NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 513/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí a zrušuje rozhodnutí Rady 2007/125/SVV
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 82 odst. 1, článek 84 a čl. 87 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cíle Unie, jímž je zajištění vysoké úrovně bezpečnosti v prostoru svobody, bezpečnosti a práva v souladu s čl. 67 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), by mělo být dosaženo mimo jiné prostřednictvím opatření pro předcházení trestné činnosti a boj proti ní, jakož i prostřednictvím opatření pro koordinaci a spolupráci mezi donucovacími a jinými vnitrostátními orgány členských států, včetně Europolu a dalších příslušných subjektů Unie, a s příslušnými třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi.
(2)
V zájmu dosažení tohoto cíle by měla být na úrovni Unie přijaty posíleny akce na ochranu osob a veřejných statků proti hrozbám, jež mají stále více nadnárodní charakter, a na podporu činností prováděných příslušnými orgány členských států. Terorismus, organizovaná trestná činnost, trestné činy páchané mobilními (kočujícími) zločineckými skupinami, obchod s drogami, korupce, kyberkriminalita, obchodování s lidmi a se zbraněmi a další trestná činnost představují i nadále výzvu pro vnitřní bezpečnost Unie.
(3)
Strategie vnitřní bezpečnosti Evropské unie (dále jen „strategie vnitřní bezpečnosti“), kterou Rada přijala v únoru 2010, tvoří sdílený program pro řešení těchto společných bezpečnostních výzev. Sdělení Komise ze dne 22. listopadu 2010 nazvané „Strategie EU v oblasti vnitřní bezpečnosti: Pět kroků k bezpečnější Evropě“ proměňuje zásady a pokyny strategie v konkrétní kroky tím, že stanovuje pět strategických cílů: zničit mezinárodní zločinecké sítě, předcházet terorismu a řešit radikalizaci a nábor, zvýšit pro občany a podniky úroveň bezpečnosti v kyberprostoru, posílit bezpečnost prostřednictvím správy hranic a zlepšit odolnost Evropy vůči krizím a katastrofám.
(4)
Klíčovými zásadami, kterými se provádění strategie vnitřní bezpečnosti řídí, by měly být solidarita mezi členskými státy, jasné rozdělení úkolů, dodržování základních práv a svobod a právního státu, silné zaměření na globální perspektivu a na spojitost a nezbytnou soudržnost s vnější bezpečností.
(5)
Na podporu provádění strategie vnitřní bezpečnosti a pro zajištění jejího praktického využívání by měla být členským státům poskytnuta odpovídající finanční podpora Unie v podobě zřízení a správy Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „fond“).
(6)
Fond by měl odrážet potřebu zvýšené flexibility a zjednodušení a současně splňovat požadavky v oblasti předvídatelnosti a zajišťovat spravedlivé a transparentní rozdělování zdrojů s cílem splnit obecné i specifické cíle stanovené v tomto nařízení.
(7)
Hlavními zásadami, kterými se řídí provádění fondu, jsou účinnost opatření a kvalita výdajů. Fond by měl být rovněž prováděn co nejefektivnějším a uživatelsky nejvstřícnějším způsobem.
(8)
V době snižování výdajů na politiky Unie vyžaduje vyřešení hospodářských problémů opětovnou flexibilitu, inovativní organizační opatření, lepší využívání stávajících struktur a koordinaci mezi orgány, institucemi a agenturami Unie a vnitrostátními orgány a se třetími zeměmi.
(9)
Je nutné zajistit co největší účinek financování Unie tím, že se uvolní a spojí veřejné a soukromé finanční zdroje a rozšíří se jejich využívání.
(10)
Politický cyklus EU, který zavedla Rada ve dnech 8.-9. listopadu 2010, si klade za cíl řešit nejvýznamnější závažné hrozby a hrozby spojené s organizovanou trestnou činností v Unii soudržným a metodickým způsobem prostřednictvím optimální spolupráce mezi příslušnými útvary. Za účelem podpory účinného uplatňování tohoto víceletého cyklu by při financování prostřednictvím nástroje zřízeného tímto nařízením (dále jen „nástroj“) mělo být využito veškerých možných způsobů plnění, které uvádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (4), případně včetně nepřímého řízení, aby se zajistilo včasné a účinné provedení činností a projektů.
(11)
Vzhledem k právním specifikům, jež se váží k hlavě V Smlouvy o fungování EU, nelze fond zřídit jako jediný finanční nástroj. Fond by měl být proto zřízen jako komplexní rámec pro finanční podporu Unie v oblasti vnitřní bezpečnosti, který bude zahrnovat nástroj a nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 (5). Tento komplexní rámec by mělo doplňovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 (6).
(12)
Přeshraniční trestnou činnost, například obchodování s lidmi a vykořisťování nelegálních přistěhovalců ze strany zločineckých organizací, lze účinně řešit policejní spoluprací.
(13)
Celkové zdroje vyčleněné pro toto nařízení a nařízení (EU) č. 515/2014 by měly společně vytvořit finanční krytí po celou dobu trvání fondu, které má představovat pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku během ročního rozpočtového procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (7).
(14)
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 23. října 2013 o organizované trestné činnosti, korupci a praní peněz uznává, že boj proti organizované trestné činnosti je evropským úkolem, a vyzývá členské státy, aby navzájem více spolupracovaly v oblasti prosazování práva, neboť boj proti organizované trestné činnosti má zásadní význam pro ochranu řádné ekonomiky před typickou trestnou činností, jako je praní výnosů z trestné činnosti.
(15)
Prostřednictvím tohoto nástroje, jenž spadá do komplexního rámce fondu, by měla být finančně podporována policejní spolupráce, výměna informací, přístup k informacím, předcházení trestné činnosti, boj proti přeshraniční, závažné a organizované trestné činnosti včetně terorismu, korupce, obchodu s drogami, obchodování s lidmi a zbraněmi, vykořisťování nelegálních přistěhovalců, pohlavního vykořisťování dětí, šíření snímků znázorňujících zneužívání dětí a dětské pornografie, kyberkriminality a praní výnosů z trestné činnosti, ochrana osob a kritické infrastruktury proti událostem souvisejícím s bezpečností a účinné řízení bezpečnostních rizik a řešení bezpečnostních krizí, přičemž se zohlední společné politiky (strategie, politické cykly, programy a akční plány), právní předpisy a praktická spolupráce.
