ROZHODNUTÍ KOMISE (EU, Euratom) 2015/444
ze dne 13. března 2015
o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 249 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 106 této smlouvy,
s ohledem na Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie připojený ke Smlouvám, a zejména na článek 18 uvedeného protokolu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Bezpečnostní předpisy Komise týkající se ochrany utajovaných informací Evropské unie je třeba revidovat a aktualizovat, aby se zohlednil institucionální, organizační, provozní a technický vývoj.
(2)
S vládou Belgie, Lucemburska a Itálie uzavřela Evropská komise dohody o bezpečnostních otázkách týkající se jejích hlavních sídel (1).
(3)
Komise, Rada a Evropská služba pro vnější činnost se zavázaly k uplatňování rovnocenných bezpečnostních standardů pro ochranu utajovaných informací EU.
(4)
Je důležité, aby zásady, standardy a pravidla pro ochranu utajovaných informací nezbytné pro ochranu zájmů Unie a jejích členských států v příslušných případech uplatňoval i Evropský parlament a další orgány, instituce a jiné subjekty Unie.
(5)
Rizika související s utajovanými informacemi EU jsou řízena jako proces. Tento proces se zaměřuje na určení známých bezpečnostních rizik, na stanovení bezpečnostních opatření ke snížení těchto rizik na přijatelnou úroveň v souladu se základními zásadami a minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím a na uplatňování těchto opatření v souladu s koncepcí hloubkové ochrany. Účinnost těchto opatření se průběžně vyhodnocuje.
(6)
V rámci Komise se fyzickou bezpečností zaměřenou na ochranu utajovaných informací rozumí uplatňování fyzických a technických ochranných opatření s cílem předejít neoprávněnému přístupu k utajovaným informacím EU.
(7)
Správou utajovaných informací EU se rozumí uplatňování administrativních opatření, která slouží ke kontrole těchto informací během celého jejich životního cyklu a která doplňují opatření stanovená v kapitolách 2, 3 a 5 tohoto rozhodnutí, a pomáhají tak zabránit úmyslnému či neúmyslnému ohrožení či ztrátě takových informací, jejich ohrožení nebo ztrátu zjistit a následně zajistit nápravu. Tato opatření se týkají zejména vytváření, uchovávání, evidence, kopírování, překladů, snižování stupně utajení, odtajňování, přenášení a ničení utajovaných informací EU a doplňují obecné předpisy pro správu dokumentů Komise (rozhodnutí 2002/47/ES (2), ESUO, Euratom a 2004/563/ES, Euratom (3)).
(8)
Tímto rozhodnutím nejsou dotčeny:
a)
nařízení (Euratom) č. 3 (4);
b)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (5);
c)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (6);
d)
nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 354/83 (7);
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
ZÁKLADNÍ ZÁSADY A MINIMÁLNÍ STANDARDY
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„útvarem Komise“ generální ředitelství či služba Komise nebo kabinet člena Komise;
2)
„kryptografickými materiály“ šifrovací algoritmy, hardwarové a softwarové kryptografické moduly a prostředky, včetně prováděcích pravidel a související dokumentace, a klíčový materiál;
3)
„odtajněním“ odstranění veškerých stupňů utajení;
4)
„hloubkovou ochranou“ uplatňování řady bezpečnostních opatření, která jsou uspořádána jako několik obranných linií;
5)
„dokumentem“ jakékoli zaznamenané informace bez ohledu na jejich fyzickou podobu či povahu;
6)
„snížením stupně utajení“ označení informace nižším stupněm utajení;
7)
„nakládáním“ s utajovanými informacemi EU veškeré možné činnosti, jimž mohou být podrobovány utajované informace EU během celého svého životního cyklu. K těmto činnostem patří vytváření, evidence, zpracovávání, přenášení, snižování stupně utajení, odtajňování a ničení informací. V souvislosti s komunikačními a informačními systémy tento pojem zahrnuje rovněž jejich shromažďování, zobrazování, přenos a uchovávání;
8)
„držitelem“ řádně oprávněná osoba, která jednoznačně potřebuje znát utajované informace EU, má některé z nich v držení, a je tedy odpovědná za jejich ochranu;
9)
„prováděcími pravidly“ soubor pravidel nebo bezpečnostních upozornění přijatý v souladu s kapitolou 5 rozhodnutí Komise (EU, Euratom) 2015/443 (8);
10)
„materiálem“ jakékoli médium, datový nosič nebo část technického zařízení či vybavení, ať vyhotovené, či v procesu zhotovování;
11)
„původcem“ orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie, členský stát, třetí stát nebo mezinárodní organizace, z jejichž pověření byly utajované informace vytvořeny nebo uvedeny do struktur Unie;
12)
„prostory“ všechny nemovitosti a přidružené věci ve vlastnictví či v držení Komise;
13)
„procesem řízení bezpečnostních rizik“ celý proces rozpoznávání, kontrolování a minimalizace nejistých událostí, které mohou ovlivnit bezpečnost organizace nebo jakýchkoli systémů, které používá. Zahrnuje všechny činnosti týkající se rizik, včetně hodnocení, řešení, přijímání a sdělování;
14)
„služebním řádem“ služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie stanovený nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (9);
15)
„hrozbou“ možná příčina nežádoucího incidentu, jež může vést k poškození určité organizace nebo jakéhokoli systému, který používá; hrozby mohou být neúmyslné či úmyslné (zlovolné) a vyznačují se ohrožujícími prvky, potenciálními cíli a metodami útoku;
16)
„zranitelností“ jakákoli slabina, které může být využito v souvislosti s jednou či vícero hrozbami. Zranitelnost může být výsledkem opomenutí nebo může souviset s nedostatky v rámci kontrol, pokud jde o jejich intenzitu, úplnost nebo důslednost, a může být technické, procedurální, fyzické, organizační nebo provozní povahy.
Článek 2
Předmět a oblast působnosti
1. Toto rozhodnutí stanoví základní zásady a minimální bezpečnostní standardy pro ochranu utajovaných informací EU.
2. Toto rozhodnutí se použije na všechny útvary Komise a ve všech prostorách Komise.
3. Bez ohledu na jakékoli zvláštní pokyny ohledně konkrétních skupin zaměstnanců se toto rozhodnutí použije na členy Komise, na zaměstnance Komise, na něž se vztahuje služební řád a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, na národní odborníky vyslané do Komise, na poskytovatele služeb a jejich zaměstnance, na stážisty a na každého, kdo má přístup do budov či k majetku Komise nebo k informacím, s nimiž Komise nakládá.
4. Tímto rozhodnutím není dotčeno rozhodnutí 2002/47/ES, ESUO, Euratom a rozhodnutí 2004/563/ES, Euratom.
Článek 3
Definice utajovaných informací EU, stupně utajení a označení
1. „Utajovanými informacemi Evropské unie“ se rozumí jakékoli informace nebo materiály označené stupněm utajení EU, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo různou měrou poškodit zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států.
2. Utajované informace EU jsou utajovány jedním z následujících stupňů utajení:
a) TRES SECRET UE/EU TOP SECRET: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo vést k mimořádně závažnému poškození zásadních zájmů Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
b) SECRET UE/EU SECRET: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo závažně poškodit podstatné zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo poškodit podstatné zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo být nevýhodné pro zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států.
3. Utajované informace EU jsou označeny stupněm utajení podle odstavce 2. Mohou nést doplňující označení, jež neoznačují stupeň utajení, ale mají uvést oblast činnosti, k níž se informace vztahují, identifikovat původce, omezovat distribuci či použití nebo uvádět informace o způsobilosti k předání.
Článek 4
Pravidla stanovování stupňů utajení
1. Každý člen Komise či útvaru Komise zajistí, aby utajované informace EU, jež vytváří, byly odpovídajícím způsobem utajeny, jasně označeny jako utajované informace EU a stupeň utajení si zachovaly pouze po nezbytnou dobu.
2. Aniž je dotčen článek 26, bez předchozího písemného souhlasu původce nelze snížit stupeň utajení utajovaných informací EU, odtajnit je a ani nelze změnit či zrušit žádné z označení stupně utajení uvedených v čl. 3 odst. 2.
3. Je-li to vhodné, přijmou se v souladu s článkem 60 prováděcí pravidla pro nakládání s utajovanými informacemi EU, včetně příručky pro stanovování stupňů utajení.
Článek 5
Ochrana utajovaných informací
1. Ochrana utajovaných informací EU se řídí tímto rozhodnutím a jeho prováděcími pravidly.
2. Držitel jakékoli utajované informace EU je odpovědný za její ochranu podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel, v souladu s pravidly stanovenými v kapitole 4.
3. Pokud členské státy poskytnou do struktur či sítí Komise utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení, Komise tyto informace chrání v souladu s požadavky na ochranu utajovaných informací EU na odpovídající úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v příloze I.
4. Soubor shromážděných utajovaných informací EU může být důvodem pro úroveň ochrany odpovídající vyššímu stupni utajení než v případě jednotlivých složek takového souboru.
Článek 6
Řízení bezpečnostních rizik
1. Bezpečnostní opatření na ochranu utajovaných informací EU během celého jejich životního cyklu musí být přiměřená zejména stupni utajení, podobě a objemu informací nebo materiálů, umístění a konstrukci zařízení, v nichž jsou utajované informace EU uchovávány, a na místě vyhodnocené hrozbě zlovolných nebo trestných činností, včetně vyzvědačství, sabotáže nebo terorismu.
2. V pohotovostních plánech se zohlední potřeba chránit utajované informace EU v mimořádných situacích s cílem předejít neoprávněnému přístupu, vyzrazení nebo ztrátě integrity či dostupnosti.
3. Plány zajištění kontinuity provozu v každém útvaru zahrnují preventivní a nápravná opatření, která minimalizují dopad velkých selhání nebo incidentů na nakládání s utajovanými informacemi EU a na uchovávání těchto informací.
Článek 7
Provádění tohoto rozhodnutí
1. Je-li to nezbytné, přijmou se v souladu s článkem 60 prováděcí pravidla, která toto rozhodnutí doplní či podpoří.
2. Útvary Komise přijmou veškerá nezbytná opatření spadající do jejich pravomoci, aby zajistily, že se při nakládání s utajovanými informacemi EU či jinými utajovanými informacemi nebo při jejich uchovávání uplatňuje toto rozhodnutí a příslušná prováděcí pravidla.
3. Bezpečnostní opatření přijatá při provádění tohoto rozhodnutí musí být v souladu s bezpečnostními zásadami v Komisi stanovenými v článku 3 rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443.
4. Generální ředitel pro lidské zdroje a bezpečnost zřídí v rámci Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost bezpečnostní orgán Komise. Bezpečnostní orgán Komise má pravomoci, které mu ukládá toto rozhodnutí a jeho prováděcí pravidla.
5. V rámci každého útvaru Komise má místní bezpečnostní úředník (LSO), jak je uveden v článku 20 rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443, v úzké spolupráci s Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost při ochraně utajovaných informací EU v souladu s tímto rozhodnutím následující obecné úkoly:
a)
vyřizovat žádosti o bezpečnostní oprávnění pro zaměstnance;
b)
podílet se na bezpečnostním školení a informativních schůzích;
c)
mít dohled nad vedoucím registru v daném útvaru;
d)
podávat zprávy o případech narušení bezpečnosti a ohrožení utajovaných informací EU;
e)
mít v držení náhradní klíče a písemné záznamy o nastavení každého kódu;
f)
zastávat další úkoly související s ochranou utajovaných informací EU nebo vymezené v prováděcích pravidlech.
Článek 8
Narušení bezpečnosti a ohrožení utajovaných informací EU
1. K narušení bezpečnosti dochází v důsledku jednání nebo opomenutí určité osoby, jež je v rozporu s bezpečnostními pravidly stanovenými tímto rozhodnutím a jeho prováděcími pravidly.
2. K ohrožení utajovaných informací EU dochází, pokud byly tyto informace v důsledku narušení bezpečnosti zcela nebo zčásti zpřístupněny neoprávněným osobám.
3. Jakékoli narušení bezpečnosti nebo podezření na něj se neprodleně oznámí bezpečnostnímu orgánu Komise.
4. Je-li známo nebo existují-li oprávněné důvody se domnívat, že došlo k ohrožení či ztrátě utajovaných informací EU, provede se bezpečnostní šetření v souladu s článkem 13 rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443.
5. Přijmou se veškerá náležitá opatření, aby bylo možné:
a)
informovat původce;
b)
zajistit, aby za účelem zjištění faktů byla událost vyšetřena pracovníky, kteří nejsou za dané narušení bezpečnosti bezprostředně zapojeni;
c)
posoudit možnou škodu z hlediska zájmů Unie nebo členských států;
d)
přijmout vhodná opatření, která zabrání opakování události, a
e)
oznámit přijatá opatření příslušným orgánům.
6. Vůči kterékoli osobě, která je odpovědná za porušení bezpečnostních pravidel stanovených tímto rozhodnutím, mohou být přijata disciplinární opatření v souladu se služebním řádem. Vůči kterékoli osobě, která je odpovědná za ohrožení či ztrátu utajovaných informací EU, se přijmou disciplinární opatření nebo právní kroky v souladu s příslušnými právními předpisy.
KAPITOLA 2
PERSONÁLNÍ BEZPEČNOST
Článek 9
Definice
Pro účely této kapitoly se použijí tyto definice:
1)
„Oprávněním pro přístup k utajovaným informacím EU“ se rozumí rozhodnutí, jež na základě ujištění ze strany příslušného orgánu členského státu přijímá bezpečnostní orgán Komise a podle něhož může být úředníkovi Komise, jinému zaměstnanci nebo vyslanému národnímu odborníkovi, u něhož byla zjištěna potřeba znát utajované informace a jenž byl řádně informován o svých povinnostech, umožněn přístup k utajovaným informacím EU až do konkrétního stupně utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího) a do konkrétního data; osoba odpovídající tomuto popisu se označuje za „osobu s bezpečnostním oprávněním“.
2)
„Personálním bezpečnostním opravňováním“ se rozumí uplatňování opatření, jež zajistí, že přístup k utajovaným informacím EU bude umožněn pouze osobám, které:
a)
utajované informace potřebují znát;
b)
případně mají bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení a
c)
byly poučeny o svých povinnostech.
3)
„Bezpečnostní prověrkou personálu“ se rozumí prohlášení příslušného orgánu členského státu, které je vydáno po skončení bezpečnostního řízení vedeného příslušnými orgány členského státu a kterým se osvědčuje, že určité osobě může být za podmínky, že bylo stanoveno, že utajované informace potřebuje znát, a že byla náležitě poučena o svých povinnostech, umožněn přístup k utajovaným informacím EU až do konkrétního stupně utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího) a do konkrétního data.
4)
„Potvrzením o bezpečnostní prověrce personálu“ se rozumí osvědčení vydané příslušným orgánem, kterým se osvědčuje, že určitá osoba je držitelem platné bezpečnostní prověrky nebo bezpečnostního oprávnění vydaného bezpečnostním orgánem Komise, a které udává, k jakému stupni utajovaných informací EU může být dané osobě umožněn přístup (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššímu), uvádí dobu platnosti příslušné bezpečnostní prověrky či bezpečnostního oprávnění a datum skončení platnosti vlastního potvrzení.
5)
„Bezpečnostním řízením“ se rozumí postupy šetření prováděné příslušným orgánem členského státu v souladu s jeho právními předpisy za účelem získání jistoty, že nejsou známy žádné negativní skutečnosti, které by bránily tomu, aby byla určité osobě udělena bezpečnostní prověrka až do konkrétního stupně utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího).
Článek 10
Základní principy
1. Určité osobě lze udělit přístup k utajovaným informacím EU pouze v případě, že:
1)
byla zjištěna potřeba této osoby znát utajované informace;
2)
tato osoba byla poučena o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU a o souvisejících bezpečnostních standardech a pokynech a vzala na vědomí své povinnosti ohledně ochrany těchto informací;
3)
má v případě utajovaných informací se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení nebo jiné řádné oprávnění z titulu své funkce v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
2. Všechny osoby, jejichž povinnosti mohou vyžadovat, aby měly přístup k utajovaným informacím EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, musí předtím, než je jim k takovým utajovaným informacím EU umožněn přístup, získat bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení. Dotčená osoba musí předložit písemný souhlas s tím, že podstoupí bezpečnostní prověrku personálu. Pokud tak neučiní, znamená to, že této osobě nemůže být přiděleno místo, funkce nebo úkol, které zahrnují přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším.
3. Bezpečnostní prověrka personálu je koncipována tak, aby určila, zda může být určitá osoba s přihlédnutím k její loajalitě, důvěryhodnosti a spolehlivosti oprávněna k přístupu k utajovaným informacím EU.
4. Loajalita, důvěryhodnost a spolehlivost určité osoby pro účely bezpečnostní prověrky pro přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším se ověřuje prostřednictvím bezpečnostního řízení, jež provádějí příslušné orgány členského státu v souladu se svými vnitrostátními předpisy.
5. Bezpečnostní orgán Komise nese výhradní odpovědnost za komunikaci s vnitrostátními bezpečnostními orgány nebo jinými příslušnými vnitrostátními orgány ohledně všech záležitostí týkajících se bezpečnostních prověrek. Veškeré kontakty mezi útvary Komise a jejich zaměstnanci a vnitrostátními bezpečnostními orgány a jinými příslušnými orgány probíhají prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise.
Článek 11
Udělování bezpečnostního oprávnění
1. Každý generální ředitel nebo vedoucí útvaru v Komisi určí v rámci svého útvaru pozice, jejichž držitelé potřebují mít k plnění svých úkolů přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, a v důsledku toho potřebují mít bezpečnostní oprávnění.
2. Jakmile je známo, že bude určitá osoba jmenována na pracovní místo vyžadující přístup k utajovaným informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, informuje LSO daného útvaru Komise bezpečnostní orgán Komise, který uvedené osobě předá dotazník bezpečnostní prověrky vydaný vnitrostátním bezpečnostním orgánem členského státu, jehož státní příslušnost má daná osoba při svém jmenování jako zaměstnanec evropských orgánů. Osoba vydá písemný souhlas s podstoupením bezpečnostní prověrky a vyplněný dotazník vrátí v co nejkratší lhůtě bezpečnostnímu orgánu Komise.
3. Bezpečnostní orgán Komise předá vyplněný dotazník bezpečnostní prověrky vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu členského státu, jehož státní příslušnost má daná osoba při svém jmenování jako zaměstnanec evropských orgánů, a požádá o provedení bezpečnostního řízení pro stupeň utajení utajovaných informací EU, k nimž bude dotyčná osoba potřebovat přístup.
4. Jsou-li bezpečnostnímu orgánu Komise v souvislosti s osobou, která požádala o bezpečnostní prověrku, známy informace významné pro bezpečnostní řízení, oznámí je bezpečnostní orgán Komise postupem podle příslušných pravidel a předpisů příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu.
5. Po skončení bezpečnostního řízení a co nejdříve poté, co příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán oznámí svůj celkový posudek výsledků bezpečnostního řízení, bezpečnostní orgán Komise:
a)
může dotyčné osobě vydat povolení pro přístup k utajovaným informacím EU a oprávnit ji k přístupu k utajovaným informacím EU až do odpovídajícího stupně a po dobu, kterou sám stanoví, nejdéle však na 5 let, pokud je výsledkem bezpečnostního řízení ujištění, že nejsou známy žádné nepříznivé skutečnosti, které by zpochybňovaly loajalitu, důvěryhodnost a spolehlivost dané osoby;
b)
v případě, že z bezpečnostního řízení takové ujištění nevyplývá, oznámí tuto skutečnost v souladu s příslušnými pravidly a předpisy dotyčné osobě, která jej může požádat o slyšení, a pak má bezpečnostní orgán Komise možnost požádat příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, aby v souladu s vnitrostátními právními předpisy poskytl veškerá další možná upřesnění. Je-li výsledek bezpečnostního řízení potvrzen, nelze oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU vydat.
6. Bezpečnostní řízení spolu se získanými výsledky podléhají příslušným právním předpisům platným v daném členském státě, včetně předpisů týkajících se opravných prostředků. Rozhodnutí bezpečnostního orgánu Komise podléhají opravným prostředkům v souladu se služebním řádem.
7. Komise uzná oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU udělené jakýmkoli jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, za předpokladu, že je toto oprávnění i nadále platné. Oprávnění se vztahují na veškeré úkoly přidělené dotyčné osobě v rámci Komise. Orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie, kde dotyčná osoba nastupuje k výkonu zaměstnání, vyrozumí o změně zaměstnavatele příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán.
8. Nenastoupí-li dotyčná osoba do služby do 12 měsíců od oznámení výsledku bezpečnostního řízení bezpečnostnímu orgánu Komise nebo dojde-li k přerušení služby dotyčné osoby v délce 12 měsíců, během nichž není tato osoba zaměstnána v Komisi ani v žádném jiném orgánu, instituci či jiném subjektu Unie ani na pracovním místě ve vnitrostátních správních orgánech některého členského státu, oznámí bezpečnostní orgán Komise tuto skutečnost příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu za účelem potvrzení, že bezpečnostní prověrka je i nadále platná a odpovídající.
9. Pokud bezpečnostní orgán Komise zjistí informace týkající se bezpečnostního rizika, jež představuje osoba, která je držitelem platného bezpečnostního oprávnění, oznámí tuto skutečnost postupem podle příslušných pravidel a předpisů příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu.
10. Pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán informuje bezpečnostní orgán Komise o tom, že v případě osoby, která je držitelem platného oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU, již není platné ujištění podle odst. 5 písm. a), může bezpečnostní orgán Komise vnitrostátní bezpečnostní orgán požádat, aby v souladu s vnitrostátními právními předpisy poskytl veškerá další možná upřesnění. Pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán negativní skutečnosti potvrdí, zruší se výše uvedené oprávnění, dané osobě se zamezí v přístupu k utajovaným informacím EU a daná osoba je odvolána z pracovních míst, u nichž je přístup k utajovaným informacím EU možný nebo v jejichž rámci by mohla ohrožovat bezpečnost.
11. Jakékoli rozhodnutí zrušit či pozastavit oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU v případě osoby spadající do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí a případné odůvodnění se oznámí dotyčné osobě, která může požádat bezpečnostní orgán Komise o slyšení. Informace poskytované vnitrostátním bezpečnostním orgánem podléhají příslušným právním předpisům platným v daném členském státě. Rozhodnutí bezpečnostního orgánu Komise učiněná v této souvislosti podléhají opravným prostředkům v souladu se služebním řádem.
12. Útvary Komise zajistí, aby národní odborníci vyslaní na pracovní místa v Komisi, jež vyžadují bezpečnostní oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU, před nástupem do služby předložili platnou bezpečnostní prověrku personálu nebo potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu podle vnitrostátních právních předpisů bezpečnostnímu orgánu Komise, který jim na základě toho udělí bezpečnostní oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU až do stupně utajení rovnocenného stupni uvedenému ve vnitrostátní bezpečnostní prověrce, jež bude platné nejvýše po dobu jejich vyslání.
13. Členové Komise, kteří mají na základě smlouvy přístup k utajovaným informacím EU z titulu své funkce, musí být poučeni o svých bezpečnostních povinnostech při ochraně utajovaných informací EU.
14. Záznamy o bezpečnostních prověrkách a oprávněních udělených pro přístup k utajovaným informacím EU vede bezpečnostní orgán Komise v souladu s tímto rozhodnutím. Tyto záznamy obsahují informace alespoň o stupni utajení utajovaných informací EU, k nimž může být dotčené osobě umožněn přístup, o datu vydání a době platnosti bezpečnostní prověrky.
15. Bezpečnostní orgán Komise může vydat potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu, v němž uvede stupeň utajení utajovaných informací EU, k nimž může mít tato osoba přístup (stupeň utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšší), dobu platnosti příslušného oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU a datum skončení platnosti potvrzení.
16. Po počátečním udělení bezpečnostních oprávnění a za předpokladu, že daná osoba byla nepřetržitě ve službě v Evropské komisi nebo jiném orgánu, instituci nebo jiném subjektu Unie a nadále potřebuje přístup k utajovaným informacím EU, se bezpečnostní oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU přezkoumá za účelem obnovení zpravidla každých pět let ode dne oznámení výsledku posledního bezpečnostního řízení, na kterém bylo oprávnění založeno.
17. Pokud příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo jiný příslušný vnitrostátní orgán ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy mu byla předána žádost o obnovení platnosti a odpovídající dotazník bezpečnostní prověrky, neposkytne žádné nepříznivé informace, může bezpečnostní orgán Komise prodloužit platnost stávajícího bezpečnostního oprávnění na dobu až 12 měsíců. Pokud do konce tohoto dvanáctiměsíčního období příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo jiný příslušný vnitrostátní orgán bezpečnostnímu orgánu Komise nepodá své stanovisko, přidělí se dotyčné osobě úkoly, které nevyžadují bezpečnostní oprávnění.
Článek 12
Informativní schůze o bezpečnostním oprávnění
1. Všechny osoby s bezpečnostním oprávněním poté, co se zúčastní informativní schůze o bezpečnostním oprávnění organizované bezpečnostním orgánem Komise, písemně potvrdí, že chápou své povinnosti, pokud jde o ochranu utajovaných informací EU, a jsou si vědomy důsledků v případě ohrožení utajovaných informací EU. Záznamy o těchto písemných potvrzeních vede bezpečnostní orgán Komise.
2. Všechny osoby, které jsou oprávněny přistupovat k utajovaným informacím EU nebo po nichž se vyžaduje, aby s nimi nakládaly, jsou nejprve poučeny a poté pravidelně informovány o možném ohrožení bezpečnosti a musí neprodleně informovat bezpečnostní orgán Komise o jakémkoli pokusu o kontakt nebo o činnosti, které považují za podezřelé nebo neobvyklé.
3. Všechny osoby, které přestanou vykonávat pracovní povinnosti vyžadující přístup k utajovaným informacím EU, musí být poučeny o své povinnosti utajované informace EU i nadále chránit a případně tuto skutečnost písemně potvrdí.
Článek 13
Dočasná bezpečnostní oprávnění
1. Ve výjimečných případech, pokud to vyžadují zájmy služby a není-li skončeno bezpečnostní řízení v plném rozsahu, může bezpečnostní orgán Komise, po konzultaci s vnitrostátním bezpečnostním orgánem členského státu, jehož je daná osoba státním příslušníkem, a pod podmínkou, že předběžné šetření potvrdí, že nejsou známy žádné negativní skutečnosti, vydat osobám dočasné oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU pro konkrétní funkci, aniž by tím byla dotčena ustanovení o obnově bezpečnostní prověrky. Dočasná oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU jsou platná jednorázově nejdéle po dobu šesti měsíců a neumožňují přístup k informacím se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. Všechny osoby, kterým bylo vydáno dočasné oprávnění, poté, co byly poučeny v souladu s čl. 12 odst. 1, písemně potvrdí, že rozumí tomu, jaké mají povinnosti, pokud jde o ochranu utajovaných informací EU, a jsou si vědomy důsledků v případě ohrožení utajovaných informací EU. Záznamy o těchto písemných potvrzeních vede bezpečnostní orgán Komise.
