NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 481/2014
ze dne 4. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013, pokud jde o zvláštní pravidla způsobilosti výdajů pro programy spolupráce
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 ze dne 17. prosince 2013 o zvláštních ustanoveních týkajících se podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj pro cíl Evropská územní spolupráce (1), a zejména na čl. 18 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 18 odst. 1 nařízení (EU) č. 1299/2013 je nezbytné stanovit zvláštní pravidla týkající se způsobilosti výdajů pro programy spolupráce, pokud jde o náklady na zaměstnance, kancelářské a administrativní výdaje, náklady na cestování a ubytování, náklady na externí odborné poradenství a na služby a výdaje na vybavení (dále jen „kategorie výdajů“).
(2)
S cílem umožnit pružné uplatnění pravidel způsobilosti na programy spolupráce by mělo být členským státům účastnícím se daného programu spolupráce umožněno rozhodnout, že se daná kategorie výdajů nevztahuje na konkrétní prioritní osu daného programu spolupráce.
(3)
Je třeba upřesnit, jak se zvláštní pravidla týkající se způsobilosti výdajů pro programy spolupráce stanovená tímto nařízením slučují s obecným právním rámcem pro pravidla způsobilosti platným pro všechny evropské strukturální a investiční fondy a stanoveným v článcích 65 až 71 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (2).
(4)
Pro každou kategorii výdajů by měl být stanoven seznam různých položek výdajů.
(5)
Mělo by být vyjasněno jako obecné pravidlo, že dary jsou nezpůsobilé. Nicméně distribuce malých položek souvisejících s propagací, komunikací, reklamou nebo informováním by měly být způsobilé.
(6)
Měly by být určeny jednotlivé položky nákladů na zaměstnance a pravidla pro výpočet, účtování a úhradu nákladů na zaměstnance obecně, a zejména pro přiřazení zaměstnanců na částečný úvazek a dohody na hodinovém základě.
(7)
Uvedeny by měly být jednotlivé prvky kancelářských a administrativních výdajů spolu s pravidly pro výpočet, účtování a úhradu těchto nákladových prvků buď jako nákladů přímých, nebo nepřímých, zejména pokud jsou kombinovány s paušálními sazbami podle nařízení (EU) č. 1303/2013.
(8)
Uvedeny by měly být jednotlivé prvky nákladů na cestování a ubytování spolu s pravidly pro výpočet, účtování a úhradu bez ohledu na to, zda tyto výdaje vzniknou příjemci nebo přímo jeho zaměstnancům. Vyjasněny by měly být rovněž podmínky, za kterých by se náklady na cestování a ubytování měly účtovat, jsou-li vynaloženy mimo unijní část programové oblasti podle článku 20 nařízení (EU) č. 1299/2013.
(9)
Uvedeny by měly být jednotlivé prvky nákladů na externí odborné poradenství a na služby.
(10)
Uvedeny by měly být jednotlivé prvky výdajů na vybavení spolu s pravidly pro způsobilost použitého vybavení.
(11)
S cílem umožnit co nejrychlejší použití opatření stanovených tímto nařízením by toto nařízení mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Aniž jsou dotčena pravidla způsobilosti stanovená články 65 až 71 nařízení (EU) č. 1303/2013 nebo na jejich základě, toto nařízení stanoví zvláštní pravidla způsobilosti výdajů pro programy spolupráce, pokud jde o tyto kategorie výdajů:
a)
náklady na zaměstnance;
b)
kancelářské a administrativní výdaje;
c)
náklady na cestování a ubytování;
d)
náklady na externí odborné poradenství a služby a
e)
výdaje na vybavení.
2. Zúčastněné členské státy se v rámci monitorovacího výboru programu spolupráce mohou dohodnout, že výdaje spadající do jedné nebo více kategorií uvedených v odstavci 1 nejsou způsobilé v rámci jedné nebo více prioritních os.
Článek 2
Obecná ustanovení
1. Veškeré výdaje způsobilé podle tohoto nařízení vynaložené příjemcem nebo z jeho pověření se vztahují na náklady spojené se zahájením nebo se zahájením a prováděním operace nebo části operace.
