NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 216/2014
ze dne 7. března 2014,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2075/2005, kterým se stanoví zvláštní předpisy pro úřední kontroly trichinel v mase
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (1), a zejména na čl. 18 odst. 6, 8, 10 a 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 2075/2005 ze dne 5. prosince 2005, kterým se stanoví zvláštní předpisy pro úřední kontroly trichinel v mase (2), stanoví pravidla pro odběr vzorků z jatečně upravených těl druhů vnímavých k nákaze trichinelami za účelem určení statusu hospodářství a regionů a podmínky pro dovoz masa do Unie. Rovněž stanoví referenční metody a ekvivalentní metody zjišťování trichinel ve vzorcích jatečně upravených těl.
(2)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) přijal dne 3. října 2011 vědecké stanovisko o nebezpečích pro veřejné zdraví, které má být zohledněno při kontrole masa (prasat) (3). V tomto stanovisku EFSA uvedl, že trichinely představují pro veřejné zdraví střední riziko, které je spojeno s konzumací vepřového masa, a dospěl k závěru, že pokud jde o metody kontroly biologických rizik, je zajištění bezpečnosti jatečně upravených těl prasat, doprovázené řadou preventivních opatření a kontrol jednotně uplatňovaných v hospodářstvích i na jatkách, jediným způsobem, jak zajistit účinnou kontrolu hlavních nebezpečí.
(3)
EFSA vymezil některé epizootologické ukazatele, jež se týkají trichinel. V závislosti na účelu a epizootologické situaci v zemi mohou být indikátory uplatňovány na vnitrostátní či regionální úrovni, na úrovni jatek nebo hospodářství.
(4)
EFSA si je vědom sporadického výskytu trichinel v Unii, zejména u prasat chovaných ve volném výběhu a v malochovu. EFSA rovněž vymezil, že druh systému produkce je jediným hlavním rizikovým faktorem nákazy trichinelami. Kromě toho dostupné údaje ukazují, že riziko nákazy trichinelami je u prasat z úředně uznaných řízených podmínek ustájení zanedbatelné.
(5)
Světová organizace pro zdraví zvířat (OIE) již status zanedbatelného rizika pro zemi nebo region v mezinárodním kontextu neuznává. Místo toho se dané uznání váže na jednotky jednoho nebo více hospodářství, které uplatňují zvláštní řízené podmínky ustájení.
(6)
Z důvodu zajištění souladu s mezinárodními normami a s cílem posílit kontrolní systém podle skutečných rizik pro veřejné zdraví by opatření ke zmírnění rizika trichinel, včetně podmínek dovozu, na jatkách a podmínky pro určení statusu zemí, regionů nebo hospodářství postižených nákazou trichinelami měly být přizpůsobeny, racionalizovány a zjednodušeny.
(7)
V roce 2011 oznámily Belgie a Dánsko v souladu s nařízením (ES) č. 2075/2005, že jejich území představuje zanedbatelné riziko trichinel. Status země nebo oblasti představující zanedbatelné riziko již však není uznáván. Nicméně pro podniky a jednotky v Belgii a Dánsku, které splňují řízené podmínky ustájení ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost, by měla být povolena odchylka bez dodatečných podmínek, jako jsou další požadavky v podobě dodatečného úředního uznání příslušným orgánem.
(8)
Referenční laboratoř EU pro parazity doporučila, aby bylo vyjasněno znění nařízení, pokud jde o postup některých ekvivalentních metod pro testování na trichinely.
(9)
Mělo by být stanoveno, že provozovatelé musí zajistit, aby byla uhynulá zvířata sbírána, identifikována a přepravována bez zbytečného prodlení v souladu s články 21 a 22 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu) (4) a přílohou VIII nařízení Komise (EU) č. 142/2011 ze dne 25. února 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranicích podle uvedené směrnice (5).
(10)
Počet případů (dovezených a původních) trichinel u lidí, včetně epidemiologických údajů, by se měl vykazovat v souladu s rozhodnutím Komise 2000/96/ES ze dne 22. prosince 1999 o přenosných nemocích, které musí být postupně podchyceny sítí Společenství podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2119/98/ES (6).
