NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 729/2014
ze dne 24. června 2014
o nominálních hodnotách a technických specifikacích euromincí určených pro peněžní oběh
(přepracované znění)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 128 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 975/98 ze dne 3. května 1998 o nominálních hodnotách a technických specifikacích euromincí určených pro peněžní oběh (1) bylo několikrát podstatně změněno (2). Vzhledem k novým změnám by uvedené nařízení mělo být z důvodu srozumitelnosti přepracováno.
(2)
Podle čl. 128 odst. 2 Smlouvy mohou členské státy vydávat euromince za podmínky, že Evropská centrální banka (ECB) schválí objem emise. Rada přijme na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a ECB opatření k harmonizaci nominálních hodnot a technických specifikací všech mincí určených pro peněžní oběh v míře nezbytné k zajištění jejich plynulého oběhu v Unii.
(3)
Eurobankovky se vydávají v rozmezí od pěti eur do pěti set eur. Je třeba, aby nominální hodnoty bankovek a mincí umožňovaly snadné provádění hotovostních plateb částek vyjádřených v eurech a centech.
(4)
Jednotná soustava mincí Unie by měla vzbuzovat důvěru veřejnosti a zahrnovat technologické inovace, které zajistí, aby byla je bezpečná, spolehlivá a účinná.
(5)
Přijetí této soustavy veřejností je jedním z hlavních cílů mincovní soustavy Unie. Důvěra veřejnosti k soustavě závisí na fyzických vlastnostech euromincí, které by měly být pro uživatele co nejpříjemnější.
(6)
Byli konzultováni sdružení spotřebitelů, Evropská unie nevidomých a zástupci výrobců prodejních automatů, aby byly vzaty v úvahu zvláštní požadavky významných kategorií uživatelů mincí. Pro zajištění plynulého přechodu na euro a pro usnadnění přijetí mincovní soustavy uživateli bylo třeba zajistit snadné rozlišování mezi mincemi na základě viditelných a hmatatelných znaků.
(7)
Euromince jsou snáze rozlišitelné a je možné si na ně snáze zvyknout vzhledem k souvislosti mezi jejich průměrem a nominální hodnotou.
(8)
Jsou zapotřebí určité zvláštní ochranné prvky, aby se omezil prostor pro padělání, pokud jde o mince v nominální hodnotě 1 euro a 2 eura vzhledem k jejich vysoké hodnotě. Třívrstvé mince a kombinace dvou odlišných barev u jedné mince jsou považovány za nejúčinnější dostupné ochranné prvky proti padělání.
(9)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/27/ES (3) omezuje používání niklu v některých výrobcích s ohledem na to, že by nikl mohl za určitých podmínek vyvolávat alergie. Zmíněná směrnice se nevztahuje na mince. Zdá se však být žádoucí snížit ze zdravotních důvodů obsah niklu v mincích.
(10)
Skutečnost, že mince mají jednu společnou evropskou stranu a zvláštní národní stranu, je vhodným vyjádřením myšlenky evropské měnové unie mezi členskými státy. Společné evropské strany euromincí obsahují jak název jednotné měny, tak nominální hodnotu mince. Na národní straně by se již neměl opakovat ani název jednotné měny, ani nominální hodnota mince.
(11)
Na národní straně mince by měl být jasně vyznačen název vydávajícího členského státu, aby uživatelé mincí mohli v případě zájmu vydávající členský stát snadno rozpoznat.
(12)
Vlys hrany euromincí by měl být považován za součást národní strany, a nemělo by na něm proto být znovu uvedeno označení hodnoty s výjimkou dvoueurové mince za předpokladu, že je použita pouze číslice „2“ nebo údaj „euro“ uvedený v příslušné abecedě.
(13)
O vzorech na národních stranách mincí rozhodují jednotlivé členské státy, jejichž měnou je euro, a tyto vzory by měly zohledňovat skutečnost, že euromince obíhají v celé eurozóně, a nikoli pouze ve vydávajícím členském státě. Aby bylo zajištěno, že také národní strana je okamžitě rozpoznatelná jako euromince, měl by vzor být zcela lemován dvanácti hvězdami vlajky Unie.
(14)
Aby se usnadnilo rozpoznávání oběžných mincí a aby byla zajištěna řádná kontinuita ražby v mincovnách, mělo by být členským státům umožněno měnit vzory používané na národních stranách běžných oběžných mincí pouze jednou za patnáct let s výjimkou případů, kdy se změní hlava státu zobrazená na minci. Tím by však neměly být dotčeny změny nezbytné k tomu, aby se zabránilo padělání mincí. O změnách vzoru společných stran by měla rozhodovat Rada, přičemž by hlasovací práva měla být omezena na členské státy, jejichž měnou je euro.
