu se koristiti i za druge svrhe osim za prehranu ljudi, uključujući za riblje brašno, riblje ulje, hranu za kućne ljubimce, dodatke hrani, farmaceutske proizvode ili kozmetiku.
POGLAVLJE IV.
INFORMIRANJE POTROŠAČA
Članak 35.
Obvezni podaci
1. Ne dovodeći u pitanje Uredbu (EU) br. 1169/2011, proizvodi ribarstva i akvakulture iz točaka (a), (b), (c) i (e) Priloga I. ovoj Uredbi koji se stavljaju na tržište u Uniji, bez obzira na njihovo porijeklo ili metodu stavljanja na tržište, mogu se prodavati krajnjem potrošaču ili dobavljaču na veliko samo ako je odgovarajućim oznakama naznačena:
(a)
trgovački naziv vrste i njezin znanstveni naziv;
(b)
način proizvodnje, osobito sljedećim riječima „…ulovljeno…” ili „…ulovljeno u slatkoj vodi…” ili „…uzgojeno…”;
(c)
područje gdje je proizvod ulovljen ili uzgojen te kategorija ribolovnog alata korištenog u ribolovu, kako je utvrđeno u prvom stupcu Priloga III. ovoj Uredbi;
(d)
je li proizvod bio odmrznut;
(e)
datum minimalne trajnosti prema potrebi.
Zahtjev iz točke (d) ne primjenjuje se na:
(a)
sastojke prisutne u konačnom proizvodu;
(b)
hranu za koju je zamrzavanje nužan tehnološki korak u proizvodnom procesu;
(c)
proizvode ribarstva i akvakulture koji su prethodno zamrznuti zbog sigurnosti za zdravlje, sukladno Prilogu III., odjeljku VIII. Uredbe (EZ) br. 853/2004;
(d)
proizvode ribarstva i akvakulture koji su odmrznuti prije procesa dimljenja, soljenja, kuhanja, ukiseljavanja, sušenja ili kombinacije bilo kojih od ovih procesa.
2. Za nepretpakirane proizvode ribarstva i akvakulture, obvezni podaci navedeni u stavku 1. osiguravaju se za maloprodaju putem komercijalnih informacija poput reklamnih panoa ili plakata.
3. Kada se miješani proizvod koji se nudi na prodaju krajnjem potrošaču ili dobavljaču na veliko sastoji od iste vrste dobivene različitim metodama proizvodnje, navodi se metoda za svaku pojedinu šaržu. Kada se miješani proizvod koji se nudi na prodaju krajnjem potrošaču ili dobavljaču na veliko sastoji od iste vrste ali je dobiven iz ulova sa različitih ribolovnih područja ili uzgoja u različitim zemljama, navodi se barem područje najvećeg ulova i naznačuje da proizvodi potječu s različitih ribolovnih područja ili različitih područja uzgoja.
4. Države članice mogu izuzeti iz zahtjeva iz stavka 1. male količine proizvoda prodane potrošačima izravno s ribarskih plovila pod uvjetom da ti proizvodi ne prelaze vrijednost navedenu u članku 58. stavku 8. Uredbe (EZ) br. 1224/2009.
5. Proizvodi ribarstva i akvakulture i njihova pakiranja označena ili etiketirana prije 13. prosinca 2014. i koji nisu u skladu s ovim člankom mogu se prodavati do iscrpljivanja zaliha.
Članak 36.
Izvješćivanje o ekološkom označivanju
Nakon savjetovanja s državama članicama i zainteresiranim stranama, Komisija do 1. siječnja 2015. podnosi Europskom parlamentu i Vijeću izvještaj o izvedivosti vezano uz opcije za program ekološkog označivanja za proizvode ribarstva i akvakulture, osobito za uspostavu takvog programa kao programa na razini Unije i za uspostavu minimalnih zahtjeva za države članice za korištenje ekološke oznake Unije.
Članak 37.
Trgovački naziv
1. Za potrebe članka 35. stavka 1., države članice sastavljaju i objavljuju popis trgovačkih naziva prihvaćenih na njihovom području uz njihove znanstvene nazive. Na popisu će biti navedeni:
(a)
znanstveni naziv svake vrste u skladu s informacijskim sustavom FishBase ili u skladu s bazom podataka ASFIS Organizacije Ujedinjenih naroda za prehranu i poljoprivredu (FAO), ako je potrebno;
(b)
trgovački naziv:
i.
naziv vrste na službenom jeziku ili jezicima dotične države članice;
ii.
prema potrebi, bilo koje drugo ime ili imena prihvaćena ili dopuštena lokalno ili regionalno.