2. Způsobilé nejsou tyto náklady:
a)
pokuty, finanční sankce a výdaje na právní spory a soudní spory;
b)
náklady na dary, s výjimkou těch, jejichž hodnota nepřesahuje 50 EUR za dar, pokud souvisejí s propagací, komunikací, publicitou nebo informováním;
c)
náklady související s kolísáním směnných kurzů.
Článek 3
Náklady na zaměstnance
1. Výdaje na náklady na zaměstnance se skládají z hrubých mzdových nákladů na zaměstnance zaměstnávané příjemcem jedním z těchto způsobů:
a)
na plný úvazek;
b)
na částečný úvazek s pevně stanoveným procentním podílem odpracované doby za měsíc;
c)
na částečný úvazek s pružným počtem odpracovaných hodin za měsíc, nebo
d)
na hodinovém základě.
2. Výdaje na náklady na zaměstnance jsou omezeny na:
a)
vyplácení platů souvisejících s činnostmi, které by subjekt nevykonával, kdyby příslušná operace nebyla prováděna, stanovenými v pracovní smlouvě/dohodě, rozhodnutí o jmenování (dále jen „doklad o zaměstnání“) nebo zákonem a souvisejícími s odpovědností uvedenou v popisu pracovní náplně příslušného zaměstnance;
b)
jakékoli další náklady přímo spojené s vyplácením platů, vzniklé a vynaložené zaměstnavatelem, jako jsou daně z mezd a příspěvky na sociální zabezpečení, včetně důchodů, na které se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 (3), pokud:
i)
jsou stanoveny v dokladu o zaměstnání nebo zákonem,
ii)
jsou v souladu s právními předpisy, na které odkazuje doklad o zaměstnání, a s obvyklými postupy v zemi a/nebo organizaci, kde příslušný zaměstnanec skutečně pracuje, a
iii)
nemohou být zaměstnavateli nahrazeny.
Pokud jde o písmeno a), na platby fyzickým osobám pracujícím pro příjemce na základě jiné smlouvy než pracovní smlouvy/dohody lze pohlížet jako na vyplácení platu a takovou smlouvu lze považovat za doklad o zaměstnání.
3. Náklady na zaměstnance lze uhradit buď:
i)
na základě skutečných nákladů (prokázaných dokladem o zaměstnání a výplatními páskami), nebo
ii)
na základě zjednodušeného vykazování nákladů podle čl. 67 odst. 1 písm. b) až d) nařízení (EU) č. 1303/2013, nebo
iii)
paušálně v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1299/2013.
4. Náklady na zaměstnance vztahující se k jednotlivcům, kteří pracují na dané operaci na částečný úvazek, se vypočítají buď jako:
a)
pevně stanovený procentní podíl hrubých mzdových nákladů v souladu s pevně stanoveným procentním podílem doby odpracované na operaci, bez povinnosti zavést zvláštní systém zaznamenávání pracovní doby, nebo
b)
pružný podíl hrubých mzdových nákladů v souladu s počtem hodin odpracovaných na operaci a měnících se každý měsíc, a to na základě systému zaznamenávání pracovní doby, který pokrývá 100 % pracovní doby zaměstnance.
5. U přiřazení na částečný úvazek podle odst. 4 písm. a) zaměstnavatel vydá pro každého zaměstnance doklad uvádějící procentní podíl pracovní doby, který se má odpracovat na operaci.
6. U přiřazení na částečný úvazek podle odst. 4 písm. b) se úhrada nákladů na zaměstnance vypočítá na základě hodinové sazby, která se stanoví buď:
i)
podílem měsíčních hrubých mzdových nákladů a měsíční pracovní doby stanovené v dokladu o zaměstnání a vyjádřené v hodinách, nebo
ii)
podílem posledních doložených ročních hrubých mzdových nákladů a 1 720 hodin v souladu s čl. 68 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Hodinová sazba se vynásobí počtem hodin skutečně odpracovaných na operaci.
7. Pokud jde o náklady na zaměstnance vztahující se na jednotlivce, kteří podle dokladu o zaměstnání pracují na hodinovém základě, tyto náklady jsou způsobilé, když se počet hodin skutečně odpracovaných na operaci vynásobí hodinovou sazbou dohodnutou v dokladu o zaměstnání, a to na základě systému zaznamenávání pracovní doby.