(16)
Finanční pomoc v těchto oblastech by měla být zejména určena na akce, jež podporují přeshraniční společné operace, přístup k informacím, výměnu informací, výměnu osvědčených postupů, snadnější a bezpečnou komunikaci a koordinaci, odbornou přípravu a výměnu personálu, analytické, monitorovací a hodnotící činnosti, komplexní posuzování hrozeb a rizik v souladu s pravomocemi stanovenými ve Smlouvě o fungování EU, zvyšování informovanosti, testování a validaci nových technologií, výzkum v oblasti forenzních věd, pořizování technického interoperabilního vybavení a spolupráce mezi členskými státy a příslušnými subjekty Unie, včetně Europolu. Finanční pomoc v těchto oblastech by měla být určena pouze na takové akce, které jsou v souladu s prioritami a iniciativami stanovenými na úrovni Unie, zejména těmi, které schválil Evropský parlament a Rada.
(17)
V rámci komplexní protidrogové strategie Unie zastávající vyvážený přístup, který je založen na souběžném snižování nabídky a poptávky, by finanční pomoc poskytovaná v rámci tohoto nástroje měla sloužit na podporu veškerých akcí zaměřených na předcházení obchodování s drogami a boj proti němu (snižování nabídky), a zejména opatření zaměřená na výrobu, zhotovování, extrahování, prodej, přepravu, dovoz a vývoz nelegálních drog, včetně jejich držení a nabytí s cílem zapojit se do činností spojených s obchodem s drogami.
(18)
Opatření ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím podporovaná prostřednictvím tohoto nástroje by měla být přijímána v součinnosti a souladu s ostatními akcemi mimo Unii, jež jsou podporována prostřednictvím zeměpisných i tematických nástrojů vnější pomoci Unie. Při provádění těchto akcí by se mělo zejména dbát na plný soulad se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti a zahraniční politiky Unie, jež se k dané zemi či regionu váží, s demokratickými zásadami a hodnotami, základními právy a svobodami, právním státem a svrchovaností třetích zemí. Tato opatření, jejichž účelem by neměla být podpora akcí přímo orientovaných na rozvoj, by měla případně doplňovat finanční pomoc poskytovanou prostřednictvím nástrojů vnější pomoci. Rovněž by měl být zajištěn soulad s humanitární politikou Unie, zejména pokud jde o mimořádná opatření.
(19)
Při provádění tohoto nástroje by měly být plně dodržovány práva a zásady zakotvené v Listině základních práv Evropské unie a mezinárodní závazky Unie.
(20)
Podle článku 3 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) by měl nástroj podporovat činnosti, které zajišťují ochranu dětí před násilím, zneužíváním, vykořisťováním a zanedbáváním. Nástroj by měl rovněž podporovat ochranu dětských svědků a obětí a pomoc pro ně, a to zejména pokud jde o děti bez doprovodu a děti, které se jiným způsobem ocitnou v situaci, kdy potřebují poručenství.
(21)
Tento nástroj by měl doplňovat a posilovat opatření přijímaná s cílem rozvíjet spolupráci mezi Europolem či jinými příslušnými subjekty Unie a členskými státy, a dosáhnout tak cílů tohoto nástroje v oblasti policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti a boje proti ní a řešení krizí. To mimo jiné znamená, že členské státy by při sestavování svých národních programů měly přihlížet k informační databázi, analytickým nástrojům a provozním a technickým pokynům Europolu, zejména informačnímu systému Europolu (EIS), aplikaci sítě pro bezpečnou výměnu informací Europolu (SIENA) a posouzení hrozeb závažné a organizované trestné činnosti v EU (SOCTA).
(22)
Za účelem jednotného provádění fondu by prostředky z rozpočtu Unie přidělené na tento nástroj měly být vynakládány v režimu přímého a nepřímého řízení v případě akcí, jež mají pro Unii zvláštní význam (opatření Unie), a mimořádné a technické pomoci, a v režimu sdíleného řízení v případě národních programů a akcí vyžadujících administrativní flexibilitu.
(23)
Pokud jde o zdroje vynakládané v režimu sdíleného řízení, je nezbytné zajistit, aby národní programy členských států byly v souladu s prioritami a cíli Unie.
(24)
Prostředky, které jsou členským státům poskytnuty na provádění jejich národních programů, by měly být stanoveny v tomto nařízení a přidělovány na základě jasných, objektivních a měřitelných kritérií. Tato kritéria by se měla odvíjet od veřejných statků chráněných členskými státy a od finančních možností členských států k zajištění vysoké úrovně vnitřní bezpečnosti, mezi něž patří počet obyvatel, velikost území a hrubý domácí produkt. Vzhledem k tomu, že ze SOCTA z roku 2013 vyplývá, že zločinecké organizace především využívají přístavů a letišť jako vstupních míst pro obchodování s lidmi a nelegálním zbožím, měla by se navíc specifická zranitelnost, kterou představují zločinecké trasy pro překračování vnějších hranic, odrazit v rozdělení dostupných zdrojů pro akce přijímané členskými státy, a to na základě kritérií týkajících se počtu cestujících a hmotnosti nákladu procházejících těmito mezinárodními letišti a přístavy.
(25)
V zájmu posílení solidarity a sdílení odpovědnosti za společné politiky, strategie a programy Unie by členské státy měly být podporovány v tom, aby část celkových zdrojů, jež jsou k dispozici pro národní programy, využily k plnění strategických priorit Unie stanovených v příloze I tohoto nařízení. U projektů, jež jsou na plnění těchto priorit zaměřeny, by se příspěvek Unie k jejich celkovým způsobilým nákladům měl zvýšit na 90 % v souladu s nařízením (EU) č. 514/2014.
(26)
Strop prostředků, které má Unie k dispozici, by měl doplňovat prostředky přidělené členským státům na provádění jejich národních programů. Tím bude zajištěno, aby Unie v daném rozpočtovém roce mohla podporovat akce, na nichž má Unie zvláštní zájem, jako jsou studie, testování a validace nových technologií, nadnárodní projekty, vytváření sítí a výměna osvědčených postupů, monitorování provádění příslušného práva a politik Unie a akcí ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím. Podporovaná opatření by měla být v souladu s prioritami vytyčenými v příslušných unijních strategiích, programech, akčních plánech a posouzeních rizik a hrozeb.
