NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 526/2014
ze dne 12. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro vymezení zástupného indikátoru rozpětí a omezeného počtu malých portfolií pro účely rizika úvěrové úpravy v ocenění
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012, a zejména na čl. 383 odst. 7 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Používání pokročilé metody ke stanovení kapitálových požadavků k riziku úvěrové úpravy v ocenění (dále jen „CVA“) může zahrnovat protistrany, pro které není známo žádné rozpětí swapu úvěrového selhání (dále jen „CDS“). V takovém případě by měly instituce používat rozpětí, které je v souladu s čl. 383 odst. 1 třetím pododstavcem nařízení (EU) č. 575/2013 přiměřené s ohledem na rating, odvětví a region protistrany (dále jen „zástupný indikátor rozpětí“).
(2)
Pravidla pro vymezení zástupného indikátoru rozpětí k riziku CVA by měla stanovit použití širokých kategorií ratingu, odvětví a regionu a měla by institucím poskytnout nezbytnou flexibilitu, aby mohly na základě svého odborného úsudku vymezit nejvhodnější zástupný indikátor rozpětí.
(3)
Když se podrobněji stanovuje, jak by měly instituce zohledňovat atributy ratingu, odvětví a regionu jediných emitentů při odhadování přiměřeného zástupného indikátoru rozpětí pro stanovení kapitálových požadavků, jak požaduje nařízení (EU) č. 575/2013, měla by být stanovena pravidla pro posouzení těchto atributů podle minimálních kategorií pro každý atribut, aby bylo zajištěno harmonizované uplatňování těchto podmínek.
(4)
Kromě toho by v případě jediných emitentů, pokud existuje vazba například mezi regionální vládou nebo místním orgánem a státem, mělo být možné povolit odhad přiměřeného zástupného indikátoru rozpětí na základě úvěrového rozpětí jediného emitenta, pokud to povede k vhodnějšímu odhadu.
(5)
Aby bylo možné dospět k přiměřenému výpočtu požadavků k riziku CVA, měl by být na základě údajů, které byly pozorovány na likvidním trhu, stanoven zástupný indikátor rozpětí a předpoklady ohledně údajů, například interpolace a extrapolace údajů týkajících se různých časových vrcholů, by měly být koncepčně správné.
(6)
S cílem zajistit sbližování postupů mezi institucemi a zabránit nejednotnosti - vzhledem k tomu, že implicitní pravděpodobnosti selhání (PD), rozpětí swapů úvěrového selhání (CDS) a ztrátovost ze selhání (LGD) představují jednu rovnici se dvěma neznámými proměnnými a že se v tržní praxi k odvození implicitních PD z tržních rozpětí používá fixní hodnota LGD -, měly by instituce pro LGDMKT používat hodnotu, která je v souladu s fixní LGD, kterou účastníci trhu běžně používají k určení implicitních PD z těchto likvidně obchodovaných úvěrových rozpětí, která byla použita ke stanovení zástupného indikátoru úvěrového rozpětí pro dotyčnou protistranu.
(7)
Pro účely svolení používat pokročilou metodu CVA pro omezený počet malých portfolií je vhodné považovat portfolio za skupinu transakcí se započtením ve smyslu čl. 272 bodu 4 nařízení (EU) č. 575/2013 a vzít v úvahu počet transakcí nezahrnutých do metody interního modelu, které podléhají požadavku k riziku CVA, a velikost skupin transakcí se započtením nezahrnutých do metody interního modelu, které podléhají požadavku k riziku CVA, a omezit je v procentech celkového počtu všech transakcí, které podléhají požadavku k riziku CVA, a procentech celkové velikosti všech transakcí se započtením, u nichž se provádí výpočet požadavků k riziku CVA, aby se zohlednily různé dimenze institucí.
(8)
S cílem zmírnit možné přerušení používání pokročilé metody CVA pro omezený počet malých portfolií by mělo používání uvedené metody skončit až tehdy, když jsou kvantitativní omezení překročena ve dvou po sobě následujících čtvrtletích.
(9)
Aby dále mohly příslušné orgány účinně plnit úkoly dohledu, mělo by jim být umožněno se dozvědět, kdy požadavek omezeného počtu malých portfolií již není splněn; proto by měly instituce v uvedených případech příslušné orgány o této skutečnosti informovat.
(10)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro bankovnictví.