Článek 4
Kancelářské a administrativní výdaje
Kancelářské a administrativní výdaje jsou omezeny na tyto prvky:
a)
nájem kancelářských prostorů;
b)
pojištění a daně související s budovami, v nichž se nacházejí zaměstnanci, a s vybavením kanceláře (např. pojištění proti požáru, krádeži);
c)
veřejné služby (např. elektřina, topení, voda);
d)
kancelářské potřeby;
e)
všeobecné účetnictví zajišťované uvnitř organizace, která je příjemcem;
f)
archivy;
g)
údržba, úklid a opravy;
h)
bezpečnost;
i)
systémy informačních technologií;
j)
komunikace (např. telefon, fax, internet, poštovní služby, vizitky);
k)
bankovní poplatky za otevření a správu účtu nebo účtů, jestliže provádění operace vyžaduje otevření zvláštního účtu;
l)
poplatky za nadnárodní finanční transakce.
Článek 5
Náklady na cestování a ubytování
1. Výdaje na náklady na cestování a ubytování jsou omezeny na tyto prvky:
a)
náklady na cestování (např. jízdenky, cestovní pojištění a pojištění motorových vozidel, palivo, počet ujetých kilometrů, dálniční poplatky a parkovací poplatky);
b)
náklady na jídlo;
c)
náklady na ubytování;
d)
náklady na víza;
e)
denní příspěvky.
2. Žádné prvky uvedené v odst. 1 písm. a) až d), na něž se vztahuje denní příspěvek, nesmí být hrazeny nad rámec denního příspěvku.
3. Výdaje na cestování a ubytování externích odborníků a poskytovatelů služeb spadají do nákladů na externí odborné poradenství a služby uvedených v článku 6.
4. Přímá platba výdajů podle tohoto článku prostřednictvím zaměstnance příjemce musí být doložena dokladem prokazujícím, že příjemce uhradil výdaje zaměstnanci.
5. U operací, které se týkají technické pomoci nebo propagačních činností a budování kapacit, jsou výdaje vzniklé mimo unijní část programové oblasti způsobilé, pokud vznikly v souladu s čl. 20 odst. 3 nařízení (EU) č. 1299/2013.
6. Řídící orgán může uznat náklady na ubytování a jídlo poskytnuté v zařízeních nacházejících se mimo unijní část programové oblasti za způsobilé, pokud vznikly v souladu s čl. 20 odst. 2 nařízení (EU) č. 1299/2013. To platí také pro místní náklady na cestování v místě události nebo akce mimo unijní část programové oblasti.
7. U zaměstnanců příjemců nacházejících se mimo unijní část programové oblasti může řídící orgán uznat náklady uvedené v odstavci 1, včetně nákladů na cestování do a z místa události nebo akce uvnitř unijní části programové oblasti nebo mimo ni, za způsobilé, pokud vznikly v souladu s čl. 20 odst. 2 nařízení (EU) č. 1299/2013.
8. U zaměstnanců příjemců nacházejících se uvnitř unijní části programové oblasti jsou náklady uvedené v odstavci 1, včetně nákladů na cestování do a z místa události nebo akce uvnitř unijní části programové oblasti nebo mimo ni, způsobilé, pokud vznikly v souladu s čl. 20 odst. 1 nařízení (EU) č. 1299/2013.