(11)
Nařízení (ES) č. 2075/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(12)
Požadavky stanovené tímto nařízením představují úpravu stávajících postupů jak provozovatelů potravinářských podniků, tak příslušných orgánů. Je proto vhodné povolit odklad použití některých ustanovení tohoto nařízení.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament, ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2075/2005 se mění takto:
1)
Článek 1 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„trichinelami“ se rozumí všichni hlísti příslušející k druhu rodu Trichinella;
2)
„řízenými podmínkami ustájení“ se rozumí druh chovu, ve kterém jsou prasata vždy chována za podmínek řízených provozovatelem potravinářského podniku, pokud jde o krmení a ustájení;
3)
„jednotkou“ se rozumí skupina hospodářství, která uplatňují řízené podmínky ustájení. Všechna hospodářství, jež v určitém členském státě uplatňují řízené podmínky ustájení, lze považovat za jednu jednotku.“
2)
Články 2 a 3 se nahrazují tímto:
„Článek 2
Odběr vzorků z jatečně upravených těl
1. Z jatečně upravených těl domácích prasat se na jatkách odebírají vzorky v rámci vyšetření po porážce, a to takto:
a)
Všechna jatečně upravená těla chovných prasnic či kanců nebo alespoň 10 % jatečně upravených těl zvířat odeslaných k porážce v každém roce z každého hospodářství, jež bylo úředně uznáno jako hospodářství uplatňující řízené podmínky ustájení, se vyšetří na přítomnost trichinel.
b)
Všechna jatečně upravená těla z hospodářství, která nejsou úředně uznána jako hospodářství uplatňující řízené podmínky ustájení, musí být systematicky testována na přítomnost trichinel.
Z každého jatečně upraveného těla se odebírá vzorek a tento vzorek se v laboratoři určené příslušným orgánem vyšetří na přítomnost trichinel pomocí jedné z následujících metod zjišťování:
a)
referenční metoda zjišťování uvedená v kapitole I přílohy I, nebo
b)
ekvivalentní metoda zjišťování uvedená v kapitole II přílohy I.
2. Do doby, než budou známy výsledky vyšetření na přítomnost trichinel, a za podmínky, že provozovatel potravinářského podniku zajistí plnou sledovatelnost, lze tato jatečně upravená těla rozdělit nejvýše na šest dílů, a to na jatkách nebo v bourárně nacházející se ve stejných prostorách jako jatka („prostory“).
Odchylně od prvního pododstavce a na základě schválení příslušného orgánu lze tato jatečně upravená těla porcovat v bourárně připojené k jatkám nebo oddělené od jatek za podmínky, že:
a)
postup podléhá dohledu příslušného orgánu;
b)
jatečně upravená těla nebo jejich části nemají jako místo určení více než jednu bourárnu;
c)
bourárna se nachází na území členského státu a
d)
v případě pozitivního výsledku jsou všechny části prohlášeny za nevhodné pro lidskou spotřebu.
3. Z jatečně upravených těl koní, divokých prasat a jiných farmových a volně žijících druhů vnímavých k nákaze trichinelami se systematicky odebírají vzorky na jatkách nebo v zařízeních na zpracování zvěře v rámci prohlídky po porážce/postmortálního vyšetření.
Z každého jatečně upraveného těla se odebírá vzorek a tento vzorek se vyšetří podle příloh I a III v laboratoři určené příslušným orgánem.
Článek 3
Odchylky
1. Odchylně od čl. 2 odst. 1 je z vyšetření na přítomnost trichinel vyňato maso domácích prasat, které prošlo zmrazením podle přílohy II pod dohledem příslušného orgánu.
2. Odchylně od čl. 2 odst. 1 jsou z vyšetření na přítomnost trichinel vyňata jatečně upravená těla a maso domácích neodstavených prasat starých méně než 5 týdnů.