(27)
K naplnění obecného cíle tohoto nástroje by členské státy měly přispět tím, že zajistí, aby jejich národní programy zahrnovaly akce zaměřené na dosažení všech specifických cílů tohoto nástroje a aby přidělování zdrojů na jednotlivé cíle odpovídalo příslušným úkolům a potřebám a zajišťovalo, že tyto cíle bude možno plnit. V případě, že národní program není zaměřen na plnění některého z těchto cílů nebo že přidělené zdroje nedosahují minimálního procentního podílu stanoveného v tomto nařízení, by dotčený členský stát měl tuto skutečnost ve svém programu odůvodnit.
(28)
Za účelem posílení kapacity Unie k okamžité reakci na události související s bezpečností nebo na nově se objevující hrozby pro Unii by mělo být možné poskytnout mimořádnou pomoc, a to v souladu s rámcem stanoveným v nařízení (EU) č. 514/2014.
(29)
Financování z rozpočtu Unie by se mělo zaměřit na činnosti, kde může zásah Unie přinést přidanou hodnotu ve srovnání s akcemi na úrovni samotných členských států. Jelikož je Unie lépe než členské státy s to reagovat na přeshraniční situace a zajišťovat platformu pro společný přístup, opatření způsobilá pro podporu v rámci tohoto nařízení by měla přispět zejména k posílení kapacit členských států a Unie, jakož i k přeshraniční spolupráci a koordinaci, vytváření sítí, vzájemné důvěře a k výměně informací a osvědčených postupů.
(30)
Pro doplnění nebo změnu ustanovení tohoto nařízení, jež se týkají vymezení strategických priorit Unie, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny, doplnění nebo zrušení strategických priorit Unie uvedených v tomto nařízení. Komise by v rámci přípravné činnosti měla vést odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(31)
Při uplatňování tohoto nařízení, včetně přípravy aktů v přenesené pravomoci, by Komise měla konzultovat odborníky ze všech členských států.
(32)
Komise by měla monitorovat provádění nástroje v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (EU) č. 514/2014 za pomoci klíčových ukazatelů pro hodnocení výsledků a dopadu. Tyto ukazatele, včetně příslušných základních hodnot, by měly vytvářet minimální základ pro hodnocení toho, nakolik bylo cílů nástroje dosaženo.
(33)
Aby bylo možné výsledky dosažené tímto fondem měřit, je třeba stanovit společné ukazatele pro každý specifický cíl tohoto nástroje. Měření plnění specifických cílů pomocí společných ukazatelů neznamená, že provádění akcí v návaznosti na tyto ukazatele bude povinné.
(34)
Rozhodnutí Rady 2007/125/SVV (8), by mělo být zrušeno za podmínek stanovených v přechodných ustanoveních tohoto nařízení.
(35)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž posílení koordinace a spolupráce mezi donucovacími orgány, předcházení trestné činnosti a boje proti ní, ochrany osob a kritické infrastruktury proti událostem souvisejícím s bezpečností a posílení kapacity členských států a Unie k účinnému řízení bezpečnostních rizik a řešení bezpečnostních krizí, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(36)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(37)
V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, Irsko oznámilo své přání účastnit se přijímání a uplatňování tohoto nařízení.
(38)
V souladu s článkem 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není závazné ani použitelné.
(39)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (9). Toto nařízení by se tedy mělo použít ode dne 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Účel a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „fond“) zřizuje nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí (dále jen „nástroj“).
Společně s nařízením (EU) č. 515/2014 se tímto nařízením zřizuje fond na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
2. Toto nařízení stanoví:
a)
cíle, způsobilé akce a strategické priority pro finanční podporu, která má být v rámci nástroje poskytována;
b)
obecný rámec k provádění způsobilých akcí;
c)
zdroje dostupné v rámci nástroje od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 a jejich rozdělení.
3. Tímto nařízením se upravuje uplatňování pravidel stanovených v nařízení (EU) č. 514/2014.
4. Nástroj se nepoužije na záležitosti, na které se vztahuje program Spravedlnost, jak je stanoveno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1382/2013 (10). Nástroj však může zahrnovat akce zaměřené na posílení spolupráce mezi soudními orgány a donucovacími orgány.
5. Usiluje se o součinnost, konzistentnost a vzájemné doplňování tohoto nástroje s jinými příslušnými finančními nástroji Unie, jako jsou unijní mechanismus civilní ochrany Unie, zavedený rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU (11), Horizont 2020, zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (12), třetí víceletý program činnosti Unie v oblasti zdraví zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 282/2014 (13), Fond solidarity Evropské unie a nástroje vnější pomoci, totiž nástroj předvstupní pomoci (NPP II) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (14), Evropský nástroj sousedství zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (15), finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (16), nástroj partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (17), evropský nástroj pro demokracii a lidská práva zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (18) a nástroj přispívající ke stabilitě a míru zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (19). Akce financované podle tohoto nařízení nesmí obdržet ke stejnému účelu finanční podporu z jiného finančního nástroje Unie.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„policejní spoluprací“ konkrétní opatření a typy spolupráce zahrnující příslušné orgány všech členských států uvedené v článku 87 Smlouvy o fungování EU;
b)
„výměnou informací a přístupem k informacím“ bezpečné shromažďování, uchovávání, zpracovávání, analýza a výměna informací relevantních pro orgány uvedené v článku 87 Smlouvy o fungování EU při předcházení trestným činům, jejich odhalování, vyšetřování a stíhání, zejména pokud jde o přeshraniční, závažnou a organizovanou trestnou činnost;
c)
„předcházením trestné činnosti“ veškerá opatření, která mají snižovat trestnou činnost a pocit nejistoty občanů nebo k tomuto snižování přispět, jak uvádí čl. 2 odst. 2 rozhodnutí Rady 2009/902/SVV (20);
d)
„organizovanou trestnou činností“ trestné jednání související s účastí na zločinném spolčení, jak je vymezeno v rámcovém rozhodnutí Rady 2008/841/SVV (21);
e)
„terorismem“ úmyslná jednání a trestné činy definované v rámcovém rozhodnutí 2002/475/SVV (22);
f)
„řízením rizik a řešením krizí“ opatření týkající se posouzení, prevence, připravenosti a zvládání následků terorismu, organizované trestné činnosti a jiných bezpečnostních rizik;
g)
„prevencí a připraveností“ opatření zaměřená na prevenci nebo omezení rizik spojených s možnými teroristickými útoky a jinými událostmi souvisejícími s bezpečností;
h)
„zvládáním následků“ účinná koordinace akcí přijímaných na úrovni členských států nebo Unie s cílem reagovat na teroristický útok nebo jinou událost související s bezpečností a snížit jejich dopad;
i)
„kritickou infrastrukturou“ prostředky, sítě, systémy nebo jejich části, které mají zásadní význam pro zachování nejdůležitějších společenských funkcí, zdraví, bezpečnosti, ekonomického nebo sociálního blahobytu občanů a jejichž narušení nebo zničení by mělo pro členský stát nebo Unii závažný dopad v důsledku selhání těchto funkcí;
j)
„mimořádnou situací“ událost související s bezpečností nebo nová hrozba, jež má nebo může mít významný negativní dopad na bezpečnost občanů v jednom či více členských státech.