Článek 6
Náklady na externí odborné poradenství a služby
Výdaje na externí odborné poradenství a služby jsou omezeny na následující služby a poradenství poskytované subjektem veřejného nebo soukromého práva nebo fyzickou osobou jinou než příjemce operace:
a)
studie nebo šetření (např. hodnocení, strategie, koncepční poznámky, konstrukční výkresy, příručky);
b)
odborná příprava;
c)
překlady;
d)
vývoj, úpravy a aktualizace systémů informačních technologií a internetových stránek;
e)
podpora, komunikace, propagace nebo informování související s operací nebo programem spolupráce jako takovým;
f)
finanční řízení;
g)
služby související s pořádáním a prováděním událostí nebo zasedání (včetně nájmu, stravování nebo tlumočení);
h)
účast na událostech (např. registrační poplatky);
i)
právní poradenství a notářské služby, technické a finanční odborné poradenství, jiné poradenské a účetní služby;
j)
práva duševního vlastnictví;
k)
ověření podle čl. 125 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 a čl. 23 odst. 4 nařízení (EU) č. 1299/2013;
l)
náklady na certifikaci a audit výdajů na úrovni programu podle článků 126 a 127 nařízení (EU) č. 1303/2013;
m)
poskytnutí záruk bankou nebo jinou finanční institucí, pokud to vyžadují unijní nebo vnitrostátní právní předpisy nebo programový dokument přijatý monitorovacím výborem;
n)
cestování a ubytování externích odborníků, přednášejících, osob předsedajících zasedáním a poskytovatelů služeb;
o)
jiné specifické odborné poradenství a služby potřebné pro operace.
Článek 7
Výdaje na vybavení
1. Výdaje na financování koupě, pronájmu nebo leasingu vybavení příjemcem operace, a to s výjimkou výdajů, na které se vztahuje článek 4, jsou omezeny na:
a)
kancelářské vybavení;
b)
hardware a software informačních technologií;
c)
nábytek a vybavení;
d)
laboratorní vybavení;
e)
stroje a přístroje;
f)
nástroje nebo zařízení;
g)
vozidla;
h)
jiné specifické vybavení potřebné pro operace.
2. Náklady na nákup použitého vybavení mohou být způsobilé za těchto podmínek:
a)
nebyla na ně obdržena žádná jiná pomoc z evropských strukturálních a investičních fondů;
b)
jeho cena nepřevyšuje obecně přijímanou cenu na daném trhu;
c)
má technické vlastnosti nezbytné pro operaci a splňuje použitelné normy a standardy.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. března 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 481/2014
оd 4. ožujka 2014.
o dopuni Uredbe (EU) br. 1299/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s posebnim pravilima o prihvatljivosti izdataka za programe suradnje
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajuću u obzir Uredbu (EU) br. 1299/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o posebnim odredbama za potporu iz Europskog fonda za regionalni razvoj cilju „Europska teritorijalna suradnja” (1), a posebno njezin članak 18. stavak 1.,
budući da:
(1)
U skladu s člankom 18. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1299/2013 potrebno je utvrditi posebna pravila o prihvatljivosti izdataka za programe suradnje u odnosu na troškove osoblja, uredske i administrativne izdatke, putne troškove i troškove smještaja, troškove vanjskog stručnog mišljenja i usluga te troškove opreme (u daljnjem tekstu „kategorije izdataka”).
(2)
Kako bi se omogućila fleksibilnost u primjeni pravila o prihvatljivosti na programe suradnje, državama članicama koje sudjeluju u određenom programu suradnje trebalo bi dopustiti da same odluče da određena kategorija izdataka ne odgovara posebnoj prioritetnoj osi određenog programa suradnje.
(3)
Potrebno je odrediti na koji se način posebna pravila o prihvatljivosti izdataka za programe suradnje utvrđene ovom Uredbom uklapaju u opći zakonski okvir za pravila o prihvatljivosti primjenjiva na sve europske strukturne i investicijske fondove kako su utvrđeni člancima 65. do 71. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (2).
(4)
Za svaku kategoriju izdataka potrebno je utvrditi popis različitih elemenata izdataka.
(5)
Treba napomenuti da su pokloni u pravilu neprihvatljivi izdaci. Međutim, dijeljenje malih predmeta vezanih uz promicanje, komunikaciju, promidžbu ili informiranje može biti prihvatljivo.
(6)
Potrebno je utvrditi različite elemente troškova osoblja kao i pravila o izračunu, računovodstvu i naknadama troškova osoblja općenito te posebice zadataka u nepunom radnom vremenu ili ugovora o uslugama na satnoj osnovi.
(7)
Potrebno je navesti različite elemente uredskih i administrativnih izdataka te pravila o izračunu, računovodstvu i naknadama tih elemenata troškova, kao izravnih ili neizravnih troškova, posebice ako su u kombinaciji s paušalnim iznosima u skladu s Uredbom (EU) br. 1303/2013.