3. Odchylně od čl. 2 odst. 1 mohou být z vyšetření na přítomnost trichinel vyňata jatečně upravená těla a maso domácích prasat, pokud zvířata pocházejí z hospodářství nebo jednotky, jež jsou úředně uznány jako hospodářství nebo jednotka uplatňující řízené podmínky ustájení v souladu s přílohou IV, pokud:
a)
nebyly v daném členském státě zjištěny žádné původní nákazy trichinelami u domácích prasat chovaných v hospodářstvích úředně uznaných jako hospodářství uplatňující řízené podmínky ustájení, a to v posledních třech letech, během nichž bylo prováděno průběžné vyšetření v souladu s článkem 2, nebo
b)
historické údaje o průběžném vyšetřování prováděném u poražené populace prasat poskytují přinejmenším 95 % jistotu, že prevalence trichinel není vyšší než 1 v milionu uvedené populace, nebo
c)
hospodářství uplatňující řízené podmínky ustájení se nacházejí v Belgii a Dánsku.
4. Pokud členský stát uplatní odchylku uvedenou v odstavci 3, informuje o tom Komisi a ostatní členské státy v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a předloží Komisi roční zprávu obsahující údaje uvedené v kapitole II přílohy IV. Komise na svých internetových stránkách zveřejní seznam členských států, které uplatňují příslušnou odchylku.
Pokud členský stát nepředloží roční zprávu nebo pokud bude roční zpráva pro účely tohoto článku nedostatečná, přestane odchylka pro daný členský stát platit.“
3)
Články 8 až 12 se nahrazují tímto:
„Článek 8
Úřední uznání hospodářství uplatňujících řízené podmínky ustájení
1. Pro účely tohoto nařízení může příslušný orgán úředně uznat hospodářství nebo jednotku uplatňující řízené podmínky ustájení, pokud jsou splněny požadavky stanovené v příloze IV.
2. Hospodářství nebo jednotka, které v den použitelnosti tohoto nařízení uplatňují řízené podmínky ustájení v Dánsku nebo Belgii v souladu s čl. 3 odst. 3 písm. c), se považují za úředně uznané hospodářství nebo úředně uznanou jednotku uplatňující řízené podmínky ustájení, jak je uvedeno v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 9
Informační povinnost provozovatelů v potravinářství
Provozovatelé potravinářských podniků úředně uznaných za podniky uplatňující řízené podmínky ustájení informují příslušný orgán o jakémkoli požadavku stanoveném v příloze IV, který již není plněn, nebo o jakékoli jiné změně, kterou by mohl být dotčen status hospodářství jako hospodářství prostých trichinel.
Článek 10
Audity hospodářství úředně uznaných jako hospodářství uplatňující řízené podmínky ustájení
Příslušný orgán zajistí pravidelné provádění auditů hospodářství úředně uznaných jako hospodářství uplatňující řízené podmínky ustájení.
Četnost auditů musí vycházet z rizika, s přihlédnutím k historii a prevalenci nákazy, předchozím zjištěním, geografické oblasti, místním vnímavým volně žijícím živočichům, postupům v živočišné výrobě, veterinárnímu dohledu a plnění požadavků ze strany zemědělců.
Příslušný orgán ověří, že domácí prasata pocházející z těchto hospodářství byla vyšetřena v souladu s čl. 2 odst. 1.
Článek 11
Programy sledování
Příslušný orgán může zavést program sledování zahrnující domácí prasata, jež pocházejí z hospodářství nebo jednotky úředně uznaných jako hospodářství nebo jednotka uplatňující řízené podmínky ustájení, aby ověřil, že daná populace není trichinelami napadena.
Program sledování stanoví četnost testování, počet testovaných zvířat a plán odběru vzorků. Pro tento účel jsou vzorky masa odebírány a vyšetřovány na přítomnost parazitů rodu Trichinella v souladu s kapitolou I nebo II přílohy I.
Program sledování může jako doplňkový nástroj zahrnovat sérologické metody, jakmile referenční laboratoř Evropské unie validuje vhodný test.
Článek 12
Odejmutí úředního uznání hospodářství jako hospodářství uplatňujících řízené podmínky ustájení
1. Pokud výsledky auditů provedených podle článku 10 prokáží, že požadavky stanovené v příloze IV přestaly být plněny, odejme neprodleně příslušný orgán daným hospodářstvím příslušné úřední uznání.