Článek 3
Cíle
1. Obecným cílem nástroje je přispět k zajištění vysoké úrovně bezpečnosti v Unii.
2. V rámci obecného cíle stanoveného v odstavci 1 nástroj přispívá v souladu s prioritami stanovenými v příslušných unijních strategiích, politických cyklech, programech a posouzeních hrozeb a rizik k plnění těchto specifických cílů:
a)
předcházení trestné činnosti, boj proti přeshraniční, závažné a organizované trestné činnosti včetně terorismu a posílení koordinace a spolupráce mezi donucovacími orgány a jinými vnitrostátními orgány členských států, včetně Europolu a jiných příslušných subjektů Unie, a příslušnými třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi;
b)
posílení kapacity členských států a Unie k účinnému zvládání bezpečnostních rizik a krizí a připravenost na teroristické útoky a jiné události související s bezpečností, jakož i ochrana občanů a kritické infrastruktury před těmito útoky a událostmi.
Plnění specifických cílů tohoto nástroje se hodnotí v souladu s čl. 55 odst. 2 nařízení č. 514/2014 na základě společných ukazatelů, které jsou stanoveny v příloze II tohoto nařízení a ukazatelů pro konkrétní programy zahrnutých v národních programech.
3. Pro dosažení cílů uvedených v odstavcích 1 a 2, nástroj přispěje k plnění těchto operačních cílů:
a)
podporovat a rozvíjet opatření posilující schopnost členských států předcházet trestné činnosti a boji proti přeshraniční, závažné a organizované trestné činnosti včetně terorismu, a to zejména prostřednictvím partnerství veřejného a soukromého sektoru, výměny informací a osvědčených postupů, přístupu k údajům, interoperabilních technologií, porovnatelných statistik, aplikované kriminologie, komunikace s veřejností a zvyšování informovanosti;
b)
podporovat a rozvíjet administrativní a operativní koordinaci, spolupráci, vzájemné porozumění a výměnu informací mezi donucovacími orgány členských států, jinými vnitrostátními orgány, Europolem a jinými příslušnými subjekty Unie a případně se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi;
c)
podporovat a rozvíjet systémy odborné přípravy, včetně přípravy zaměřené na technické a odborné znalosti a dovednosti, pokud jde o povinnosti spojené s dodržováním lidských práv a základních svobod, při provádění evropských politik odborné přípravy, mimo jiné prostřednictvím unijních výměnných programů zaměřených na vymáhání práva v zájmu podpory opravdové evropské kultury v oblasti justice a vymáhání práva;
d)
podporovat a rozvíjet opatření, záruky, mechanismy a osvědčené postupy pro včasnou identifikaci svědků a obětí trestné činnosti, včetně obětí terorismu, a na jejich ochranu a podporu, a zejména pak na ochranu a podporu dětských svědků a obětí, obzvláště jedná-li se o děti bez doprovodu a děti, které se jiným způsobem ocitnou v situaci, kdy potřebují poručenství;
e)
opatření posilující administrativní a operativní kapacitu členských států k ochraně kritické infrastruktury ve všech hospodářských odvětvích, a to mimo jiné prostřednictvím partnerství veřejného a soukromého sektoru a lepší koordinace, spolupráce, výměny a šíření know-how a zkušeností v rámci Unie a s příslušnými třetími zeměmi;
f)
zabezpečené spojení a účinná koordinace mezi stávajícími subjekty v oblasti včasného varování a krizové spolupráce v rámci jednotlivých odvětví na unijní a vnitrostátní úrovni, včetně informačních středisek pro různé situace, s cílem umožnit rychlé vyhotovení souhrnných a přesných přehledů v krizových situacích, koordinovat protiopatření a vyměňovat si volně přístupné, důvěrné a utajované informace;
g)
opatření posilující administrativní a operativní kapacitu členských států a Unie při vypracovávání komplexních posouzení hrozeb a rizik, jež jsou podloženy důkazy a jsou v souladu s prioritami a iniciativami stanovenými na úrovni Unie, zejména s těmi, které schválil Evropský parlament a Rada, aby Unie mohla rozvíjet integrované přístupy založené na společném a sdíleném vyhodnocení krizových situací a aby se zvýšilo vzájemné porozumění různě definovaným stupňům ohrožení v členských státech a partnerských zemích.
4. Nástroj také přispívá k financování technické pomoci z podnětu členských států a Komise.
5. Akce financované z tohoto nástroje musí být prováděny v plném souladu se základními právy a s ohledem na lidskou důstojnost. Akce musí být zejména v souladu s ustanoveními Listiny základních práv Unie, právními předpisy Unie na ochranu údajů a Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod (EÚLP).
Zvláštní pozornost při provádění akcí věnují členské státy pokud možno zejména podpoře a ochraně zranitelných osob, zejména dětí a nezletilých osob bez doprovodu.