(8)
Potrebno je navesti različite elemente putnih troškova i troškova smještaja te pravila o izračunu, računovodstvu i naknadama, neovisno o tome je li te izdatke uzrokovao korisnik ili ih je izravno uzrokovalo osoblje. Potrebno je pojasniti uvjete pod kojima se bilježe putni troškovi i troškovi smještaja koji su nastali izvan Unijina dijela programskog područja u smislu članka 20. Uredbe (EU) br. 1299/2013.
(9)
Potrebno je navesti različite elemente troškova vanjskog stručnog mišljenja i usluga.
(10)
Potrebno je navesti različite elemente troškova opreme i pravila prihvatljivosti troškova rabljene opreme.
(11)
Kako bi se omogućila brza primjena mjera predviđenih u ovoj Uredbi, ova bi Uredba trebala stupiti na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ne dovodeći u pitanje pravila o prihvatljivosti koja su utvrđena u, ili se temelje na, člancima 65. do 71. Uredbe (EU) br. 1303/2013, ovom se Uredbom utvrđuju posebna pravila o prihvatljivosti izdataka za programe suradnje u odnosu na sljedeće kategorije izdataka:
(a)
troškove osoblja;
(b)
uredske i administrativne izdatke;
(c)
putne troškove i troškove smještaja;
(d)
troškove vanjskog stručnog mišljenja i usluga; i
(e)
troškove opreme.
2. Države članice koje su zastupljene u odboru za praćenje programa suradnje mogu se sporazumjeti da izdaci koji pripadaju jednoj kategoriji ili više njih iz stavka 1. ne budu prihvatljivi u okviru jedne prioritetne osi ili više njih.
Članak 2.
Opće odredbe
1. Svi izdaci koji su prihvatljivi u skladu s ovom Uredbom, a koje plaća korisnik ili su plaćeni u njegovo ime, vezani su uz troškove pokretanja ili pokretanja i provođenja operacije ili dijela operacije.
2. Sljedeći troškovi nisu prihvatljivi:
(a)
globe, novčane kazne i izdaci povezani s pravnim sporovima i parničenjem;
(b)
troškovi poklona, osim onih troškova koji ne prekoračuju 50 EUR po poklonu i vezani su uz promicanje, komunikaciju, promidžbu ili informiranje;
(c)
troškovi vezani uz tečajne razlike.
Članak 3.
Troškovi osoblja
1. Izdaci za troškove osoblja obuhvaćaju bruto iznos troškova zapošljavanja osoblja koje je zaposlio korisnik na jedan od sljedećih načina:
(a)
u punom radnom vremenu;
(b)
u nepunom radnom vremenu s nepromjenjivim postotkom odrađenog vremena u mjesec dana;
(c)
u nepunom radnom vremenu s fleksibilnim brojem sati odrađenih u mjesec dana; ili
(d)
na satnoj osnovi.
2. Izdaci za troškove osoblja ograničeni su na sljedeće:
(a)
isplatu plaća vezanih uz djelatnosti koje subjekt ne bi izvršavao u nepostojanju dotične operacije, određenih ugovorom o radu, odlukom o imenovanju (oboje u daljnjem tekstu „dokument o zaposlenju”) ili zakonom, a koje su povezane s odgovornostima utvrđenima u opisu radnog mjesta dotičnog člana osoblja;
(b)
sve ostale izdatke koji su izravno povezani s isplatama plaća koje su nastale kod poslodavca i koje je platio poslodavac, poput poreza, socijalnog osiguranja, uključujući i mirovinsko, kako su obuhvaćeni Uredbom (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (3), uz sljedeće uvjete:
i.
određeni su u dokumentu o zaposlenju ili zakonom;
ii.
u skladu su sa zakonodavstvom navedenim u dokumentu o zaposlenju i uobičajenim praksama u državi i/ili organizaciji u kojoj pojedini član osoblja stvarno radi; i
iii.
poslodavac ih ne može povratiti.
U pogledu točke (a) isplate fizičkim osobama koje rade za korisnika na temelju ugovora koji nije ugovor o radu mogu se smatrati isplatama plaća i taj se ugovor može smatrati ugovorom o radu.