2. Pokud je domácí prase z hospodářství úředně uznaného jako hospodářství uplatňující řízené podmínky ustájení v testu na přítomnost trichinel pozitivní, příslušný orgán musí neprodleně:
a)
odejmout hospodářství úřední uznání;
b)
vyšetřit všechna domácí prasata z tohoto hospodářství v době porážky;
c)
vysledovat a otestovat všechna chovná zvířata, která přišla do hospodářství, a pokud možno i všechna zvířata, která hospodářství opustila nejméně v posledních šesti měsících před pozitivním nálezem; k tomuto účelu se odebírají vzorky masa a vyšetřují se na přítomnost parazitů rodu Trichinella pomocí metod zjišťování stanovených v kapitolách I a II přílohy I;
d)
případně pokud to bude možné, vyšetřit rozšíření parazitární nákazy způsobené distribucí masa z domácích prasat poražených v období před pozitivním nálezem;
e)
informovat Komisi a ostatní členské státy;
f)
případně zahájit epizootologické šetření pro objasnění příčiny nákazy;
g)
přijmout vhodná opatření v případě, že na jatkách nebude možné zjistit nakažená jatečně upravená těla, včetně:
i)
zvýšení velikosti každého vzorku masa odebraného k testování podezřelých jatečně upravených těl, nebo
ii)
prohlášení jatečně upravených těl za nevhodná k lidské spotřebě,
iii)
přijetí vhodných opatření k likvidaci podezřelých jatečně upravených těl nebo jejich částí a rovněž těch, které vykazují pozitivní výsledek testu.
3. Po odejmutí uznání mohou být hospodářství opět úředně uznána jako hospodářství uplatňující řízené podmínky ustájení, jakmile se zjištěné problémy vyřeší a požadavky stanovené v příloze IV budou splněny ke spokojenosti příslušného orgánu.
4. Pokud kontrola zjistí nedostatek souladu s článkem 9 nebo pozitivní výsledky testů v hospodářství nebo jednotce, mělo by být dotčené hospodářství vyjmuto z příslušné jednotky, než dojde k obnovení souladu.“
4)
Článek 13 se nahrazuje tímto:
„Článek 13
Dovozní zdravotní požadavky
Maso živočišných druhů, které mohou být nosiči trichinel, jež obsahuje příčně pruhovanou svalovinu a pochází ze třetí země, lze do Unie dovážet pouze za předpokladu, že před vývozem bylo v dané třetí zemi provedeno vyšetření na přítomnost trichinel v souladu s články 2 a 3.“
5)
Článek 14 se zrušuje.
6)
Článek 15 se nahrazuje tímto:
„Článek 15
Dokumenty
Osvědčení o zdravotní nezávadnosti doprovázející dovoz masa podle článku 13 se potvrzují prohlášením úředního veterinárního lékaře o tom, že vyšetření na přítomnost trichinel bylo ve třetí zemi původu provedeno v souladu s článkem 13.
Tento dokument musí maso doprovázet v originálním vyhotovení, pokud nebyla udělena výjimka podle čl. 14 odst. 4 nařízení (ES) č. 854/2004.“
7)
Příloha I se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
8)
Znění přílohy IV se nahrazuje zněním přílohy II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. června 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. března 2014.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 216/2014
оd 7. ožujka 2014.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2075/2005 o utvrđivanju posebnih pravila za službene kontrole trihinele u mesu
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 854/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o utvrđivanju posebnih pravila organizacije službenih kontrola proizvoda životinjskog podrijetla namijenjenih prehrani ljudi (1), a posebno njezin članak 18. točke 6., 8., 10. i 12.,
budući da:
(1)
Uredbom Komisije (EZ) br. 2075/2005 od 5. prosinca 2005. o utvrđivanju posebnih pravila za službene kontrole trihinele u mesu (2) utvrđuju se pravila o uzorkovanju trupova vrsta prijemljivih na infekciju trihinelom radi određivanja statusa gospodarstava i regija te uvjeta za uvoz mesa u Uniju. Propisuju se i referentne metode te ekvivalentne metode otkrivanja trihinele u uzorcima trupova.