(15)
Jednotlivým členským státům by však mělo být umožněno vydávat pamětní mince pro připomenutí významných příležitostí národního nebo evropského významu, přičemž pamětní mince vydané společně všemi členskými státy, jejichž měnou je euro, by měly být určeny pouze pro příležitosti nejvyššího evropského významu. K tomuto účelu jsou nejvhodnější dvoueurové mince, především pro svůj velký průměr a technické charakteristiky, které poskytují odpovídající ochranu proti padělání.
(16)
Vzhledem k tomu, že euromince obíhají v celé eurozóně, a s cílem zabránit používání nevhodných vzorů by měly vydávající členské státy informovat sebe navzájem a Komisi o návrzích vzorů národních stran euromincí s dostatečným předstihem před plánovaným datem jejich vydání. Komise by měla ověřit, zda jsou tyto návrhy vzorů v souladu s technickými požadavky podle tohoto nařízení. Návrhy vzorů by měly být Komisi předloženy s dostatečným předstihem před plánovaným datem vydání, aby měl vydávající členský stát dostatek času k provedení změny vzoru v případě, že se to ukáže jako nezbytné.
(17)
Dále je třeba stanovit jednotné podmínky pro schvalování vzorů národních stran euromincí s cílem zabránit tomu, aby byly vybírány vzory, které by mohly být v některých členských státech považovány za nevhodné. Vzhledem ke skutečnosti, že natolik citlivá otázka, jakou je vzor národní strany euromicí, spadá do pravomoci vydávajících členských států, by měly být prováděcí pravomoci svěřeny Radě. Prováděcí rozhodnutí přijímaná na tomto základě Radou úzce souvisejí s akty, které Rada přijímá na základě čl. 128 odst. 2 Smlouvy. Na přijímání těchto rozhodnutí Radou by se tudíž mělo vztahovat pozastavení hlasovacích práv členů Rady zastupujících členské státy, jejichž měnou není euro, jak je uvedeno v čl. 139 odst. 4 Smlouvy. Tento postup by měl vydávajícím členským státům umožnit, aby svůj vzor v případě nutnosti ve stanovené lhůtě změnily,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Série euromincí zahrnuje osm nominálních hodnot v rozmezí od jednoho centu do dvou eur, které splňují technické specifikace stanovené v příloze I.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„oběžnými mincemi“ euromince určené k peněžnímu oběhu, jejichž nominální hodnoty a technické specifikace jsou uvedeny v článku 1;
2)
„běžnými mincemi“ oběžné mince s výjimkou pamětních mincí;
3)
„pamětními mincemi“ oběžné mince, které mají připomínat zvláštní příležitost, jak je uvedeno v článku 9.
Článek 3
Oběžné mince mají společnou evropskou stranu a zvláštní národní stranu.
Článek 4
1. Na národní straně oběžných mincí se znovu neuvádí nominální hodnota mince ani jakákoli její část. Neopakuje se ani název jednotné měny nebo její podjednotky, pokud potřeba takového označení nevychází z používání rozdílné abecedy.
2. Odchylně od odstavce 1 může vlys hrany dvoueurové euromince obsahovat označení nominální hodnoty za předpokladu, že je použita pouze číslice „2“ nebo údaj „euro“ uvedený v příslušné abecedě nebo obé.
Článek 5
Národní strana všech nominálních hodnot oběžných mincí obsahuje označení vydávajícího členského státu ve formě názvu členského státu nebo jeho zkratky.
Článek 6
1. Národní strana oběžných mincí obsahuje kruh dvanácti hvězd, které zcela lemují národní vzor, a to včetně označení roku a názvu vydávajícího členského státu. Tato skutečnost nebrání tomu, aby některé prvky vzoru přesahovaly do kruhu hvězd, a to pod podmínkou, že jsou všechny hvězdy zřetelně a plně viditelné. Dvanáct hvězd je zobrazeno stejně jako na vlajce Unie.
2. Vzory národních stran oběžných mincí se vyberou s přihlédnutím k tomu, že euromince obíhají ve všech členských státech, jejichž měnou je euro.