3. Troškovi osoblja mogu se nadoknaditi:
i.
na temelju stvarnih troškova (dokazanih dokumentom o zaposlenju i platnim listićima); ili
ii.
na temelju pojednostavnjenih mogućnosti financiranja kako je utvrđeno u članku 67. stavku 1. točkama (b) do (d) Uredbe (EU) br. 1303/2013; ili
iii.
kao paušalni iznos u skladu s člankom 19. Uredbe (EU) br. 1299/2013.
4. Troškovi osoblja vezani uz osobe koje u sklopu operacije rade na zadacima u nepunom radnom vremenu izračunavaju se kao:
(a)
nepromjenjivi postotak bruto iznosa troškova zapošljavanja, u skladu s nepromjenjivim postotkom vremena odrađenog u okviru operacije, bez obveznog utvrđivanja odvojenog sustava za bilježenje odrađenog vremena; ili
(b)
fleksibilni udio bruto iznosa troškova zapošljavanja, u skladu s brojem sati odrađenih u okviru operacije koji se razlikuje od mjeseca do mjeseca, na temelju sustava bilježenja vremena koji obuhvaća 100 % odrađenog vremena zaposlenika.
5. Za zadatke u nepunom radnom vremenu iz stavka 4. točke (a) poslodavac treba izdati dokument za svakog zaposlenika, navodeći postotak vremena koje treba odraditi u okviru operacije.
6. Za zadatke u nepunom radnom vremenu iz stavka 4. točke (b) naknada troškova osoblja izračunava se na temelju satnice, koja se određuje na sljedeći način:
i.
mjesečni bruto iznos troškova zapošljavanja dijeli se s mjesečnim odrađenim vremenom utvrđenim u dokumentu o zaposlenju i izraženim u satima; ili
ii.
zadnji dokumentirani godišnji bruto iznos troškova zapošljavanja dijeli se s 1 720 sati u skladu s člankom 68. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1303/2013.
Satnicu treba zatim pomnožiti s brojem stvarno odrađenih sati u okviru operacije.
7. Prihvatljivi troškovi osoblja povezani s osobama koje u skladu s dokumentom o zaposlenju rade na satnoj osnovi izračunavaju se množenjem broja stvarno odrađenih sati u okviru operacije sa satnicom utvrđenom u dokumentu o zaposlenju na temelju sustava bilježenja odrađenih sati.
Članak 4.
Uredski i administrativni izdaci
Uredski i administrativni izdaci ograničeni su na sljedeće elemente:
(a)
najam uredskih prostora;
(b)
osiguranje i porezi vezani uz zgrade u kojima je smješteno osoblje i uredsku opremu (npr. osiguranje od požara, krađe);
(c)
komunalne usluge (npr. električna energija, grijanje, voda);
(d)
uredski materijal;
(e)
opće računovodstvo u organizaciji korisnika;
(f)
arhive;
(g)
održavanje, čišćenje, popravke;
(h)
sigurnost;
(i)
informacijske sustave;
(j)
komunikacije (npr. telefon, telefaks, internet, poštanske usluge, posjetnice);
(k)
bankovne naknade za otvaranje računa i upravljanje njima kada je za provedbu operacije potrebno otvaranje odvojenog računa;
(l)
naknade za međunarodne financijske transakcije.
Članak 5.
Putni troškovi i troškovi smještaja
1. Izdaci putnih troškova i troškova smještaja ograničeni su na sljedeće elemente:
(a)
putne troškove (npr. karte, putno osiguranje i osiguranje automobila, gorivo, kilometraža automobila, cestarina i parkirališne pristojbe);
(b)
troškove obroka;
(c)
troškove smještaja;
(d)
troškove izdavanja viza;
(e)
dnevnice.
2. Za sve pojedinačne elemente navedene u stavku 1. točkama (a) do (d) koji su obuhvaćeni dnevnicom neće se isplatiti naknada povrh same dnevnice.
3. Putni troškovi i troškovi smještaja za vanjske stručnjake i pružatelje usluga pripadaju troškovima vanjskog stručnog mišljenja i usluga iz članka 6.
4. Za izdatke iz ovog članka koje neposredno plaća zaposlenik treba se priložiti dokaz da je zaposlenik od korisnika primio povrat izdataka.