Článek 14
Účast na neveřejných jednáních organizovaných Komisí
1. Útvary Komise odpovědné za organizaci jednání, na niž se projednávají informace se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, oznámí prostřednictvím svého LSO nebo prostřednictvím pořadatele jednání bezpečnostnímu orgánu Komise s dostatečným předstihem data, časy, místa a účastníky těchto jednání.
2. S výhradou ustanovení čl. 11 odst. 13 se osoby přizvané k účasti na jednáních organizovaných Komisí, na nichž se projednávají informace se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, mohou zúčastnit, pouze pokud je potvrzen jejich status bezpečnostní prověrky nebo bezpečnostního oprávnění. Přístup k těmto neveřejným jednáním se zamítne osobám, které bezpečnostnímu orgánu Komise nepředložily potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu ani jiný doklad o bezpečnostní prověrce, nebo účastníkům z Komise, kteří nejsou držiteli bezpečnostního oprávnění.
3. Před uspořádáním neveřejného jednání požádá odpovědný pořadatel či LSO útvaru Komise pořádajícího jednání externí účastníky, aby bezpečnostnímu orgánu Komise předložili potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu či jiný doklad o bezpečnostní prověrce. Bezpečnostní orgán Komise informuje LSO či pořadatele jednání o tom, že potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu nebo jiný doklad o bezpečnostní prověrce obdržel. Je-li to vhodné, lze použít společný jmenný seznam, v němž jsou příslušné informace o bezpečnostní prověrce uvedeny.
4. Oznámí-li příslušné orgány bezpečnostnímu orgánu Komise, že osobě, jejíž úkoly vyžadují účast na jednáních pořádaných Komisí, byla bezpečnostní prověrka odebrána, bezpečnostní orgán Komise o tom uvědomí LSO útvaru Komise, který je za pořádání daného jednání odpovědný.
Článek 15
Potenciální přístup k utajovaným informacím EU
Kurýři a členové ostrahy a doprovodu musí mít bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení nebo musí být jinak vhodně prověřeni v souladu s vnitrostátními právními předpisy, musí být poučeni o bezpečnostních postupech pro ochranu utajovaných informací EU a musí být seznámeni se svými povinnostmi chránit jim svěřené utajované informace EU.
KAPITOLA 3
FYZICKÁ BEZPEČNOST ZAMĚŘENÁ NA OCHRANU UTAJOVANÝCH INFORMACÍ
Článek 16
Základní zásady
1. Opatření fyzické bezpečnosti mají znemožnit podloudné nebo násilné vniknutí narušitele, odradit od neoprávněné činnosti a takové činnosti zabránit a odhalit ji a umožnit rozdělení členů personálu, pokud jde o přístup k utajovaným informacím EU, v souladu se zásadou potřeby znát utajované informace. Tato opatření se stanoví na základě procesu řízení rizik v souladu s tímto rozhodnutím a s jeho prováděcími pravidly.
2. Opatření fyzické bezpečnosti mají zejména předejít neoprávněnému přístupu k utajovaným informacím EU tím, že:
a)
zajišťují, aby s utajovanými informacemi EU bylo nakládáno a aby byly uchovávány vhodným způsobem;
b)
umožňují rozdělení členů personálu, pokud jde o přístup k utajovaným informacím EU, na základě jejich potřeby znát utajované informace a případně i na základě jejich bezpečnostního oprávnění;
c)
odrazují od neoprávněné činnosti a takové činnosti zabraňují a odhalují ji a
d)
znemožňují nebo zpomalují podloudné nebo násilné vniknutí narušitelů.
3. Opatření fyzické bezpečnosti je třeba zavést pro všechny prostory, budovy, kanceláře, místnosti a další objekty, v nichž se nakládá s utajovanými informacemi EU nebo v nichž jsou takové informace uchovávány, včetně prostor, v nichž jsou umístěny komunikační a informační systémy uvedené v kapitole 5.
4. Prostory, v nichž jsou uchovávány utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, je třeba zřídit jako zabezpečené oblasti v souladu s touto kapitolou a musí je schválit orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
5. Na ochranu utajovaných informací EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším se použijí pouze prostředky nebo zařízení schválené bezpečnostním orgánem Komise.
Článek 17
Požadavky na fyzickou bezpečnost a opatření fyzické bezpečnosti
1. Opatření fyzické bezpečnosti se vybírají na základě posouzení hrozeb provedeného bezpečnostním orgánem Komise a případně po konzultaci s dalšími útvary Komise, ostatními orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie a/nebo příslušnými orgány členských států. Komise uplatňuje ve svých prostorách proces řízení rizik na ochranu utajovaných informací EU, aby se vůči vyhodnocenému riziku poskytla přiměřená úroveň fyzické ochrany. V procesu řízení rizik se vezmou v úvahu veškeré důležité okolnosti, zejména:
a)
stupeň utajení utajovaných informací EU;
b)
podoba a objem utajovaných informací EU, přičemž je třeba brát v úvahu, že velké množství nebo kompilace utajovaných informací EU může vyžadovat použití přísnějších ochranných opatření;
c)
okolní prostředí a uspořádání budov nebo prostor, v nichž jsou utajované informace EU uchovávány, a
d)
vyhodnocené hrozby ze strany zpravodajských služeb zaměřených na Unii, její orgány, instituce či jiné subjekty nebo na členské státy a hrozba sabotáže a teroristických, podvratných nebo jiných trestných činností.
2. Bezpečnostní orgán Komise určí v souladu s koncepcí hloubkové ochrany vhodnou kombinaci opatření fyzické bezpečnosti, jež je třeba uplatňovat. Bezpečnostní orgán Komise za tímto účelem vypracuje minimální standardy, normy a kritéria stanovená v prováděcích pravidlech.
3. Bezpečnostní orgán Komise je oprávněn k provádění prohlídek při vstupu a odchodu, které mají odradit od nedovoleného vnášení materiálů nebo neoprávněného vynášení utajovaných informací EU z prostor nebo budov.
4. Hrozí-li nebezpečí, že by utajované informace EU být byť i neúmyslně zhlédnuty, příslušné útvary Komise přijmou vhodná opatření, jež definuje bezpečnostní orgán Komise, aby tomuto riziku zabránily.
5. U nových zařízení se požadavky na fyzickou bezpečnost a jejich funkční specifikace stanoví se souhlasem bezpečnostního orgánu Komise jako součást plánování a konstrukce zařízení. U stávajících zařízení se požadavky na fyzickou bezpečnost uplatňují v souladu s minimálními standardy, normami a kritérii stanovenými v prováděcích pravidlech.
Článek 18
Prostředky fyzické ochrany utajovaných informací EU
1. Pro fyzickou ochranu utajovaných informací EU se stanoví dva druhy fyzicky chráněných oblastí:
a)
administrativní oblasti a
b)
zabezpečené oblasti (včetně technicky zabezpečených oblastí).
2. Orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi určí, zda daný prostor splňuje požadavky na to, aby mohl být označen jako administrativní oblast, zabezpečená oblast nebo technicky zabezpečená oblast.
3. U administrativních oblastí:
a)
musí být viditelně vymezen obvod administrativní oblasti, který umožní kontrolu osob a pokud možno i vozidel;
b)
je přístup bez doprovodu umožněn pouze osobám, které mají řádné oprávnění od bezpečnostního orgánu Komise či jiného příslušného orgánu, a
c)
pro všechny jiné osoby je třeba zajistit nepřetržitý doprovod nebo rovnocenná kontrolní opatření.
4. U zabezpečených oblastí:
a)
musí být viditelně vymezen a chráněn obvod zabezpečené oblasti, jejíž všechny vchody a východy jsou kontrolovány prostřednictvím průkazů nebo systému osobní identifikace;
b)
lze přístup bez doprovodu umožnit pouze osobám, které jsou bezpečnostně prověřeny a jsou ke vstupu do dané oblasti výslovně oprávněny na základě potřeby znát utajované informace;
c)
je pro všechny jiné osoby nutné zajistit nepřetržitý doprovod nebo rovnocenná kontrolní opatření.
5. Představuje-li vstup do zabezpečené oblasti de facto přímý přístup k utajovaným informacím, které se v ní nacházejí, musí být dále splněny tyto požadavky:
a)
je třeba jasně uvést nejvyšší stupeň utajení informací, které jsou v dané oblasti zpravidla uchovávány, a
b)
všichni návštěvníci musí být zvlášť oprávněni ke vstupu do dané oblasti, je třeba pro ně zajistit nepřetržitý doprovod a musí být náležitě bezpečnostně prověřeni, s výjimkou případů, kdy byla přijata opatření zajišťující, že k utajovaným informací EU není možný přístup.
6. Zabezpečené oblasti chráněné před odposlechem je třeba označit jako technicky zabezpečené oblasti. U těchto oblastí musí být dále splněny tyto požadavky:
a)
tyto oblasti musí být vybaveny systémy detekce narušení, musí být uzamčeny v době, kdy nejsou obsazeny, a musí být střeženy v době, kdy obsazeny jsou. Všechny klíče musí být spravovány v souladu s článkem 20;
b)
všechny osoby a materiály musí být při vstupu do těchto prostor kontrolovány;
c)
tyto oblasti musí bezpečnostní orgán Komise pravidelně fyzicky a/nebo technicky kontrolovat. Tyto kontroly se rovněž provádějí po jakémkoli neoprávněném vstupu nebo podezření, že k takovému vstupu došlo, a
d)
tyto oblasti nesmí obsahovat neschválené komunikační vedení, neschválené telefonní či jiné komunikační přístroje a neschválená elektrická nebo elektronická zařízení.
7. Bez ohledu na odst. 6 písm. d) předtím, než se komunikační přístroje a elektrická nebo elektronická zařízení jakéhokoli druhu použijí v oblastech, v nichž se konají zasedání nebo v nichž se pracuje s informacemi se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET nebo vyšším, a v případech, kdy je úroveň ohrožení utajovaných informací EU vyhodnocena jako vysoká, musí být veškeré přístroje a zařízení nejdříve prověřeny bezpečnostním orgánem Komise za tím účelem, aby prostřednictvím těchto zařízení nemohlo dojít k neúmyslnému či nezákonnému přenášení žádných srozumitelných informací mimo danou zabezpečenou oblast.
8. Zabezpečené oblasti, které nejsou 24 hodin denně obsazeny pracovníky ve službě, jsou podle potřeby kontrolovány na konci běžné pracovní doby a v náhodně zvolených intervalech mimo běžnou pracovní dobu, není-li zaveden systém detekce narušení.
9. Zabezpečené oblasti a technicky zabezpečené oblasti mohou být zřízeny dočasně v rámci administrativní oblasti pro uspořádání neveřejného jednání nebo pro jiný podobný účel.
10. LSO dotyčného útvaru Komise vypracuje pro každý zabezpečený prostor v jeho odpovědnosti bezpečnostní provozní postupy, které v souladu s ustanoveními tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel stanoví:
a)
stupeň utajení utajovaných informací EU, s nimiž se může nakládat nebo jež mohou být uchovávány v dané oblasti;
b)
ostrahu a ochranná opatření, jež je třeba dodržovat;
c)
osoby, které jsou oprávněny přistupovat do dané oblasti bez doprovodu vzhledem k tomu, že potřebují znát utajované informace a že mají bezpečnostní oprávnění;
d)
případně postupy pro zajištění doprovodu nebo pro ochranu utajovaných informací EU, je-li přístup do dané oblasti umožněn jiným osobám;
e)
veškerá jiná náležitá opatření a postupy.
11. Uvnitř zabezpečených oblastí se budují trezorové místnosti. Stěny, podlahy, stropy, okna a uzamykatelné dveře musí být schváleny bezpečnostním orgánem Komise a musí poskytovat ochranu na úrovni rovnocenné bezpečnostnímu úschovnému objektu schválenému pro uchovávání utajovaných informací EU se stejným stupněm utajení.
Článek 19
Opatření fyzické bezpečnosti pro nakládání s utajovanými informacemi EU a jejich uchovávání
1. S utajovanými informacemi EU se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED lze nakládat:
a)
v zabezpečené oblasti;
b)
v administrativní oblasti za předpokladu, že utajované informace EU jsou chráněny před přístupem neoprávněných osob, nebo
c)
mimo zabezpečenou oblast či mimo administrativní oblast za předpokladu, že držitel informací přenáší utajované informace EU v souladu s článkem 31 a že se zavázal k dodržování náhradních opatření stanovených v prováděcích předpisech tak, aby zajistil, že budou utajované informace EU chráněny před přístupem neoprávněných osob.
2. Utajované informace EU se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED se uchovávají ve vhodném uzamčeném kancelářském nábytku v administrativní oblasti nebo v zabezpečené oblasti. Dočasně mohou být uchovávány mimo zabezpečenou oblast či mimo administrativní oblast za předpokladu, že se držitel informací zaváže k dodržování náhradních opatření stanovených v prováděcích pravidlech.
3. S utajovanými informacemi EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET lze nakládat:
a)
v zabezpečené oblasti;
b)
v administrativní oblasti za předpokladu, že utajované informace EU jsou chráněny před přístupem neoprávněných osob, nebo
c)
mimo zabezpečenou oblast či mimo administrativní oblast za předpokladu, že držitel informací:
i)
se zavázal k dodržování náhradních opatření stanovených v prováděcích pravidlech tak, aby zajistil, že budou utajované informace EU chráněny před přístupem neoprávněných osob,
ii)
má utajované informace EU neustále pod osobním dohledem a
iii)
v případě dokumentů v tištěné podobě oznámil tuto skutečnost příslušnému registru.
4. Utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET EU/EU SECRET se uchovávají v zabezpečené oblasti v bezpečnostním úschovném objektu nebo trezorové místnosti.
5. S utajovanými informacemi EU se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se nakládá v zabezpečené oblasti zřízené a spravované bezpečnostním orgánem Komise a akreditované pro tento stupeň orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
6. Utajované informace EU se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se uchovávají v zabezpečené oblasti akreditované pro tento stupeň orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi při dodržení jedné z těchto podmínek:
a)
informace se uchovávají v bezpečnostním úschovném objektu v souladu s článkem 18, přičemž je třeba uplatňovat jedno nebo více těchto dodatečných kontrolních opatření:
1)
nepřetržitá ochrana nebo kontrola ze strany prověřeného bezpečnostního nebo službu konajícího personálu,
2)
schválený systém detekce narušení v kombinaci s pohotovostním bezpečnostním personálem;
nebo
b)
informace se uchovávají v trezorové místnosti vybavené systémem detekce narušení v kombinaci s pohotovostním bezpečnostním personálem.
Článek 20
Správa klíčů a kódů používaných pro ochranu utajovaných informací EU
1. Postupy pro správu klíčů a nastavení kódů pro kanceláře, místnosti, trezorové místnosti a bezpečnostní úschovné objekty jsou stanoveny v prováděcích pravidlech podle článku 60. Cílem těchto postupů je zabránit neoprávněnému přístupu.
2. Nastavení kódů zná zpaměti co nejmenší možný počet osob, které je znát potřebují. Nastavení kódů pro bezpečnostní úschovné objekty a trezorové místnosti, v nichž se uchovávají utajované informace EU, je třeba změnit:
a)
při přijetí nového úschovného objektu;
b)
kdykoli se změní personál, který kód zná;
c)
kdykoli dojde k ohrožení informací nebo v případě podezření z ohrožení;
d)
pokud došlo k údržbě či opravě zámku a
e)
nejméně každých 12 měsíců.
KAPITOLA 4
SPRÁVA UTAJOVANÝCH INFORMACÍ EU
Článek 21
Základní zásady
1. Veškeré dokumenty s utajovanými informacemi EU by měly být spravovány v souladu s politikou Komise pro správu dokumentů, a proto by měly být zaevidovány, tříděny, uchovávány a nakonec odstraněny nebo zčásti či zcela převedeny do historických archivů v souladu se společným seznamem pro uchovávání spisů Evropské komise.
2. Informace stupně utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího je třeba po jejich obdržení a před jejich distribucí z bezpečnostních důvodů zaevidovat. Informace se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET musí být zaevidovány v určených registrech.
3. V rámci Komise se vytvoří systém evidence utajovaných informací EU v souladu s ustanoveními článku 27.
4. Útvary a prostory Komise, v nichž se nakládá s utajovanými informacemi EU nebo v nichž jsou takové informace uchovávány, podléhají pravidelné inspekci prováděné bezpečnostním orgánem Komise.
5. Mimo fyzicky chráněné oblasti se utajované informace EU mezi jednotlivými útvary a prostory přenášejí tímto způsobem:
a)
utajované informace EU se obecně přenášejí elektronicky při zajištění ochrany kryptografickými prostředky schválenými v souladu s kapitolou 5;
b)
pokud přenos není uskutečňován způsobem uvedeným v písmeni a), přenášejí se utajované informace EU:
i)
na elektronických nosičích informací (jako například USB paměti, kompaktní disky, pevné disky), které jsou chráněny kryptografickými prostředky schválenými v souladu s kapitolou 5, nebo
ii)
ve všech ostatních případech způsobem předepsaným v prováděcích pravidlech.
Článek 22
Stupně utajení a označení
1. Informace se utajují v případě, že vyžadují ochranu z důvodu své důvěrnosti v souladu s čl. 3 odst. 1.
2. Původce utajovaných informací EU odpovídá za stanovení stupně utajení podle příslušných prováděcích pravidel, standardů a pokynů pro utajování informací a za počáteční distribuci informací.
3. Stupeň utajení utajovaných informací EU se stanoví v souladu s čl. 3 odst. 2 a příslušnými prováděcími pravidly.
4. Stupeň utajení musí být jasně a správně označen bez ohledu na to, zda mají utajované informace EU tištěnou, ústní, elektronickou či jinou podobu.
5. Jednotlivé části daného dokumentu (tj. stránky, odstavce, oddíly, přílohy, dodatky a připojené části dokumentu) mohou vyžadovat různé stupně utajení a být podle toho označeny, a to i v případě, že jsou uloženy v elektronické podobě.
6. Stupeň utajení dokumentu nebo spisu jako celku musí být alespoň stejně vysoký jako u jeho části s nejvyšším stupněm utajení. Jestliže dokument vznikl sloučením informací z různých zdrojů, konečný produkt se přezkoumá za účelem stanovení celkového stupně utajení, neboť může vyžadovat vyšší stupeň utajení než jeho jednotlivé části.
7. Dokumenty obsahující části s různými stupni utajení musí být v co nejvyšší míře strukturovány tak, aby části s různým stupněm utajení mohly být v případě potřeby snadno rozpoznány a odděleny.
8. Stupeň utajení dopisu nebo průvodní poznámky k připojeným částem musí být stejně vysoký jako nejvyšší stupeň utajení těchto připojených částí. Původce jasně vyznačí jejich stupeň utajení, pokud budou odděleny od připojených částí, pomocí odpovídajícího označení, například:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
Bez příloh(y) RESTREINT UE/EU RESTRICTED
Článek 23
Označení
Kromě jednoho z označení stupňů utajení uvedených v čl. 3 odst. 2 mohou utajované informace EU nést doplňující označení, například:
a)
označení určující původce;
b)
jakákoli upozornění, kódová slova nebo zkratky k upřesnění oblasti činnosti, k níž se daný dokument vztahuje, k označení zvláštního způsobu distribuce na základě potřeby znát utajované informace nebo k omezení použití;
c)
označení týkající se způsobilosti k předání;
d)
případně datum nebo určitou událost, po nichž lze stupeň utajení snížit nebo informace odtajnit.
Článek 24
Zkrácená označení stupňů utajení
1. Pro označení stupně utajení jednotlivých odstavců určitého textu lze použít standardizované zkratky. Tyto zkratky nenahrazují úplné označení stupňů utajení.
2. V utajovaných dokumentech EU je možné použít pro označení stupně utajení oddílů nebo částí textu kratších než jedna strana tyto standardní zkratky:
TRES SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Článek 25
Vyhotovování utajovaných dokumentů EU
1. Při vyhotovování utajovaného dokumentu EU:
a)
se na každé straně jasně vyznačí příslušný stupeň utajení;
b)
se každá strana očísluje;
c)
se na dokumentu uvede evidenční číslo a předmět, které samy o sobě nejsou utajovanými informacemi, pokud tak nejsou označeny;
d)
se na dokumentu uvede datum;
e)
se na dokumentech se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET nebo vyšším, které mají být distribuovány ve více výtiscích, na každé straně uvede číslo výtisku.
2. Nelze-li na utajované informace EU použít odstavec 1, přijmou se jiná patřičná opatření v souladu s prováděcími pravidly.
Článek 26
Snížení stupně utajení a odtajnění utajovaných informací EU
1. Je-li to možné, uvede původce v době vytvoření utajovaných informací EU, zda je k určitému datu nebo po určité události možné jejich stupeň utajení snížit nebo je odtajnit.
2. Každý útvar Komise pravidelně přezkoumává utajované informace EU, kterých je původcem, za účelem zjištění, zda je příslušný stupeň utajení stále odpovídající. Pomocí prováděcích pravidel se zavede systém, v rámci něhož budou stupně utajení evidovaných utajovaných informací EU, jež mají původ v Komisi, přezkoumávány nejméně jednou za pět let. Tento přezkum není třeba provést v případě, že původce na počátku uvedl, že u daných informací bude automaticky snížen stupeň utajení či budou odtajněny, a dané informace jsou odpovídajícím způsobem označeny.
3. Informace se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED, jež mají původ v Komisi, se v souladu s nařízením Rady (EHS, Euratom) č. 354/83 ve znění nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1700/2003 (10) považují za automaticky odtajněné po třiceti letech.
Článek 27
Systém evidence utajovaných informací EU v Komisi
1. Aniž je dotčen čl. 52 odst. 5, v každém útvaru Komise, v němž se nakládá s utajovanými informacemi EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET UE/EU SECRET nebo v němž jsou tyto informace uchovávány, se určí odpovědný místní registr utajovaných informací EU s cílem zajistit, aby se s utajovanými informacemi EU nakládalo v souladu s tímto rozhodnutím.
2. Centrálním registrem Komise pro utajované informace EU je registr utajovaných informací EU spravovaný generálním sekretariátem. Působí jako:
-
místní registr utajovaných informací EU pro generální sekretariát Komise,
-
registr utajovaných informací EU pro soukromé kanceláře členů Komise, nemají-li tito členové zvláštní místní registr utajovaných informací EU,
-
registr utajovaných informací EU pro generální ředitelství nebo služby, které nemají místní registr utajovaných informací EU,
-
hlavní vstupní a výstupní místo pro všechny informace se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED a až do stupně utajení SECRET UE/EU SECRET včetně, které si mezi sebou vyměňují Komise a její útvary, třetí státy a mezinárodní organizace, a stanoví-li tak zvláštní ujednání, též jako hlavní vstupní a výstupní místo pro ostatní orgány, agentury a instituce Unie.
3. Bezpečnostní orgán Komise určí v Komisi registr, který bude působit jako ústřední orgán pro příjem a odesílání informací se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET. V případě potřeby mohou být určeny podřízené registry pro nakládání s těmito informacemi za účelem evidence.
4. Podřízené registry nesmějí bez výslovného písemného souhlasu ústředního registru pro dokumenty se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET poskytovat dokumenty se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET přímo jiným registrům podřízeným stejnému ústřednímu registru ani externím subjektům.
5. Registry utajovaných informací EU se zřizují jako zabezpečené oblasti podle kapitoly 3 a jsou akreditovány orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
Článek 28
Vedoucí registru
1. Každý registr utajovaných informací EU spravuje vedoucí registru.
2. Vedoucí registru musí mít náležitou bezpečnostní prověrku.
3. Vedoucí registru podléhá dohledu LSO v daném útvaru Komise, pokud jde o uplatňování ustanovení o nakládání s dokumenty obsahujícími utajované informace EU a o dodržování příslušných bezpečnostních pravidel, standardů a pokynů.
4. V rámci své odpovědnosti za správu registru utajovaných informací EU, ke kterému byl přidělen, má vedoucí registru v souladu s tímto rozhodnutím a příslušnými prováděcími pravidly, standardy a pokyny následující okruhy úkolů:
-
řídit operace, které se týkají evidence, uchovávání, reprodukce, překladu, přenosu, odesílání a ničení utajovaných informací EU či jejich převodu do oddělení historických archivů,
-
pravidelně ověřovat, zda je nadále třeba uchovávat informace v utajení;
-
zastávat další úkoly související s ochranou utajovaných informací EU vymezené v prováděcích pravidlech.
Článek 29
Evidence utajovaných informací EU z bezpečnostních důvodů
1. Pro účely tohoto rozhodnutí se evidencí z bezpečnostních důvodů (dále jen „evidence“) rozumí uplatňování postupů, kterými se zaznamenává životní cyklus utajovaných informací EU, včetně jejich distribuce.
2. Veškeré informace či materiál se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a vyšším je třeba evidovat v určených registrech, kdykoli jsou přijaty v určité organizační složce nebo kdykoli jsou z ní odeslány.
3. Při nakládání s utajovanými informacemi EU nebo jejich uchovávání pomocí komunikačního a informačního systému, mohou být evidenční postupy provedeny přímo v rámci systému.
4. Podrobnější ustanovení týkající se evidence utajovaných informací EU z bezpečnostních důvodů se určí v prováděcích pravidlech.
Článek 30
Kopírování a překládání dokumentů s utajovanými informacemi EU
1. Dokumenty se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se nesmí kopírovat ani překládat bez předchozího písemného souhlasu původce.
2. Pokud původce dokumentů se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET a nižším nevydal upozornění týkající se jejich kopírování nebo překladu, mohou být tyto dokumenty kopírovány či překládány podle pokynů držitele.
3. Na kopie a překlady dokumentů se použijí bezpečnostní opatření platná pro původní dokument.
Článek 31
Přenos utajovaných informací EU
1. Utajované informace EU se přenášejí takovým způsobem, aby byly během přenosu chráněny před neoprávněným vyzrazením.
2. Přenos utajovaných informací EU podléhá ochranným opatřením, jež:
-
jsou úměrná stupni utajení přenášených utajovaných informací EU a
-
jsou přizpůsobena konkrétním podmínkám jejich přenosu, zejména v závislosti na tom, zda jsou utajované informace EU přenášeny:
-
uvnitř budovy Komise nebo uzavřené skupiny budov Komise,
-
mezi budovami Komise nacházejícími se ve stejném členském státě,
-
v rámci Unie,
-
z Unie na území třetího státu a
-
jsou přizpůsobena povaze a formě utajovaných informací EU.
3. Ochranná opatření jsou podrobně stanovena v prováděcích pravidlech, nebo jsou v případě projektů a programů uvedených v článku 42 nedílnou součástí bezpečnostních pokynů k příslušnému programu nebo projektu.
4. Prováděcí pravidla či bezpečnostní pokyny k programu/projektu obsahují ustanovení úměrná stupni utajení utajovaných informací EU, pokud jde o:
-
druh přenosu, například ruční přenos, přepravu diplomatickým nebo vojenským kurýrem, poštovními službami či komerčními kurýrními službami,
-
balení utajovaných informací EU,
-
technická protiopatření pro utajované informace EU přenášené na elektronických nosičích,
-
jakékoli další procedurální, fyzické nebo elektronické opatření,
-
postup evidence,
-
využití personálu s bezpečnostním oprávněním.