Článek 4
Způsobilé akce podle národních programů
1. V rámci cílů uvedených v článku 3 tohoto nařízení a s ohledem na sjednané závěry politického dialogu v souladu s článkem 13 nařízení (EU) č. 514/2014 a v souladu s cíli národních programů uvedených v článku 7 tohoto nařízení jsou prostřednictvím nástroje podporovány akce v členských státech, a to zejména:
a)
akce na zlepšení policejní spolupráce a koordinace mezi donucovacími orgány, jež zahrnují spolupráci s příslušnými subjekty Unie, zejména Europolem a Eurojustem, a mezi nimi, společné vyšetřovací týmy a jiné formy přeshraničních společných operací, přístup k informacím, výměnu informací a interoperabilní technologie;
b)
projekty zaměřené na vytváření sítí, partnerství veřejného a soukromého sektoru, vzájemnou důvěru, porozumění a učení, určování, výměnu a šíření know-how, zkušeností a osvědčených postupů, sdílení informací, sdílení poznatků o situaci a prognózy jejího vývoje, plánování pro nepředvídané události a interoperabilitu;
c)
analytické, monitorovací a hodnotící činnosti, včetně studií a posuzování hrozeb, rizik a dopadů, jež jsou podložené důkazy a v souladu s prioritami a iniciativami stanovenými na úrovni Unie, zejména s těmi, které schválil Evropský parlament a Rada;
d)
činnosti v oblasti zvyšování informovanosti, šíření informací a komunikace;
e)
pořizování, údržba unijních a vnitrostátních systémů informačních technologií přispívajících k dosažení cílů tohoto nařízení, nebo modernizace systémů informačních technologií a technického vybavení, včetně testování kompatibility systémů, zabezpečeného zařízení, infrastruktury, souvisejících budov a systémů, zejména systémů informačních a komunikačních technologií a součástí těchto systémů, mimo jiné za účelem evropské spolupráce v oblasti kybernetické bezpečnosti, kyberkriminality, a to zejména s evropským centrem pro boj proti kyberkriminalitě;
f)
výměna, odborná příprava a vzdělávání zaměstnanců a odborníků různých orgánů, včetně jazykové přípravy a společných cvičení a programů;
g)
opatření určená na využívání, převod, testování a validaci nových metod a technologií, včetně pilotních projektů a opatření následujících po projektech výzkumu v oblasti bezpečnosti financovaných Unií.
2. V rámci cílů uvedených v článku 3 lze z tohoto nástroje podporovat rovněž tyto akce ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím:
a)
akce na zlepšení policejní spolupráce a koordinace mezi donucovacími orgány, jež zahrnují společné vyšetřovací týmy a jiné formy přeshraničních společných operací, přístup k informacím a výměnu informací, a interoperabilní technologie;
b)
vytváření sítí, vzájemná důvěra, porozumění a učení, určování, výměna a šíření know-how, zkušeností a osvědčených postupů, sdílení informací, sdílení poznatků o situaci a prognózy jejího vývoje, plánování pro nepředvídané události a interoperabilita;
c)
výměna, odborná příprava a vzdělávání zaměstnanců a odborníků příslušných orgánů;
Koordinaci akcí ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím zajišťuje Komise a členské státy s Evropskou službou pro vnější činnost, jak je stanoveno v čl. 3 odst. 5 nařízení (EU) č. 514/2014.
KAPITOLA II
FINANČNÍ A PROVÁDĚCÍ RÁMEC
Článek 5
Celkové zdroje a provádění
1. Celkové zdroje na provádění nástroje činí 1 004 milionů EUR v běžných cenách.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
3. Celkové zdroje jsou čerpány těmito způsoby:
a)
v rámci národních programů podle článku 7;
b)
v rámci akcí Unie podle článku 8;
c)
v rámci technické pomoci podle článku 9;
d)
v rámci mimořádné pomoci podle článku 10.
4. Rozpočet přidělený v rámci tohoto nástroje na akce Unie uvedená v článku 8 tohoto nařízení, na technickou pomoc podle článku 9 tohoto nařízení a na mimořádnou pomoc podle článku 10 tohoto nařízení je plněn v režimu přímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a) a nepřímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (23).
Rozpočet přidělený na národní programy uvedené v článku 7 tohoto nařízení je plněn v rámci sdíleného řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. b) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
5. Aniž jsou dotčeny pravomoci Evropského parlamentu a Rady, celkové zdroje se použijí takto:
a)
662 milionů EUR na národní programy členských států;
b)
342 milionů EUR na akce Unie, mimořádnou pomoc a technickou pomoc z podnětu Komise.
6. Každý členský stát vyčlení částky na národní programy uvedené v příloze III, a to následujícím způsobem:
a)
alespoň 20 % na akce týkající se specifických cílů uvedených v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a); a
b)
alespoň 10 % na akce týkající se specifických cílů uvedených v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b).
Členské státy se mohou od těchto minimálních procentuálních částek odchýlit, pokud budou v národních programech vysvětleny důvody, proč vyčlenění nižších částek neohrožuje dosažení příslušného cíle. Toto vysvětlení posoudí Komise v rámci jejího schvalování národních programů uvedených v čl. 7 odst. 2.
7. Společně s celkovými zdroji stanovenými pro nařízení (EU) č. 515/2014, představují celkové zdroje, jež jsou k dispozici pro tento nástroj, jak stanoví odstavec 1 tohoto článku, finanční krytí pro fond a jsou pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částkou během ročního rozpočtového procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení.
Článek 6
Zdroje na způsobilé akce v členských státech
1. 662 milionů EUR je přiděleno členským státům takto:
a)
30 % v poměru k celkovému počtu jejich obyvatel;
b)
10 % v poměru k rozloze jejich území;
c)
15 % v poměru k počtu cestujících a 10 % k tunám nákladu odbavených na jejich mezinárodních letištích a v námořních přístavech;
d)
35 % nepřímo úměrně k jejich hrubému domácímu produktu (standard kupní síly na obyvatele).
2. Referenčními hodnotami pro údaje uvedené v odstavci 1 jsou nejaktuálnější statistické údaje zveřejněné Komisí (Eurostatem) na základě údajů poskytnutých členskými státy v souladu s právem Unie. Referenčním dnem je 30. červen 2013. Částky vyčleněné pro národní programy vypočítané na základě kritérií podle odstavce 1 jsou stanoveny v příloze III.