(11)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (1),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vymezení přiměřeného zástupného indikátoru rozpětí
1. Zástupný indikátor rozpětí pro danou protistranu se považuje za přiměřený s ohledem na rating, odvětví a region protistrany podle čl. 383 odst. 1 čtvrtého pododstavce nařízení (EU) č. 575/2013, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
zástupný indikátor rozpětí byl vymezen s ohledem na všechny atributy ratingu, odvětví a regionu protistrany uvedené v písmenech b), c) a d);
b)
atribut ratingu byl vymezen s ohledem na použití předem stanoveného pořadí zdrojů interních a externích ratingů. Ratingy se přiřadí ke stupňům úvěrové kvality podle čl. 384 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013. Pokud je k dispozici více externích ratingů, přiřadí se ke stupňům úvěrové kvality v souladu s přístupem, který se použije v případě většího počtu úvěrových hodnocení, stanoveným v článku 138 uvedeného nařízení;
c)
atribut odvětví byl vymezen přinejmenším s ohledem na tyto kategorie:
i)
veřejný sektor,
ii)
finanční sektor,
iii)
ostatní;
d)
atribut regionu byl vymezen přinejmenším s ohledem na tyto kategorie:
i)
Evropa,
ii)
Severní Amerika,
iii)
Asie,
iv)
zbytek světa;
e)
zástupný indikátor rozpětí odráží reprezentativním způsobem disponibilní rozpětí swapů úvěrového selhání a rozpětí jiných likvidně obchodovaných nástrojů úvěrového rizika, která odpovídají relevantní kombinaci uplatnitelných kategorií a splňují kritéria kvality údajů uvedená v odstavci 3;
f)
přiměřenost zástupného indikátoru rozpětí se stanoví s ohledem na volatilitu, nikoli na úroveň rozpětí.
2. Při zohledňování atributů ratingu, odvětví a regionu protistrany podle odstavce 1 se u regionální vlády nebo místního orgánu považuje odhad zástupného indikátoru rozpětí na základě úvěrového rozpětí příslušného státního emitenta za přiměřený, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:
a)
regionální vláda nebo místní orgán a stát mají stejný rating;
b)
pro regionální vládu nebo místní orgán není znám žádný rating.
3. Všechny vstupy používané pro vymezení zástupného indikátoru rozpětí musí vycházet ze spolehlivých údajů zaznamenaných na likvidním obousměrném trhu, jak je definován v čl. 338 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 575/2013. Musí být k dispozici dostatek údajů k vytvoření zástupných indikátorů rozpětí pro všechny relevantní doby splatnosti a pro předchozí období uvedená v čl. 383 odst. 5 uvedeného nařízení.
Článek 2
Určení LGDMKT
S cílem určit ztrátovost ze selhání protistrany (LGDMKT) pro účely výpočtu kapitálových požadavků k riziku CVA podle pokročilé metody pro protistranu, u níž je zapotřebí použít zástupný indikátor rozpětí, použijí instituce pro LGDMKT hodnotu, která je v souladu s fixními LGD, které účastníci trhu běžně používají k určení implicitních PD z tržních rozpětí, která byla použita ke stanovení zástupného indikátoru rozpětí pro dotyčnou protistranu podle článku 1.
Článek 3
Kvantitativní omezení počtu a velikosti kvalifikovaných portfolií
1. K naplnění kritéria omezeného počtu malých portfolií podle čl. 383 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 musí být splněny všechny následující podmínky:
a)
počet všech transakcí nezahrnutých do metody interního modelu, které podléhají požadavku k riziku CVA, nesmí být vyšší než 15 % celkového počtu transakcí, které podléhají požadavku k riziku CVA;
b)
velikost každé individuální skupiny transakcí se započtením nezahrnuté do metody interního modelu, která podléhá požadavku k riziku CVA, nesmí být vyšší než 1 % celkové velikosti všech skupin transakcí se započtením, které podléhají požadavku k riziku CVA;
c)
celková velikost všech skupin transakcí se započtením nezahrnutých do metody interního modelu, které podléhají požadavku k riziku CVA, nesmí být vyšší než 10 % celkové velikosti všech skupin transakcí se započtením, které podléhají požadavku k riziku CVA.
2. Pro účely odst. 1 písm. b) a c) se velikostí skupiny transakcí se započtením rozumí expozice skupiny transakcí se započtením v okamžiku selhání, která se vypočte pomocí metody oceňování podle tržní hodnoty podle článku 274 nařízení (EU) č. 575/2013 při zohlednění účinků započtení v souladu s článkem 298 uvedeného nařízení, ovšem bez zohlednění účinků kolaterálu.