(2)
Europska agencija za sigurnost hrane (EFSA) 3. listopada 2011. donijela je znanstveno mišljenje o opasnostima za javno zdravlje koje se trebaju spriječiti pregledom mesa (svinja) (3). U tom je mišljenju EFSA utvrdila trihinelu kao srednje rizičnu za javno zdravlje u vezi s konzumiranjem svinjskog mesa i zaključuje da je u vezi s metodama pregleda bioloških opasnosti jedini način za osiguranje učinkovite kontrole glavnih opasnosti osiguranje sigurnosti trupa svinje, s integriranim preventivnim mjerama i kontrolama provedenima u poljoprivrednim gospodarstvima i klaonicama.
(3)
EFSA je utvrdila određene epidemiološke pokazatelje u vezi s trihinelom. Ovisno o svrsi i epidemiološkoj situaciji države, pokazatelji se mogu primijeniti na nacionalnoj i regionalnoj razini i na razini klaonica i poljoprivrednih gospodarstava.
(4)
EFSA priznaje sporadičnu prisutnost trihinele u Uniji, uglavnom pri slobodno živućim i dvorišnim svinjama. EFSA je utvrdila i da vrsta sustava proizvodnje predstavlja jedini glavni čimbenik rizika za infekcije trihinelom. Osim toga, na temelju dostupnih podataka pokazano je da je rizik od infekcije trihinelom kod svinja uzgajanih u kontroliranim uvjetima držanja zanemariv.
(5)
Status zanemarivog rizika u međunarodnom kontekstu Svjetska organizacija za zdravlje životinja (OIE) više ne priznaje za državu ili regiju. Takvo je priznanje, naime, povezano s kompartmentom jednog ili više gospodarstava u kojima se primjenjuju posebni kontrolirani uvjeti držanja.
(6)
Radi usklađivanja s međunarodnim standardima i kako bi se poboljšao sustav nadzora u skladu s postojećim rizicima za javno zdravlje, mjere za smanjenje rizika od trihinele, uključujući uvjete za uvoz, u klaonicama i uvjete za određivanje statusa država, regija ili gospodarstava u vezi s infekcijom trihinelom treba prilagoditi, racionalizirati i pojednostavniti.
(7)
Belgija i Danska prijavile su u 2011. zanemariv rizik od trihineloze za njihov teritorij u skladu s Uredbom (EZ) br. 2075/2005. Takav status zanemarivog rizika nije više priznan za državu ili regiju. Ipak, gospodarstvima i kompartmentima u Belgiji i Danskoj koji na dan stupanja na snagu ove Uredbe ispunjuju uvjete za kontrolirano držanje treba dopustiti da zatraže odstupanje u odnosu na ta gospodarstva i kompartmente bez dodatnih zahtjeva poput zahtjeva za dodatno priznanje nadležnog tijela nakon službenog priznanja.
(8)
EU-ov referentni laboratorij za parazite preporučio je da se pojasni tekst Uredbe u vezi s postupkom određenih ekvivalentnih metoda pretraživanja na trihinelu.
(9)
Potrebno je utvrditi da subjekti u poslovanju s hranom moraju osigurati da se uginule životinje skupe, označe i prevezu bez nepotrebne odgode u skladu s člancima 21. i 22. Uredbe (EZ) br. 1069/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o utvrđivanju zdravstvenih pravila za nusproizvode životinjskog podrijetla i od njih dobivene proizvode koji nisu namijenjeni prehrani ljudi te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1774/2002 (Uredba o nusproizvodima životinjskog podrijetla) (4) i s Prilogom VIII. Uredbi Komisije (EU) br. 142/2011 od 25. veljače 2011. o provedbi Uredbe (EZ) br. 1069/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju zdravstvenih pravila za nusproizvode životinjskog podrijetla i od njih dobivene proizvode koji nisu namijenjeni prehrani ljudi i o provedbi Direktive Vijeća 97/78/EZ u pogledu određenih uzoraka i predmeta koji su oslobođeni veterinarskih pregleda na granici na temelju te Direktive (5).
(10)
Broj slučajeva (uvezenih ili autohtonih) trihineloze kod ljudi, uključujući epidemiološke podatke, treba prijaviti u skladu s Odlukom Komisije 2000/96/EZ od 22. prosinca 1999. o zaraznim bolestima koje treba postupno obuhvatiti mrežom Zajednice prema Odluci br. 2119/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6).