Článek 7
Národní programy
1. Národní programy, které mají být vypracovány v rámci tohoto nástroje, a ty, které mají být vypracovány podle nařízení (EU) č. 515/2014 jsou předloženy Komisi jako jediný národní program pro fond, a to v souladu s článkem 14 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. V rámci národních programů, které má Komise přezkoumat a schválit podle článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014, členské státy v rámci cílů uvedených v článku 3 tohoto nařízení a se zohledněním výsledku politického dialogu uvedeného v článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014 usilují především o dosažení strategických priorit Unie uvedených v příloze I tohoto nařízení. Na údržbu unijních a vnitrostátních systémů informačních technologií přispívajících k dosažení cílů tohoto nařízení použijí členské státy maximálně 8 % celkové částky přidělené v rámci národních programů a maximálně 8 % této částky použijí i na akce ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím, kterými se provádějí strategické priority Unie uvedené v příloze I tohoto nařízení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 11 za účelem změny, doplnění nebo zrušení strategických priorit Unie uvedených v příloze I tohoto nařízení.
Článek 8
Akce Unie
1. Z podnětu Komise může být nástroj využíván k financování nadnárodních akcí nebo akcí, na nichž má Unie zvláštní zájem (dále jen „akce Unie“) a jež se týkají obecných, specifických a operačních cílů uvedených v článku 3.
2. Akce Unie jsou způsobilé k financování, pokud jsou v souladu s prioritami a iniciativami stanovenými na úrovni Unie, zejména těmi, které schválil Evropský parlament a Rada, v příslušných unijních strategiích, politických cyklech, programech a posouzeních hrozeb a rizik a podporují zejména:
a)
přípravné, monitorovací, administrativní a technické činnosti a vývoj hodnotícího mechanismu nutného k provádění politik v oblasti policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí;
b)
nadnárodní projekty, do nichž jsou zapojeny dva nebo více členských států či alespoň jeden členský stát a jedna třetí země;
c)
analytické, monitorovací a hodnotící činnosti, včetně posouzení hrozeb, rizik a dopadů, jež jsou podložené důkazy a jsou v souladu s prioritami a iniciativami stanovenými na úrovni Unie, zejména s těmi, které schválil Evropský parlament a Rada, a projektů monitorujících provádění práva Unie a plnění cílů politiky Unie v členských státech;
d)
projekty zaměřené na vytváření sítí, partnerství veřejného a soukromého sektoru, vzájemnou důvěru, porozumění a učení, určování a šíření osvědčených postupů a inovativních přístupů na úrovni Unie, vzdělávací a výměnné programy;
e)
projekty zaměřené na rozvoj metodických, zejména statistických nástrojů a postupů a společných ukazatelů;
f)
pořizování, údržbu nebo modernizaci technického vybavení, odborného zázemí, zabezpečeného zařízení, infrastruktury, souvisejících budov a systémů, zejména systémů informačních a komunikačních technologií a součástí těchto systémů na úrovni Unie, mimo jiné za účelem evropské spolupráce v oblasti kybernetické bezpečnosti a kyberkriminality, a to zejména s evropským centrem pro boj proti kyberkriminalitě;
g)
projekty zaměřené na zvyšování informovanosti o politikách a cílech Unie mezi zúčastněnými stranami a širokou veřejností, včetně institucionální komunikace týkající se politických priorit Unie;
h)
mimořádně inovativní projekty, jež rozvíjejí nové metody nebo využívají nové technologie s potenciálem jejich převedení do ostatních členských států, zejména projekty zaměřené na testování a validaci výsledků výzkumu v oblasti bezpečnosti financovaného Unií;
i)
studie a pilotní projekty.
3. V rámci cílů uvedených v článku 3 jsou z tohoto nástroje podporovány rovněž akce ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím, a to zejména:
a)
akce ke zlepšení policejní spolupráce a koordinace mezi donucovacími orgány, případně i s mezinárodními organizacemi, jež zahrnují společné vyšetřovací týmy a jiné formy přeshraničních společných operací, přístup k informacím, výměnu informací a interoperabilní technologie;
b)
akce zaměřené na vytváření sítí, vzájemnou důvěru, porozumění a učení, určování, výměnu a šíření know-how, zkušeností a osvědčených postupů, sdílení informací, sdílení poznatků o situaci a prognózy jejího vývoje, plánování pro nepředvídané události a interoperabilitu;
c)
pořizování, údržba nebo modernizace technického vybavení, včetně systémů informačních a komunikačních technologií a součástí těchto systémů;
d)
výměna, odborná příprava a vzdělávání zaměstnanců a odborníků příslušných orgánů, včetně jazykové přípravy;
e)
činnosti v oblasti zvyšování informovanosti, šíření informací a komunikace;
f)
posouzení hrozeb, rizik a dopadů;
g)
studie a pilotní projekty.
4. Akce Unie se provádějí v souladu s článkem 6 nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 9
Technická pomoc
1. Z podnětu nebo jménem Komise může být z nástroje poskytnut příspěvek ve výši až 800 000 EUR ročně na technickou pomoc pro fond v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. Z podnětu členského státu může být z nástroje financovány činnosti technické pomoci v souladu s článkem 20 nařízení (EU) č. 514/2014. Částka přidělená na technickou pomoc nesmí v období 2014-2020 překročit až 5 % celkové částky přidělené členskému státu navýšené o 200 000 EUR.
Článek 10
Mimořádná pomoc
1. Tento nástroj poskytuje finanční pomoc na řešení naléhavých a specifických potřeb v případě mimořádné situace ve smyslu definice v čl. 2 písm. j).