3. Pro účely odstavce 1 vypočítá instituce za každé čtvrtletí aritmetický průměr přinejmenším měsíčních sledování následujících poměrů:
a)
počtu transakcí nezahrnutých do metody interního modelu k celkovému počtu transakcí;
b)
individuální velikosti největší skupiny transakcí se započtením nezahrnuté do metody interního modelu k celkové velikosti všech transakcí se započtením a
c)
celkové velikosti všech skupin transakcí se započtením nezahrnutých do metody interního modelu k celkové velikosti všech transakcí se započtením.
4. Pokud kritérium stanovené v odstavci 1 není naplněno u dvou po sobě následujících výpočtů podle odstavce 3, použije instituce pro účely výpočtu kapitálových požadavků k riziku CVA pro všechny skupiny transakcí se započtením nezahrnuté do metody interního modelu standardizovanou metodu uvedenou v článku 384 nařízení (EU) č. 575/2013 a tuto skutečnost oznámí příslušným orgánům.
5. Podmínky stanovené v odstavci 1 se uplatní na individuálním, subkonsolidovaném nebo konsolidovaném základě v závislosti na rozsahu svolení k použití metody interního modelu podle článku 283 nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. března 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 526/2014
оd 12. ožujka 2014.
o dopuni Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu regulatornih tehničkih standarda za utvrđivanje zamjenske marže i ograničenih manjih portfelja za rizik prilagodbe kreditnom vrednovanju
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012, a posebno njezin članak 383. stavak 7. treći podstavak,
budući da:
(1)
Primjena napredne metode za utvrđivanje kapitalnih zahtjeva za rizik prilagodbe kreditnom vrednovanju (CVA) može uključivati druge ugovorne strane za koje kreditna marža na osnovi nastanka statusa neispunjavanja obveza na ugovore o razmjeni (CDS) nije raspoloživa. U takvom slučaju institucije trebaju primijeniti maržu koja je primjerena uzimajući u obzir rejting, sektor i regiju druge ugovorne strane („zamjenska marža”) u skladu s člankom 383. stavkom 1. trećim podstavkom Uredbe (EU) br. 575/2013.
(2)
Pravilima o utvrđivanju zamjenske marže za CVA rizik treba predvidjeti primjenu širokih kategorija za rejting, sektor i regiju te institucijama osigurati fleksibilnost potrebnu za utvrđivanje najprimjerenije zamjenske marže na temelju njihove stručne procjene.
(3)
Pri detaljnijem utvrđivanju načina na koji institucije pri procjenjivanju primjerene zamjenske marže za utvrđivanje kapitalnih zahtjeva trebaju u obzir uzimati karakteristike rejtinga, sektora i regije pojedinačnog izdavatelja, kako se zahtijeva Uredbom (EU) br. 575/2013, treba uspostaviti pravila za razmatranje tih karakteristika s obzirom na minimalne kategorije svake karakteristike kako bi se osigurala usklađena primjena tih uvjeta.
(4)
Nadalje, u slučaju pojedinačnih izdavatelja, kada primjerice postoji veza između regionalnog ili lokalnog tijela i države, trebalo bi dopustiti procjenu primjerene zamjenske marže na temelju kreditne marže pojedinačnog izdavatelja ako se tako postiže primjerenija procjena.
(5)
Da bi se primjereno izračunali kapitalni zahtjevi za CVA rizik, zamjenska bi se marža trebala utvrditi na temelju podataka zabilježenih na likvidnom tržištu, a pretpostavke u pogledu podataka, primjerice interpolacija i ekstrapolacija podataka u odnosu na različite rokove, trebaju biti konceptualno dobre.
(6)
Da bi se osigurala konvergencija prakse među institucijama i izbjegle nedosljednosti - s obzirom na to da implicirane vjerojatnosti nastanka statusa neispunjivanja obveze (probabilities of default, PD), kreditne marže na osnovi nastanka statusa neispunjavanja obveza na ugovore o razmjeni (CDS) i gubitci zbog nastanka statusa neispunjavanja obveza (LGD) čine jednadžbu s dvjema nepoznanicama, a na tržištu je uobičajeno koristiti fiksnu vrijednost za LGD u cilju izvođenja impliciranog PD-a iz tržišnih marži - institucije bi trebale koristiti vrijednost „LGDMKT” koja je usklađena s fiksnim LGD-om koji sudionici na tržištu primjenjuju za utvrđivanje impliciranih PD-ova iz likvidnih kreditnih raspona kojima se trguje i koji se koriste za utvrđivanje zamjenske kreditne marže za predmetnu ugovornu stranu.