(11)
Uredbu (EZ) br. 2075/2005 treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.
(12)
Zahtjevi predviđeni ovom Uredbom uključuju prilagodbu postojeće prakse subjekata koji posluju s hranom i nadležnih tijela. Stoga je primjereno dopustiti odgodu primjene određenih odredbi ove Uredbe.
(13)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja, a nisu im se usprotivili ni Europski parlament ni Vijeće,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EZ) br. 2075/2005 mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 1.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
‚trihinela’ znači svaki oblić koji pripada vrsti roda trihinela;
2.
izraz ‚kontrolirani uvjeti držanja’ označava vrstu uzgoja u kojem se drže svinje cijelo vrijeme u uvjetima koje subjekt u poslovanju s hranom kontrolira u odnosu na hranidbu i držanje;
3.
‚kompartment’ znači više gospodarstava koja primjenjuju kontrolirane uvjete držanja. Sva gospodarstva u državi članici koja primjenjuju kontrolirane uvjete držanja mogu se smatrati jednim kompartmentom.”
2.
Članci 2. i 3. zamjenjuju se sljedećima:
„Članak 2.
Uzorkovanje trupova
1. Trupovi domaćih svinja moraju se uzorkovati u klaonicama kao dio post mortem pregleda kako slijedi:
(a)
svi trupovi rasplodnih krmača i nerasta ili najmanje 10 % trupova životinja koje se iz svakoga gospodarstva službeno priznanog kao gospodarstvo koje primjenjuje uvjete kontroliranog držanja svake godine šalju na klanje pretražuju se na trihinelu;
(b)
svi trupovi iz gospodarstava koja nisu službeno priznana kao gospodarstva koja primjenjuju uvjete kontroliranog držanja sustavno se pretražuju na trihinelu.
Uzorak se uzima sa svakog trupa i pretražuje na trihinelu u laboratoriju koji je određen od nadležnog tijela, primjenom jedne od sljedećih metoda pretraživanja:
(a)
referentnom metodom pretraživanja navedenom u poglavlju I. Priloga I.; ili
(b)
ekvivalentnom metodom pretraživanja navedenom u poglavlju II. Priloga I.
2. Do dobivanja rezultata pretrage na trihinelu i ako subjekt u poslovanju s hranom jamči potpunu sljedivost, takvi se trupovi mogu rasjeći u najviše šest dijelova u klaonici ili u rasjekavaonici koja se nalazi u istim prostorijama kao i klaonica.
Odstupajući od prvog podstavka i u skladu s odobrenjem nadležnog tijela, ti trupovi mogu biti rasječeni u rasjekavaonici koja se nalazi uz klaonicu ili kao odvojeni objekt, pod uvjetom:
(a)
da je taj postupak pod nadzorom nadležnog tijela;
(b)
da se trup ili njegovi dijelovi otpremaju samo u jednu rasjekavaonicu;
(c)
da se rasjekavaonica nalazi unutar područja države članice; i
(d)
da se u slučaju pozitivnog nalaza svi dijelovi trupa proglase neprikladnim za prehranu ljudi.
3. Trupovi konja, divljih svinja i drugih uzgojenih ili divljih vrsta životinja prijemljivih na invaziju trihinelom, moraju se sustavno uzorkovati u klaonicama ili objektima za obradu i rasijecanje divljači u okviru pregleda post mortem.
Uzorak se uzima sa svakog trupa i pretražuje se u skladu s prilozima I. i III. u laboratoriju koji je odredilo nadležno tijelo.
Članak 3.
Odstupanja
1. Odstupajući od članka 2. stavka 1., meso domaćih svinja koje je podvrgnuto postupku zamrzavanja u skladu s Prilogom II. pod nadzorom nadležnog tijela izuzima se od pretrage na trihinelu.
2. Odstupajući od članka 2. stavka 1., trupovi i meso neodbijenih domaćih svinja mlađih od 5 tjedana izuzimaju se od pretrage na trihinelu.