2. Mimořádná pomoc se provádí v souladu s mechanismem stanoveným v článcích 6 a 7 nařízení (EU) č. 514/2014.
KAPITOLA III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 3 je svěřena Komisi na dobu sedmi let od 21. května 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto sedmiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o období tří let, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem tohoto sedmiletého období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v čl. 7 odst. 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 7 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevyslovily námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 12
Použitelnost nařízení (EU) č. 514/2014
Na tento nástroj se použijí ustanovení nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 13
Zrušení
Rozhodnutí 2007/125/SVV se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Článek 14
Přechodná ustanovení
1. Tímto nařízením není dotčeno pokračování nebo změna, včetně úplného nebo částečného zrušení projektů až do jejich uzavření nebo finanční pomoci schválené Komisí na základě rozhodnutí 2007/125/SVV ani žádného jiného právního předpisu, který se na tuto pomoc vztahuje k 31. prosinci 2013.
2. Při rozhodování o spolufinancování z tohoto nástroje Komise přihlíží k opatřením, která mají finanční dopady v období tohoto spolufinancování a která byla přijata na základě rozhodnutí 2007/125/SVV před 20. květnem 2014.
3. Částky přidělené na závazky pro spolufinancování schválené Komisí mezi 1. lednem 2011 a 31. prosincem 2014, k nimž nejsou doklady požadované pro uzavření operací zaslány Komisi ve lhůtě pro předložení závěrečné zprávy, Komise automaticky uvolní ze závazku do 31. prosince 2017, přičemž vzniká povinnost neoprávněně vyplacené částky vrátit.
K částkám na operace, které byly pozastaveny z důvodu soudních řízení nebo správních řízení o opravném prostředku s odkladným účinkem, se při výpočtu výše částky, která se automaticky uvolňuje ze závazku, nepřihlíží.
4. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2015 zprávu hodnotící ex-post provádění rozhodnutí 2007/125/SVV během období 2007-2013.
Článek 15
Přezkum
Na základě návrhu Komise přezkoumá Evropský parlament a Rada toto nařízení do 30. června 2020.
Článek 16
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
UREDBA (EU) br. 513/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 16. travnja 2014.
o uspostavljanju, u okviru Fonda za unutarnju sigurnost, Instrumenta za financijsku potporu u području policijske suradnje, sprečavanja i suzbijanja kriminala i upravljanja krizama i stavljanju izvan snage Odluke Vijeća 2007/125/PUP
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 82. stavak 1., 84. i 87. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (1),
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Cilj Unije za osiguranje visoke razine sigurnosti na području slobode, sigurnosti i pravde na temelju članka 67. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) trebao bi biti postignut, između ostalog, mjerama za sprečavanje i suzbijanje kriminala kao i mjerama za koordinaciju i suradnju među tijelima za provedbu zakona i drugim nacionalnim tijelima država članica, uključujući Europol ili druga relevantna tijela Unije, i s relevantnim trećim zemljama i međunarodnim organizacijama.
(2)
Za ostvarivanje ovog cilja na razini Unije potrebno je poduzeti pojačana djelovanja za zaštitu ljudi i robe od sve većih transnacionalnih prijetnji te za podršku radu koji obavljaju nadležne vlasti država članica. Terorizam, organizirani kriminal, putujući kriminal, nezakonita trgovina drogom, korupcija, računalni kriminal, trgovanje ljudima i oružjem i dalje su, između ostalog, izazovi s kojima je suočena unutarnja sigurnost Unije.
(3)
Strategija unutarnje sigurnosti Europske unije („Strategija unutarnje sigurnosti”), koju je Vijeće usvojilo u veljači 2010., predstavlja zajednički program rada za rješavanje tih zajedničkih sigurnosnih pitanja. Komunikacija Komisije od 22. studenoga 2010. pod nazivom „Strategija unutarnje sigurnosti EU-a na djelu: pet koraka prema sigurnijoj Europi” pretvara načela i smjernice strategije u konkretne mjere tako što utvrđuje pet strateških ciljeva: prekinuti mreže međunarodnog kriminala, spriječiti terorizam i rješavati pitanja radikalizacije i privlačenja novih pristaša, podići stupanj sigurnosti građana i poduzeća u računalnom prostoru, ojačati sigurnost upravljanjem granicama i povećati otpornost Europe pri suočavanju s krizama i katastrofama.
(4)
Solidarnost među državama članicama, jasna podjela zadataka, poštovanje temeljnih prava i sloboda te vladavine prava kao,jasna usmjerenost na globalnu perspektivu i vezu te neophodnu usklađenost s vanjskom sigurnošću, trebala bi biti ključna načela koja usmjeravaju provedbu Strategije unutarnje sigurnosti.
(5)
Kako bi se promicala provedba Strategije unutarnje sigurnosti i osigurala njezina stvarnu primjenu, osnivanjem Fonda za unutarnju sigurnost („Fond”) i upravljanjem tim Fondom, države članice trebale bi dobiti odgovarajuću financijsku potporu Unije.
(6)
Fond bi trebao odražavati potrebu za sve većom fleksibilnošću i pojednostavljenjem uz istodobno poštovanje zahtjeva u smislu predvidljivosti i osiguravanje poštene i transparentne raspodjele sredstava radi ostvarivanja općih i specifičnih ciljeva iz ove Uredbe.
(7)
Učinkovitost mjera i kvaliteta trošenja čine vodeća načela u provedbi Fonda. Nadalje, Fond bi također trebalo provoditi na najučinkovitiji i korisnicima najprilagođeniji način.
(8)
U vrijeme štednje za politike Unije, nadilaženje gospodarskih problema zahtijeva novu fleksibilnost, inovativne organizacijske mjere, bolju upotrebu postojećih struktura i koordinaciju između institucija i agencija Unije i nacionalnih tijela i s trećim zemljama.
(9)
Postoji potreba da se do najveće moguće mjere poveća učinak Unijinog financiranja putem mobiliziranja, udruživanja i aktiviranja javnih i privatnih financijskih sredstava.
(10)
Cilj je ciklusa politike EU-a, kojeg je uspostavilo Vijeće 8. i 9. studenoga 2010., optimalnom suradnjom između relevantnih službi riješiti najveće prijetnje teškog i organiziranog kriminala Uniji na usklađen i metodičan način. Kako bi se podržala djelotvorna provedba ovog višegodišnjeg ciklusa, financiranje u okviru instrumenta uspostavljenog ovom Uredbom („Instrument”) treba koristiti sve moguće metode provedbe kako su određene u Uredbi (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća, (4) uključujući, prema potrebi, neizravnim upravljanjem, kako bi se osigurala pravodobna i učinkovita provedba aktivnosti i projekata.