(7)
Da bi se dopustila primjena napredne CVA metode za ograničeni broj manjih portfelja, primjereno je razmotriti portfelj kao skup za netiranje kako je definiran u članku 272. stavku 4. Uredbe (EU) br. 575/2013, broj transakcija metodom internog modela („IMM”) koje podliježu kapitalnim zahtjevima za CVA rizik i veličinu skupova za netiranje koji nisu obuhvaćeni metodom internog modela i koji podliježu kapitalnim zahtjevima za CVA rizik te ih ograničiti u smislu postotka ukupnog broja transakcija koje podliježu kapitalnim zahtjevima za CVA rizik te postotka ukupne veličine svih skupova za netiranje koji podliježu izračunu kapitalnih zahtjeva za CVA rizik, čime bi se u obzir uzele različite dimenzije institucija.
(8)
Da bi se umanjila odstupanja u primjeni napredne CVA metode za ograničeni broj manjih portfelja, napredna CVA metoda trebala bi se prestati primjenjivati samo kad se kvantitativna ograničenja prekrše u dvama uzastopnim tromjesečjima.
(9)
Nadalje, da bi se nadležnim tijelima omogućilo učinkovito obavljanje njihovih nadzornih dužnosti, ona bi trebala znati kad zahtjevi za ograničeni broj manjih portfelja više nisu ispunjeni; stoga institucije moraju o takvim slučajevima obavijestiti nadležna tijela.
(10)
Ova se Uredba temelji na nacrtu regulatornih tehničkih standarda koji je Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo dostavilo Komisiji.
(11)
Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo provelo je otvoreno javno savjetovanje o nacrtu regulatornih tehničkih standarda na kojima se temelji ova Uredba, analiziralo je moguće povezane troškove i koristi te zatražilo očitovanje Interesne skupine za bankarstvo uspostavljene u skladu s člankom 37. Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (1),
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Utvrđivanje primjerene zamjenske marže
1. Zamjenska marža za određenu drugu ugovornu stranu smatra se primjerenom u pogledu rejtinga, sektora i regije druge ugovorne strane u skladu s člankom 383. stavkom 1. četvrtim podstavkom Uredbe (EU) br. 575/2013 ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
zamjenska marža utvrđena je razmatranjem svih karakteristika rejtinga, sektora i regije druge ugovorne strane kako je određeno u točkama (b), (c) i (d);
(b)
karakteristika rejtinga utvrđena je razmatranjem unaprijed utvrđene hijerarhije izvora internog i vanjskog rejtinga. Rejtinzi se raspoređuju u stupnjeve kreditne kvalitete kako je navedeno u članku 384. stavku 2. Uredbe (EU) br. 575/2013. Kad je raspoloživo više vanjskih rejtinga, njihov raspored u stupnjeve kreditne kvalitete orijentira se prema pristupu za više kreditnih procjena kako je uređeno člankom 138. te Uredbe;
(c)
karakteristika sektora utvrđena je razmatranjem barem sljedećih kategorija:
i.
javni sektor;
ii.
financijski sektor;
iii.
ostalo;
(d)
karakteristika regije utvrđena je razmatranjem barem sljedećih kategorija:
i.
Europa;
ii.
Sjeverna Amerika;
iii.
Azija;
iv.
ostatak svijeta.
(e)
zamjenska marža reprezentativan je odraz raspoloživih kreditnih marži na osnovi nastanka statusa neispunjavanja obveza na ugovore o razmjeni i marži drugih likvidnih instrumenata kreditnog rizika kojima se trguje, odgovara mjerodavnoj kombinaciji primjenjivih kategorija i ispunjuje kriterije o kvaliteti podataka iz stavka 3.;
(f)
primjerenost zamjenske marže ne utvrđuje se u pogledu visine marže, nego u pogledu volatilnosti.
2. U postupku razmatranja karakteristika rejtinga, sektora i regije druge ugovorne strane u skladu sa stavkom 1., procjena zamjenske marže smatra se primjerenom za regionalno ili lokalno tijelo na temelju kreditne marže odgovarajućeg državnog izdavatelja ako je ispunjen jedan od sljedećih uvjeta:
(a)
regionalno ili lokalno tijelo i država imaju jednak rejting;
(b)
ne postoji rejting za regionalno ili lokalno tijelo.