5. V případech, kdy jsou utajované informace EU přenášeny na elektronických nosičích, a to bez ohledu na čl. 21 odst. 5, mohou být ochranná opatření uvedená v prováděcích pravidlech doplněna vhodnými technickými protiopatřeními schválenými bezpečnostním orgánem Komise s cílem minimalizovat riziko ztráty nebo ohrožení.
Článek 32
Ničení utajovaných informací EU
1. Utajované dokumenty EU, které již nejsou potřebné, mohou být zničeny, se zohledněním nařízení o archivech a pravidel a předpisů Komise týkajících se správy dokumentů a archivace, a zejména společného seznamu pro uchovávání spisů Komise.
2. Utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a vyšším zničí vedoucí příslušného registru utajovaných informací EU podle pokynů držitele nebo příslušného orgánu. Vedoucí registru odpovídajícím způsobem aktualizuje záznamy a jiné informace o evidenci.
3. Ničení dokumentů se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET nebo TRES SECRET UE/EU TOP SECRET provádí vedoucí registru za přítomnosti svědka, který je bezpečnostně prověřen alespoň pro stupeň utajení ničeného dokumentu.
4. Pracovník registru a svědek, pokud je přítomnost svědka vyžadována, podepíší zápis o zničení, který se uloží v registru. Vedoucí příslušného registru utajovaných informací EU uchovává zápisy o zničení dokumentů se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET alespoň po dobu deseti let a dokumentů se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET UE/EU SECRET alespoň po dobu pěti let.
5. Ničení utajovaných dokumentů, včetně dokumentů se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED, se provádí v souladu s postupy, které jsou vymezeny v prováděcích pravidlech a které splňují příslušné standardy EU či jim rovnocenné standardy.
6. Počítačová paměťová média používaná pro utajované informace EU se ničí v souladu s postupy stanovenými v prováděcích pravidlech.
Článek 33
Ničení utajovaných informací EU v mimořádných situacích
1. Útvary Komise, jež mají utajované informace EU v držení, vypracují s ohledem na místní podmínky plány pro zabezpečení utajovaných materiálů EU v případě krize včetně případných plánů na zničení a vyklizení v případech nouze. Vyhlásí pokyny, které považují za nezbytné pro zamezení tomu, aby se utajované informace EU dostaly do nepovolaných rukou.
2. Ustanovení přijatá pro zabezpečení a/nebo zničení materiálů se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET UE/EU SECRET v případě krize nesmí za žádných okolností negativně ovlivnit zabezpečení nebo zničení materiálů se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET, včetně kódovacího zařízení, jejichž opatrování má přednost před všemi ostatními úkoly.
3. V mimořádné situaci, kdy hrozí bezprostřední riziko neoprávněného vyzrazení, zničí utajované informace EU jejich držitel tak, aby nebylo možné znovu sestavit celý dokument ani jeho část. O nouzovém zničení evidovaných utajovaných informací EU jsou informováni původce a příslušný registr.
4. Podrobnější ustanovení týkající se ničení utajovaných informací EU stanoví prováděcí pravidla.
KAPITOLA 5
OCHRANA UTAJOVANÝCH INFORMACÍ EU V KOMUNIKAČNÍCH A INFORMAČNÍCH SYSTÉMECH
Článek 34
Základní zásady zabezpečení informací
1. Zabezpečení informací v oblasti komunikačních a informačních systémů je jistota, že takové systémy ochrání informace, s nimiž nakládají, a že budou fungovat správně, když jsou zapotřebí, pod dohledem oprávněných uživatelů.
2. Účinné zabezpečení informací zajišťuje odpovídající úroveň:
autenticity
:
záruka, že informace jsou autentické a z důvěryhodných zdrojů;
dostupnosti
:
přístupnost a použitelnost informací na žádost oprávněného subjektu;
důvěrnosti
:
skutečnost, že informace se nezpřístupňují neoprávněným osobám a subjektům nebo pro nedovolené účely;
integrity
:
zajištění správnosti a úplnosti aktiv a informací;
nepopiratelnosti
:
schopnost prokázat zpětně jednání či událost tak, aby dané jednání či událost nemohly být následně popřeny.
3. Zabezpečení informací je založeno na procesu řízení rizik.
Článek 35
Definice
Pro účely této kapitoly se použijí tyto definice:
a)
„akreditací“ se rozumí formální povolení nebo schválení, které orgán pro bezpečnostní akreditaci udělil komunikačnímu a informačnímu systému, aby ve svém provozním prostředí mohl zpracovávat utajované informace EU, a které následuje po formálním schválení a správném provádění bezpečnostního plánu;
b)
„akreditačním řízením“ se rozumí nutné kroky a úkoly, jež je třeba provést předtím, než orgán pro bezpečnostní akreditaci udělí akreditaci. Tyto kroky a úkoly se upřesní ve standardu pro akreditační řízení;
c)
„komunikačním a informačním systémem“ se rozumí jakýkoli systém, který umožňuje nakládat s informacemi v elektronické podobě. Komunikační a informační systém zahrnuje všechna aktiva nezbytná k jeho fungování, včetně infrastruktury, organizace, personálu a informačních zdrojů;
d)
„zbytkovým rizikem“ se rozumí riziko, které přetrvává poté, co byla zavedena bezpečnostní opatření, neboť nelze čelit všem hrozbám a nelze odstranit všechna zranitelná místa;
e)
„rizikem“ se rozumí možnost, že pro účely určité hrozby budou zneužita vnitřní a vnější zranitelná místa organizace nebo kteréhokoli ze systémů, jichž využívá, a dojde tak k poškození organizace a jejích hmotných či nehmotných aktiv. Měří se jako kombinace pravděpodobnosti hrozeb a jejich dopadu;
f)
„přijetím rizika“ se rozumí rozhodnutí, kterým se vyjadřuje souhlas s tím, že po řešení rizika i nadále existuje zbytkové riziko;
g)
„hodnocení rizika“ spočívá v rozpoznání hrozeb a zranitelných míst a v provádění analýzy souvisejícího rizika, tj. analýzy pravděpodobnosti a dopadu;
h)
„sdělování rizika“ spočívá v rozvoji informovanosti o rizicích v rámci skupin uživatelů komunikačních a informačních systémů, v informování schvalovacích orgánů o těchto rizicích a podávání zpráv o těchto rizicích provozním orgánům;
i)
„řešení rizika“ spočívá ve zmírnění, odstranění a omezení rizika (prostřednictvím vhodné kombinace technických, fyzických, organizačních nebo procedurálních opatření), přenesení rizika nebo jeho monitorování.
Článek 36
Komunikační a informační systémy nakládající s utajovanými informacemi EU
1. V komunikačních a informačních systémech se nakládá s utajovanými informacemi EU v souladu s koncepcí zabezpečení informací.
2. Pro komunikační a informační systémy, které nakládají s utajovanými informacemi EU, znamená dodržování politiky bezpečnosti informačních systémů Komise, uvedené v rozhodnutí Komise K(2006) 3602 (11), že:
a)
během celého životního cyklu informačního systému se při provádění politiky bezpečnosti informačních systémů používá přístup „plánuj, udělej, zkontroluj, jednej“ (Plan-Do-Check-Act);
b)
potřeby v oblasti bezpečnosti musí být určeny prostřednictvím posouzení hospodářského dopadu;
c)
informační systém a údaje v něm obsažené musí projít formální klasifikací aktiv;
d)
všechna povinná bezpečnostní opatření, která jsou stanovena v politice bezpečnosti informačních systémů, musí být provedena;
e)
musí proběhnout proces řízení rizik, který se skládá z těchto kroků: identifikace hrozeb a zranitelných míst, hodnocení rizika, řešení rizika, přijetí rizika a sdělování rizika;
f)
je definován, prováděn, kontrolován a přezkoumáván bezpečnostní plán, včetně bezpečnostní politiky a bezpečnostních provozních postupů.
3. Všichni zaměstnanci, kteří se podílejí na návrhu, vývoji, zkoušení, provozu, řízení nebo používání komunikačních a informačních systémů nakládajících s utajovanými informacemi EU, oznámí orgánu pro bezpečnostní akreditaci všechny potenciální bezpečnostní nedostatky, incidenty, narušení bezpečnosti nebo ohrožení, které mohou mít dopad na ochranu daných systémů a/nebo utajovaných informací EU v nich obsažených.
4. Pokud je ochrana utajovaných informací EU zajišťována kryptografickými prostředky, tyto prostředky se schvalují tímto způsobem:
a)
na základě doporučení skupiny odborníků pro bezpečnost v Komisi je třeba dát přednost výrobkům, které byly schváleny Radou nebo generálním tajemníkem Rady jakožto schvalovacím orgánem pro kryptografickou ochranu v Radě;
b)
opravňují-li k tomu zvláštní provozní důvody, může schvalovací orgán pro kryptografickou ochranu v Komisi na základě doporučení skupiny odborníků pro bezpečnost v Komisi udělit výjimku z požadavků uvedených pod písmenem a) a udělit dočasné schválení na konkrétní období.
5. Během elektronického přenosu, zpracovávání a uchovávání utajovaných informací EU se použijí schválené kryptografické prostředky. Bez ohledu na tento požadavek se za mimořádných okolností nebo v případě zvláštních technických konfigurací mohou po schválení schvalovacím orgánem pro kryptografickou ochranu použít zvláštní postupy.
6. Komunikační a informační systémy nakládající s informacemi se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším jsou chráněny bezpečnostními opatřeními proti ohrožení dotyčných informací kompromitujícím elektromagnetickým vyzařováním („bezpečnostní opatření TEMPEST“). Tato bezpečnostní opatření jsou přiměřená riziku zneužití a stupni utajení daných informací.
7. Bezpečnostní orgán Komise působí jako:
-
orgán pro zabezpečení informací,
-
orgán pro bezpečnostní akreditaci,
-
orgán TEMPEST,
-
schvalovací orgán pro kryptografickou ochranu,
-
orgán pro distribuci kryptografických materiálů.
8. Bezpečnostní orgán Komise jmenuje u každého systému provozní orgán pro zabezpečení informací.
9. Úkoly spojené s funkcemi popsanými v odstavcích 7 a 8 budou vymezeny v prováděcích pravidlech.
Článek 37
Akreditace komunikačních a informačních systémů nakládajících s utajovanými informacemi EU
1. Veškeré komunikační a informační systémy, které nakládají s utajovanými informacemi EU, podléhají akreditačnímu řízení, které vychází ze zásad zabezpečení informací a které musí být natolik podrobné, aby to odpovídalo požadované úrovni ochrany.
2. Akreditační řízení zahrnuje formální schválení bezpečnostního plánu komunikačního a informačního systému orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi, aby bylo zajištěno, že:
a)
proces řízení rizik, jak je uveden v čl. 36 odst. 2, byl řádně proveden;
b)
vlastník systému vědomě přijal zbytkové riziko a
c)
bylo dosaženo dostatečné úrovně ochrany komunikačního a informačního systému a utajovaných informací EU, s nimiž se v něm nakládá, v souladu s tímto rozhodnutím.
3. Orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi vydá rozhodnutí o akreditaci, které stanoví nejvyšší stupeň utajení informací EU, s nimiž lze v daném systému nakládat, a příslušné podmínky pro provoz. Tím nejsou dotčeny úkoly, které byly svěřeny radě pro bezpečnostní akreditaci podle článku 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 512/2014 (12).
4. Za akreditaci komunikačních a informačních systémů Komise, na nichž se podílí několik stran, odpovídá společná rada pro bezpečnostní akreditaci. Tato rada se skládá z jednoho zástupce orgánu pro bezpečnostní akreditaci každé zúčastněné strany a předsedá jí zástupce orgánu pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
5. Akreditační řízení zahrnuje řadu úkolů, které mají vykonat zúčastněné strany. Odpovědnost za přípravu akreditačních spisů a dokumentace nese v plné míře vlastník systému.
6. Za akreditaci je odpovědný orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi, jenž má kdykoli během životního cyklu komunikačního a informačního systému právo:
a)
požadovat, aby se použilo akreditační řízení;
b)
provést audit či kontrolu systému;
c)
tam, kde podmínky pro provoz již nejsou splněny, požadovat vypracování a účinné provádění plánu na zlepšení bezpečnosti v jasně vymezeném časovém horizontu, a případně odebrat povolení pro provoz systému do té doby, než budou podmínky pro provoz opět splněny.
7. Akreditační řízení se stanoví ve standardu pro akreditační řízení pro komunikační a informační systémy, které nakládají s utajovanými informacemi EU, jež bude přijat v souladu s čl. 10 odst. 3 rozhodnutí K(2006) 3602.
Článek 38
Mimořádné okolnosti
1. Bez ohledu na ustanovení této kapitoly mohou být za mimořádných okolností, například během hrozící nebo probíhající krize, konfliktu, války nebo za výjimečných provozních okolností, použity níže popsané zvláštní postupy.
2. Utajované informace EU mohou být přenášeny za použití kryptografických prostředků schválených pro nižší stupeň utajení nebo v nešifrované podobě se souhlasem příslušného orgánu, pokud by jakékoli zpoždění způsobilo škodu nepochybně převyšující škodu způsobenou případným vyzrazením utajovaných materiálů a pokud:
a)
odesílatel a příjemce nemají požadované šifrovací zařízení a
b)
utajované materiály nelze včas předat jiným způsobem.
3. Za okolností uvedených v odstavci 1 nenesou přenášené utajované informace žádná označení ani údaje, jež by je odlišovaly od informací, které nejsou utajované nebo které mohou být chráněny dostupným kryptografickým prostředkem. Příjemce informací je třeba neprodleně uvědomit o stupni utajení jiným způsobem.
4. Následně se podá zpráva příslušnému orgánu a skupině odborníků pro bezpečnost v Komisi.
KAPITOLA 6
PRŮMYSLOVÁ BEZPEČNOST
Článek 39
Základní zásady
1. Průmyslovou bezpečností se rozumí uplatňování opatření, s jejichž pomocí ochranu utajovaných informací EU zajišťují:
a)
v rámci utajovaných smluv:
i)
zájemci nebo uchazeči po dobu nabídkového a zadávacího řízení;
ii)
dodavatelé či subdodavatelé po celý životní cyklus utajovaných smluv;
b)
v rámci utajovaných grantových dohod:
i)
žadatelé během řízení o udělování grantů;
ii)
příjemci během celého životního cyklu utajovaných grantových dohod.
2. Tyto smlouvy či grantové dohody nesmí obsahovat informace se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Není-li stanoveno jinak, ustanovení této kapitoly týkající se utajovaných smluv nebo dodavatelů se použijí také na utajované subdodavatelské smlouvy či subdodavatele.
Článek 40
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a)
„utajovanou smlouvou“ rámcová smlouva nebo smlouva podle nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (13), kterou uzavírá Komise nebo jeden z jejích útvarů s určitým dodavatelem na dodání movitého nebo nemovitého majetku, provedení prací nebo poskytnutí služeb, jejichž plnění vyžaduje nebo zahrnuje vytváření a uchovávání utajovaných informací EU nebo nakládání s nimi;
b)
„utajovanou subdodavatelskou smlouvou“ smlouva mezi dodavatelem Komise nebo jednoho z jejích útvarů a jiným dodavatelem (tj. subdodavatelem) o dodání movitého nebo nemovitého majetku, provedení prací nebo poskytnutí služeb, jejichž plnění vyžaduje nebo zahrnuje vytváření a uchovávání utajovaných informací EU nebo nakládání s nimi;
c)
„utajovanou grantovou dohodou“ dohoda, na jejímž základě Komise udělí grant, jak je uvedeno v části I hlavě VI nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002, a jejíž plnění vyžaduje nebo zahrnuje vytváření a uchovávání utajovaných informací EU nebo nakládání s nimi;
d)
„určeným bezpečnostním orgánem“ orgán, který podléhá vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu členského státu a který odpovídá za informování průmyslových nebo jiných subjektů o vnitrostátní politice ohledně všech otázek průmyslové bezpečnosti a za poskytování pokynů a pomoci při jejím provádění. Funkci určeného bezpečnostního orgánu může vykonávat vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný orgán.
Článek 41
Postup v případě utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod
1. Každý útvar Komise jakožto veřejný zadavatel zajistí, aby smlouva odkazovala na minimální standardy průmyslové bezpečnosti, které jsou stanoveny v této kapitole, či je obsahovala a aby tyto standardy byly při zadávání zakázek na základě utajovaných smluv či udělování grantů na základě utajovaných grantových dohod dodržovány.
2. Pro účely odstavce 1 příslušné útvary v rámci Komise konzultují Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, a zejména ředitelství pro bezpečnost, a zajistí, aby vzorové smlouvy a subdodavatelské smlouvy a vzorové grantové dohody obsahovaly ustanovení odrážející základní zásady a minimální standardy pro ochranu utajovaných informací EU, jež musí splňovat dodavatelé, subdodavatelé a příjemci grantových dohod.
3. Komise úzce spolupracuje s vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo kterýmkoli jiným příslušným orgánem dotyčného členského státu.
4. Pokud veřejný zadavatel hodlá zahájit řízení, jehož cílem je uzavření utajované smlouvy nebo grantové dohody, vyžádá si poradenství bezpečnostního orgánu Komise ohledně otázek týkajících se povahy utajení a utajovaných prvků řízení ve všech jeho fázích.
5. Šablony a vzory utajovaných smluv, subdodavatelských smluv a grantových dohod, oznámení o zahájení zadávacího řízení, pokyny ohledně okolností, za nichž je vyžadováno osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení, bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu, seznamy bezpečnostních požadavků, pravidla pro návštěvy, přenos a přepravu utajovaných informací EU v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod se po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi stanoví v prováděcích pravidlech pro průmyslovou bezpečnost.
6. Komise může uzavřít utajované smlouvy nebo grantové dohody, ve kterých plněním úkolů, které zahrnují nebo vyžadují přístup k utajovaným informacím EU nebo nakládání s nimi či jejich uchovávání, pověří hospodářské subjekty registrované v členském státě nebo ve třetím státě, s nímž byla uzavřena dohoda nebo správní ujednání podle kapitoly 7 tohoto rozhodnutí.
Článek 42
Bezpečnostní prvky v utajované smlouvě nebo utajované grantové dohodě
1. Utajované smlouvy nebo grantové dohody obsahují následující bezpečnostní prvky:
Bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu
a)
„Bezpečnostními pokyny k programu nebo projektu“ se rozumí seznam bezpečnostních postupů, které se uplatňují u konkrétního programu nebo projektu s cílem standardizovat bezpečnostní postupy. Tyto pokyny lze během celé doby trvání programu nebo projektu revidovat.
b)
Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost vypracuje obecné bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu; útvary Komise odpovědné za programy nebo projekty zahrnující nakládání s utajovanými informacemi EU nebo jejich uchovávání mohou případně vypracovat konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu, které budou z obecných bezpečnostních pokynů vycházet.
c)
Konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu se vypracují zejména pro programy a projekty, které se vyznačují značným rozsahem, měřítkem nebo složitostí nebo množstvím či rozmanitostí dodavatelů, příjemců a ostatních partnerů a zúčastněných stran, například pokud jde o jejich právní status. Konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu vypracuje útvar či útvary Komise, jež program nebo projekt řídí, v úzké spolupráci s Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost.
d)
Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost předloží obecné i konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu ke konzultaci skupině odborníků pro bezpečnost v Komisi.
Seznam bezpečnostních požadavků
a)
„Seznamem bezpečnostních požadavků“ se rozumí soubor zvláštních smluvních podmínek vydaný veřejným zadavatelem, který je nedílnou součástí kterékoli utajované smlouvy, jejíž plnění vyžaduje přístup k utajovaným informacím EU nebo jejich vytváření, a který určí bezpečnostní požadavky a části smlouvy vyžadující bezpečnostní ochranu.
b)
V seznamu bezpečnostních požadavků jsou popsány bezpečnostní požadavky pro konkrétní smlouvu. Seznam případně zahrnuje příručku pro stanovování stupně utajení a je nedílnou částí utajované smlouvy, subdodavatelské smlouvy nebo grantové dohody.
c)
Seznam bezpečnostních požadavků obsahuje ustanovení, podle nichž musí dodavatel nebo příjemce dodržovat minimální standardy stanovené tímto rozhodnutím. Veřejný zadavatel zajistí, aby v seznamu bezpečnostních požadavků bylo uvedeno, že nedodržení těchto minimálních standardů může být dostatečným důvodem pro ukončení smlouvy nebo grantové dohody.
2. Jak bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu, tak seznamy bezpečnostních požadavků obsahují jako povinný bezpečnostní prvek příručku pro stanovování stupně utajení:
a)
„Příručkou pro stanovování stupně utajení“ se rozumí dokument popisující prvky programu, projektu, smlouvy nebo grantové dohody, které jsou utajované, přičemž stanoví použitelné stupně utajení. Příručka pro stanovování stupně utajení může být v průběhu realizace programu, projektu, smlouvy nebo grantové dohody rozšířena a stupně utajení informací mohou být změněny nebo sníženy; pokud existuje příručka pro stanovování stupně utajení, je součástí seznamu bezpečnostních požadavků.
b)
Před zahájením nabídkového řízení na uzavření utajované smlouvy nebo před uzavřením takové smlouvy určí útvary Komise jakožto veřejný zadavatel stupeň utajení veškerých informací, které mají být poskytnuty zájemcům, uchazečům či dodavatelům, a rovněž stupeň utajení veškerých informací, které vytvoří dodavatel. Za tímto účelem připraví po konzultaci s bezpečnostním orgánem Komise příručku pro stanovování stupně utajení, jež se má používat pro provedení zakázky, podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
c)
Pro stanovení stupně utajení jednotlivých částí utajované smlouvy se použijí tyto zásady:
i)
při přípravě příručky pro stanovování stupňů utajení bere útvar Komise jakožto veřejný zadavatel v úvahu veškeré důležité bezpečnostní aspekty, včetně stupně utajení, který poskytnutým informacím přidělil původce informací a který původce informací schválil pro danou smlouvu;
ii)
stupeň utajení smlouvy jako celku nesmí být nižší než nejvyšší stupeň utajení kterékoli části smlouvy a
iii)
dojde-li k jakýmkoli změnám ohledně stupně utajení informací vytvářených dodavateli nebo poskytovaných dodavatelům při plnění smlouvy a provádějí-li se jakékoli dodatečné změny v příručce pro stanovování stupňů utajení, veřejný zadavatel se případně prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise spojí s vnitrostátními bezpečnostními orgány, s určenými bezpečnostními orgány členských států nebo s jakýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem.
Článek 43
Přístup k utajovaným informacím EU pro zaměstnance dodavatelů a příjemců
Veřejný zadavatel či poskytovatel grantu zajistí, aby utajovaná smlouva nebo utajovaná grantová dohoda obsahovaly ustanovení o tom, že zaměstnanci dodavatele, subdodavatele nebo příjemce, kteří pro plnění utajované smlouvy, subdodavatelské smlouvy nebo grantové dohody potřebují přístup k utajovaným informacím EU, tento přístup získají, pouze pokud:
a)
mají bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení nebo jsou jinak řádně oprávněni a bylo rozhodnuto, že informace potřebují znát;
b)
byli poučeni o příslušných bezpečnostních pravidlech pro ochranu utajovaných informací EU a vzali na vědomí své povinnosti ohledně ochrany těchto informací;
c)
jedná-li se o informace se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET, prošli bezpečnostní prověrkou pro odpovídající stupeň utajení, kterou provedl příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný orgán.
Článek 44
Bezpečnostní prověrka zařízení
1. „Bezpečnostní prověrkou zařízení“ se rozumí správní rozhodnutí vnitrostátního bezpečnostního orgánu, určeného bezpečnostního orgánu nebo jiného příslušného bezpečnostního orgánu, že určité zařízení může z hlediska bezpečnosti zajistit odpovídající úroveň ochrany utajovaných informací EU s určitým stupněm utajení.
2. Dříve, než mohou být zájemci, uchazeči či dodavateli nebo žadateli o grant či příjemci grantu poskytnuty utajované informace EU nebo než je mu k utajovaným informacím EU umožněn přístup, musí bezpečnostnímu orgánu Komise předložit osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení udělené vnitrostátním bezpečnostním orgánem nebo určeným bezpečnostním orgánem nebo jakýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem členského státu, které v souladu s vnitrostátními právními předpisy potvrzuje, že hospodářský subjekt je ve svých zařízeních schopen zajistit ochranu utajovaných informací EU na odpovídajícím stupni utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET), a bezpečnostní orgán Komise je předá útvaru Komise, jenž jedná jako veřejný zadavatel nebo poskytovatel grantu.
3. V příslušných případech veřejný zadavatel oznámí prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu, určenému bezpečnostnímu orgánu nebo kterémukoli jinému příslušnému bezpečnostnímu orgánu, že pro účely plnění smlouvy je vyžadováno osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení. Osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení nebo osvědčení o bezpečnostní prověrce personálu je vyžadováno v případě, že je během zadávacího řízení či řízení o udělení grantu třeba poskytovat utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET.
4. Veřejný zadavatel či poskytovatel grantu neuzavře utajovanou smlouvu či grantovou dohodu s upřednostňovaným uchazečem či účastníkem, dokud neobdrží od vnitrostátního bezpečnostního orgánu, určeného bezpečnostního orgánu nebo kteréhokoli jiného příslušného bezpečnostního orgánu členského státu, v němž je dotyčný dodavatel nebo subdodavatel registrován, potvrzení o tom, že bylo v případě, kdy je to vyžadováno, vydáno příslušné osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení.
5. Pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán, který vydal osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení, uvědomí bezpečnostní orgán Komise o změnách ovlivňujících toto osvědčení, bezpečnostní orgán Komise o tom uvědomí útvar Komise, který jedná jako veřejný zadavatel nebo poskytovatel grantu. V případě subdodavatelské smlouvy je odpovídajícím způsobem informován vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán.
6. Zrušení osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení příslušným vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo kterýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem je dostatečným důvodem k tomu, aby veřejný zadavatel či poskytovatel grantu vypověděl utajovanou smlouvu nebo aby vyloučil určitého zájemce, uchazeče nebo žadatele z nabídkového řízení. Ve vzorových smlouvách a grantových dohodách, jež mají být vypracovány, musí být obsaženo příslušné ustanovení.
Článek 45
Ustanovení týkající se utajovaných smluv a utajovaných grantových dohod
1. Pokud jsou během zadávacího řízení zájemci, uchazeči nebo žadateli poskytovány utajované informace EU, musí výzva k podávání nabídek či výzva k předkládání návrhů obsahovat ustanovení o tom, že zájemce, uchazeč nebo žadatel, který nabídku či návrh nepředloží nebo jehož nabídka či návrh nebudou vybrány, je povinen všechny utajované dokumenty ve stanovené lhůtě vrátit.