2. Sve vrste ribe u slučaju kada su sastojak druge hrane mogu biti označene kao „riba”, pod uvjetom da se ime i prezentacija takve hrane ne odnosi na pojedine vrste.
3. Komisija odmah mora biti obaviještena o svim promjenama popisa trgovačkih naziva koje su prihvatile države članice, a Komisija će o tome obavijestiti druge države članice.
Članak 38.
Naznaka ribolovnog područja ili područja proizvodnje
1. Naznaka ribolovnog područja ili područja proizvodnje sukladno s člankom 35. stavkom 1. točkom (c) sadrži sljedeće:
(a)
u slučaju proizvoda ribarstva ulovljenih na moru, napisano ime potpodručja ili divizije navedenog u bazi podataka ribolovnih područja FAO-a, kao i ime takvog područja napisano na razumljiv način za potrošača ili priložena karta ili piktogram na kojima je prikazano to područje, ili, odstupajući od ovog zahtjeva za proizvode ribarstva ulovljenie u vodama koje nisu sjeveroistočni Atlantik (27. ribolovno područje FAO-a) niti Sredozemno ili Crno more (37. ribolovno područje FAO-a) naznaka imena ribolovnog područja FAO-a;
(b)
u slučaju proizvoda ribarstva ulovljenih u slatkoj vodi, upućivanje na vodenu površinu porijekla u državi članici ili trećoj zemlji porijekla proizvoda;
(c)
U slučaju proizvoda akvakulture, referenca na državu članicu ili treću zemlju u kojoj je proizvod dostigao više od polovice svoje krajnje težine ili je ondje bio više od polovice razdoblja uzgoja ili, u slučaju školjkaša, da je ondje prošao zadnju fazu uzgoja ili rasta od barem šest mjeseci.
2. Osim podataka iz stavka 1., subjekti mogu preciznije naznačiti ribolovno područje ili područje proizvodnje.
Članak 39.
Dodatni dobrovoljni podaci
1. Osim obveznih podataka koji se zahtijevaju sukladno članku 35., na dobrovoljnoj osnovi mogu se pružati sljedeći podaci, pod uvjetom da su jasno i jednoznačno navedeni:
(a)
datum ulova proizvoda ribarstva ili izlova proizvoda akvakulture;
(b)
datum iskrcaja proizvoda ribarstva ili podaci o luci u kojoj su proizvodi iskrcani;
(c)
detaljniji podaci o vrsti ribolovnih alata, kako su naznačeni u drugom stupcu Priloga III.;
(d)
u slučaju proizvoda ribarstva ulovljenih na moru, detalji o državi zastave plovila koje je ulovilo te proizvode;
(e)
podaci o okolišu;
(f)
etički ili socijalni podaci;
(g)
podaci o tehnikama i načinima proizvodnje;
(h)
podaci o hranjivim sastojcima proizvoda.
2. Može se koristiti kôd za brzi odgovor (QR) koji označava dio ili sve podatke navedene u članku 35. stavku 1.
3. Dobrovoljni podaci neće biti prikazani na oznaci ili etiketi ako bi to zauzelo prostor omogućen za obvezne podatke.
4. Ne uključuju se nikakvi dobrovoljni podaci koji se ne mogu provjeriti.
POGLAVLJE V.
PRAVILA TRŽIŠNOG NATJECANJA
Članak 40.
Primjena pravila tržišnog natjecanja
Članci 101. i 106. UFEU-a i njihove provedbene odredbe primjenjuju se na sporazume, odluke i prakse iz članka 101. stavka 1. i članka 102. UFEU-a koji se odnose na proizvodnju ili trženje proizvoda ribarstva i akvakulture.
Članak 41.
Iznimke od primjene pravila tržišnog natjecanja
1. Neovisno o članku 40. ove Uredbe, članak 101. stavak 1. UFEU-a ne primjenjuje se na sporazume, odluke i djelovanja organizacija proizvođača koje se tiču proizvodnje ili prodaje proizvoda ribarstva i akvakulture ili korištenja zajedničkih objekata za skladištenje, obradu ili preradu proizvoda ribarstva i akvakulture i koje su
(a)
potrebne za ostvarenje ciljeva određenih u članku 39. UFEU-a;
(b)
ne podrazumijevaju obvezu naplaćivanja jednakih cijena;
(c)
ne vode do bilo kakve podjele tržišta unutar Unije;
(d)
ne isključuju tržišno natjecanje; i
(e)
ne isključuju tržišno natjecanje za značajan dio dotičnih proizvoda;
2. Neovisno o članku 40. ove Uredbe, članak 101. stavak 1. UFEU-a ne primjenjuje se na sporazume, odluke i djelovanja međustrukovnih organizacija koje
(a)
su potrebne za ostvarenje ciljeva određenih u članku 39. UFEU-a;
(b)
ne podrazumijevaju obvezu naplaćivanja jednakih cijena;
(c)
ne vode do bilo kakve podjele tržišta unutar Unije;
(d)
ne primjenjuju različite uvjete na jednake transakcije s drugim trgovinskim partnerima, čime bi ih stavile u konkurentski nepovoljan položaj;
(e)
ne isključuju tržišno natjecanje za značajan dio dotičnih proizvoda; i
(f)
ne ograničavaju tržišno natjecanje na načine koji nisu ključni za postizanje ciljeva ZRP-a.