Článek 7
1. Změny vzorů národních stran běžných mincí lze provádět pouze jednou za patnáct let, aniž jsou dotčeny změny nezbytné k tomu, aby se zabránilo padělání mincí.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, lze změny vzorů národních stran běžných mincí provádět v případě, že dojde ke změně hlavy státu zobrazené na minci. Dočasné uvolnění či provizorní obsazení funkce hlavy státu nedává žádné dodatečné právo k provedení této změny.
Článek 8
Vydávající členské státy aktualizují své národní strany oběžných mincí, aby byly plně v souladu s tímto nařízením do 20. června 2062.
Článek 9
1. Pamětní mince zobrazují jiný národní vzor než ten, který je použit na běžných mincích, a připomínají pouze významné příležitosti národního nebo evropského významu. Pamětní mince vydané společně všemi členskými státy, jejichž měnou je euro, připomínají pouze příležitosti nejvyššího evropského významu a jejich vzorem nesmějí být dotčeny případné ústavní požadavky těchto členských států.
2. Vlys hrany pamětních mincí je shodný s vlysem hrany běžných mincí.
3. Pamětní mince mohou být pouze v nominální hodnotě dvou eur.
Článek 10
1. Členské státy se vzájemně informují o návrzích vzorů nových národních stran oběžných mincí včetně vlysu hrany mince a v případě pamětních mincí o odhadovaném objemu emise, a to před formálním schválením těchto vzorů.
2. Pravomoc schvalovat vzory nových či pozměněných národních stran oběžných mincí se svěřuje Radě, která rozhoduje kvalifikovanou většinou v souladu s postupem stanoveným v odstavcích 3 až 7.
Při přijímání rozhodnutí podle tohoto článku se pozastavují hlasovací práva členských států, jejichž měnou není euro.
3. Pro účely odstavce 1 vydávající členský stát předloží návrhy vzorů oběžných mincí Radě, Komisi a ostatním členským státům, jejichž měnou je euro, zpravidla nejpozději tři měsíce před plánovaným datem vydání.
4. Do sedmi dní od předložení návrhů podle odstavce 3 může kterýkoli členský stát, jehož měnou je euro, vznést k návrhu vzoru předloženému vydávajícím členským státem námitku v odůvodněném stanovisku určeném Radě a Komisi, pokud je pravděpodobné, že daný návrh vzoru vyvolá mezi jeho občany nepříznivé reakce.
5. Pokud se Komise domnívá, že návrh vzoru nesplňuje technické požadavky stanovené tímto nařízením, musí do sedmi dní od předložení návrhu podle odstavce 3 předložit Radě negativní hodnocení.
6. Pokud není Radě ve lhůtě podle odstavců 4 a 5 předloženo odůvodněné stanovisko ani negativní hodnocení, považuje se rozhodnutí, kterým se návrh schvaluje, za přijaté Radou dnem následujícím po dni uplynutí lhůty podle odstavce 5.
7. Ve všech ostatních případech Rada neprodleně rozhodne o schválení návrhu vzoru, pokud do sedmi dní od předložení odůvodněného stanoviska nebo negativního hodnocení vydávající členský stát svůj předložený návrh nestáhne a Radu neinformuje o svém úmyslu předložit nový návrh vzoru.
8. Všechny příslušné informace týkající se nových vzorů národních stran oběžných mincí zveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 11
Články 4, 5 a 6 a čl. 9 odst. 2:
a)
se nepoužijí na oběžné mince, které byly vydány nebo vyrobeny před 19. červnem 2012;
b)
se během přechodného období, které skončí dne 20. června 2062, nepoužijí na vzory, které se ke dni 19. června 2012 na oběžných mincích již legálně používaly.
Oběžné mince, které byly vydány nebo vyrobeny během přechodného období, mohou zůstat zákonným platidlem bez jakéhokoliv časového omezení.
Článek 12
Nařízení (ES) č. 975/98 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve členských státech v souladu se Smlouvami.
V Lucemburku dne 24. června 2014.
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 729/2014
od 24. lipnja 2014.
o apoenima i tehničkim specifikacijama eurokovanica namijenjenih za optjecaj
(preinaka)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 128. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke,
budući da:
(1)
Uredba Vijeća (EZ) br. 975/98 od 3. svibnja 1998. o apoenima i tehničkim specifikacijama kovanica eura namijenjenih za optjecaj (1) nekoliko je puta bitno izmijenjena (2). Budući da su potrebne daljnje izmjene, trebalo bi je preinačiti radi jasnoće.