2. Veřejný zadavatel či poskytovatel grantu oznámí prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu, určenému bezpečnostnímu orgánu nebo kterémukoli jinému příslušnému bezpečnostnímu orgánu skutečnost, že utajovaná smlouva nebo grantová dohoda byla uzavřena, a rovněž oznámí příslušné údaje, jako je název dodavatelů nebo příjemců, doba trvání smlouvy a maximální stupeň utajení.
3. Jakmile je taková smlouva či grantová dohoda ukončena, veřejný zadavatel či poskytovatel grantu o tom neprodleně prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise uvědomí příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán členského státu, v němž je dodavatel nebo příjemce grantu registrován.
4. Obecně platí, že při ukončení utajované smlouvy či grantové dohody nebo ukončení účasti příjemce grantu musí dodavatel nebo příjemce grantu vrátit veřejnému zadavateli či poskytovateli grantu veškeré utajované informace EU, které má v držení.
5. V seznamu bezpečnostních požadavků se stanoví zvláštní ustanovení týkající se nakládání s utajovanými informacemi EU během plnění utajované smlouvy či grantové dohody nebo při jejím ukončení.
6. Pokud je dodavatel nebo příjemce grantu oprávněn ponechat si utajované informace EU po ukončení smlouvy či grantové dohody, dodavatel nebo příjemce grantu nadále dodržuje minimální standardy obsažené v tomto rozhodnutí a chrání důvěrnost utajovaných informací EU.
Článek 46
Zvláštní ustanovení týkající se utajovaných smluv
1. Podmínky týkající se ochrany utajovaných informací EU, za nichž může dodavatel uzavřít subdodavatelskou smlouvu, jsou stanoveny ve výzvě k předkládání nabídek a v utajované smlouvě.
2. Předtím, než dodavatel zadá jakékoli části utajované smlouvy subdodavateli, musí získat povolení od veřejného zadavatele. Subdodavatelská smlouva, s níž souvisí přístup k utajovaným informacím EU, nemůže být zadána subdodavatelům se sídlem ve třetí zemi, pokud neexistuje právní rámec pro bezpečnost informací stanovený v kapitole 7.
3. Dodavatel je povinen zajistit, aby veškeré subdodavatelské činnosti byly prováděny v souladu s minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím, a nesmí subdodavateli poskytovat utajované informace EU bez předchozího písemného souhlasu veřejného zadavatele.
4. Pokud jde o utajované informace EU, které vytvořil nebo s nimiž nakládá dodavatel, pak se za původce považuje Komise a práva náležející původci vykonává veřejný zadavatel.
Článek 47
Návštěvy v souvislosti s utajovanými smlouvami
1. Pokud zaměstnanci Komise, dodavatelů či příjemců grantu potřebují pro plnění utajované smlouvy nebo grantové dohody přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET v prostorách druhé strany, sjednají se návštěvy ve spolupráci s příslušnými vnitrostátními bezpečnostními orgány, určenými bezpečnostními orgány nebo s kterýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem. O těchto návštěvách je vyrozuměn bezpečnostní orgán Komise. Vnitrostátní bezpečnostní orgány, určené bezpečnostní orgány nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán se však mohou v rámci konkrétních programů nebo projektů dohodnout na postupu, podle kterého se mohou návštěvy sjednávat přímo.
2. Všechny navštěvující osoby musí být držiteli odpovídajícího osvědčení o bezpečnostní prověrce a musí mít potřebu znát utajované informace EU související s utajovanou smlouvou.
3. Navštěvujícím osobám je umožněn přístup pouze k utajovaným informacím EU souvisejícím s účelem návštěvy.
4. Podrobnější ustanovení se formulují v prováděcích pravidlech.
5. Dodržování ustanovení o návštěvách ve spojitosti s utajovanými smlouvami, stanovených v tomto rozhodnutí a v prováděcích pravidlech uvedených v odstavci 4, je povinné.
Článek 48
Přenos a přeprava utajovaných informací EU v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod
1. Pokud jde o elektronický přenos utajovaných informací EU, použijí se příslušná ustanovení kapitoly 5 tohoto rozhodnutí.
2. Pokud jde o přepravu utajovaných informací EU, použijí se příslušná ustanovení kapitoly 4 tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
3. V případě přepravy utajovaných materiálů jako nákladu se při určování bezpečnostních opatření uplatní tyto zásady:
a)
bezpečnost musí být zajištěna během všech fází přepravy z místa původu až po konečné místo určení;
b)
stupeň ochrany poskytovaný zásilce se stanoví podle nejvyššího stupně utajení materiálů, které jsou její součástí;
c)
před jakoukoli přeshraniční přepravou materiálů se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET musí odesílatel vypracovat přepravní plán, který schválí příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán;
d)
materiály musí být převáženy v nejvyšší možné míře po přímé trase a přeprava musí být ukončena, jak nejrychleji to okolnosti umožní;
e)
je-li to možné, přepravní trasy by měly vést pouze přes území členských států. Přeprava přes jiné než členské státy by se měla uskutečnit pouze v případě, kdy byla povolena vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo kterýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem států odesílatele i příjemce zásilky.
Článek 49
Poskytování utajovaných informací EU dodavatelům nebo příjemcům grantů se sídlem ve třetích státech
Utajované informace EU jsou dodavatelům nebo příjemcům grantu se sídlem v třetích státech poskytovány v souladu s bezpečnostními opatřeními dohodnutými mezi bezpečnostním orgánem Komise, útvarem Komise jakožto veřejným zadavatelem či poskytovatelem grantu a vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo jiným příslušným bezpečnostním orgánem dotyčného třetího státu, v němž je dodavatel nebo příjemce grantu registrován.
Článek 50
Nakládání s informacemi se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod
1. Ochrana informací se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED, s nimiž se nakládá nebo jež jsou uchovávány v rámci utajovaných smluv nebo grantových dohod se zakládá na zásadách přiměřenosti a efektivnosti nákladů.
2. Osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení nebo bezpečnostní prověrce personálu se v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod zahrnujících nakládání s informacemi se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED nevyžaduje.
3. Pokud smlouva nebo grantová dohoda zahrnuje nakládání s informacemi se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED v komunikačním a informačním systému provozovaném dodavatelem nebo příjemcem grantu, veřejný zadavatel či poskytovatel grantu po konzultaci s bezpečnostním orgánem Komise zajistí, aby ve smlouvě nebo grantové dohodě byly uvedeny nezbytné technické a správní požadavky týkající se akreditace či schválení komunikačního a informačního systému, které budou přiměřené posouzenému riziku a zohlední všechny příslušné faktory. Na rozsahu akreditace či schválení takového komunikačního a informačního systému se dohodnou bezpečnostní orgán Komise a příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo určený bezpečnostní orgán.
KAPITOLA 7
VÝMĚNA UTAJOVANÝCH INFORMACÍ S DALŠÍMI ORGÁNY, INSTITUCEMI NEBO JINÝMI SUBJEKTY UNIE, S ČLENSKÝMI STÁTY A SE TŘETÍMI STÁTY A MEZINÁRODNÍMI ORGANIZACEMI
Článek 51
Základní zásady
1. Pokud Komise nebo jeden z jejích útvarů rozhodne, že je třeba přistoupit k výměně utajovaných informací EU s jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, se třetím státem nebo s mezinárodní organizací, podniknou se nezbytné kroky k tomu, aby byl pro tento účel zaveden vhodný právní nebo správní rámec, jenž může zahrnovat ujednání o bezpečnosti informací nebo správní ujednání uzavřená v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Aniž je dotčen článek 57, vyměňují se utajované informace EU s jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, se třetím státem nebo mezinárodní organizací, pouze pokud je takový vhodný právní nebo správní rámec zaveden a pokud existují dostatečné záruky, že daný orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie nebo třetí stát nebo mezinárodní organizace uplatňuje rovnocenné základní zásady a minimální standardy pro ochranu utajovaných informací.
Článek 52
Výměna utajovaných informací EU s dalšími orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie
1. Před uzavřením správního ujednání pro výměnu utajovaných informací EU s jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie si Komise vyžádá ujištění, že daný orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie:
a)
má zaveden právní rámec pro ochranu utajovaných informací EU, který stanoví základní zásady a minimální standardy rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidlech;
b)
uplatňuje bezpečnostní standardy a pokyny týkající se personální bezpečnosti, fyzické bezpečnosti, správy utajovaných informací EU a bezpečnosti komunikačních a informačních systémů, které zaručují úroveň ochrany utajovaných informací EU rovnocennou ochraně v Komisi;
c)
označuje utajované informace, které vytváří, jako utajované informace EU.
2. Hlavním útvarem pro uzavírání správních ujednání o výměně utajovaných informací EU s dalšími orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie je v rámci Komise Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, které úzce spolupracuje s ostatními příslušnými útvary Komise.
3. Správní ujednání mají zpravidla formu výměny dopisů podepsaných jménem Komise generálním ředitelem pro lidské zdroje a bezpečnost.
4. Před uzavřením správního ujednání o výměně utajovaných informací EU provede bezpečnostní orgán Komise hodnoticí návštěvy s cílem posoudit regulační rámec pro ochranu utajovaných informací EU a ověřit účinnost opatření prováděných na ochranu utajovaných informací EU. Správní ujednání vstupuje v platnost a utajované informace EU se vyměňují, pouze pokud výsledky této hodnoticí návštěvy byly uspokojivé a bylo vyhověno doporučením učiněným v návaznosti na návštěvu. Pravidelně se provádějí následné hodnoticí návštěvy, jejichž účelem je ověřovat, zda je správní ujednání dodržováno a zda zavedená bezpečnostní opatření i nadále splňují dohodnuté základní zásady a minimální standardy.
5. Hlavním vstupním a výstupním místem všech utajovaných informací vyměňovaných s dalšími orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie je v rámci Komise zpravidla registr utajovaných informací EU spravovaný generálním sekretariátem. Pokud je to však pro ochranu utajovaných informací EU z bezpečnostních, organizačních či provozních důvodů vhodnější, fungují jako hlavní vstupní a výstupní místo všech utajovaných informací ohledně záležitostí, které spadají do pravomoci dotčených útvarů Komise, místní registry utajovaných informací EU zřízené v rámci útvarů Komise podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
6. O procesu uzavírání správních ujednání podle odstavce 2 je informována skupina odborníků pro bezpečnost v Komisi.
Článek 53
Výměna utajovaných informací EU s členskými státy
1. Utajované informace EU mohou být předávány členským státům za předpokladu, že členské státy tyto informace chrání v souladu s požadavky použitelnými na utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení na rovnocenné úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v příloze I.
2. Pokud členské státy poskytnou do struktur či sítí Evropské unie utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení, Komise tyto informace chrání v souladu s požadavky na ochranu utajovaných informací EU na rovnocenné úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v příloze I.
Článek 54
Výměna utajovaných informací EU se třetími státy a mezinárodními organizacemi
1. Pokud Komise rozhodne, že je třeba dlouhodobě vyměňovat utajované informace se třetími státy nebo mezinárodními organizacemi, podniknou se nezbytné kroky k tomu, aby byl pro tento účel zaveden vhodný právní nebo správní rámec, jenž může zahrnovat ujednání o bezpečnosti informací nebo správní ujednání uzavřená v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Dohody o bezpečnosti informací a správní ujednání podle odstavce 1 musí obsahovat ustanovení, která zaručí, že třetí státy nebo mezinárodní organizace, obdrží-li utajované informace EU, zajistí ochranu těchto informací odpovídající jejich stupni utajení a v souladu s minimálními standardy, které jsou rovnocenné standardům stanoveným tímto rozhodnutím.
3. Komise může uzavřít správní ujednání v souladu s článkem 56, pokud stupeň utajení poskytovaných utajovaných informací EU není zpravidla vyšší než RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Správní ujednání o výměně utajovaných informací podle odstavce 3 musí obsahovat ustanovení, která zaručí, že třetí státy nebo mezinárodní organizace, obdrží-li utajované informace EU, zajistí ochranu těchto informací odpovídající jejich stupni utajení a v souladu s minimálními standardy, které jsou rovnocenné minimálním standardům stanoveným tímto rozhodnutím. Uzavření dohody o bezpečnosti informací nebo správního ujednání je třeba konzultovat se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi.
5. Rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU, jejichž původcem je Komise, třetímu státu nebo mezinárodní organizaci přijímá příslušný útvar Komise (jakožto původce utajovaných informací EU v Komisi) případ od případu s ohledem na povahu a obsah těchto informací, na potřebu příjemce znát utajované informace a na míru prospěchu pro Unii. Není-li Komise původcem utajovaných informací, jejichž poskytnutí se požaduje, či zdrojového materiálu, jež mohou obsahovat, útvar Komise, jenž má tyto utajované informace v držení, nejdříve získá pro poskytnutí informací písemný souhlas původce. Nelze-li původce zjistit, převezme po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi jeho odpovědnost útvar Komise, který má tyto utajované informace v držení.
Článek 55
Dohody o bezpečnosti informací
1. Dohody o bezpečnosti informací se třetími státy nebo mezinárodními organizacemi se uzavírají v souladu s článkem 218 SFEU.
2. Dohody o bezpečnosti informací:
a)
stanoví základní zásady a minimální standardy upravující výměnu utajovaných informací mezi Unií a třetím státem nebo mezinárodní organizací;
b)
stanoví, že se příslušné bezpečnostní orgány příslušných orgánů a institucí Unie a příslušný bezpečnostní orgán dotyčného třetího státu nebo mezinárodní organizace dohodnou na technických prováděcích pravidlech. Tato pravidla zohlední úroveň ochrany zajišťovanou zavedenými bezpečnostními předpisy, strukturami a postupy v dotyčném třetím státě nebo mezinárodní organizaci;
c)
stanoví, že před zahájením výměny utajovaných informací v rámci dotyčné dohody je třeba se ujistit, že přijímající strana je schopna jí poskytované utajované informace řádným způsobem chránit a zabezpečit.
3. Pokud je v souladu s čl. 51 odst. 1 rozhodnuto, že je třeba utajované informace EU vyměňovat, konzultuje Komise, je-li to vhodné, Evropskou službu pro vnější činnost, generální sekretariát Rady a jiné orgány a instituce Unie s cílem určit, zda by mělo být předloženo doporučení podle čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
4. Utajované informace EU nesmí být vyměňovány elektronickými prostředky, pokud tak výslovně není stanoveno v dohodě o bezpečnosti informací nebo v technických prováděcích pravidlech.
5. Hlavním vstupním a výstupním místem všech utajovaných informací vyměňovaných se třetími státy a mezinárodními organizacemi je v rámci Komise zpravidla registr utajovaných informací EU spravovaný generálním sekretariátem. Pokud je to však pro ochranu utajovaných informací EU z bezpečnostních, organizačních či provozních důvodů vhodnější, fungují jako hlavní vstupní a výstupní místo všech utajovaných informací ohledně záležitostí, které spadají do pravomoci dotčených útvarů Komise, místní registry utajovaných skutečností EU zřízené v rámci útvarů Komise podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
6. Za účelem posouzení účinnosti bezpečnostních předpisů, struktur a postupů v dotyčném třetím státě nebo mezinárodní organizaci se Komise ve spolupráci s ostatními orgány, institucemi či jinými subjekty Unie a na základě vzájemné dohody s dotyčným třetím státem nebo mezinárodní organizací účastní hodnoticích návštěv. Cílem hodnoticích návštěv je vyhodnotit:
a)
právní rámec použitelný pro ochranu utajovaných informací;
b)
veškeré zvláštnosti bezpečnostní politiky a způsobu organizace bezpečnosti v dotyčném třetím státě nebo mezinárodní organizaci, které mohou mít dopad na stupeň utajení informací, jež mohou být vyměňovány;
c)
již zavedená bezpečnostní opatření a postupy a
d)
bezpečnostní prověrky pro stupeň utajovaných informací EU, které mají být poskytovány.
Článek 56
Správní ujednání
1. Pokud je třeba v kontextu politického či právního rámce Unie dlouhodobě vyměňovat se třetím státem nebo mezinárodní organizací informace, jejichž stupeň utajení není zpravidla vyšší než RESTREINT UE/EU RESTRICTED, a pokud bezpečnostní orgán Komise po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi zejména potvrdí, že dotyčná strana nemá dostatečně rozvinutý bezpečnostní systém, který by jí umožnil uzavřít dohodu o bezpečnosti informací, může Komise uzavřít s příslušnými orgány dotyčného třetího státu nebo mezinárodní organizace správní ujednání.
2. Taková správní ujednání mají zpravidla formu výměny dopisů.
3. Před uzavřením ujednání se provede hodnoticí návštěva. O výsledku hodnoticí návštěvy se uvědomí skupina odborníků pro bezpečnost v Komisi. Pokud existují výjimečné důvody pro naléhavou výměnu utajovaných informací, mohou být utajované informace EU poskytnuty pod podmínkou, že bude učiněno vše pro to, aby hodnoticí návštěva byla vykonána co nejdříve.
4. Utajované informace EU nesmí být vyměňovány elektronickými prostředky, pokud tak správní ujednání výslovně nestanoví.
Článek 57
Výjimečné ad hoc poskytování utajovaných informací EU
1. Není-li uzavřena dohoda o bezpečnosti informací ani správní ujednání a pokud Komise nebo některý z jejích útvarů rozhodne, že je v kontextu politického nebo právního rámce Unie výjimečně třeba předat utajované informace EU třetímu státu nebo mezinárodní organizaci, bezpečnostní orgán Komise u bezpečnostních orgánů dotyčného třetího státu nebo mezinárodní organizace v možném rozsahu ověří, zda jsou jejich bezpečnostní předpisy, struktury a postupy takové, že poskytnuté utajované informace EU budou chráněny na úrovni standardů, které nejsou méně přísné než standardy stanovené v tomto rozhodnutí.
2. Rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU předmětnému třetímu státu nebo mezinárodní organizaci učiní po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi Komise na základě návrhu člena Komise odpovědného za bezpečnostní záležitosti.
3. Poté, co Komise vydá své rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU, a s výhradou předchozího písemného souhlasu původce, včetně původců zdrojového materiálu, který mohou obsahovat, předá příslušný útvar Komise dotčené informace, které ponesou označení týkající se způsobilosti k předání uvádějící třetí stát nebo mezinárodní organizaci, jíž byly informace poskytnuty. Před vlastním poskytnutím informací nebo při jejich poskytnutí se dotyčná třetí strana písemně zaváže k ochraně obdržených utajovaných informací EU v souladu se základními zásadami a minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím.
KAPITOLA 8
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 58
Nahrazení předchozího rozhodnutí
Tímto rozhodnutím se zrušuje a nahrazuje rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (14).
Článek 59
Utajované informace vytvořené před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost
1. Veškeré informace EU utajované podle rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom jsou nadále chráněny v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto rozhodnutí.
2. Veškeré utajované informace v držení Komise ke dni, kdy rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom vstoupilo v platnost, s výjimkou utajovaných informací Euratom:
a)
pokud je vytvořila Komise, se nadále považují za automaticky přeřazené do stupně utajení RESTREINT UE, ledaže se jejich autor do 31. ledna 2002 rozhodl udělit jim jiný stupeň utajení a informoval všechny subjekty, jimž je dotčený dokument určen;
b)
pokud je vytvořily osoby mimo Komisi, si zachovávají svůj původní stupeň utajení, a považují se proto za utajované informace EU rovnocenného stupně, ledaže autor souhlasí s jejich odtajněním nebo se snížením stupně jejich utajení.
Článek 60
Prováděcí pravidla a bezpečnostní upozornění
1. Na přijetí prováděcích pravidel k tomuto rozhodnutí, je-li to zapotřebí, se v plném souladu s vnitřním jednacím řádem vztahuje zvláštní rozhodnutí Komise o zmocnění určené členovi Komise, který je odpovědný za bezpečnostní záležitosti.
2. Po svém zmocnění prostřednictvím výše uvedeného rozhodnutí Komise může člen Komise odpovědný za bezpečnostní záležitosti vypracovávat bezpečnostní upozornění, v nichž stanoví bezpečnostní pokyny a osvědčené postupy v oblasti působnosti tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
3. Úkoly zmiňované v prvním a druhém odstavci tohoto článku může Komise plně v souladu s vnitřním jednacím řádem přenést na generálního ředitele pro lidské zdroje a bezpečnost prostřednictvím zvláštního rozhodnutí o přenesení pravomoci.
Článek 61
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 13. března 2015.
ODLUKA KOMISIJE (EU, Euratom) 2015/444
оd 13. ožujka 2015.
o sigurnosnim propisima za zaštitu klasificiranih podataka EU-a
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 249.,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj zajednici za atomsku energiju, a posebno njegov članak 106.,
uzimajući u obzir Protokol br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije, koji je priložen Ugovorima, a posebno njegov članak 18.,
budući da:
(1)
Komisijine sigurnosne odredbe koje se odnose na zaštitu klasificiranih podataka Europske unije moraju se pregledati i ažurirati uzimajući u obzir institucijski, organizacijski, operativni i tehnološki razvoj.
(2)
Europska komisija sklopila je s vladama Belgije, Luksemburga i Italije (1) sporazume o sigurnosnim pitanjima koja se odnose na njezine glavne zgrade.
(3)
Komisija, Vijeće i Europska služba za vanjsko djelovanje zalažu se za primjenu jednakovrijednih sigurnosnih standarda za zaštitu klasificiranih podataka EU-a.
(4)
Važno je da se načelima, standardima i pravilima za zaštitu klasificiranih podataka nužnih za zaštitu interesa Unije i njezinih država članica, prema potrebi, pridruže Europski parlament i druge institucije, agencije, tijela ili uredi Unije.
(5)
Rizikom za klasificirane podatke EU-a upravlja se kao procesom. Cilj je tog procesa utvrđivanje poznatih sigurnosnih rizika, definiranje sigurnosnih mjera za smanjenje takvih rizika na prihvatljivu razinu u skladu s osnovnim načelima i minimalnim standardima iz ove Odluke te primjena navedenih mjera u skladu s konceptom dubinske obrane. Djelotvornost tih mjera kontinuirano se ocjenjuje.
(6)
Fizička sigurnost, čiji je cilj zaštita klasificiranih podataka, u okviru Komisije znači primjenu fizičkih i tehničkih zaštitnih mjera za sprečavanje neovlaštenog pristupa klasificiranim podacima EU-a.
(7)
Upravljanje klasificiranim podacima EU-a primjena je administrativnih mjera za kontrolu klasificiranih podataka EU-a tijekom njihova životnog ciklusa kojima se dopunjuju mjere iz poglavlja 2., 3. i 5. ove Odluke i pri tome pomaže pri odvraćanju od namjerne ili slučajne ugroze ili gubitka takvih podataka, te otkrivanju takvih događaja i oporavku od njih. Te se mjere odnose posebice na stvaranje, čuvanje, registraciju, umnožavanje, prevođenje, smanjenje stupnja tajnosti, deklasifikaciju, prijenos i uništavanje klasificiranih podataka EU-a te se njima nadopunjuju opća pravila o upravljanju dokumentima Komisije (odluke 2002/47/EZ (2), EZUČ, Euratom i 2004/563/EZ, Euratom (3)).
(8)
Odredbe ove Odluke ne dovode u pitanje:
(a)
Uredbu (Euratom) br. 3 (4);
(b)
Uredbu (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (5);
(c)
Uredbu (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (6);
(d)
Uredbu Vijeća (EEZ, Euratom) br. 354/83 (7),
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
POGLAVLJE 1.
OSNOVNA NAČELA I MINIMALNI STANDARDI
Članak 1.
Definicije
Za potrebe ove Odluke primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„služba Komisije” znači glavna uprava ili služba Komisije ili kabinet člana Komisije;
2.
„kriptografski materijal (kriptomaterijal)” znači kriptografski algoritmi, kriptografski hardverski i softverski moduli i proizvodi, uključujući detalje o provedbi te povezanu dokumentaciju i kriptografske ključeve;
3.
„deklasifikacija” znači uklanjanje svakog stupnja tajnosti;
4.
„dubinska obrana” znači primjena niza sigurnosnih mjera koje su organizirane kao višestruki slojevi obrane;
5.
„dokument” znači svaki zapis podataka bez obzira na njegov fizički oblik ili značajke;
6.
„smanjenje stupnja tajnosti” znači smanjenje razine stupnja tajnosti;
7.
„postupanje” s klasificiranim podacima EU-a znači sve radnje kojima klasificirani podaci EU-a mogu biti izloženi tijekom svojeg životnog ciklusa. Obuhvaća njihovo stvaranje, registraciju, obradu, prijenos, smanjenje stupnja tajnosti, deklasifikaciju i uništavanje. Kada je riječ o komunikacijskim i informacijskim sustavima (CIS), ono obuhvaća i njihovo prikupljanje, prikaz, slanje i čuvanje;
8.
„imatelj” znači propisno ovlaštena osoba s utvrđenom nužnošću pristupa podacima koja je u posjedu klasificiranog podatka EU-a te je, prema tome, odgovorna za njegovu zaštitu;
9.
„provedbena pravila” znači svaki skup pravila ili sigurnosnih obavijesti donesenih u skladu s Poglavljem 5. Odluke Komisije (EU, Euratom) 2015/443 (8);
10.
„materijal” znači svaki medij, nosač podataka ili dio stroja ili opreme, bilo da je proizveden ili u procesu proizvodnje;
11.
„autor podatka” znači institucija, agencija ili tijelo Unije, država članica, treća država ili međunarodna organizacija pod čijom su nadležnošću stvoreni i/ili u strukture Unije uvedeni klasificirani podaci;
12.
„prostori” znači sva nepokretna i slična imovina u vlasništvu ili posjedu Komisije;
13.
„proces upravljanja sigurnosnim rizicima” znači cjelokupni proces prepoznavanja, kontrole i smanjivanja pojave sigurnosnih događaja koji mogu utjecati na sigurnost organizacije ili bilo kojeg sustava kojima se organizacija koristi. Obuhvaća sve aktivnosti povezane s rizicima, uključujući procjenu, obradu, prihvaćanje i obavješćivanje;
14.
„Pravilnik o osoblju” znači Pravilnik o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeti zaposlenja ostalih službenika Europske unije koji su utvrđeni Uredbom Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 (9);
15.
„prijetnja” znači mogući uzrok neželjenog događaja koji može rezultirati štetom za organizaciju ili bilo koji od sustava kojima se organizacija koristi. Takve prijetnje mogu biti slučajne ili namjerne (zlonamjerne), a karakteriziraju ih prijeteći elementi, mogući ciljevi i načini napada;
16.
„slaba točka” znači slabost bilo koje vrste koju može iskoristiti jedna ili više prijetnji. Slaba točka može značiti propust ili se može odnositi na slabost kontrola u smislu njihove snage, cjelovitosti ili dosljednosti i može biti tehničke, postupovne, fizičke, organizacijske ili operativne naravi.
Članak 2.