3. Odstupajući od članka 2. stavka 1., trupovi i meso domaćih svinja mogu se izuzeti od pretrage na trihinelu ako životinje dolaze iz gospodarstva ili kompartmenta službeno priznanog kao gospodarstvo ili kompartment koji primjenjuje kontrolirane uvjete držanja u skladu s Prilogom IV. ako:
(a)
u državi članici u posljednje 3 godine nije utvrđena ni jedna autohtona invazija trihinelom kod domaćih svinja koje se drže u gospodarstvima službeno priznanima kao gospodarstva koja primjenjuju kontrolirane uvjete držanja, tijekom kojih se provelo kontinuirano pretraživanje u skladu s člankom 2.; ili
(b)
na temelju povijesnih podataka o kontinuiranom pretraživanju provedenom na populaciji zaklanih svinja postoji 95-postotna pouzdanost da prevalencija trihinele nije veća od 1 slučaja na milijun u toj populaciji; ili
(c)
gospodarstva koja primjenjuju kontrolirane uvjete držanja nalaze se u Belgiji ili Danskoj.
4. Ako država članica primjeni odstupanje navedeno u stavku 3., ta država članica obavješćuje Komisiju i ostale države članice pri Stalnom odboru za prehrambeni lanac i zdravlje životinja i podnosi Komisiji godišnje izvješće koje sadržava informacije navedene u poglavlju II. Priloga IV. Komisija objavljuje na svojoj internetskoj stranici popis država članica koje primjenjuju odstupanje.
Ako država članica ne dostavi to godišnje izvješće ili je godišnje izvješće nezadovoljavajuće u smislu ovog članka, za tu državu članicu prestaje primjena odstupanja.”
3.
Članci 8. do 12. zamjenjuju se sljedećima:
„Članak 8.
Službeno priznani status gospodarstava koja primjenjuju kontrolirane uvjete držanja
1. Za potrebe ove Uredbe, nadležno tijelo može službeno priznati gospodarstvo ili kompartment koji primjenjuje kontrolirane uvjete držanja ako su ispunjeni zahtjevi utvrđeni u Prilogu IV.
2. Gospodarstva ili kompartment koji na dan primjene ove Uredbe primjenjuju kontrolirane uvjete držanja u Danskoj ili Belgiji u skladu s člankom 3. stavkom 3. točkom (c) smatraju se službeno priznanim gospodarstvima ili kompartmentom koji primjenjuju kontrolirane uvjete držanja kako je navedeno u Prilogu IV. ovoj Uredbi.
Članak 9.
Obveza izvješćivanja subjekata u poslovanju s hranom
Subjekti u poslovanju s hranom čija su gospodarstva službeno priznana kao gospodarstva koja primjenjuju kontrolirane uvjete držanja moraju izvijestiti nadležno tijelo o svim zahtjevima utvrđenima u Prilogu IV. koji više nisu ispunjeni ili o drugoj promjeni koja bi mogla utjecati na status gospodarstva u vezi s trihinelom.
Članak 10.
Nadzorni pregledi gospodarstava službeno priznanih kao gospodarstva koja primjenjuju kontrolirane uvjete držanja
Nadležno tijelo osigurava provođenje povremenih nadzornih pregleda gospodarstava službeno priznanih kao gospodarstva koja primjenjuju kontrolirane uvjete držanja.
Učestalost tih nadzornih pregleda temelji se na procjeni rizika, uzimajući u obzir povijest bolesti i prevalenciju, prethodne nalaze, geografsko područje, prijemljivosti životinjskih vrsta na tom području, način gospodarenja životinjama, veterinarski nadzor i pravilno postupanje poljoprivrednika.
Nadležno tijelo provjerava da se domaće svinje koje dolaze iz tih gospodarstava pretraže u skladu s člankom 2. stavkom 1.
Članak 11.
Programi praćenja
Nadležno tijelo može provesti program praćenja koji obuhvaća populaciju domaćih svinja koje dolaze iz gospodarstva ili kompartmenta službeno priznanog kao gospodarstvo ili kompartment koji primjenjuje kontrolirane uvjete držanja kako bi se potvrdilo da trihinela uistinu nije prisutna u toj populacije.