5. Za operacije povezane s tehničkom pomoći ili aktivnostima promoviranja i jačanjem kapaciteta izdaci nastali izvan Unijina dijela programskog područja prihvatljivi su ako su nastali u skladu s člankom 20. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1299/2013.
6. Upravljačko tijelo može prihvatiti troškove smještaja i obroka nastale u objektima izvan Unijina dijela programskog područja ako su nastali u skladu s člankom 20. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1299/2013. To se primjenjuje i na lokalne putne troškove na mjestu događanja ili djelovanja izvan Unijina dijela programskog područja.
7. Za osoblje korisnika koje se nalazi izvan Unijina dijela programskog područja upravljačko tijelo može prihvatiti troškove iz stavka 1., uključujući putne troškove do mjesta događanja ili djelovanja izvan Unijina dijela programskog područja i natrag ako su nastali u skladu s člankom 20. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1299/2013.
8. Za osoblje korisnika koji se nalaze na Unijinu dijelu programskog područja troškovi iz stavka 1., uključujući putne troškove do mjesta događanja ili djelovanja izvan Unijina dijela programskog područja ili na njemu, i natrag, prihvatljivi su u skladu s člankom 20. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1299/2013.
Članak 6.
Troškovi vanjskog stručnog mišljenja i usluga
Izdaci troškova vanjskog stručnog mišljenja i usluga ograničeni su na sljedeće usluge i stručnost koju pruža tijelo javnog prava ili tijelo privatnog prava ili fizička osoba koja nije korisnik operacije:
(a)
studije ili istraživanja (npr. evaluacije, strategije, projektni sažeci, projektni nacrti, priručnici);
(b)
osposobljavanje;
(c)
prijevode;
(d)
razvoj informacijskih sustava i web-mjesta, preinake i ažuriranja;
(e)
promicanje, komunikaciju, promidžbu ili informiranje vezano uz operaciju ili sam program suradnje;
(f)
financijsko upravljanje;
(g)
usluge povezane s organizacijom i provedbom događanja ili sastanaka (uključujući najam, opskrbljivanje hranom ili usmeno prevođenje);
(h)
sudjelovanje u događanjima (npr. pristojba za registraciju);
(i)
usluge pravnog savjetovanja i bilježničke usluge, usluge tehničkih i financijskih stručnjaka, ostale savjetodavne i računovodstvene usluge;
(j)
prava intelektualnog vlasništva;
(k)
provjere u skladu s člankom 125. stavkom 4. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1303/2013 i člankom 23. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1299/2013;
(l)
troškove ovjera i revizija na razini programa u skladu s člancima 126. i 127. Uredbe (EU) br. 1303/2013;
(m)
troškove u vezi s jamstvima koje pružaju banke ili druge financijske institucije ako to zahtijeva pravo Unije ili nacionalno pravo ili u programskom dokumentu koji je donio odbor za praćenje;
(n)
putne troškove i troškove smještaja za vanjske stručnjake, govornike, predsjedavajuće na sastancima i pružatelje usluga;
(o)
ostalo posebno stručno znanje i usluge potrebne u okviru operacije.
Članak 7.
Troškovi opreme
1. Izdaci za financiranje opreme koju je za operaciju kupio, unajmio ili iznajmio korisnik, osim onih iz članka 4., ograničeni su na sljedeće:
(a)
uredsku opremu;
(b)
IT hardversku i softversku opremu;
(c)
namještaj i pribor;
(d)
laboratorijsku opremu;
(e)
strojeve i instrumente;
(f)
alat ili uređaje;
(g)
vozila;
(h)
ostalu posebnu opremu potrebnu za operaciju.
2. Troškovi kupnje rabljene opreme mogu biti prihvatljivi pod sljedećim uvjetima:
(a)
za njezinu kupnju nije dobivena ni jedna druga pomoć iz europskih strukturnih i investicijskih fondova;
(b)
njezina cijena nije veća od opće prihvaćene cijene na predmetnom tržištu;
(c)
oprema ima tehnička svojstva potrebna za operaciju i u skladu je s važećim kriterijima i standardima.
Članak 8.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 4. ožujka 2014.