Predmet i područje primjene
1. Ovom se Odlukom utvrđuju osnovna načela i minimalni standardi sigurnosti za zaštitu klasificiranih podataka EU-a.
2. Primjenjuje se na sve službe i prostore Komisije.
3. Bez obzira na posebne napomene koje se odnose na određene skupine osoblja, ova se Odluka primjenjuje na članove Komisije, na osoblje Komisije na koje se primjenjuje Pravilnik o osoblju i Uvjeti zaposlenja ostalih službenika Europskih zajednica, na nacionalne stručnjake upućene na rad u Komisiji, na pružatelje usluga i njihovo osoblje, na pripravnike i sve osobe koje imaju pristup zgradama ili drugoj imovini Komisije ili pak podacima kojima raspolaže Komisija.
4. Odredbama ove Odluke ne dovode se u pitanje Odluka 2002/47/EZ, EZUČ, Euratom i Odluka 2004/563/EZ, Euratom.
Članak 3.
Definicija klasificiranih podataka EU-a, stupnjeva i oznaka tajnosti
1. „Klasificirani podatak EU-a” znači svaki podatak ili materijal koji je označen stupnjem tajnosti EU-a i čije neovlašteno otkrivanje može prouzročiti različite stupnjeve ugroze interesa Europske unije ili jedne ili više država članica.
2. Klasificirani podaci EU-a klasificiraju se prema sljedećim stupnjevima tajnosti:
(a) TRES SECRET UE/EU TOP SECRET: podaci i materijali čije neovlašteno otkrivanje može izuzetno ozbiljno ugroziti bitne interese Europske unije ili jedne ili više država članica;
(b) SECRET UE/EU SECRET: podaci i materijali čije neovlašteno otkrivanje može nanijeti ozbiljnu štetu bitnim interesima Europske unije ili jedne ili više država članica;
(c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: podaci i materijali čije neovlašteno otkrivanje može nanijeti štetu bitnim interesima Europske unije ili jedne ili više država članica;
(d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: podaci i materijali čije neovlašteno otkrivanje može dovesti u nepovoljan položaj interese Europske unije ili jedne ili više država članica.
3. Klasificirani podaci EU-a moraju biti označeni stupnjem tajnosti u skladu sa stavkom 2. Mogu nositi i dodatne oznake, koje nisu oznake stupnja tajnosti, ali kojima se utvrđuje djelokrug na koji se tajnost odnosi, određuje autor podatka, ograničavaju distribucija i uporaba ili navodi mogućnost objavljivanja.
Članak 4.
Upravljanje klasifikacijom
1. Svaki član ili služba Komisije osigurava da su klasificirani podaci EU-a koje stvara klasificirani na odgovarajući način, da su jasno označeni kao klasificirani podaci EU-a te da zadrže svoj stupanj tajnosti samo koliko je potrebno.
2. Ne dovodeći u pitanje članak 26. u nastavku, stupanj tajnosti klasificiranih podataka EU-a ne smije se smanjiti, klasificirani podaci EU-a ne smiju se deklasificirati niti se smije promijeniti ili ukloniti ijedna oznaka stupnja tajnosti iz članka 3. stavka 2. bez prethodne pisane suglasnosti autora.
3. Kada je potrebno, provedbena pravila o postupanju s klasificiranim podacima EU-a, uključujući praktični vodič za klasifikaciju, donose se u skladu s člankom 60. u nastavku.
Članak 5.
Zaštita klasificiranih podataka
1. Klasificirani podaci EU-a štite se u skladu s ovom Odlukom i njezinim provedbenim pravilima.
2. Imatelj bilo kojeg klasificiranog podatka EU-a odgovoran je za njegovu zaštitu, u skladu s ovom Odlukom i njezinim provedbenim pravilima, a prema pravilima iz poglavlja 4. u nastavku.
3. Ako države članice uvedu klasificirane podatke s oznakom nacionalnog stupnja tajnosti u strukture ili mreže Komisije, Komisija štiti navedene podatke u skladu sa zahtjevima primjenljivima na klasificirane podatke EU-a na jednakoj razini prema tablici ekvivalentnosti stupnjeva tajnosti sadržanoj u Prilogu I.
4. Skup klasificiranih podataka EU-a može nalagati stupanj zaštite koji odgovara višem stupnju tajnosti od njegovih pojedinačnih dijelova.
Članak 6.
Upravljanje sigurnosnim rizicima
1. Sigurnosne mjere za zaštitu klasificiranih podataka EU-a moraju tijekom cijelog životnog ciklusa podataka biti razmjerne posebice njihovu stupnju tajnosti, obliku i količini podataka ili materijala, mjestu i konstrukciji objekata u kojima su smješteni ti podaci i lokalno procijenjenoj prijetnji koju predstavljaju zlonamjerne i/ili kriminalne aktivnosti, uključujući špijunažu, sabotažu i terorizam.
2. U kriznim se planovima mora uzeti u obzir potreba zaštite klasificiranih podataka EU-a u izvanrednim situacijama kako bi se spriječio neovlašteni pristup, njihovo otkrivanje ili gubitak cjelovitosti ili dostupnosti.
3. Planovi neprekidnosti poslovanja svih službi moraju sadržavati preventivne mjere i mjere oporavka kako bi veliki propusti ili nepredviđeni događaji što manje utjecali na postupanje s klasificiranim podacima EU-a i njihovo čuvanje.
Članak 7.
Provedba ove Odluke
1. Kada je potrebno, provedbena pravila kojima se nadopunjuje ili potkrepljuje ova Odluka donose se u skladu s člankom 60. u nastavku.
2. Službe Komisije poduzimaju sve potrebne mjere u svojoj nadležnosti kako bi osigurale da se pri postupanju s klasificiranim podacima EU-a ili drugim klasificiranim podacima i pri njihovu čuvanju primjenjuje ova Odluka i relevantna provedbena pravila.
3. Sigurnosne mjere poduzete u okviru provedbe ove Odluke sukladne su s načelima za sigurnost u Komisiji iz članka 3. Odluke (EU, Euratom) 2015/443.
4. Glavni direktor za ljudske resurse i sigurnost uspostavlja sigurnosno tijelo Komisije u okviru Glavne uprave za ljudske resurse i sigurnost. Sigurnosno tijelo Komisije ima odgovornosti koje mu se dodjeljuju ovom Odlukom i njezinim provedbenim pravilima.
5. U svakoj službi Komisije lokalnom službeniku za sigurnost (LSS), kako je utvrđeno člankom 20. Odluke (EU, Euratom) 2015/443, povjerene su sljedeće opće odgovornosti za zaštitu klasificiranih podataka EU-a u skladu s ovom Odlukom, u uskoj suradnji s Glavnom upravom za ljudske resurse i sigurnost:
(a)
upravljanje zahtjevima za sigurnosna ovlaštenja osoblja;
(b)
sudjelovanje u sigurnosnom osposobljavanju i organizaciji informativnih sastanaka za podizanje svijesti;
(c)
nadzor rada nadzornog službenika registarskog ureda (RCO) svoje službe;
(d)
izvješćivanje o povredama sigurnosti i ugrozama klasificiranih podataka EU-a;
(e)
čuvanje rezervnih ključeva i zapisnika sa svim kombinacijama;
(f)
obavljanje ostalih zadataka povezanih sa zaštitom klasificiranih podataka EU-a ili definiranih provedbenim pravilima.
Članak 8.
Povrede sigurnosti i ugroza klasificiranih podataka EU-a
1. Povreda sigurnosti posljedica je radnje ili propusta koji su u suprotnosti sa sigurnosnim propisima utvrđenima ovom Odlukom i njezinim provedbenim pravilima.
2. Ugroza klasificiranih podataka EU-a nastaje kada su ti podaci, kao rezultat povrede sigurnosti, djelomično ili u cijelosti otkriveni neovlaštenim osobama.
3. Svaka povreda ili sumnja na povredu sigurnosti odmah se prijavljuje sigurnosnom tijelu Komisije.
4. Ako je poznato ili postoje opravdani razlozi na temelju kojih se može pretpostaviti da su klasificirani podaci EU-a ugroženi ili izgubljeni, provodi se sigurnosna provjera u skladu s člankom 13. Odluke (EU, Euratom) 2015/443.
5. Poduzimaju se sve potrebne mjere kako bi se:
(a)
obavijestilo autora;
(b)
osiguralo da istragu predmeta, s ciljem utvrđivanja činjenica, provodi osoblje koje nije neposredno povezano s povredom;
(c)
procijenilo moguću štetu nanesenu interesima Unije ili država članica;
(d)
poduzelo odgovarajuće mjere za sprečavanje ponovne povrede; i
(e)
obavijestilo nadležna tijela o poduzetim mjerama.
6. Protiv svake osobe odgovorne za povredu sigurnosnih propisa utvrđenih ovom Odlukom može se pokrenuti disciplinski postupak u skladu s Pravilnikom o osoblju. Protiv svake osobe odgovorne za ugrozu ili gubitak klasificiranih podataka EU-a pokreće se disciplinski i/ili pravni postupak u skladu s primjenjivim zakonima, pravilima i propisima.
POGLAVLJE 2.
SIGURNOST OSOBLJA
Članak 9.
Definicije
Za potrebe ovog poglavlja primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„ovlaštenje za pristup klasificiranim podacima EU-a” znači odluka koju je sigurnosno tijelo Komisije donijelo na temelju potvrde nadležnog tijela države članice da se dužnosniku ili drugom službeniku Komisije ili pak upućenom nacionalnom stručnjaku može odobriti pristup klasificiranim podacima EU-a do određenog stupnja tajnosti (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višeg) do određenog datuma pod uvjetom da je za njih utvrđena nužnost pristupa podacima i da su adekvatno upoznati sa svojim odgovornostima. Za tako opisanu osobu kaže se da je „sigurnosno ovlaštena”;
2.
„sigurnosno ovlaštenje osoblja” primjena je mjera kojima se osigurava da je pristup klasificiranim podacima EU-a odobren samo osobama:
(a)
kojima je nužno osigurati pristup podacima;
(b)
koje su, ako je potrebno, sigurnosno ovlaštene za odgovarajući stupanj; i
(c)
koje su upoznate sa svojim odgovornostima;
3.
„uvjerenje o sigurnosnoj provjeri osobe” (USP) znači izjava koju nadležno tijelo države članice izdaje nakon završetka sigurnosne istrage koju provode za to nadležna tijela države članice i kojom se potvrđuje da se osobi može odobriti pristup klasificiranim podacima EU-a do određenog stupnja tajnosti (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višeg) do određenog datuma pod uvjetom da je za nju utvrđena nužnost pristupa podacima i da je adekvatno upoznata sa svojim odgovornostima;
4.
„certifikat o sigurnosnoj provjeri osobe” (CSP) znači certifikat koji izdaje nadležno tijelo i kojim se utvrđuje da osoba ima valjano uvjerenje o sigurnosnoj provjeri ili sigurnosno ovlaštenje sigurnosnog tijela te u kojem je naveden stupanj tajnosti klasificiranih podataka EU-a do kojeg se pojedincu može odobriti pristup (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili viši), datum valjanosti relevantnog uvjerenja o sigurnosnoj provjeri (USP) ili sigurnosnog ovlaštenja te datum isteka samog certifikata;
5.
„sigurnosna istraga” znači istražni postupci koje provodi nadležno tijelo države članice u skladu s nacionalnim zakonima i propisima s ciljem dobivanja uvjerenja o nepostojanju zapreka tome da se osobi odobri uvjerenje o sigurnosnoj provjeri do određenog stupnja tajnosti (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višeg).
Članak 10.
Osnovna načela
1. Pristup klasificiranim podacima EU-a odobrava se samo osobama:
1.
za koje je utvrđena nužnost pristupa podacima;
2.
koje su upoznate sa sigurnosnim pravilima za zaštitu klasificiranih podataka EU-a i pripadajućim sigurnosnim standardima i smjernicama, i koje su dale izjavu o preuzimanju odgovornosti povezane sa zaštitom takvih podataka;
3.
koje, za podatke klasificirane do stupnja CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višeg, imaju sigurnosno ovlaštenje do odgovarajuće razine ili su na drugi način propisno ovlaštene na temelju svojih funkcija u skladu s nacionalnim zakonima i propisima.
2. Osobe, kojima zbog njihovih dužnosti može zatrebati pristup podacima EU-a klasificiranima stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višim, moraju biti sigurnosno ovlaštene za odgovarajuću razinu prije nego što im se odobri pristup tim podacima. Dotične osobe moraju dati suglasnost u pisanom obliku da se nad njima provede postupak sigurnosne provjere. Osoba koja to ne učini ne može biti imenovana na određeno radno mjesto ili funkciju niti joj može biti dodijeljen zadatak koji zahtijeva pristup klasificiranim podacima stupnja tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višeg.
3. Postupcima za sigurnosnu provjeru osoba utvrđuje se može li se određenu osobu, na temelju njezine lojalnosti, vjerodostojnosti i pouzdanosti, ovlastiti za pristup klasificiranim podacima EU-a.
4. U svrhu izdavanja uvjerenja o sigurnosnoj provjeri za pristup podacima klasificiranima stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višim, lojalnost, vjerodostojnost i pouzdanost osobe utvrđuju se sigurnosnom istragom koju provode nadležna tijela države članice u skladu s nacionalnim zakonima i propisima.
5. Sigurnosno tijelo Komisije jedino je nadležno za kontakte s nacionalnim sigurnosnim tijelima (NST) ili drugim nacionalnim nadležnim tijelima u vezi sa svim pitanjima sigurnosne provjere. Svi kontakti između Komisijinih službi i njihova osoblja te nacionalnih sigurnosnih tijela i ostalih nadležnih tijela odvijaju se preko sigurnosnog tijela Komisije.
Članak 11.
Postupak za dobivanje sigurnosnog ovlaštenja
1. Svaki glavni direktor ili voditelj službe u Komisiji mora odrediti ona radna mjesta u svojoj službi za koja zaposlenici, da bi mogli obavljati svoje dužnosti, moraju imati pristup podacima klasificiranima stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višim, pa u skladu s time moraju biti sigurnosno ovlašteni.
2. Čim dobije informaciju o imenovanju određene osobe na radno mjesto za koje potreban pristup podacima klasificiranima stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višim, lokalni službenik za sigurnost predmetne službe Komisije mora o tome obavijestiti sigurnosno tijelo Komisije, koje dotičnoj osobi prosljeđuje upitnik za sigurnosnu provjeru koji izdaje NST države članice čije je državljanstvo osoba prijavila u trenutku imenovanja članom osoblja europskih institucija. Osoba mora dati suglasnost u pisanom obliku da se nad njom provede postupak sigurnosne provjere i ispunjeni obrazac u najkraćem roku poslati sigurnosnom tijelu Komisije.
3. Sigurnosno tijelo Komisije prosljeđuje ispunjeni upitnik za sigurnosnu provjeru NST-u države članice čije je državljanstvo osoba prijavila u trenutku imenovanja članom osoblja europskih institucija, sa zahtjevom da se provede sigurnosna istraga u skladu sa stupnjem tajnosti klasificiranih podataka EU-a za koji će se dotičnoj osobi morati osigurati pristup.
4. Ako su podaci relevantni za sigurnosnu istragu o osobi koja je podnijela zahtjev za sigurnosnu provjeru poznati sigurnosnom tijelu Komisije, ono o tome obavješćuje nadležni NST djelujući u skladu s mjerodavnim pravilima i propisima.
5. Nakon obavljene sigurnosne istrage te što je prije moguće nakon što ga predmetni NST obavijesti o svojoj ukupnoj ocjeni nalaza sigurnosne provjere, sigurnosno tijelo Komisije:
(a)
može dotičnoj osobi dati ovlaštenje za pristup klasificiranim podacima EU-a i odobriti pristup tim podacima do primjerenog stupnja tajnosti do datuma koje određuje sigurnosno tijelo Komisije, a koji ne smije biti kasnije od 5 godina, ako se sigurnosnom istragom utvrdi da ne postoji ništa što bi dovodilo u pitanje lojalnost, vjerodostojnost i pouzdanost osobe;
(b)
ako se sigurnosnom istragom ne utvrdi prethodno navedeno, u skladu s mjerodavnim pravilima i propisima, o tome obavješćuje dotičnu osobu, koja od sigurnosnog tijela Komisije može zatražiti saslušanje, a sigurnosno tijelo Komisije pak može od nadležnog NST-a tražiti dodatna pojašnjenja, koja mu NST može dostaviti u skladu s nacionalnim zakonima i propisima. Bude li ishod sigurnosne istrage potvrđen, osobi se ne izdaje ovlaštenje za pristup klasificiranim podacima EU-a.
6. Sigurnosna istraga zajedno s dobivenim rezultatima podliježe mjerodavnim zakonima i propisima koji su na snazi u predmetnoj državi članici, uključujući one koji se odnose na žalbe. Odluke sigurnosnog tijela Komisije podliježu žalbama u skladu s Pravilnikom o osoblju.
7. Komisija prihvaća ovlaštenje za pristup klasificiranim podacima EU-a izdano od druge institucije, tijela ili agencije Unije pod uvjetom da je valjano. Ovlaštenje se odnosi na sva zaduženja dotične osobe u Komisiji. Institucija, tijelo ili agencija Unije u kojoj se osoba zapošljava obavješćuje nadležni NST o promjeni poslodavca.
8. Ako osoba ne započne službu u roku od 12 mjeseci od obavijesti o ishodu sigurnosne istrage upućene sigurnosnom tijelu Komisije ili u slučaju prekida službe u trajanju od 12 mjeseci, tijekom kojih osoba nije bila zaposlena u Komisiji ili drugoj instituciji, tijelu ili agenciji Unije, ili na radnom mjestu u nacionalnoj administraciji države članice, sigurnosno tijelo Komisije prosljeđuje predmet nadležnom NST-u na potvrdu valjanosti i primjerenosti sigurnosne provjere.
9. Ako sigurnosno tijelo Komisije sazna da osoba s valjanim sigurnosnim ovlaštenjem predstavlja sigurnosni rizik, ono o tome obavješćuje nadležni NST djelujući u skladu s relevantnim pravilima i propisima.
10. Ako NST obavijesti sigurnosno tijelo Komisije o povlačenju uvjerenja izdanog u skladu sa stavkom 5. točkom (a) osobi koja ima valjano ovlaštenje za pristup klasificiranim podacima EU-a, sigurnosno tijelo Komisije može od NST-a tražiti dodatna pojašnjenja koja mu potonji može dostaviti u skladu s nacionalnim zakonima i propisima. Ako relevantni NST potvrdi negativne informacije, osobi se oduzima sigurnosno ovlaštenje i onemogućuje pristup klasificiranim podacima EU-a i rad na radnom mjestu na kojem je takav pristup moguć ili na kojem bi mogla ugroziti sigurnost.
11. Svaka osoba koja podliježe primjeni ove Odluke obavješćuje se o svakoj odluci kojom joj se ukida ili suspendira ovlaštenje za pristup klasificiranim podacima EU-a i, prema potrebi, o razlozima za takav postupak, te može zatražiti saslušanje pred sigurnosnim tijelom Komisije. Informacije koje je dostavio NST podliježu relevantnim zakonima i propisima koji su na snazi u dotičnoj državi članici. Odluke koje u ovom kontekstu donosi sigurnosno tijelo Komisije podliježu žalbama u skladu s Pravilnikom o osoblju.
12. Službe Komisije osiguravaju da upućeni nacionalni stručnjaci, prije nego što počnu obavljati svoj posao na radnim mjestima za koja je potrebno sigurnosno ovlaštenje za pristup klasificiranim podacima EU-a, sigurnosnom tijelu Komisije predoče, u skladu s nacionalnim zakonima i propisima, valjano uvjerenje (USP) ili certifikat o sigurnosnoj provjeri osobe (CSP), na temelju kojega sigurnosno tijelo Komisije izdaje sigurnosno ovlaštenje za pristup podacima EU-a klasificiranim do stupnja tajnosti jednakog onom koji je naveden u nacionalnom uvjerenju o sigurnosnoj provjeri, čija valjanost ne može biti duža od trajanja radnog ugovora s Komisijom.
13. Članovi Komisije, koji, u skladu s Ugovorom, po prirodi svojih funkcija imaju pristup klasificiranim podacima EU-a, moraju biti upoznati sa svojim sigurnosnim obvezama u smislu zaštite klasificiranih podataka EU-a.
14. Za evidenciju uvjerenja o sigurnosnoj provjeri i sigurnosnih ovlaštenja koja se izdaju za pristup klasificiranim podacima EU-a zaduženo je sigurnosno tijelo Komisije u skladu s ovom Odlukom. Ta evidencija mora sadržavati barem stupanj tajnosti klasificiranih podataka EU-a do kojeg se osobi može odobriti pristup, datum izdavanja uvjerenja o sigurnosnoj provjeri i njegov rok valjanosti.
15. Sigurnosno tijelo Komisije može izdati CSP u kojemu je naveden stupanj tajnosti klasificiranih podataka EU-a do kojeg se osobi može odobriti pristup (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili viši), datum valjanosti odgovarajućeg ovlaštenja za pristup klasificiranim podacima EU-a i datum isteka samog certifikata.
16. Nakon prvog izdavanja sigurnosnog ovlaštenja i pod uvjetom da je osoba bez prekida obavljala službu u Europskoj komisiji ili drugoj instituciji, tijelu ili agenciji Unije te da joj je potreban kontinuirani pristup klasificiranim podacima EU-a, obnavljanje sigurnosnog ovlaštenja razmatra se u pravilu svakih pet godina od datuma obavijesti o ishodu zadnje sigurnosne istrage na kojoj se ovlaštenje temelji.
17. Sigurnosno tijelo Komisije može produžiti trajanje postojećeg sigurnosnog ovlaštenja na razdoblje do 12 mjeseci, pod uvjetom da relevantni NST ili drugo nacionalno nadležno tijelo nije dostavilo negativne informacije u roku od dva mjeseca od datuma slanja zahtjeva za obnavljanje ovlaštenja i odgovarajućeg upitnika za sigurnosnu provjeru. Ako po isteku 12-mjesečnog razdoblja relevantni NST ili drugo nacionalno nadležno tijelo ne dostavi svoje mišljenje sigurnosnom tijelu Komisije, osoba se imenuje na dužnost za koju nije potrebno sigurnosno ovlaštenje.
Članak 12.
Informativni sastanci o sigurnosnim ovlaštenjima
1. Nakon prisustvovanja informativnom sastanku o sigurnosnim ovlaštenjima u organizaciji sigurnosnog tijela Komisije, osobe koje su dobile sigurnosno ovlaštenje podnose pisanu izjavu o tome da razumiju koje su njihove obveze s obzirom na zaštitu klasificiranih podataka EU-a i koje su moguće posljedice ako bi klasificirani podaci EU-a bili ugroženi. Sigurnosno tijelo Komisije vodi evidenciju o takvim pisanim izjavama.
2. Osobe koje imaju ovlaštenje za pristup klasificiranim podacima EU-a ili od kojih se zahtijeva postupanje s klasificiranim podacima EU-a već se na početku upozorava, a potom redovito informira o sigurnosnim prijetnjama, te su dužne sigurnosnom tijelu Komisije odmah prijaviti svaki pokušaj pristupa ili aktivnost koju smatraju sumnjivom ili neuobičajenom.
3. Osobe koje prestanu obavljati dužnosti za koje je potreban pristup klasificiranim podacima EU-a upoznaje se s njihovim obvezama u pogledu daljnje zaštite klasificiranih podataka EU-a, a ako je potrebno, dužne su podnijeti i pisanu izjavu u tom smislu.
Članak 13.
Privremena sigurnosna ovlaštenja
1. U iznimnim okolnostima, ako je to propisno opravdano interesima službe, a prije završetka potpune sigurnosne istrage, sigurnosno tijelo Komisije može, nakon savjetovanja s NST-om države članice čiji je osoba državljanin i ovisno o ishodu preliminarnih provjera kojima se potvrđuje da ne postoje relevantne negativne informacije, osobi izdati privremeno ovlaštenje za pristup klasificiranim podacima EU-a za određenu funkciju, pri čemu se ne dovode u pitanje odredbe o obnavljanju sigurnosnih ovlaštenja. Takva privremena ovlaštenja za pristup klasificiranim podacima EU-a valjana su tijekom samo jednog razdoblja od najviše 6 mjeseci i na temelju njih nije moguć pristup podacima klasificiranima stupnjem tajnosti TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. Nakon što dobiju potrebne informacije u skladu s člankom 12. stavkom 1., osobe koje su dobile privremeno ovlaštenje podnose pisanu izjavu o tome da razumiju koje su njihove obveze s obzirom na zaštitu klasificiranih podataka EU-a i koje su moguće posljedice ako bi klasificirani podaci EU-a bili ugroženi. Sigurnosno tijelo Komisije vodi evidenciju o takvim pisanim izjavama.
Članak 14.
Prisustvovanje na povjerljivim sastancima koje organizira Komisija
1. Službe Komisije zadužene za organizaciju sastanaka na kojima se raspravlja o podacima klasificiranima stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višim obavješćuju Sigurnosno tijelo Komisije dovoljno unaprijed o datumu, vremenu, mjestu i sudionicima tih sastanaka putem svojeg LSS-a ili putem organizatora sastanka.
2. U skladu s odredbama članka 11. stavka 13. na sastancima u organizaciji Komisije na kojima se raspravlja o podacima klasificiranima stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višim mogu sudjelovati samo osobe koje imaju uvjerenje o sigurnosnoj provjeri ili sigurnosno ovlaštenje. Pristup takvim povjerljivim sastancima uskraćuje se osobama čiji CSP ili drugi dokaz da su prošle sigurnosnu provjeru nije dostavljen sigurnosnom tijelu Komisije te sudionicima iz Komisije koji nemaju sigurnosno ovlaštenje.
3. Prije organiziranja povjerljivog sastanka, osoba zadužena za organizaciju ili LSS Komisijine službe koja organizira sastanak vanjskim sudionicima šalje zahtjev za dostavljanje CSP-a ili drugog dokaza o sigurnosnoj provjeri sigurnosnom tijelu Komisije. Sigurnosno tijelo Komisije obavješćuje lokalnog službenika za sigurnost ili organizatora sastanka o zaprimljenom CSP-u ili drugom dokazu o sigurnosnoj provjeri. Prema potrebi, može se koristiti konsolidirani popis imena s odgovarajućim dokazom o sigurnosnoj provjeri.
4. Ako nadležna tijela obavijeste sigurnosno tijelo Komisije o tome da je osobi čije dužnosti uključuju sudjelovanje na Komisijinim sastancima oduzet CSP, sigurnosno tijelo Komisije o tome obavješćuje LSS-a Komisijine službe koja organizira sastanak.
Članak 15.
Mogući pristup klasificiranim podacima EU-a
Kuriri, zaštitari i pratnja moraju dobiti sigurnosno ovlaštenje za odgovarajući stupanj tajnosti ili se nad njima mora provesti drugačija primjerena sigurnosna istraga u skladu s nacionalnim zakonima ili propisima, te ih se mora informirati o sigurnosnim postupcima za zaštitu klasificiranih podataka EU-a i uputiti u njihove dužnosti povezane sa zaštitom podataka koji su im povjereni.
POGLAVLJE 3.
FIZIČKA SIGURNOST U CILJU ZAŠTITE KLASIFICIRANIH PODATAKA
Članak 16.