Programom praćenja propisuje se učestalost pretraživanja, broj životinja koje se pretražuju i plan uzorkovanja. U tu svrhu uzorci mesa moraju biti prikupljeni i pretraženi na prisutnost parazita trihinela u skladu s poglavljima I. ili II. Priloga I.
Program praćenja može uključivati serološke metode kao dodatne metode pretrage, kada referentni laboratorij EU-a validira prikladni test.
Članak 12.
Opozivanje službeno priznanih statusa gospodarstava koja primjenjuju kontrolirane uvjete držanja
1. Ako se rezultatima nadzornih pregleda provedenih u skladu s člankom 10. pokaže da se više ne ispunjuju zahtjevi iz Priloga IV., nadležno tijelo opoziva bez odgode status službeno priznanih gospodarstava.
2. Ako se u domaće svinje podrijetlom s gospodarstva koje je službeno priznato kao gospodarstvo koje primjenjuje kontrolirane uvjete držanja dokaže prisutnost trihinele, nadležno tijelo bez odgode:
(a)
opoziva službeno priznani status gospodarstva;
(b)
pretražuje sve domaće svinje toga gospodarstva pri klanju;
(c)
prati i testira sve rasplodne životinje koje dolaze na gospodarstvo i, koliko je god to moguće, sve životinje koje su napustile gospodarstvo najmanje u posljednjih šest mjeseci od pozitivnog nalaza; u tu svrhu uzorci mesa moraju biti prikupljeni i pretraženi na prisutnost parazita trihinela koristeći metode pretraživanja utvrđene u poglavljima I. i II. Priloga I.;
(d)
ako je to potrebno, istražuje koliko god je to moguće putove širenja invazije parazita prometom mesa domaćih svinja zaklanih u razdoblju koje je prethodilo pozitivnom nalazu;
(e)
obavješćuje Komisiju i ostale države članice;
(f)
ako je potrebno, započinje epidemiološko istraživanje kako bi otkrio uzrok zaraze;
(g)
poduzima odgovarajuće mjere kada se invadirani trup ne može identificirati u klaonici, uključujući:
i.
povećavanje veličine svakog uzorka mesa uzetog za pretragu sa sumnjivih trupova; ili
ii.
proglašavanje trupa neprikladnim za prehranu ljudi;
iii.
poduzimanje odgovarajućih mjera za neškodljivo uklanjanje sumnjivih trupova ili njihovih dijelova, kao i onih za koje je rezultat testa bio pozitivan.
3. Nakon što se priznanje povuče, gospodarstva se mogu ponovno proglasiti kao službeno priznana čim se utvrđeni nedostaci uklone i kada se nadležnom tijelu na zadovoljavajući način dokaže da su ispunjeni svi zahtjevi navedeni u Prilogu IV.
4. Ako se pregledom u gospodarstvu ili kompartmentu ustanovi neusklađenost s člankom 9. ili pozitivni rezultat ispitivanja, potrebno je ukloniti to gospodarstvo iz kompartmenta dok se usklađenost ponovno ne ustanovi.”
4.
Članak 13. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 13.
Zdravstveni zahtjevi pri uvozu
Meso vrsta životinja koje može biti nositelj trihinele, koje sadržava poprečno-prugaste mišiće i koje dolazi iz treće zemlje, može se uvesti u Uniju samo ako je u toj trećoj zemlji pretraga na trihinelu obavljena u skladu s člancima 2. i 3. prije izvoza.”
5.
Briše se članak 14.
6.
Članak 15. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 15.
Dokumentacija
Zdravstveni certifikat koji prati uvoz mesa, kako je navedeno u članku 13., mora sadržavati izjavu službenog veterinara kojom se potvrđuje da je pregled na trihinelu u trećoj zemlji podrijetla izvršen u skladu s člankom 13.
Ovaj dokument u izvorniku prati meso, osim ako je bilo dopušteno odstupanje u skladu s člankom 14. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 854/2004.”
7.
Prilog I. mijenja se u skladu s Prilogom I. ovoj Uredbi.
8.
Prilog IV. zamjenjuje se tekstom iz Priloga II. ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. lipnja 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 7. ožujka 2014.