(2)
U skladu s člankom 128. stavkom 2. Ugovora, države članice mogu izdavati eurokovanice uz odobrenje Europske središnje banke (ESB) u pogledu opsega izdanja. Vijeće, na prijedlog Komisije i nakon savjetovanja s Europskim parlamentom i ESB-om, može usvojiti mjere za usklađivanje apoena i tehničkih specifikacija svih kovanica koje se namjeravaju staviti u optjecaj u mjeri koja omogućuje njihovo neometano kolanje unutar Unije.
(3)
Novčanice eura kreću se u rasponu od 5 do 500 eura. Apoenima novčanica i kovanica treba se osigurati jednostavno obavljanje gotovinskih plaćanja iznosa u eurima i centima.
(4)
Jedinstveni sustav kovanica Unije trebao bi poticati povjerenje javnosti i sadržavati tehničke inovacije kojima se osigurava siguran, pouzdan i učinkovit sustav.
(5)
Prihvaćanje tog sustava od strane javnosti jedan je od glavnih ciljeva sustava kovanica Unije. Povjerenje javnosti u sustav ovisi o fizičkim karakteristikama eurokovanica, koje bi trebale biti što jednostavnije za korištenje.
(6)
Obavljena su savjetovanja s udruženjima potrošača, Europskom unijom slijepih i predstavnicima industrije prodajnih automata, kako bi se vodilo računa o posebnim potrebama važnih kategorija korisnika kovanica. Kako bi se osigurao nesmetan prijelaz na euro i olakšalo prihvaćanje sustava kovanica od strane korisnika, trebalo je zajamčiti lako razlikovanje među kovanicama po vizualnim i taktilnim karakteristikama.
(7)
Eurokovanice lakše se razlikuju i na njih se jednostavnije priviknuti zbog povezanosti njihova promjera i nominalne vrijednosti.
(8)
Potrebne su određene posebne sigurnosne značajke kako bi se smanjila mogućnost krivotvorenja za kovanice od 1 i 2 eura zbog njihove velike vrijednosti. Kovanice izrađene u tri sloja i kombinacija dviju različitih boja na kovanici smatraju se najučinkovitijom sigurnosnom značajkom kojom se raspolaže.
(9)
Direktivom Europskog parlamenta i Vijeća 94/27/EZ (3) ograničuje se uporaba nikla u određenim proizvodima zbog spoznaje da bi nikal pod određenim uvjetima mogao prouzročiti alergije. Kovanice nisu obuhvaćene tom direktivom. Zbog javnog zdravlja čini se poželjnim smanjiti količinu nikla u kovanicama.
(10)
Oblikovanje kovanica s jednom zajedničkom europskom i posebnom nacionalnom stranom primjereni je izraz ideje Europske monetarne unije među državama članicama. Zajedničke europske strane eurokovanica imaju na sebi naziv jedinstvene valute i apoen kovanice. Na nacionalnoj se strani ne bi trebao ponavljati ni naziv jedinstvene valute ni apoen kovanice.
(11)
Jasnu oznaku imena države članice izdavateljice trebalo bi staviti na nacionalnu stranu kovanice kako bi se zainteresiranim korisnicima kovanica omogućilo lako utvrđivanje države članice izdavateljice.
(12)
Natpis na rubu eurokovanica trebalo bi smatrati dijelom nacionalne strane te stoga ne bi trebalo ponavljati oznaku apoena, osim u slučaju kovanica od 2 eura i to pod uvjetom da se upotrebljavaju samo brojka „2” ili izraz „euro”, ili oboje, pisano relevantnim pismom.
(13)
O dizajnu na nacionalnoj strani eurokovanica odlučuje svaka država članica čija je valuta euro te bi trebalo voditi računa o činjenici da su eurokovanice u optjecaju na cijelom europodručju, a ne samo u državi članici izdavateljici. Kako bi se osiguralo da su kovanice i s njihove nacionalne strane odmah prepoznatljive kao eurokovanice, dizajn bi trebao biti u potpunosti okružen s 12 zvijezda zastave Unije.
(14)
Kako bi se olakšalo prepoznavanje optjecajnih kovanica i osigurao odgovarajući kontinuitet u kovanju, državama članicama trebalo bi dopustiti promjene dizajna koji se upotrebljavaju za nacionalne strane redovitih optjecajnih kovanica jednom u 15 godina, osim ako se promijeni šef države naveden na kovanici. Međutim, to ne bi trebalo dovesti u pitanje promjene koje su potrebne kako bi se spriječilo krivotvorenje valute. O promjenama dizajna zajedničke europske strane optjecajnih kovanica trebalo bi odlučivati Vijeće, a prava glasa trebalo bi ograničiti na države članice čija je valuta euro.