Osnovna načela
1. Svrha je mjera fizičke sigurnosti sprečavanje tajnog ili nasilnog ulaska neovlaštenih osoba, odvraćanje od neovlaštenih radnji, njihovo sprečavanje ili otkrivanje te omogućavanje razvrstavanja osoblja s obzirom na pristup klasificiranim podacima EU-a prema nužnosti pristupa. Te se mjere utvrđuju na temelju procesa upravljanja rizikom u skladu s ovom Odlukom i njezinim provedbenim pravilima.
2. Konkretno, mjere fizičke sigurnosti namijenjene su sprečavanju neovlaštenog pristupa klasificiranim podacima EU-a na sljedeće načine:
(a)
njima se osigurava pravilno postupanje s klasificiranim podacima EU-a i njihovo čuvanje;
(b)
omogućuje se razvrstavanje osoblja s obzirom na pristup klasificiranim podacima EU-a prema nužnosti pristupa podacima te, ako je potrebno, prema sigurnosnom ovlaštenju;
(c)
služe za odvraćanje od neovlaštenih radnji, njihovo sprečavanje i otkrivanje; i
(d)
njima se onemogućuju ili odgađaju tajni ili nasilni ulasci neovlaštenih osoba.
3. Mjere fizičke sigurnosti uvode se za sve prostore, zgrade, urede, prostorije i druga mjesta na kojima se klasificirani podaci EU-a koriste ili čuvaju, uključujući zone u kojima su smješteni komunikacijski i informacijski sustavi iz poglavlja 5.
4. Mjesta na kojima se čuvaju podaci EU-a klasificirani stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višim definiraju se sigurnosnim zonama u skladu s ovim poglavljem, a akreditira ih Komisijino tijelo za sigurnosnu akreditaciju.
5. Za zaštitu podataka EU-a klasificiranih stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višim koriste se isključivo oprema ili uređaji koje je odobrilo sigurnosno tijelo Komisije.
Članak 17.
Zahtjevi i mjere povezani s fizičkom sigurnošću
1. Odabir mjera fizičke sigurnosti ovisi o procjeni prijetnji koju izrađuje sigurnosno tijelo Komisije, konzultirajući se prema potrebi s ostalim službama Komisije, drugim institucijama, agencijama ili tijelima Unije i/ili nadležnim tijelima država članica. Za zaštitu klasificiranih podataka EU-a u svojim prostorima Komisija primjenjuje proces upravljanja rizicima kako bi osigurala da je razina fizičke zaštite razmjerna procijenjenim rizicima. U procesu upravljanja rizicima u obzir se uzimaju svi važni čimbenici, a posebno:
(a)
stupanj tajnosti klasificiranih podataka EU-a;
(b)
oblik i količina klasificiranih podataka EU-a, imajući na umu da velike količine ili zbirka klasificiranih podataka EU-a mogu zahtijevati primjenu strožih mjera zaštite;
(c)
okoliš i konstrukcija objekata ili zona u kojima su smješteni klasificirani podaci EU-a; i
(d)
procijenjena prijetnja od obavještajnih službi, čija su meta Unija, njezine institucije, tijela ili agencije, ili države članice te od sabotaže, terorističkih, subverzivnih ili drugih kriminalnih aktivnosti.
2. Primjenjujući koncept dubinske obrane, sigurnosno tijelo Komisije određuje odgovarajuću kombinaciju mjera fizičke zaštite koje će provesti. U tu svrhu sigurnosno tijelo Komisije osmišljava minimalne standarde, norme i kriterije, sadržane u provedbenim pravilima.
3. Sigurnosno tijelo Komisije ovlašteno je za provođenje pretrage prilikom ulaska i izlaska s ciljem odvraćanja od neovlaštenog unosa materijala ili neovlaštenog odnošenja klasificiranih podataka EU-a iz prostora ili objekata.
4. Postoji li rizik da se klasificirani podaci EU-a previde, makar i slučajno, predmetne službe Komisije poduzimaju odgovarajuće mjere za njegovo uklanjanje, kako je to definiralo sigurnosno tijelo Komisije.
5. Za nove se objekte zahtjevi u pogledu fizičke sigurnosti i funkcionalne specifikacije definiraju u dogovoru sa sigurnosnim tijelom Komisije kao dio aktivnosti planiranja i projektiranja objekata. Za već postojeće objekte zahtjevi u pogledu fizičke sigurnosti primjenjuju se u skladu s minimalnim standardima, normama i kriterijima sadržanim u provedbenim pravilima.
Članak 18.
Oprema za fizičku zaštitu klasificiranih podataka EU-a
1. Za fizičku zaštitu klasificiranih podataka EU-a definiraju se dvije vrste fizički zaštićenih zona:
(a)
administrativne zone; i
(b)
sigurnosne zone (uključujući tehnički zaštićene sigurnosne zone).
2. Sigurnosno tijelo Komisije određuje da određena zona ispunjava zahtjeve na temelju kojih se može definirati kao administrativna zona, sigurnosna zona ili tehnički zaštićena sigurnosna zona.
3. Za administrativne zone:
(a)
uspostavlja se vidljivo definirani perimetar koji omogućuje provjeru osoba i, ako je moguće, vozila;
(b)
pristup bez pratnje odobrava se samo osobama koje je propisno ovlastilo sigurnosno tijelo Komisije ili neko drugo nadležno tijelo; i
(c)
ostale osobe moraju imati stalnu pratnju ili podliježu istovjetnim kontrolama.
4. Za sigurnosne zone:
(a)
uspostavlja se vidljivo definiran i zaštićen perimetar unutar kojeg se nadziru svi ulasci i izlasci s pomoću propusnice ili sustava prepoznavanja osoba;
(b)
pristup bez pratnje odobrava se samo osobama koje su prošle sigurnosnu provjeru i koje su posebno ovlaštene za ulazak u tu zonu na temelju nužnosti pristupa podacima;
(c)
ostale osobe moraju imati stalnu pratnju ili podliježu istovjetnim kontrolama.
5. Ako se ulazak u sigurnosnu zonu može u svakom smislu smatrati izravnim pristupom u njoj sadržanim klasificiranim podacima, primjenjuju se sljedeći dodatni zahtjevi:
(a)
mora biti jasno naveden najviši stupanj tajnosti podataka koji se obično nalaze u zoni;
(b)
svi posjetitelji moraju zatražiti posebno ovlaštenje za ulazak u zonu, imati stalnu pratnju i proći odgovarajuću sigurnosnu provjeru, osim ako su poduzeti koraci kojima se onemogućuje svaki pristup klasificiranim podacima EU-a.
6. Sigurnosne zone zaštićene od prisluškivanja označene su kao tehnički zaštićene sigurnosne zone. Primjenjuju se sljedeći dodatni zahtjevi:
(a)
takve su zone opremljene sustavom za otkrivanje neovlaštenog ulaska (IDS), zaključane su kada u njima nema nikoga i pod zaštitom kada je netko u njima. Svim se ključevima upravlja u skladu s člankom 20.;
(b)
sav se materijal i osobe koji ulaze u takve zone nadziru;
(c)
sigurnosno tijelo Komisije u takvim zonama redovito provodi fizičke i/ili tehničke inspekcije. Takve se inspekcije također provode nakon svakog neovlaštenog ulaska ili sumnje na takav ulazak; i
(d)
u takvim zonama ne smije biti neovlaštenih komunikacijskih linija, neovlaštenih telefona ili drugih neovlaštenih komunikacijskih uređaja i električne ili elektroničke opreme.
7. Neovisno o stavku 6. točki (d), prije uporabe u zonama u kojima se održavaju sastanci ili obavlja posao koji uključuje podatke klasificirane stupnjem tajnosti SECRET UE/EU SECRET ili višim te u kojima je prijetnja za klasificirane podatke EU-a ocijenjena kao visoka, sve komunikacijske uređaje i električnu ili elektroničku opremu najprije ispituje sigurnosno tijelo Komisije kako bi se spriječio slučajan ili nedopušten prijenos razumljivih podataka pomoću te opreme izvan perimetra sigurnosne zone.
8. Sigurnosne zone u kojima osoblje nije prisutno 24 sata dnevno pregledavaju se, prema potrebi, na kraju redovitog radnog vremena i u nasumičnim vremenskim razmacima izvan redovitog radnog vremena, osim ako je zona opremljena IDS-om.
9. Sigurnosne zone i tehnički zaštićene sigurnosne zone mogu se privremeno uspostaviti unutar administrativne zone koja se koristi za povjerljive sastanke ili u druge slične svrhe.
10. LSS predmetne službe Komisije sastavlja sigurnosno-operativne postupke za svaku sigurnosnu zonu za koju je nadležan, a kojima se, u skladu s odredbama ove Odluke i njezinim provedbenim pravilima, definira sljedeće:
(a)
stupanj tajnosti klasificiranih podataka EU-a koje se može koristiti i koji se mogu čuvati u zoni;
(b)
mjere nadzora i zaštitne mjere koje je potrebno primjenjivati;
(c)
osobe ovlaštene za pristup zoni bez pratnje na temelju utvrđene nužnosti pristupa podacima i sigurnosnog ovlaštenja;
(d)
prema potrebi, postupci za pratitelje ili za zaštitu klasificiranih podataka EU-a ako se druge osobe ovlašćuje za pristup zoni;
(e)
sve ostale odgovarajuće mjere i postupci.
11. Unutar sigurnosnih zona moraju se izgraditi trezori. Sigurnosno tijelo Komisije odobrava zidove, podove, stropove, prozore i vrata koja se mogu zaključati, koji osiguravaju zaštitu jednaku sigurnosnom spremniku odobrenom za čuvanje klasificiranih podataka EU-a istog stupnja tajnosti.
Članak 19.
Fizičke mjere zaštite za postupanje s klasificiranim podacima EU-a i njihovo čuvanje
1. S podacima EU-a klasificiranim stupnjem tajnosti RESTREINT UE/EU RESTRICTED može se postupati:
(a)
u sigurnosnoj zoni,
(b)
u administrativnoj zoni uz uvjet da su klasificirani podaci EU-a zaštićeni od pristupa neovlaštenih osoba; ili
(c)
izvan sigurnosne ili administrativne zone uz uvjet da imatelj prenosi klasificirane podatke EU-a u skladu s člankom 31. i da se obvezao poštovati kompenzacijske mjere utvrđene provedbenim mjerama s ciljem zaštite klasificiranih podataka EU-a od pristupa neovlaštenih osoba.
2. Podaci EU-a klasificirani stupnjem tajnosti RESTREINT UE/EU RESTRICTED čuvaju se u primjerenom uredskom namještaju pod ključem u administrativnoj ili sigurnosnoj zoni. Privremeno se mogu čuvati izvan administrativne ili sigurnosne zone uz uvjet da se imatelj obvezao poštovati kompenzacijske mjere utvrđene provedbenim pravilima.
3. S podacima EU-a klasificiranim stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili SECRET UE/EU SECRET može se postupati:
(a)
u sigurnosnoj zoni;
(b)
u administrativnoj zoni uz uvjet da su klasificirani podaci EU-a zaštićeni od pristupa neovlaštenih osoba; ili
(c)
izvan sigurnosne ili administrativne zone uz uvjet:
i.
da se imatelj obvezao poštovati kompenzacijske mjere utvrđene provedbenim pravilima s ciljem zaštite klasificiranih podataka EU-a od pristupa neovlaštenih osoba;
ii.
da imatelj osobno ima stalni nadzor nad klasificiranim podacima EU-a i
iii.
da je imatelj, ako su dokumenti u papirnom obliku, o tome obavijestio nadležni registar.
4. Podaci EU-a klasificirani stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili SECRET UE/EU SECRET čuvaju se u sigurnosnoj zoni u sigurnosnom spremniku ili trezoru.
5. S podacima EU-a klasificiranim stupnjem tajnosti TRES SECRET UE/EU TOP SECRET postupa se u sigurnosnoj zoni koju uspostavlja i održava sigurnosno tijelo Komisije, te koju je do tog stupnja akreditiralo Komisijino tijelo za sigurnosnu akreditaciju.
6. Podaci EU-a klasificirani stupnjem tajnosti TRES SECRET UE/EU TOP SECRET čuvaju se u sigurnosnoj zoni, koju je do tog stupnja akreditiralo Komisijino tijelo za sigurnosnu akreditaciju, u jednom od sljedećih uvjeta:
(a)
u sigurnosnom spremniku u skladu s odredbama članka 18. uz najmanje jednu od sljedećih dodatnih kontrola:
1.
stalnu zaštitu ili provjeru koju provodi zaštitarsko osoblje ili osoblje na dužnosti koje je prošlo sigurnosnu provjeru;
2.
odobren IDS u kombinaciji s interventnim osobljem;
ili
(b)
u trezoru opremljenom IDS-om u kombinaciji s interventnim osobljem.
Članak 20.
Upravljanje ključevima i kombinacijama za zaštitu klasificiranih podataka EU-a
1. Postupci za upravljanje ključevima i kombinacijama za urede, prostorije, trezore i sigurnosne spremnike utvrđuju se provedbenim pravilima u skladu s člankom 60. u nastavku. Svrha je tih postupaka zaštita od neovlaštenog pristupa.
2. Kombinacije pamti najmanji mogući broj osoba koje ih moraju znati. Kombinacije za sigurnosne spremnike i trezore u kojima se čuvaju klasificirani podaci EU-a mijenjaju se:
(a)
prilikom primitka novog spremnika;
(b)
pri svakoj promjeni osoblja koje zna kombinaciju;
(c)
pri svakoj pojavi ugroze ili sumnje na ugrozu;
(d)
u slučaju održavanja ili popravka brave; i
(e)
najmanje svakih 12 mjeseci.
POGLAVLJE 4.
UPRAVLJANJE KLASIFICIRANIM PODACIMA EU-a
Članak 21.
Osnovna načela
1. Svim klasificiranim dokumentima EU-a mora se upravljati u skladu s politikom Komisije o upravljanju dokumentima, te se shodno tome moraju registrirati, unositi u sustav, čuvati i konačno brisati, uzorkovati ili prenositi u povijesne arhive u skladu sa zajedničkim popisom čuvanja dokumenata Europske komisije.
2. Podaci klasificirani stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višim registriraju se iz sigurnosnih razloga prije distribucije i po primitku. Podaci klasificirani stupnjem tajnosti TRES SECRET UE/EU TOP SECRET upisuju se u za to predviđene registre.
3. Sustav registriranja klasificiranih podataka EU-a u Komisiji uspostavlja se u skladu s odredbama članka 27.
4. Službe i prostorije Komisije u kojima se postupa s klasificiranim podacima EU-a ili u kojima se ti podaci čuvaju podliježu redovitim inspekcijama koje provodi sigurnosno tijelo Komisije.
5. Klasificirani podaci EU-a prenose se između službi i prostorija izvan fizički zaštićenih područja na sljedeći način:
(a)
u pravilu se klasificirani podaci EU-a prenose elektroničkim sredstvima koja su zaštićena kriptografskim proizvodima odobrenima u skladu s poglavljem 5.;
(b)
ako se ne uporabe sredstva iz točke (a), klasificirani podaci EU-a prenose se:
i.
na elektroničkim medijima (npr. USB, CD, tvrdi disk) koji su zaštićeni kriptografskim proizvodima odobrenima u skladu s poglavljem 5.; ili
ii.
u svim ostalim slučajevima, u skladu s provedbenim pravilima.
Članak 22.
Klasifikacija i oznake
1. Podaci se klasificiraju ako je potrebno zaštititi njihovu tajnost, u skladu s člankom 3. stavkom 1.
2. Autor klasificiranih podataka EU-a odgovoran je za utvrđivanje stupnja tajnosti u skladu s relevantnim provedbenim pravilima, standardima i smjernicama o klasifikaciji, te za prvo širenje podataka.
3. Stupanj tajnosti klasificiranih podataka EU-a određuje se u skladu s člankom 3. stavkom 2. i s relevantnim provedbenim pravilima.
4. Stupanj tajnosti mora biti jasno i točno naveden, bez obzira na to jesu li klasificirani podaci EU-a u papirnatom, usmenom, elektroničkom ili nekom drugom obliku.
5. Pojedinačni dijelovi određenog dokumenta (npr. stranice, odlomci, odjeljci, prilozi, dodaci i privici) mogu zahtijevati različite stupnjeve tajnosti te stoga moraju biti označeni na odgovarajući način, uključujući dijelove pohranjene u elektroničkom obliku.
6. Cjelokupni stupanj tajnosti dokumenta ili spisa mora biti najmanje jednako visok kao njegov dio s najvišim stupnjem tajnosti. Ako se spajaju podaci iz različitih izvora, konačni se proizvod pregledava kako bi se utvrdio njegov cjelokupni stupanj tajnosti jer može zahtijevati stupanj tajnosti viši od onog koji imaju njegovi sastavni dijelovi.
7. Koliko je to moguće, dokumenti koji sadržavaju dijelove s različitim stupnjevima tajnosti strukturiraju se tako da se dijelovi s različitim stupnjevima tajnosti mogu lako identificirati i prema potrebi odvojiti.
8. Stupanj tajnosti popratnog pisma ili note koji se šalju uz privitke mora biti jednak najvišem stupnju tajnosti privitaka. Autor podatka odgovarajućim oznakama jasno navodi stupanj tajnosti popratnog pisma ili note kada se odvoje od svojih privitaka, npr.:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
Bez privitaka RESTREINT UE/EU RESTRICTED
Članak 23.
Oznake
Uz jednu od oznaka stupnja tajnosti navedenih u članku 3. stavku 2., klasificirani podaci EU-a mogu nositi dodatne oznake kao što su:
(a)
oznaka kojom se određuje autor podatka;
(b)
upozorenja, šifre ili akronimi kojima se određuje područje djelovanja na koje se dokument odnosi, posebna distribucija dokumenta prema nužnosti pristupa podacima ili ograničenja uporabe;
(c)
oznake o mogućnosti otkrivanja podataka;
(d)
ako je primjenjivo, datum ili događaj nakon kojeg se stupanj tajnosti može smanjiti ili se podaci mogu deklasificirati.
Članak 24.
Skraćene oznake stupnja tajnosti
1. Mogu se rabiti standardizirane skraćene oznake stupnja tajnosti kojima se navodi stupanj tajnosti pojedinačnih odlomaka u tekstu. Kratice ne zamjenjuju potpunu oznaku stupnja tajnosti.
2. U klasificiranim podacima EU-a mogu se koristiti sljedeće standardne kratice kojima se označuje stupanj tajnosti odjeljaka ili dijelova teksta kraćih od jedne stranice:
TRES SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Članak 25.
Stvaranje klasificiranih podataka EU-a
1. Prilikom stvaranja klasificiranog dokumenta EU-a:
(a)
svaka stranica mora biti jasno označena stupnjem tajnosti;
(b)
svaka stranica mora biti numerirana;
(c)
dokument mora imati referentni broj i predmet, koji sam po sebi nije klasificirani podatak, osim ako je označen kao takav;
(d)
dokument mora biti označen datumom;
(e)
ako se dokumenti klasificirani stupnjem tajnosti SECRET UE/EU SECRET distribuiraju u nekoliko primjeraka na svakoj stranici mora stajati broj preslike.
2. Ako se stavak 1. ne može primijeniti na klasificirane podatke EU-a, poduzimaju se druge odgovarajuće mjere u skladu s provedbenim pravilima.
Članak 26.
Smanjivanje stupnja tajnosti i deklasifikacija klasificiranih podataka EU-a
1. Kada je to moguće, u trenutku stvaranja klasificiranih podataka EU-a autor navodi može li se njihov stupanj tajnosti smanjiti, odnosno mogu li se podaci deklasificirati na određeni datum ili nakon određenog događaja.
2. Svaka služba Komisije redovito pregledava klasificirane podatke EU-a čiji je autor kako bi utvrdila primjenjuje li se još uvijek stupanj tajnosti. Provedbenim se pravilima uspostavlja sustav kojim se stupanj tajnosti registriranih klasificiranih podataka EU-a čiji je autor Komisija preispituje najmanje svakih pet godina. Takvo preispitivanje nije neophodno ako je autor na početku naveo da će se stupanj tajnosti podataka automatski smanjiti ili da će se podaci automatski deklasificirati te ako su podaci sukladno tome označeni.
3. Podaci klasificirani stupnjem tajnosti RESTREINT UE/EU RESTRICTED, a čiji je autor Komisija, smatrat će se podacima koji se automatski deklasificiraju nakon trideset godina u skladu s Uredbom (EEZ, Euratom) br. 354/83 kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 1700/2003 (10).
Članak 27.
Sustav registarskih ureda klasificiranih podataka EU-a u Komisiji
1. Ne dovodeći u pitanje članak 52. stavak 5. u nastavku, u svim službama Komisije u kojima se postupa s klasificiranim podacima EU-a ili se ti podaci čuvaju na stupnju tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL i SECRET UE/EU SECRET određuje se se mjerodavni lokalni registarski ured klasificiranih podataka EU-a kako bi se osiguralo da se s tim podacima postupa u skladu s ovom Odlukom.
2. Komisijin središnji registarski ured za klasificirane podatke EU-a jest registarski ured klasificiranih podataka EU-a kojim upravlja Glavno tajništvo. Taj se registarski ured koristi kao:
-
lokalni registarski ured klasificiranih podataka EU-a za Glavno tajništvo Komisije;
-
registarski ured klasificiranih podataka EU-a za privatne kabinete članova Komisije, osim ako im je već dodijeljen lokalni registarski ured klasificiranih podataka EU-a;
-
registarski ured klasificiranih podataka EU-a za glavne uprave ili službe koje nemaju lokalne registarske urede klasificiranih podataka EU-a;
-
glavna točka ulaska i izlaska za sve podatke klasificirane stupnjem tajnosti RESTREINT UE/EU RESTRICTED i višima, uključujući stupanj tajnosti SECRET UE/EU SECRET, koji se razmjenjuju između Komisije i njezinih službi i trećih država članica te međunarodnih organizacija, i, ako je predviđeno posebnim aranžmanima, za druge institucije, agencije i tijela Unije.
3. Na razini Komisije sigurnosno tijelo ustrojava registarski ured koji djeluje kao središnje tijelo za primanje i slanje podataka klasificiranih stupnjem tajnosti TRES SECRET UE/EU TOP SECRET. Za postupanje s tim podacima u svrhu njihove registracije po potrebi je moguće ustrojiti registarske podurede.
4. Registarski poduredi ne smiju dokumente klasificirane stupnjem tajnosti TRES SECRET UE/EU TOP SECRET slati izravno u druge podurede istog središnjeg registarskog ureda namijenjenog podacima klasificiranima stupnjem tajnosti TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ili van bez izričitog pisanog odobrenja potonjeg.
5. Registarski uredi klasificiranih podataka EU-a ustrojavaju se kao sigurnosne zone, kako je definirano Poglavljem 3., te podliježu akreditaciji Komisijina tijela za sigurnosnu akreditaciju.
Članak 28.
Nadzorni službenik registarskog ureda
1. Svakim registarskim uredom klasificiranih podataka EU-a upravlja nadzorni službenik registarskog ureda (RCO).
2. RCO prolazi odgovarajuću sigurnosnu provjeru.
3. Kada je riječ o primjeni odredaba koje se odnose na postupanje s klasificiranim dokumentima EU-a i poštovanju relevantnih sigurnosnih pravila, standarda i smjernica, rad RCO-a nadzire LSS predmetne službe Komisije.
4. Budući da je odgovoran za upravljanje registrom klasificiranih podataka EU-a koji mu je dodijeljen, RCO u skladu s ovom Odlukom i relevantnim provedbenim pravilima, standardima i smjernicama preuzima sljedeće opće zadaće:
-
upravljanje operacijama povezanima s registracijom, čuvanjem, umnožavanjem, prevođenjem, prijenosom, slanjem i uništavanjem klasificiranih podataka EU-a ili njihovim prebacivanjem u službu povijesnih arhiva;
-
periodičko preispitivanje potrebe da se podaci smatraju tajnima;
-
obavljanje drugih zadataka povezanih sa zaštitom klasificiranih podataka EU-a, a koji su utvrđeni provedbenim pravilima.
Članak 29.
Registracija klasificiranih podataka EU-a u sigurnosne svrhe
1. Za potrebe ove Odluke, registracija u sigurnosne svrhe (dalje u tekstu „registracija”) znači primjena postupaka za evidentiranje životnog ciklusa klasificiranih podataka EU-a, uključujući njihovo širenje.
2. Svi podaci ili materijali klasificirani stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL i višim registriraju se u relevantnim registarskim uredima u trenutku njihova zaprimanja u organizaciju ili njihova slanja iz organizacije.
3. Pri postupanju s klasificiranim podacima EU-a ili njihovu čuvanju s pomoću komunikacijskog i informacijskog sustava (CIS), postupci registracije mogu se obavljati putem procesa u samom CIS-u.
4. Detaljnije odredbe o registraciji klasificiranih podataka EU-a u sigurnosne svrhe propisuju se u provedbenim pravilima.
Članak 30.
Umnožavanje i prevođenje klasificiranih dokumenata EU-a
1. Dokumenti klasificirani stupnjem tajnosti TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ne smiju se umnožavati ili prevoditi bez prethodne pisane suglasnosti autora.
2. Ako autor dokumenata klasificiranih stupnjem tajnosti SECRET UE/EU SECRET ili nižim nije odredio upozorenja u pogledu umnožavanja ili prijevoda, takvi se dokumenti mogu umnožavati ili prevoditi prema uputi imatelja.
3. Sigurnosne mjere primjenjive na izvorni dokument primjenjuju se i na njegove preslike i prijevode.
Članak 31.
Prijenos klasificiranih podataka EU-a
1. Klasificirani podaci EU-a tijekom prijenosa moraju biti zaštićeni od neovlaštenog otkrivanja.
2. Prijenos klasificiranih podataka EU-a podliježe zaštitnim mjerama koje su:
-
razmjerne stupnju tajnosti klasificiranih podataka EU-a koji se prenose i
-
prilagođene posebnim uvjetima prijenosa tih podataka, posebice ovisno o tome prenose li se klasificirani podaci EU-a:
-
unutar zgrade Komisije ili kompleksa zgrada Komisije;
-
između zgrada Komisije koje se nalaze na državnom području iste države članice;
-
unutar Unije;
-
iz Unije na državno područje treće države; i
-
prilagođene vrsti i obliku klasificiranih podataka EU-a.
3. Te su zaštitne mjere detaljno navedene u provedbenim pravilima, odnosno, u slučaju projekata i programa iz članka 42., sastavni su dio relevantnih sigurnosnih uputa za programe i projekte (SUP).
4. Provedbena pravila ili sigurnosne upute za programe i projekte uključuju odredbe razmjerne stupnju tajnosti klasificiranih podataka EU-a, koje se odnose na:
-
vrstu prijenosa, kao što je ručni prijenos, prijenos diplomatskom ili vojnom poštom, prijenos poštanskom službom ili komercijalnom kurirskom službom;
-
pakiranje klasificiranih podataka EU-a;
-
tehničke protumjere za klasificirane podatke EU-a koji se prenose na elektroničkim medijima;
-
sve ostale postupovne, fizičke ili elektroničke mjere;
-
postupke registracije;
-
uporabu sigurnosno ovlaštenog osoblja.