POGLAVLJE VI.
PODACI O ISTRAŽIVANJU TRŽIŠTA
Članak 42.
Podaci o istraživanju tržišta
1. Komisija:
(a)
prikuplja, analizira i proširuje ekonomsko znanje i razumijevanje tržišta Unije za proizvode ribarstva i akvakulture duž opskrbnog lanca, uzimajući u obzir međunarodni kontekst;
(b)
pruža praktičnu podršku organizacijama proizvođača i međustrukovnim organizacijama kako bi se bolje koordinirale informacije između subjekata i prerađivača;
(c)
redovito nadgleda cijene za proizvode ribarstva i akvakulture na tržištu Unije duž opskrbnog lanca te provodi analize tržišnih trendova;
(d)
provodi ad-hoc istraživanja tržišta i određuje metodologiju izvještaja o formiranju cijena.
2. Da bi se proveli ciljevi iz stavka 1., Komisija se služi sljedećim mjerama:
(a)
omogućuje pristup dostupnim podacima o proizvodima ribarstva i akvakulture prikupljenima u skladu s pravom Unije;
(b)
stavlja na raspolaganje tržišne informacije, kao što su istraživanje cijena, analize i studije tržišta svim dionicima i široj javnosti na dostupan i razumljiv način, podložno Uredbi (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (19).
3. Države članice doprinose postizanju ciljeva iz stavka 1.
POGLAVLJE VII.
POSTUPOVNE ODREDBE
Članak 43.
Odborski postupak
1. Komisiji pomaže odbor. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Prilikom upućivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
POGLAVLJE VIII.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 44.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 1184/2006
Članak 1. Uredbe (EZ) br. 1184/2006 zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 1.
Ovom se Uredbom utvrđuju pravila o primjenjivosti članaka od 101. do 106. Ugovora i članka 108. stavaka 1. i 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) u vezi s proizvodnjom proizvoda ili trgovinom proizvodima navedenih u Prilogu I. UFEU-u uz iznimku proizvoda obuhvaćenih Uredbom Vijeća (EZ) br. 1234/2007. (20) i Uredbom (EU) br. 1379/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (21).
Članak 45.
Izmjene Uredbe (EZ) br. 1224/2009
Uredba (EZ) br. 1224/2009 mijenja se kako slijedi:
(1)
u članku 57. stavku 1 dodaju se sljedeće rečenice.:
„Države članice poduzimaju provjere kako bi osigurale usklađenost. Provjere se mogu obavljati u svim fazama trženja i tijekom prijevoza.”;
(2)
članak 58. stavak 5. mijenja se kako slijedi:
(a)
točka (g) zamjenjuje se sljedećim:
„(g)
podaci za potrošače predviđeni člankom 35. Uredbe (EU) br. 1379/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (22);
(b)
točka (h) briše se.
Članak 46.
Stavljanje izvan snage
Uredba (EZ) br. 104/2000 se ovime stavlja izvan snage. Međutim, članak 4. se primjenjuje do 12. prosinca 2014.
Upućivanja na uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu IV.
Članak 47.
Pravila kojima se uspostavljaju zajednički tržišni standardi
Nastavljaju se primjenjivati pravila kojima se uspostavljaju zajednički tržišni standardi, posebno Uredba Vijeća (EEZ) br. 2136/89 (23), Uredba Vijeća (EEZ) br. 1536/92 (24), Uredba Vijeća (EZ) br. 2406/96 (25), kao i ostala pravila donesena za primjenu zajedničkih tržišnih standarda, kao što je Uredba Komisije (EEZ) br. 3703/85 (26).
Članak 48.
Revizija
Komisija podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o rezultatima primjene ove Uredbe do 31. prosinca 2022.
Članak 49.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2014., osim poglavlja IV. i članka 45. koji se primjenjuju od 13. prosinca 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 11. prosinca 2013.