(15)
Pojedinim bi državama članicama trebalo dopustiti izdavanje prigodnih kovanica u čast događaja od velikog nacionalnog ili europskog značaja, dok bi prigodne kovanice koje zajednički izdaju sve države članice čija je valuta euro trebale ostati rezervirane za događaje od najvećeg europskog značaja. Kovanica od 2 eura najprikladniji je apoen za tu svrhu, ponajprije zbog velikog promjera kovanice i njezinih tehničkih karakteristika koje pružaju odgovarajuću zaštitu od krivotvorenja.
(16)
Uzimajući u obzir da su eurokovanice u optjecaju u cijelom europodručju, države članice izdavateljice trebale bi se međusobno obavijestiti i obavijestiti Komisiju o nacrtima dizajna za nacionalnu stranu eurokovanica prije planiranog dana izdavanja kako bi se izbjegli neprikladni dizajni. Komisija bi trebala provjeriti usklađenost dizajna s tehničkim zahtjevima ove Uredbe. Nacrti dizajna trebali bi se dostaviti Komisiji dovoljno prije planiranog datuma izdavanja kako bi države članice izdavateljice mogle izmijeniti dizajn ako je to potrebno.
(17)
Nadalje, trebalo bi utvrditi jedinstvene uvjete za odobravanje dizajna nacionalnih strana eurokovanica kako bi se izbjegao odabir dizajna koji bi se u nekim državama članicama mogli smatrati neprimjerenima. S obzirom na činjenicu da nadležnost za tako osjetljivo pitanje kao što je dizajn nacionalnih strana eurokovanica pripada državama članicama izdavateljicama, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Vijeću. Sve provedbene odluke koje na toj osnovi donosi Vijeće bile bi usko povezane s aktima koje Vijeće donosi na temelju članka 128. stavka 2. Ugovora. Stoga bi se, kada Vijeće donosi te odluke, suspenzija prava glasa članova Vijeća koji predstavljaju države članice čija valuta nije euro trebala primjenjivati kako je navedeno u članku 139. stavku 4. Ugovora. Postupak bi trebao državama članicama izdavateljicama omogućiti pravodobnu izmjenu dizajna, ako je potrebno,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Serija eurokovanica uključuje osam apoena u rasponu od 1 centa do 2 eura koji zadovoljavaju tehničke specifikacije navedene u Prilogu I.
Članak 2.
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(1)
„optjecajne kovanice” znači eurokovanice namijenjene optjecaju čiji su apoeni i tehničke specifikacije utvrđeni u članku 1.;
(2)
„redovite kovanice” znači optjecajne kovanice isključujući prigodne kovanice;
(3)
„prigodne kovanice” znači optjecajne kovanice koje su namijenjene sjećanju na posebne događaje kako je navedeno u članku 9.
Članak 3.
Optjecajne kovanice imaju zajedničku europsku stranu i posebnu nacionalnu stranu.
Članak 4.
1. Na nacionalnoj strani optjecajnih kovanica ne ponavlja se nikakva oznaka apoena kovanice ili bilo kojeg njegova dijela. Ne ponavlja se naziv jedinstvene valute ili njezina dijela, osim ako takva oznaka proizlazi iz upotrebe drugačijeg pisma.
2. Odstupajući od odredaba stavka 1., natpis na rubu kovanice od 2 eura može uključivati oznaku apoena, pod uvjetom da se upotrebljavaju samo brojka „2” ili izraz „euro” ili oboje pisano relevantnim pismom.
Članak 5.
Nacionalna strana svih apoena optjecajnih kovanica ima na sebi oznaku države članice izdavateljice u obliku imena države članice ili njegove kratice.
Članak 6.
1. Nacionalna strana optjecajnih kovanica ima na sebi krug od 12 zvijezda koje u potpunosti okružuju nacionalni dizajn, uključujući oznaku godine i oznaku imena države članice izdavateljice. To ne sprečava da se neki elementi dizajna prošire na krug zvijezda, pod uvjetom da su sve zvijezde jasno i potpuno vidljive. Dvanaest zvijezda prikazuje se kao na zastavi Unije.
2. Dizajni za nacionalne strane optjecajnih kovanica odabiru se uzimajući u obzir da su eurokovanice u optjecaju u svim državama članicama čija je valuta euro.
Članak 7.