5. Ako se klasificirani podaci EU-a prenose na elektroničkim medijima i neovisno o članku 21. stavku 5., zaštitne mjere iz relevantnih provedbenih pravila mogu se dopuniti odgovarajućim tehničkim protumjerama koje je odobrilo sigurnosno tijelo Komisije kako bi se umanjio rizik od gubitka ili ugroze.
Članak 32.
Uništavanje klasificiranih podataka EU-a
1. Klasificirani podaci EU-a koji više nisu potrebni mogu se uništiti uzimajući u obzir propise o arhivima i Komisijina pravila i propise o upravljanju dokumentima i arhiviranju, a posebice u skladu sa zajedničkim popisom čuvanja dokumenata Europske komisije.
2. Podatke EU-a klasificirane stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL i višim uništava RCO relevantnog registarskog ureda klasificiranih podataka EU-a na nalog imatelja ili nadležnog tijela. U skladu s time RCO ažurira očevidnike i ostale registracijske podatke.
3. Dokumente klasificirane stupnjem tajnosti SECRET UE/EU SECRET ili TRES SECRET UE/EU TOP SECRET uništava RCO u nazočnosti svjedoka koji je prošao sigurnosnu provjeru najmanje za stupanj tajnosti dokumenta koji se uništava.
4. Registrar i svjedok, ako se zahtijeva nazočnost potonjeg, potpisuju potvrdu o uništavanju koja se pohranjuje u registarskom uredu. RCO nadležnog registrarskog ureda klasificiranih podataka EU-a čuva potvrde o uništavanju dokumenata klasificiranih stupnjem tajnosti TRES SECRET UE/EU TOP SECRET najmanje 10 godina, a dokumenata klasificiranih stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili SECRET UE/EU SECRET najmanje pet godina.
5. Klasificirani dokumenti, uključujući one klasificirane stupnjem tajnosti RESTREINT UE/EU RESTRICTED, uništavaju se na način definiran provedbenim pravilima i koji ispunjuje relevantne standarde EU-a ili jednakovrijedne standarde.
6. Računalni nosači podataka korišteni za klasificirane podatke EU-a uništavaju se u skladu s postupcima propisanima provedbenim pravilima.
Članak 33.
Uništavanje klasificiranih podataka EU-a u izvanrednim situacijama
1. Službe Komisije koje imaju klasificirane podatke EU-a na temelju lokalnih uvjeta pripremaju planove za sigurno čuvanje tajnog materijala EU-a u izvanrednim situacijama, uključujući prema potrebi planove za njegovo hitno uništavanje i premještanje. One izdaju upute potrebne kako bi se spriječilo da klasificirani podaci EU-a postanu dostupni neovlaštenim osobama.
2. Mjere za čuvanje i/ili uništavanje materijala s oznakom CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL i SECRET UE/EU SECRET u izvanrednim situacijama ne smiju ni u kakvim okolnostima ugrožavati zaštitu ili uništavanje materijala s oznakom TRES SECRET UE/EU TOP SECRET, uključujući opremu za šifriranje čije zbrinjavanje ima prioritet nad svim ostalim zadaćama.
3. Ako u izvanrednoj situaciji postoji neposredna opasnost od neovlaštenog otkrivanja, imatelj uništava klasificirane podatke EU-a tako da se ne mogu djelomično ili u cijelosti rekonstruirati. O hitnom uništenju registriranih klasificiranih podataka EU-a mora se obavijestiti autor i izvorni registar.
4. Detaljnije odredbe o uništavanju klasificiranih podataka EU-a sadržane su u provedbenim pravilima.
POGLAVLJE 5.
ZAŠTITA KLASIFICIRANIH PODATAKA EU-A U KOMUNIKACIJSKIM I INFORMACIJSKIM SUSTAVIMA (CIS)
Članak 34.
Osnovna načela informacijske sigurnosti
1. Informacijska sigurnost u području komunikacijskih i informacijskih sustava jest povjerenje da će ti sustavi štititi podatke s kojima postupaju i da će funkcionirati onako kako trebaju i kada trebaju, pod nadzorom zakonitih korisnika.
2. Učinkovitom informacijskom sigurnošću osigurava se primjerena razina sljedećih svojstava:
autentičnost
:
jamstvo da je podatak istinit i da potječe iz dobronamjernih (bona fide) izvora;
raspoloživost
:
svojstvo podatka koji je ovlaštenom subjektu dostupan i iskoristiv na zahtjev;
povjerljivost
:
svojstvo podatka koji se ne otkriva neovlaštenim osobama, subjektima ili procesima;
integritet
:
svojstvo čuvanja točnosti i cjelovitosti sredstava i podataka;
nepobitnost
:
sposobnost dokazivanja da se dogodila određena radnja ili da je nastupio određeni događaj tako da to kasnije nije moguće zanijekati.
3. Informacijska sigurnost temelji se na procesu upravljanja rizikom.
Članak 35.
Definicije
Za potrebe ovog poglavlja primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„akreditacija” znači formalno ovlaštenje i odobrenje koje tijelo za sigurnosnu akreditaciju izdaje za komunikacijski i informacijski sustav koji obrađuje klasificirane podatke EU-a u svojem operativnom okruženju nakon formalne validacije sigurnosnog plana i njegove pravilne provedbe;
(b)
„akreditacijski postupak” znači koraci i radnje koje je potrebno poduzeti prije dobivanja akreditacije od tijela za sigurnosnu akreditaciju. Ti se koraci i radnje definiraju u dokumentu o standardima akreditacijskog postupka;
(c)
„komunikacijski i informacijski sustav” (CIS) znači svaki sustav koji omogućuje postupanje s podacima u elektroničkom obliku. Komunikacijski i informacijski sustav obuhvaća sva sredstva potrebna za njegovo funkcioniranje, uključujući infrastrukturu, organizaciju, osoblje i informacijske resurse;
(d)
„preostali rizik” znači rizik koji ostaje nakon provedbe sigurnosnih mjera, s obzirom na to da se ne mogu suzbiti sve prijetnje i ukloniti sve slabe točke;
(e)
„rizik” znači mogućnost da će određena prijetnja iskoristiti unutarnje i vanjske slabe točke organizacije ili bilo kojeg sustava koji organizacija koristi i na taj način naštetiti organizaciji i njezinoj materijalnoj i nematerijalnoj imovini. Mjeri se kao kombinacija vjerojatnosti pojave prijetnji i njihova učinka;
(f)
„prihvaćanje rizika” jest odluka o tome da je preostali rizik i dalje prisutan nakon postupanja s rizikom;
(g)
„procjena rizika” sastoji se od prepoznavanja prijetnji i slabih točaka te provedbe povezane analize rizika, tj. analize vjerojatnosti pojave i učinka;
(h)
„obavješćivanje o rizicima” sastoji se od razvijanja svijesti o rizicima u zajednicama korisnika CIS-a, informiranja tijela za odobrenja o tim rizicima i izvješćivanja operativnih tijela o njima;
(i)
„postupanje s rizicima” znači ublažavanje, otklanjanje, smanjivanje (odgovarajućom kombinacijom tehničkih, fizičkih, organizacijskih ili postupovnih mjera), prijenos ili praćenje rizika.
Članak 36.
CIS u postupanju s klasificiranim podacima EU-a
1. CIS postupa s klasificiranim podacima EU-a u skladu s konceptom informacijske sigurnosti.
2. Kada CIS postupa s klasificiranim podacima EU-a, sukladnost s Komisijinom politikom sigurnosti informacijskih sustava iz Odluke Komisije C(2006)3602 (11) podrazumijeva sljedeće:
(a)
pristup „isplaniraj - provedi - provjeri - djeluj” primjenjuje se na provedbu politike sigurnosti informacijskih sustava tijekom cijelog životnog ciklusa informacijskog sustava;
(b)
sigurnosne potrebe moraju se identificirati putem procjene učinka na poslovanje;
(c)
informacijski sustav i podaci koje sadržava moraju se formalno klasificirati kao sredstva;
(d)
moraju se provoditi sve obvezne sigurnosne mjere, u skladu s politikom sigurnosti informacijskih sustava;
(e)
mora se primjenjivati proces upravljanja rizikom, koji se sastoji od sljedećih koraka: identifikacija prijetnji i slabih točaka, procjena rizika, postupanje s rizikom, prihvaćanje rizika i obavješćivanje o riziku;
(f)
potrebno je definirati, provoditi, provjeravati i preispitivati sigurnosni plan, uključujući sigurnosnu politiku i sigurnosno-operativne postupke.
3. Osoblje koje radi na oblikovanju, razvoju i testiranju CIS-a za postupanje s klasificiranim podacima EU-a, koje rukuje ili upravlja tim sustavom ili se njime koristi obavješćuje tijelo za sigurnosnu akreditaciju o svim potencijalnim sigurnosnim slabostima i incidentima te povredama sigurnosti ili ugrozama koje bi mogle utjecati na zaštitu CIS-a i/ili klasificiranih podataka EU-a koje on sadržava.
4. Ako su klasificirani podaci EU-a zaštićeni kriptografskim proizvodima, takvi proizvodi odobravaju se kako slijedi:
(a)
prednost se daje proizvodima koje je odobrilo Vijeće ili Glavno tajništvo Vijeća u svojstvu tijela Vijeća nadležnog za odobravanje kriptomaterijala, na preporuku Komisijine stručne skupine za sigurnost;
(b)
ako je to opravdano posebnim operativnim razlozima, Komisijino tijelo za odobravanje kriptomaterijala može, na preporuku Komisijine stručne skupine za sigurnost, primijeniti izuzeće od zahtjeva iz točke a) i izdati privremeno odobrenje za određeno razdoblje.
5. Tijekom prijenosa, obrade i pohranjivanja klasificiranih podataka EU-a elektroničkim sredstvima upotrebljavaju se odobreni kriptografski proizvodi. Neovisno o tom zahtjevu, u izvanrednim se okolnostima ili u slučaju posebnih tehničkih konfiguracija uz odobrenje Komisijina tijela za odobravanje kriptomaterijala mogu primjenjivati posebni postupci.
6. Kada CIS postupa s podacima klasificiranima stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višim provode se sigurnosne mjere kojima se ti podaci štite od ugroze izazvane nenamjernim elektromagnetskim zračenjem („sigurnosne mjere TEMPEST”). Takve sigurnosne mjere razmjerne su riziku od iskorištavanja i stupnju tajnosti podataka.
7. Sigurnosno tijelo Komisije preuzima sljedeće funkcije:
-
tijelo za informacijsku sigurnost (IAA);
-
tijelo za sigurnosnu akreditaciju (SAA);
-
tijelo za TEMPEST (TA);
-
tijelo za odobravanje kriptomaterijala (CAA);
-
tijelo za distribuciju kriptomaterijala (CDA).
8. Sigurnosno tijelo Komisije za svaki sustav imenuje operativno tijelo za informacijsku sigurnost.
9. Odgovornosti koje podrazumijevaju funkcije iz stavaka 7. i 8. definirat će se u provedbenim pravilima.
Članak 37.
Akreditacija CIS-a za postupanje s klasificiranim podacima EU-a
1. Svaki CIS koji postupa s klasificiranim podacima EU-a prolazi akreditacijski postupak, temeljen na načelu informacijske sigurnosti, čija podrobnost mora biti razmjerna potrebnoj razini zaštite.
2. Akreditacijski postupak uključuje formalnu validaciju sigurnosnog plana za predmetni CIS koju obavlja Komisijino tijelo za sigurnosnu akreditaciju kako bi se osiguralo da je:
(a)
proces upravljanja rizikom iz članka 36. stavka 2. propisno proveden;
(b)
vlasnik sustava svjesno prihvatio preostali rizik; i
(c)
u skladu s ovom Odlukom postignuta dostatna razina zaštite CIS-a i klasificiranih podataka EU-a s kojima se u okviru njega postupa.
3. Komisijino tijelo za sigurnosnu akreditaciju izdaje izjavu o akreditaciji u kojoj se utvrđuje najviši stupanj tajnosti podataka EU-a s kojima CIS može postupati i odgovarajući operativni uvjeti sustava. Time se ne dovode u pitanje zadaće povjerene Odboru za sigurnosnu akreditaciju (SAB) iz članka 11. Uredbe (EU) br. 512/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (12).
4. Zajednički Odbor za sigurnosnu akreditaciju nadležan je za akreditaciju Komisijina CIS-a i uključuje više strana. Sastavljen je od predstavnika tijela za sigurnosnu akreditaciju svih uključenih strana, a njime predsjeda predstavnik Komisijina tijela za sigurnosnu akreditaciju.
5. Akreditacijski postupak sastoji se od niza zadataka koje obavljaju uključene strane. Odgovornost za pripremu akreditacijskih spisa i dokumentacije u potpunosti snosi vlasnik CIS-a.
6. Za akreditaciju je nadležno Komisijino tijelo za sigurnosnu akreditaciju, koje u bilo kojem trenutku životnog ciklusa CIS-a ima pravo:
(a)
zahtijevati primjenu akreditacijskog postupka;
(b)
provesti reviziju ili inspekciju CIS-a;
(c)
u slučaju nepoštovanja operativnih uvjeta, zahtijevati da se u jasno definiranom roku osmisli i u djelo provede plan za jačanje sigurnosti, uz moguće povlačenje odobrenja za rad s CIS-om dok se operativni uvjeti ne počnu ponovno zadovoljavati.
7. Akreditacijski postupak utvrđuje se u dokumentu o standardima akreditacijskog postupka za CIS u postupanju s klasificiranim podacima EU-a, koji se donosi u skladu s člankom 10. stavkom 3. Odluke C(2006) 3602.
Članak 38.
Izvanredne okolnosti
1. Neovisno o odredbama ovog poglavlja, u nastavku opisani posebni postupci mogu se primjenjivati u izvanrednoj situaciji, primjerice tijekom prijeteće ili stvarne krize, sukoba, rata ili u izvanrednim operativnim okolnostima.
2. Klasificirani podaci EU-a mogu se slati s pomoću kriptografskih proizvoda odobrenih za niži stupanj tajnosti ili bez kodiranja uz suglasnost nadležnog tijela ako bi zbog bilo kakve odgode mogla nastati šteta koja bi neupitno bila veća od štete uzrokovane otkrivanjem klasificiranih podataka i ako:
(a)
pošiljatelj i primatelj nemaju potreban uređaj za kodiranje; i
(b)
klasificirani se materijal ne može prenijeti na vrijeme drugim sredstvima.
3. Klasificirani podaci preneseni u okolnostima navedenima u stavku 1. nemaju nikakve oznake ili upozorenja prema kojima se razlikuju od podataka koji nisu klasificirani ili koji se mogu zaštiti raspoloživim kriptografskim proizvodom. Primatelje se bez odgode obavješćuje o stupnju tajnosti drugim sredstvima.
4. Naknadno se podnosi izvješće nadležnom tijelu i Komisijinoj stručnoj skupini za sigurnost.
POGLAVLJE 6.
GOSPODARSKA SIGURNOST
Članak 39.
Osnovna načela
1. Gospodarska sigurnost primjena je mjera kojima zaštitu klasificiranih podataka EU-a
(a)
u okviru klasificiranih ugovora osiguravaju:
i.
kandidati ili ponuditelji tijekom cijelog natječajnog postupka i postupka dodjele ugovora;
ii.
ugovaratelji ili podugovaratelji tijekom cijelog životnog ciklusa klasificiranih ugovora;
(b)
u okviru klasificiranih ugovora o bespovratnim sredstvima osiguravaju:
i.
podnositelji zahtjeva tijekom postupaka dodjele bespovratnih sredstava;
ii.
korisnici tijekom životnog ciklusa klasificiranih ugovora o bespovratnim sredstvima.
2. Nijedan od tih ugovora ne smije uključivati podatke koji su klasificirani stupnjem tajnosti TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Osim ako je drukčije navedeno, odredbe koje se u ovom poglavlju odnose na klasificirane ugovore ili ugovaratelje primjenjive su i na klasificirane podugovore ili podugovaratelje.
Članak 40.
Definicije
Za potrebe ovog poglavlja primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„klasificirani ugovor” znači okvirni ugovor ili ugovor, kako je navedeno u Uredbi Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (13), koji Komisija ili jedna od njezinih službi sklapa s ugovarateljem za nabavu pokretne ili nepokretne imovine, izvođenje radova ili pružanje usluga, čije izvršenje zahtijeva ili uključuje stvaranje klasificiranih podataka EU-a, postupanje s njima ili njihovo čuvanje;
(b)
„klasificirani podugovor” znači ugovor sklopljen između ugovaratelja Komisije ili jedne od njezinih službi i drugog ugovaratelja (tj. podugovaratelja) za nabavu pokretne ili nepokretne imovine, izvođenje radova ili pružanje usluga, čije izvršenje zahtijeva ili uključuje stvaranje klasificiranih podataka EU-a, postupanje s njima ili njihovo čuvanje;
(c)
„klasificirani ugovor o bespovratnim sredstvima” znači ugovor u okviru kojeg Komisija dodjeljuje bespovratna sredstva, kako je navedeno u dijelu I., glavi VI. Uredbe (EZ, Euratom) br. 1605/2002, čije izvršenje zahtijeva ili uključuje stvaranje klasificiranih podataka EU-a, postupanje s njima ili njihovo čuvanje;
(d)
„zaduženo sigurnosno tijelo” (ZST) znači tijelo koje odgovara nacionalnom sigurnosnom tijelu (NST) države članice nadležnom za obavješćivanje gospodarskih i drugih subjekata o nacionalnoj politici u pogledu svih pitanja gospodarske sigurnosti te za davanje smjernica i pružanje pomoći u njezinoj provedbi. Funkciju ZST-a može obavljati NST ili bilo koje drugo nadležno tijelo.
Članak 41.
Postupak za klasificirane ugovore i klasificirane ugovore o bespovratnim sredstvima
1. Svaka služba Komisije, u svojstvu tijela za ugovaranje, osigurava da minimalni standardi gospodarske sigurnosti iz ovog poglavlja budu navedeni u ugovoru ili ugrađeni u njega, te da ih se poštuje pri dodjeljivanju klasificiranih ugovora i klasificiranih ugovora o bespovratnim sredstvima.
2. Za potrebe stavka 1., nadležne službe u Komisiji savjetuju se s Glavnom upravom za ljudske resurse i sigurnost, a posebice njezinom Upravom za sigurnost te osiguravaju da modeli ugovora i podugovora te ugovora o bespovratnim sredstvima uključuju odredbe koje odražavaju osnovna načela i minimalne standarde za zaštitu klasificiranih podataka EU-a koje ugovaratelji i podugovaratelji te korisnici bespovratnih sredstava moraju poštovati.
3. Komisija usko surađuje s NST-om, ZST-om ili drugim nadležnim tijelom dotične države članice.
4. Kada namjerava pokrenuti postupak za sklapanje klasificiranog ugovora ili klasificiranog ugovora o bespovratnim sredstvima, tijelo za ugovaranje savjetuje se sa sigurnosnim tijelom Komisije o pitanjima koja se odnose na povjerljivu prirodu i elemente postupka u svim njegovim fazama.
5. Predlošci i modeli za klasificirane ugovore i podugovore te klasificirane ugovore o bespovratnim sredstvima, pozive na natječaj, smjernice za situacije u kojima je potrebno uvjerenje o sigurnosnoj provjeri pravne osobe (USPPO), sigurnosne upute za programe i projekte (SUP), pisma o sigurnosnim aspektima, posjeti te slanje i prijenos klasificiranih podataka EU-a u okviru klasificiranih ugovora ili klasificiranih ugovora o bespovratnim sredstvima utvrđuju se u provedbenim pravilima o gospodarskoj sigurnosti nakon savjetovanja s Komisijinom stručnom skupinom za sigurnost.
6. Komisija može sklapati klasificirane ugovore ili klasificirane ugovore o bespovratnim sredstvima na temelju kojih određene zadatke koji uključuju ili podrazumijevaju pristup klasificiranim podacima EU-a, postupanje s njima ili njihovo čuvanje povjerava gospodarskim subjektima registriranima u državi članici ili trećoj zemlji s kojom je sklopljen sporazum ili administrativni dogovor u skladu s poglavljem 7. ove Odluke.
Članak 42.
Sigurnosni elementi klasificiranog ugovora ili klasificiranog ugovora o bespovratnim sredstvima
1. Klasificirani ugovori ili klasificirani ugovori o bespovratnim sredstvima obuhvaćaju sljedeće sigurnosne elemente:
Sigurnosne upute za program ili projekt
(a)
„Sigurnosne upute za program ili projekt” (SUP) znači popis sigurnosnih postupaka koji se primjenjuju na određeni program ili projekt s ciljem standardizacije sigurnosnih postupaka. Mogu se mijenjati za vrijeme trajanja programa ili projekta.
(b)
Glavna uprava za ljudske resurse i sigurnost sastavlja opći SUP, dok službe Komisije zadužene za programe i projekte koji podrazumijevaju postupanje s klasificiranim podacima EU-a i njihovo čuvanje mogu, prema potrebi, razvijati posebne SUP-ove, temeljene na općem SUP-u.
(c)
Poseban SUP sastavlja se posebice za programe i projekte šireg područja primjene, većih razmjera ili složenosti, ili pak one koje odlikuje veći broj ili veća raznolikost ugovaratelja, korisnika i drugih partnera i dionika, primjerice s obzirom na pravni status. Poseban SUP razvijaju službe Komisije koje upravljaju programom ili projektom u uskoj suradnji s Glavnom upravom za ljudske resurse i sigurnost.
(d)
Glavna uprava za ljudske resurse i sigurnost u procesu savjetovanja podnosi i opće i posebne SUP-ove Komisijinoj stručnoj skupini za sigurnost.
Pismo o sigurnosnim aspektima
(a)
„Pismo o sigurnosnim aspektima” (SAL) znači skup posebnih ugovornih uvjeta koji izdaje tijelo za ugovaranje, te je sastavni dio klasificiranog ugovora koji uključuje pristup klasificiranim podacima EU-a ili njihovo stvaranje i njime se utvrđuju sigurnosni zahtjevi ili oni elementi ugovora koji zahtijevaju sigurnosnu zaštitu.
(b)
Sigurnosni zahtjevi povezani s konkretnim ugovorom opisuju se u pismu o sigurnosnim aspektima. Prema potrebi, pismo o sigurnosnim aspektima sadržava vodič za stupnjeve tajnosti i sastavni je dio klasificiranog ugovora ili podugovora ili klasificiranog ugovora o bespovratnim sredstvima.
(c)
Pismo o sigurnosnim aspektima sadržava odredbe kojima se od ugovaratelja ili korisnika traži poštovanje minimalnih standarda utvrđenih ovom Odlukom. Tijelo za ugovaranje osigurava da nepoštovanje tih minimalnih standarda bude u pismu o sigurnosnim aspektima navedeno kao dovoljan razlog za mogući raskid ugovora ili ugovora o bespovratnim sredstvima.
2. I SUP-ovi i pisma o sigurnosnim aspektima uključuju vodič za stupnjeve tajnosti kao obavezni sigurnosni element:
(a)
„Vodič za stupnjeve tajnosti” (SCG) znači dokument u kojem su opisani klasificirani elementi programa, projekta, ugovora ili ugovora o bespovratnim sredstvima te navedeni primjenljivi stupnjevi tajnosti. Taj se vodič tijekom trajanja programa, projekta, ugovora ili ugovora o bespovratnim sredstvima može proširiti, a pojedini elementi podatka mogu se ponovno klasificirati ili im se može smanjiti stupanj tajnosti; ako vodič za stupnjeve tajnosti već postoji, on je dio pisma o sigurnosnim aspektima.
(b)
Prije otvaranja natječaja ili dodjele klasificiranog ugovora, služba Komisije u svojstvu tijela za ugovaranje određuje stupanj tajnosti svakog podatka koji će se dostaviti kandidatima, ponuditeljima ili ugovarateljima, kao i stupanj tajnosti svakog podatka koji će stvoriti ugovaratelj. U tu svrhu, služba Komisije priprema vodič za stupnjeve tajnosti koji će se koristiti za izvršenje ugovora, u skladu s ovom Odlukom i njezinim provedbenim pravilima, nakon savjetovanja sa sigurnosnim tijelom Komisije.
(c)
Za određivanje stupnja tajnosti različitih elemenata klasificiranog ugovora primjenjuju se sljedeća načela:
i.
prilikom pripreme vodiča za stupnjeve tajnosti služba Komisije, u svojstvu tijela za ugovaranje, uzima u obzir sve važne sigurnosne aspekte, uključujući stupanj tajnosti dodijeljen podacima kojeg je autor dostavio i odobrio za uporabu u ugovoru;
ii.
cjelokupni stupanj tajnosti ugovora ne smije biti niži od najvišeg stupnja tajnosti bilo kojeg njegova dijela; i
iii.
prema potrebi, u slučaju bilo kakve promjene koja se odnosi na stupanj tajnosti podataka koje su stvorili ugovaratelji ili koji su dostavljeni ugovarateljima tijekom izvršenja ugovora i prilikom naknadnih izmjena vodiča za stupnjeve tajnosti tijelo za ugovaranje se preko sigurnosnog tijela Komisije povezuje s NST-om, ZST-om ili bilo kojim drugim sigurnosnim tijelom države članice nadležnim za konkretni predmet.
Članak 43.
Pristup klasificiranim podacima EU-a za osoblje ugovaratelja i korisnika
Tijelo za ugovaranje ili dodjelu bespovratnih sredstava osigurava da klasificirani ugovor ili klasificirani ugovor o bespovratnim sredstvima uključuje odredbe prema kojima se osoblju ugovaratelja, podugovaratelja ili korisnika kojem je, za potrebe izvršenja klasificiranog ugovora, podugovora ili ugovora o bespovratnim sredstvima, potrebno osigurati pristup klasificiranim podacima EU-a, taj pristup omogućuje samo ako je dotični član osoblja:
(a)
sigurnosno ovlašten do odgovarajuće razine ili je drugačije propisno ovlašten na temelju nužnosti pristupa podacima;
(b)
upoznat s primjenjivim sigurnosnim pravilima za zaštitu klasificiranih podataka EU-a te je dao izjavu u preuzimanju odgovornosti povezanih sa zaštitom takvih podataka;
(c)
prošao sigurnosnu provjeru odgovarajuće razine za podatke klasificirane stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili SECRET UE/EU SECRET koju provodi nadležni NST, ZST ili drugo nadležno tijelo.
Članak 44.
Uvjerenje o sigurnosnoj provjeri pravne osobe
1. „Uvjerenje o sigurnosnoj provjeri pravne osobe” (USPPO) znači potvrda koju izdaje NST, ZST ili drugo nadležno sigurnosno tijelo o tome da u pogledu sigurnosti pravna osoba može pružiti odgovarajuću razinu zaštite klasificiranih podataka EU-a određenog stupnja tajnosti.