3. Svi ulazni podatci iskorišteni pri utvrđivanju zamjenske marže temelje se na pouzdanim podatcima zabilježenima na likvidnom dvosmjernom tržištu kako je definirano u članku 338. stavku 1. drugom podstavku Uredbe (EU) br. 575/2013. Dostatni podatci raspoloživi su za određivanje zamjenskih marži za sve relevantne rokove i sva razdoblja iz članka 383. stavka 5. te Uredbe.
Članak 2.
Utvrđivanje LGDMKT
Da bi se utvrdio gubitak zbog nastanka statusa neispunjavanja obveza druge ugovorne strane (LGDMKT) u svrhu izračuna kapitalnih zahtjeva za CVA rizik u skladu s naprednom metodom za drugu ugovornu stranu koja zahtijeva primjenu zamjenske marže, institucije kao LGDMKT koriste vrijednost koja je usklađena s fiksnim LGD-ovima koje sudionici na tržištu inače koriste za utvrđivanje impliciranih PD-ova iz onih tržišnih marži koje se koriste za utvrđivanje zamjenske marže za predmetnu drugu ugovornu stranu u skladu s člankom 1.
Članak 3.
Kvantitativna ograničenja u pogledu broja i veličine kvalificiranih portfelja
1. Da bi se ispunio kriterij ograničenog broja manjih portfelja iz članka 383. stavka 4. Uredbe (EU) br. 575/2013, moraju biti ispunjeni svi sljedeći uvjeti:
(a)
broj svih transakcija koje nisu obuhvaćene metodom internog modela i koje podliježu kapitalnim zahtjevima za CVA rizik ne premašuje 15 % ukupnog broja transakcija koje podliježu kapitalnim zahtjevima za CVA rizik;
(b)
veličina svakog pojedinačnog skupa za netiranje koji nije obuhvaćen metodom internog modela i koji podliježe kapitalnim zahtjevima za CVA rizik ne premašuje 1 % ukupne veličine svih skupova za netiranje koji podliježu izračunu kapitalnih zahtjeva za CVA rizik;
(c)
ukupna veličina svih pojedinačnih skupova za netiranje koji nisu obuhvaćeni metodom internog modela i koji podliježu kapitalnim zahtjevima za CVA rizik ne premašuje 10 % ukupne veličine svih skupova za netiranje koji podliježu izračunu kapitalnih zahtjeva za CVA rizik.
2. Za potrebe točaka (b) i (c) stavka 1., veličina skupa za netiranje jest izloženost skupa za netiranje u trenutku neispunjivanja obveze izračunana metodom tržišne vrijednosti iz članka 274. Uredbe (EU) br. 575/2013 uzimajući u obzir učinak netiranja, u skladu s člankom 298. te Uredbe, ali ne i učinke kolaterala.
3. Za potrebe stavka 1., institucija za svako tromjesečje izračunava aritmetičku sredinu barem mjesečno zabilježenih vrijednosti sljedećih omjera:
(a)
broj transakcija koje nisu obuhvaćene metodom internog modela u odnosu na ukupni broj transakcija;
(b)
pojedinačnu veličinu najvećeg skupa za netiranje koji nije obuhvaćen metodom internog modela u odnosu na ukupnu veličinu svih skupova za netiranje i
(c)
ukupnu veličinu svih skupova za netiranje koji nisu obuhvaćeni metodom internog modela u odnosu na ukupnu veličinu svih skupova za netiranje.
4. Ako kriterij iz stavka 1. nije ispunjen u dvama uzastopnim izračunima iz stavka 3., institucija za izračun kapitalnih zahtjeva za CVA rizik za skupove za netiranje koji nisu obuhvaćeni metodom internog modela primjenjuje standardiziranu metodu utvrđenu člankom 384. Uredbe (EU) br. 575/2013 te obavješćuje nadležna tijela.
5. Uvjeti navedeni u stavku 1. primjenjuju se na pojedinačnoj, potkonsolidiranoj ili konsolidiranoj osnovi, ovisno o opsegu odobrenja za primjenu metode internog modela iz članka 283. Uredbe (EU) br. 575/2013.
Članak 4.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 12. ožujka 2014.