1. Dizajni koji se upotrebljavaju za nacionalne strane redovitih kovanica smiju se mijenjati samo jednom u 15 godina, ne dovodeći u pitanje promjene koje su potrebne kako bi se spriječilo krivotvorenje valute.
2. Ne dovodeći u pitanje stavak 1., promjene dizajna koji se upotrebljavaju za nacionalne strane redovitih kovanica moguće su ako se promijeni šef države naveden na kovanici. Međutim, privremeno upražnjeno mjesto šefa države ili privremeno obavljanje funkcije šefa države ne daje dodatno pravo na takvu promjenu.
Članak 8.
Države članice izdavateljice ažuriraju nacionalne strane redovitih kovanica kako bi se u potpunosti uskladile s ovom Uredbom do 20. lipnja 2062.
Članak 9.
1. Prigodne kovanice imaju različit nacionalni dizajn od dizajna koji je na redovitim kovanicama i izdaju se samo u čast događaja od velikog nacionalnog ili europskog značaja. Prigodne kovanice koje zajednički izdaju sve države članice čija je valuta euro izdaju se samo u čast događaja od najvećeg europskog značaja i njihov dizajn ne dovodi u pitanje moguće ustavne zahtjeve tih država članica.
2. Natpis na rubu prigodnih kovanica jednak je natpisu na rubu redovitih kovanica.
3. Nominalna vrijednost prigodnih kovanica može biti samo 2 eura.
Članak 10.
1. Države članice se prije službenog odobrenja dizajna međusobno obavješćuju o nacrtima dizajna novih nacionalnih strana optjecajnih kovanica, uključujući natpis na rubu, a za prigodne kovanice obavješćuju se o procijenjenom opsegu izdanja.
2. Ovlast za odobravanje dizajna za nove ili izmijenjene nacionalne strane optjecajnih kovanica dodjeljuje se Vijeću koje odlučuje kvalificiranom većinom u skladu s postupkom utvrđenom u stavcima od 3. do 7.
Prava glasa država članica čija valuta nije euro suspendiraju se pri donošenju odluka iz ovog članka.
3. Za potrebe stavka 1. država članica izdavateljica podnosi nacrte dizajna optjecajnih kovanica Vijeću, Komisiji i ostalim državama članicama čija je valuta euro u načelu najmanje tri mjeseca prije planiranog datuma izdavanja.
4. U roku od sedam dana od podnošenja iz stavka 3. svaka država članica čija je valuta euro može obrazloženim mišljenjem upućenim Vijeću i Komisiji uložiti prigovor na nacrt dizajna koji je predložila država članica izdavateljica ako bi nacrt dizajna vjerojatno izazvao nepovoljne reakcije njezinih građana.
5. Ako Komisija smatra da nacrt dizajna ne poštuje tehničke zahtjeve navedene u ovoj Uredbi, dostavlja negativnu ocjenu Vijeću u roku od sedam dana od podnošenja iz stavka 3.
6. Ako u roku navedenom u stavku 4., odnosno stavku 5. Vijeću nije dostavljeno obrazloženo mišljenje ili negativna ocjena, smatra se da je Vijeće donijelo odluku o odobrenju dizajna sljedećeg dana od dana isteka roka iz stavka 5.
7. U svim ostalim slučajevima Vijeće odlučuje bez odgode o odobrenju nacrta dizajna, osim ako u roku od sedam dana od dostave obrazloženog mišljenja ili negativne ocjene država članica izdavateljica povuče svoj predloženi dizajn i obavijesti Vijeće o namjeri podnošenja novog nacrta dizajna.
8. Komisija objavljuje sve relevantne informacije o novim nacionalnim dizajnima optjecajnih kovanica u Službenom listu Europske unije.
Članak 11.
Članci 4., 5. i 6. te članak 9. stavak 2.:
(a)
ne primjenjuju se na optjecajne kovanice koje su izdane ili proizvedene prije 19. lipnja 2012.;
(b)
tijekom prijelaznog razdoblja koje završava 20. lipnja 2062. ne primjenjuju se na dizajne koji su 19. lipnja 2012. već zakonito bili u upotrebi na optjecajnim kovanicama.
Optjecajne kovanice koje su izdane ili proizvedene tijekom tog prijelaznog razdoblja mogu ostati zakonsko sredstvo plaćanja bez vremenskog ograničenja.
Članak 12.
Uredba (EZ) br. 975/98 stavlja se izvan snage.
Upućivanja na uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu III.
Članak 13.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Luxembourgu 24. lipnja 2014.