2. Uvjerenje o sigurnosnoj provjeri pravne osobe koji izdaje NST, ZST ili drugo nadležno sigurnosno tijelo države članice, a u kojem se navodi, u skladu s nacionalnim zakonima i propisima, da gospodarski subjekt može u svojem objektu zaštititi klasificirane podatke EU-a s odgovarajućim stupnjem tajnosti (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili SECRET UE/EU SECRET), mora se dostaviti sigurnosnom tijelu Komisije, koje ga onda prosljeđuje službi Komisije koja djeluje u svojstvu tijela za ugovaranje ili dodjelu bespovratnih sredstava, kako bi kandidat, ponuditelj ili ugovaratelj odnosno podnositelj zahtjeva za bespovratna sredstva ili korisnik mogli dobiti pristup klasificiranim podacima EU-a.
3. Prema potrebi, tijelo za ugovaranje preko sigurnosnog tijela Komisije obavješćuje odgovarajući NST, ZST ili drugo nadležno sigurnosno tijelo o tome da je za izvršenje ugovora potreban USPPO. USPPO ili USP potrebni su ako se podaci EU-a klasificirani stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili SECRET UE/EU SECRET moraju dostaviti tijekom natječajnog postupka ili postupka dodjele bespovratnih sredstava.
4. Tijelo za ugovaranje ili dodjelu bespovratnih sredstava ne dodjeljuje klasificirani ugovor ili klasificirani ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava najboljem ponuditelju ili sudioniku prije nego što dobije potvrdu od NST-a, ZST-a ili drugog nadležnog sigurnosnog tijela države članice u kojoj je dotični ugovaratelj ili podugovaratelj registriran da je, prema potrebi, izdan odgovarajući USPPO.
5. Nakon što NST, ZST ili drugo nadležno sigurnosno tijelo koje je izdalo USPPO obavijesti sigurnosno tijelo Komisije o promjenama koje utječu na USPPO, potonje o tome obavješćuje službu Komisije koja djeluje u svojstvu tijela za ugovaranje ili dodjelu bespovratnih sredstava. U slučaju podugovora potrebno je na odgovarajući način obavijestiti NST, ZST ili drugo nadležno sigurnosno tijelo.
6. Ako nadležni NST, ZST ili drugo nadležno sigurnosno tijelo povuče USPPO, tijelo za ugovaranje ili dodjelu bespovratnih sredstava ima dovoljan razlog za raskid klasificiranog ugovora ili isključivanje kandidata, ponuditelja ili podnositelja zahtjeva iz natječaja. U buduće modele ugovora i ugovora za dodjelu bespovratnih sredstava uključuje se odredba u tom smislu.
Članak 45.
Odredbe za klasificirane ugovore i klasificirane ugovore o bespovratnim sredstvima
1. Ako se klasificirani podaci EU-a dostave kandidatu, ponuditelju ili podnositelju zahtjeva tijekom natječajnog postupka, poziv na natječaj ili poziv na podnošenje prijedloga mora sadržavati odredbu kojom se kandidat, ponuditelj ili podnositelj zahtjeva koji ne dostavi ponudu ili prijedlog ili ne bude izabran obvezuje na vraćanje svih klasificiranih dokumenata u određenom roku.
2. Tijelo za ugovaranje ili dodjelu bespovratnih sredstava preko sigurnosnog tijela Komisije obavješćuje nadležni NST, ZST ili drugo nadležno sigurnosno tijelo o tome da je klasificirani ugovor ili klasificirani ugovor o bespovratnim sredstvima dodijeljen te o relevantnim podacima, kao što su ime ugovaratelja ili korisnika, trajanje ugovora i maksimalni stupanj tajnosti.
3. Ako se takav ugovor ili ugovor o bespovratnim sredstvima raskine, tijelo za ugovaranje ili dodjelu bespovratnih sredstava preko sigurnosnog tijela Komisije o tome hitno obavješćuje NST, ZST ili drugo nadležno sigurnosno tijelo države članice u kojoj je ugovaratelj ili korisnik bespovratnih sredstava registriran.
4. Po raskidu klasificiranog ugovora ili ugovora o bespovratnim sredstvima ili po prestanku sudjelovanja korisnika bespovratnih sredstava, u pravilu se od dotičnog ugovaratelja ili korisnika bespovratnih sredstava zahtijeva da tijelu za ugovaranje ili za dodjelu bespovratnih sredstava vrati sve klasificirane podatke EU-a u svojem posjedu.
5. Posebne odredbe za raspolaganje klasificiranim podacima EU-a tijekom izvršenja klasificiranog ugovora ili klasificiranog ugovora o bespovratnim sredstvima ili nakon njihova raskida utvrđuju se u pismu o sigurnosnim aspektima.
6. Ako je ugovaratelj ili korisnik bespovratnih sredstava po raskidu klasificiranog ugovora ili klasificiranog ugovora o bespovratnim sredstvima ovlašten da zadrži klasificirane podatke EU-a, dužan je i dalje poštovati minimalne standarde iz ove Odluke te štititi tajnost klasificiranih podataka EU-a.
Članak 46.
Posebne odredbe za klasificirane ugovore
1. Uvjeti relevantni za zaštitu klasificiranih podataka EU-a pod kojima ugovaratelj može sklopiti podugovor određuju se u pozivu na natječaj i klasificiranom ugovoru.
2. Ugovaratelj je dužan od tijela za ugovaranje pribaviti odobrenje prije podugovaranja dijela klasificiranog ugovora. Uvjet za dodjelu podugovora koji podrazumijeva pristup klasificiranim podacima EU-a podugovarateljima registriranim u trećim zemljama jest postojanje regulatornog okvira za sigurnost podataka, u skladu s odredbama iz poglavlja 7.
3. Ugovaratelj mora osigurati da su sve aktivnosti podugovaranja poduzete u skladu s minimalnim standardima utvrđenima ovom Odlukom i ne smije dostavljati klasificirane podatke EU-a podugovaratelju bez prethodne pisane suglasnosti tijela za ugovaranje.
4. Kada je riječ o klasificiranim podacima EU-a koje je stvorio ili s kojima postupa ugovaratelj, Komisija se smatra autorom podataka, a prava koja joj kao autoru pripadaju ostvaruje tijelo za ugovaranje.
Članak 47.
Posjeti povezani s klasificiranim ugovorima
1. Ako je osoblju Komisije ili osoblju ugovaratelja ili korisnika bespovratnih sredstava za potrebe izvršenja klasificiranog ugovora potreban pristup podacima klasificiranima stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili SECRET UE/EU SECRET u prostorijama jednih ili drugih, posjeti se organiziraju u dogovoru s nadležnim NST-om, ZST-om ili drugim nadležnim sigurnosnim tijelom. O tim se posjetima obavješćuje sigurnosno tijelo Komisije. Međutim, u kontekstu posebnih programa ili projekata NST, ZST ili drugo nadležno sigurnosno tijelo može dogovoriti i postupak prema kojem se takvi posjeti organiziraju neposredno.
2. Kako bi dobili pristup klasificiranim podacima EU-a povezanima s klasificiranim ugovorom, svi posjetitelji moraju imati odgovarajuće uvjerenje o sigurnosnoj provjeri te nužnost pristupa podacima.
3. Posjetitelji imaju pristup samo onim klasificiranim podacima EU-a koji su povezani sa svrhom njihova posjeta.
4. Detaljnije odredbe utvrđuju se u provedbenim pravilima.
5. Poštovanje odredaba iz ove Odluke i provedbenih pravila iz stavka 4. koje se odnose na posjete povezane s klasificiranim ugovorima obvezno je.
Članak 48.
Slanje i prijenos klasificiranih podataka EU-a povezanih s klasificiranim ugovorima ili klasificiranim ugovorima o bespovratnim sredstvima
1. U pogledu slanja klasificiranih podataka EU-a elektroničkim sredstvima primjenjuju se odgovarajuće odredbe iz poglavlja 5. ove Odluke.
2. U pogledu prijenosa klasificiranih podataka EU-a primjenjuju se odgovarajuće odredbe iz poglavlja 4. ove Odluke i njezinih provedbenih pravila, u skladu s nacionalnim zakonima i propisima.
3. Prilikom određivanja sigurnosnih mjera za prijevoz klasificiranih podataka kao tereta primjenjuju se sljedeća načela:
(a)
sigurnost se osigurava u svim fazama prijevoza od mjesta podrijetla do konačnog odredišta;
(b)
stupanj zaštite dodijeljen pošiljci određuje se na temelju najvišeg stupnja tajnosti materijala sadržanog u pošiljci;
(c)
prije prekograničnog kretanja materijala klasificiranog kao CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili SECRET UE/EU SECRET pošiljatelj sastavlja plan prijevoza koji odobrava nadležni NST, ZST ili drugo nadležno sigurnosno tijelo;
(d)
putovanja moraju biti od točke do točke u mjeri u kojoj je to moguće te moraju završiti što je prije moguće s obzirom na okolnosti;
(e)
kada god je to moguće, pravci bi trebali prolaziti samo kroz države članice. Pravce kroz države koje nisu države članice moraju prethodno odobriti NST, ZST ili drugo nadležno sigurnosno tijelo države pošiljatelja i države primatelja.
Članak 49.
Prijenos klasificiranih podataka EU-a ugovarateljima ili korisnicima bespovratnih sredstava smještenima u trećim državama
Klasificirani se podaci EU-a prenose ugovarateljima ili korisnicima bespovratnih sredstava smještenima u trećim državama u skladu sa sigurnosnim mjerama dogovorenima između sigurnosnog tijela Komisije, službe Komisije, u svojstvu tijela za ugovaranje ili dodjelu bespovratnih sredstava, i NST-a, ZST-a ili drugog nadležnog sigurnosnog tijela treće države u kojoj je ugovaratelj ili korisnik registriran.
Članak 50.
Postupanje s podacima klasificiranima stupnjem tajnosti RESTREINT UE/EU RESTRICTED u kontekstu klasificiranih ugovora i klasificiranih ugovora o bespovratnim sredstvima
1. Zaštita podataka klasificiranih stupnjem tajnosti RESTREINT UE/EU RESTRICTED s kojima se postupa ili koji se čuvaju u okviru klasificiranih ugovora i klasificiranih ugovora o bespovratnim sredstvima temelji se na načelima proporcionalnosti i troškovne učinkovitosti.
2. U kontekstu klasificiranih ugovora i klasificiranih ugovora o bespovratnim sredstvima koji uključuju postupanje s podacima klasificiranima stupnjem tajnosti RESTREINT UE/EU RESTRICTED ne zahtijevaju se USPPO ili USP.
3. Ako ugovor ili ugovor o bespovratnim sredstvima uključuje postupanje s podacima klasificiranima stupnjem tajnosti RESTREINT UE/EU RESTRICTED u CIS-u kojim upravlja ugovaratelj ili korisnik bespovratnih sredstava, tijelo za ugovaranje ili dodjelu bespovratnih sredstava nakon savjetovanja sa sigurnosnim tijelom Komisije osigurava da su nužni tehnički i administrativni zahtjevi u pogledu akreditacije ili odobrenja CIS-a navedeni u ugovoru ili ugovoru o bespovratnim sredstvima razmjerni procijenjenom riziku, uzimajući u obzir sve važne čimbenike. Sigurnosno tijelo Komisije i nadležni NST ili ZST dogovaraju opseg akreditacije ili odobrenja tog CIS-a.
POGLAVLJE 7.
RAZMJENA KLASIFICIRANIH PODATAKA S DRUGIM INSTITUCIJAMA, AGENCIJAMA, TIJELIMA I UREDIMA UNIJE, S DRŽAVAMA ČLANICAMA I TREĆIM ZEMLJAMA TE MEĐUNARODNIM ORGANIZACIJAMA
Članak 51.
Osnovna načela
1. Kada Komisija ili neka od njezinih službi utvrdi da postoji potreba za razmjenom klasificiranih podataka EU-a s drugom institucijom, agencijom, tijelom ili uredom Unije, ili s trećom zemljom ili međunarodnom organizacijom, poduzimaju se koraci potrebni za uspostavljanje odgovarajućeg pravnog ili administrativnog okvira, koji može uključivati sporazume o sigurnosti podataka ili administrativne dogovore sklopljene u skladu s mjerodavnim propisima.
2. Ne dovodeći u pitanje članak 57., klasificirani podaci EU-a razmjenjuju se s drugim institucijama, agencijama, tijelima i uredima Unije, s trećim zemljama i međunarodnim organizacijama samo uz uvjet da postoji odgovarajući pravni ili administrativni okvir, te da postoje dovoljna jamstva o tome da dotična institucija, agencija, tijelo ili ured Unije, ili dotična treća zemlja ili međunarodna organizacija primjenjuje istovjetna osnovna načela i minimalne standarde za zaštitu klasificiranih podataka.
Članak 52.
Razmjena klasificiranih podataka EU-a s drugim institucijama, agencijama, tijelima i uredima Unije
1. Prije sklapanja administrativnog dogovora za razmjenu klasificiranih podataka EU-a s drugom institucijom, agencijom, tijelom ili uredom Unije, Komisija traži uvjerenje o tome da dotična institucija, agencija, tijelo ili ured Unije:
(a)
posjeduje regulatorni okvir za zaštitu klasificiranih podataka EU-a kojim su utvrđena osnovna načela i minimalni standardi istovjetni onima utvrđenim ovom Odlukom i njezinim provedbenim pravilima;
(b)
primjenjuje sigurnosne standarde i smjernice koji se odnose na sigurnost osoblja, fizičku sigurnost, upravljanje klasificiranim podacima EU-a i sigurnost komunikacijskih i informacijskih sustava (CIS), te koji jamče razinu zaštite klasificiranih podataka EU-a istovjetnu Komisijinoj.
(c)
označuje klasificirane podatke koje stvara kao klasificirane podatke EU-a.
2. Glavna uprava za ljudske resurse i sigurnost, u uskoj suradnji s drugim nadležnim službama Komisije, glavno je tijelo u Komisiji zaduženo za sklapanje administrativnih dogovora za razmjenu klasificiranih podataka EU-a s drugim institucijama, agencijama, tijelima ili uredima Unije.
3. Administrativni dogovori u pravilu se sklapaju razmjenom pisama koja u ime Komisije potpisuje glavni direktor za ljudske resurse i sigurnost.
4. Prije sklapanja administrativnog dogovora o razmjeni klasificiranih podataka EU-a, sigurnosno tijelo Komisije provodi posjet radi procjene regulatornog okvira za zaštitu klasificiranih podataka EU-a te provjere učinkovitosti mjera kojima se štite klasificirani podaci EU-a. Administrativni dogovor stupa na snagu, a klasificirani se podaci EU-a razmjenjuju samo ako je ishod posjeta radi procjene stanja zadovoljavajući i ako se poštuju preporuke dane nakon posjeta. Poduzimaju se i redoviti popratni posjeti radi procjene stanja kako bi se provjerilo da se administrativni dogovor poštuje te da postojeće sigurnosne mjere i dalje ispunjuju utvrđena osnovna načela i minimalne standarde.
5. Registarski ured klasificiranih podataka EU-a kojim upravlja Glavno tajništvo u pravilu je, na razini Komisije, glavna točka ulaska i izlaska za razmjenu klasificiranih podataka s drugim institucijama, agencijama, tijelima i uredima Unije. Međutim, ako je zbog sigurnosnih, organizacijskih ili operativnih razloga zaštitu klasificiranih podataka EU-a primjerenije organizirati preko lokalnih registarskih ureda uspostavljenih u službama Komisije u skladu s ovom Odlukom i njezinim provedbenim pravilima, tada ti lokalni registarski uredi klasificiranih podataka EU-a postaju točke ulaska i izlaska za klasificirane podatke povezane s pitanjima u nadležnosti dotičnih službi Komisije.
6. O procesu sklapanja administrativnih dogovora u skladu sa stavkom 2. obavješćuje se Komisijina stručna skupina za sigurnost.
Članak 53.
Razmjena klasificiranih podataka EU-a s državama članicama
1. Klasificirani podaci EU-a mogu se prenositi državama članicama ili razmjenjivati s njima uz uvjet da one štite te podatke u skladu sa zahtjevima primjenjivima na klasificirane podatke koji su na nacionalnoj razini označeni istovjetnim stupnjem tajnosti prema tablici ekvivalentnosti stupnjeva tajnosti sadržanoj u Prilogu I.
2. Ako države članice uvedu klasificirane podatke s oznakom nacionalnog stupnja tajnosti u strukture ili mreže Europske unije, Komisija štiti navedene podatke u skladu sa zahtjevima primjenljivima na klasificirane podatke EU-a na istovjetnoj razini prema tablici ekvivalentnosti stupnjeva tajnosti sadržanoj u Prilogu I.
Članak 54.
Razmjena klasificiranih podataka s trećim državama i međunarodnim organizacijama
1. Ako Komisija utvrdi da postoji dugoročna potreba za razmjenom klasificiranih podataka s trećim zemljama ili međunarodnim organizacijama, poduzimaju se koraci potrebni za uspostavljanje odgovarajućeg pravnog ili administrativnog okvira, koji može uključivati sporazume o sigurnosti podataka ili administrativne dogovore sklopljene u skladu s mjerodavnim propisima.
2. Sporazumi o sigurnosti podataka ili administrativni dogovori iz stavka 1. sadržavaju odredbe kojima se osigurava odgovarajuća zaštita podataka koje prime treće države ili međunarodne organizacije u skladu sa stupnjem tajnosti tih podataka i minimalnim standardima koji su istovjetni onima utvrđenima ovom Odlukom.
3. Komisija može sklapati administrativne dogovore u skladu s člankom 56. ako stupanj tajnosti klasificiranih podataka EU-a u pravilu nije viši od RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Administrativni dogovori o razmjeni klasificiranih podataka iz stavka 3. sadržavaju odredbe kojima se osigurava odgovarajuća zaštita podataka koje prime treće države ili međunarodne organizacije u skladu sa stupnjem tajnosti tih podataka i minimalnim standardima koji su istovjetni onima utvrđenima ovom Odlukom. U pogledu sklapanja sporazuma o sigurnosti podataka ili administrativnih dogovora potrebno je savjetovati se s Komisijinom stručnom skupinom za sigurnost.
5. Odluku o prenošenju klasificiranih podataka EU-a čiji je autor Komisija trećoj državi ili međunarodnoj organizaciji donosi služba Komisije, koja je autor tih podataka u Komisiji, za svaki slučaj posebno, ovisno o prirodi i sadržaju podatka, primateljevom nužnosti za pristupom podacima i koristi koju će imati Unija. Ako Komisija nije autor klasificiranih podataka koji se žele prenijeti ili izvornog materijala koji ti podaci sadržavaju, služba Komisije koja ima te klasificirane podatke najprije mora zatražiti autorovu pisanu suglasnost za prijenos podataka. Ako se autora ne može odrediti, služba Komisije koja ima te klasificirane podatke, nakon savjetovanja s Komisijinom stručnom skupinom za sigurnost preuzima odgovornost autora.
Članak 55.
Sporazumi o sigurnosti podataka
1. Sporazumi o sigurnosti podataka s trećim zemljama ili međunarodnim organizacijama sklapaju se u skladu s člankom 218. UFEU-a.
2. Sporazumima o sigurnosti podataka predviđeno je sljedeće:
(a)
osnovna načela i minimalni standardi kojima se uređuje razmjena klasificiranih podataka između Unije i treće države ili međunarodne organizacije;
(b)
tehnički provedbeni mehanizmi koje dogovaraju nadležna sigurnosna tijela mjerodavnih institucija i tijela Unije s jedne strane i nadležno sigurnosno tijelo treće države ili međunarodne organizacije s druge strane. U tim je mehanizmima uzeta u obzir razina zaštite predviđena postojećim sigurnosnim propisima, strukturama i postupcima treće države ili međunarodne organizacije.
(c)
prije razmjene klasificiranih podataka u skladu sa sporazumom potvrđuje se da stranka primateljica može na odgovarajući način štititi i čuvati dostavljene joj podatke.
3. Ako se utvrdi potreba za razmjenom klasificiranih informacija u skladu s člankom 51. stavkom 1., Komisija se prema potrebi savjetuje s Europskom službom za vanjsko djelovanje, Glavnim tajništvom Vijeća i drugim institucijama i tijelima Unije kako bi odredila je li potrebno uputiti preporuku u skladu s člankom 218. stavkom 3. UFEU-a.
4. Nijedan se klasificirani podatak EU-a ne smije razmjenjivati elektroničkim sredstvima, osim ako je to izričito predviđeno sporazumom o sigurnosti podataka ili tehničkim provedbenim mehanizmima.
5. Registarski ured klasificiranih podataka EU-a kojim upravlja Glavno tajništvo u pravilu je, na razini Komisije, glavna točka ulaska i izlaska za razmjenu klasificiranih podataka s trećim zemljama i međunarodnim organizacijama. Međutim, ako je zbog sigurnosnih, organizacijskih ili operativnih razloga zaštitu klasificiranih podataka EU-a primjerenije organizirati preko lokalnih registarskih ureda uspostavljenih u službama Komisije u skladu s ovom Odlukom i njezinim provedbenim pravilima, tada ti lokalni registarski uredi klasificiranih podataka EU-a postaju točke ulaska i izlaska za klasificirane podatke povezane s pitanjima u nadležnosti dotičnih službi Komisije.
6. Kako bi se ocijenila učinkovitost sigurnosnih propisa, struktura i postupaka u trećoj zemlji ili međunarodnoj organizaciji, Komisija u suradnji s drugim institucijama, agencijama ili tijelima Unije te u dogovoru s dotičnom trećom zemljom ili međunarodnom organizacijom sudjeluje u posjetima radi procjene stanja. Tim se posjetima za procjenu stanja ocjenjuje sljedeće:
(a)
mjerodavni regulatorni okvir za zaštitu klasificiranih podataka;
(b)
sva posebna obilježja sigurnosne politike i način na koji je sigurnost organizirana u trećoj zemlji ili međunarodnoj organizaciji, koji mogu utjecati na stupanj tajnosti klasificiranih podataka koji se mogu razmjenjivati;
(c)
postojeće sigurnosne mjere i postupci; i
(d)
postupci za sigurnosnu provjeru za stupanj tajnosti klasificiranih podataka EU-a koji se objavljuju.
Članak 56.
Administrativni dogovori
1. Ako u kontekstu političkog ili pravnog okvira Unije postoji dugoročna potreba za razmjenom podataka čiji stupanj tajnosti u pravilu nije viši od RESTREINT UE/EU RESTRICTED s trećom zemljom ili međunarodnom organizacijom i ako je sigurnosno tijelo Komisije nakon savjetovanja s Komisijinom stručnom skupinom za sigurnost utvrdilo da dotična stranka nema dovoljno razvijen sigurnosni sustav za sklapanje sporazuma o sigurnosti podataka, Komisija može s tim nadležnim tijelima treće zemlje ili međunarodne organizacije sklopiti administrativni dogovor.
2. Administrativni dogovor u pravilu ima oblik razmjene pisama.
3. Prije sklapanja dogovora provodi se posjet radi procjene stanja. O ishodu posjeta radi procjene stanja obavješćuje se Komisijinu stručnu skupinu za sigurnost. Ako postoje izvanredni razlozi za hitnu razmjenu klasificiranih podataka, klasificirani podaci EU-a mogu se otkriti uz uvjet da je učinjeno sve kako bi se takav posjet radi procjene stanja proveo što je prije moguće.
4. Nijedan klasificirani podatak EU-a ne smije se razmjenjivati elektroničkim sredstvima, osim ako je tako izričito navedeno u administrativnom dogovoru.
Članak 57.
Iznimno ad hoc otkrivanje klasificiranih podataka EU-a
1. U slučaju da ne postoji sporazum o sigurnosti podataka ili administrativni dogovor te ako Komisija ili neka od njezinih službi utvrdi da u kontekstu političkog ili pravnog okvira Unije postoji iznimna potreba za otkrivanjem klasificiranih podataka EU-a trećoj zemlji ili međunarodnoj organizaciji, sigurnosno tijelo Komisije u suradnji sa sigurnosnim tijelima treće zemlje ili međunarodne organizacije u mjeri u kojoj je to moguće provjerava jesu li njihovi sigurnosni propisi, strukture i postupci takvi da će klasificirani podaci EU-a koji im se otkriju biti zaštićeni prema standardima koji nisu manje strogi od onih utvrđenih ovom Odlukom.
2. Odluku o otkrivanju klasificiranih podataka EU-a trećoj zemlji ili međunarodnoj organizaciji donosi Komisija nakon savjetovanja sa svojom stručnom skupinom za sigurnost, a na temelju prijedloga člana Komisije nadležnog za sigurnosna pitanja.
3. Slijedom Komisijine odluke o otkrivanju klasificiranih podataka EU-a te uz prethodno pisano dopuštenje autora, uključujući autore izvornog materijala koji ti podaci mogu sadržavati, nadležna služba Komisije prosljeđuje predmetne podatke, koji nose oznaku o mogućnosti otkrivanja u kojoj se navodi treća zemlja ili međunarodna organizacija kojoj su podaci otkriveni. Prije ili nakon otkrivanja podataka dotična treća strana obvezuje se u pisanom obliku da će štititi primljene klasificirane podatke EU-a u skladu s osnovnim načelima i minimalnim standardima navedenima u ovoj Odluci.
POGLAVLJE 8.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 58.
Zamjena prethodne odluke
Ovom se Odlukom stavlja izvan snage i zamjenjuje Odluka Komisije 2001/844/EZ, EZUČ, Euratom (14).
Članak 59.
Klasificirani podaci stvoreni prije stupanja na snagu ove Odluke
1. Svi podaci EU-a klasificirani u skladu s Odlukom 2001/844/EZ, EZUČ, Euratom i dalje su zaštićeni u skladu s odgovarajućim odredbama ove Odluke.
2. Na sve klasificirane podatke kojima je Komisija raspolagala na dan stupanja na snagu Odluke 2001/844/EZ, EZUČ, Euratom, uz iznimku klasificiranih podataka Euratoma, primjenjuje se sljedeće:
(a)
ako ih je stvorila Komisija, i dalje se smatra da su automatski reklasificirani stupnjem tajnosti RESTREINT UE, osim ako ih je autor odlučio drugačije klasificirati do 31. siječnja 2002. te ako je o tome obavijestio sve strane kojima je dokument namijenjen;
(b)
ako su ih stvorili autori izvan Komisije, ti podaci zadržavaju prvobitni stupanj tajnosti i kao takvi se smatraju klasificiranim podacima EU-a istovjetnog stupnja tajnosti, osim ako autor pristaje na ukidanje ili snižavanje stupnja tajnosti podatka.
Članak 60.
Provedbena pravila i sigurnosne obavijesti
1. Provedbena pravila za ovu Odluku donijet će se prema potrebi putem posebne odluke Komisije o ovlaštenju člana Komisije nadležnog za sigurnosna pitanja, u skladu s Poslovnikom.
2. Kada dobije ovlasti na temelju prethodno navedene odluke Komisije, član Komisije nadležan za sigurnosna pitanja može pripremiti sigurnosne obavijesti u kojima se navode sigurnosne smjernice i najbolja praksa u okviru područja primjene ove Odluke i njezinih provedbenih pravila.
3. Komisija može prenijeti zadaće navedene u prvom i drugom stavku ovog članka na glavnog direktora za ljudske resurse i sigurnost posebnom odlukom o prijenosu ovlasti, u skladu s Poslovnikom.
Članak 61.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 13. ožujka 2015.