(11)
Zbog pravnih posebnosti primjenjivih na glavu V. UFEU-a, Fond nije moguće osnovati kao jedinstven financijski instrument. Stoga bi Fond trebao biti osnovan kao sveobuhvatni okvir za financijsku potporu Unije na području unutarnje sigurnosti te uključivati Instrument kao i Instrument za financijsku potporu u području vanjskih granica i viza uspostavljen Uredbom (EU) br. 515/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (5). Taj bi sveobuhvatni okvir trebalo nadopuniti Uredbom (EU) br. 514/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (6).
(12)
Prekogranični kriminal poput trgovine ljudima i iskorištavanja nezakonitog useljavanja sa strane kriminalnih organizacija može se djelotvorno riješiti policijskom suradnjom.
(13)
Ukupna sredstva za ovu Uredbu i Uredbu (EU) br. 515/2014 zajedno određuju financijsku omotnicu za razdoblje trajanja Fonda u smislu točke 17. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, suradnji u proračunskim pitanjima te o dobrom financijskom upravljanju (7) predstavlja prioritetni referentni iznos za Europski parlament i Vijeće tijekom godišnjeg proračunskog postupka.
(14)
Rezolucijom Europskog parlamenta od 23. listopada 2013. o organiziranom kriminalu, korupciji i pranju novca priznaje se da je borba protiv organiziranog kriminala europski izazov i poziva na veću suradnju među državama članicama na području provedbe zakona budući da je djelotvorno rješavanje organiziranog kriminala od temeljne važnosti za zaštitu zakonitog gospodarstva od tipičnih kriminalnih aktivnosti poput pranja novca stečenog kriminalom.
(15)
Unutar sveobuhvatnog okvira Fonda, financijska pomoć osigurana Instrumentom treba podržavati policijsku suradnju, razmjenu informacija i pristup informacijama, sprečavanje kriminala, borbu protiv prekograničnog, teškog i organiziranog kriminala uključujući terorizam, korupciju, nezakonitu trgovinu drogom, ljudima i oružjem, iskorištavanje nezakonitog useljavanja, seksualno iskorištavanje djece, distribuciju slika dječjeg zlostavljanja i dječje pornografije, računalni kriminal, pranje novca stečenog kriminalom, zaštitu ljudi i kritične infrastrukture od događaja koji mogu ugroziti sigurnost te djelotvorno upravljanje rizicima i krizama koji mogu ugroziti sigurnost, uzimajući u obzir zajedničke politike (strategije, cikluse politika, programe i akcijske planove), zakonodavstvo i praktičnu suradnju.
(16)
Financijska pomoć na tim područjima trebala bi posebno podržavati djelovanja s ciljem promicanja zajedničkih prekograničnih operacija, pristupa informacijama, razmjene informacija i najbolje prakse, olakšane i sigurne komunikacije te koordinacije, i razmjene osoblja, analitičkih aktivnosti, praćenja i evaluacije, sveobuhvatnih procjena prijetnji i rizika u skladu s nadležnostima iznesenima u UFEU-u, podizanja svijesti, testiranja i ovjeravanja novih tehnologija, istraživanja na području sudske medicine,kupnje tehničke interoperabilne opreme i suradnje između država članica i relevantnih tijela Unije, uključujući Europol. Financijska pomoć na tim područjima treba podržati samo one mjere koje su usklađene s prioritetima i inicijativama određenima na razini Unije, a posebno onima koje su podržali Europski parlament i Vijeće.
(17)
Unutar sveobuhvatnog okvira strategije Unije za borbu protiv droge kojom se zagovara uravnotežen pristup utemeljen na istovremenom smanjenju u ponudi i potražnji, financijska pomoć omogućena ovim Instrumentom trebala bi podržati sve aktivnosti usmjerene na sprečavanje i borbu protiv trgovine drogom (smanjenje ponude), a posebno mjere kojima se cilja na proizvodnju, izradu, ekstrakciju, prodaju, prijevoz, uvoz i izvoz nezakonitih droga, uključujući posjed i kupnju u cilju nezakonite trgovine drogom.
(18)
Mjere u trećim zemljama i one koje se uz njih vezuju, a koje podupire Instrument, trebalo bi usvajati u sinergiji i u skladu s ostalim mjerama izvan Unije koje podupiru instrumenti Unije za vanjsku pomoć, kako geografski tako i tematski. Pri provedbi takvih mjera posebno bi trebalo težiti potpunoj usklađenosti s načelima i općim ciljevima vanjskog djelovanja i vanjske politike Unije vezanima uz dotičnu zemlju ili regiju, demokratska načela i vrijednosti, temeljne slobode i prava, vladavinu prava i suverenitet trećih zemalja. Mjere ne bi trebale biti usmjerene na podupiranje djelovanja izravno usmjerenih na razvoj te bi trebale, kada je to prikladno, upotpunjavati financijsku pomoć osiguranu putem instrumenata vanjske potpore. Također se treba tražiti usklađenost s humanitarnom politikom Unije, posebno kad je riječ o provedbi hitnih mjera.
(19)
Instrument bi trebalo primjenjivati poštujući u potpunosti prava i načela iz Povelje Europske unije o temeljnim pravima i međunarodne obveze Unije.
(20)
Sukladno članku 3. Ugovora o Europskoj uniji (UEU), Instrument treba podržavati aktivnosti koje osiguravaju zaštitu djece protiv nasilja, zlostavljanja, izrabljivanja i zanemarivanja. Instrument bi također trebao podržavati mjere sigurnosti i pomoći za djecu svjedoke i žrtve, posebno one koji su bez pratnje ili im je potrebno starateljstvo.
(21)
Instrument treba dopuniti i ojačati aktivnosti za razvoj suradnje između Europola ili drugih relevantnih tijela Unije i država članica kako bi se postigli ciljevi Instrumenta na području policijske suradnje, sprečavanja i suzbijanja kriminala i upravljanja krizama. To između ostalog znači da, pri izradi svojih nacionalnih programa, države članice trebaju uzeti u obzir informacijsku bazu podataka, analitičke alate i operativne i tehničke smjernice koje je razvio Europol, a posebno informacijski sustav Europola (EIS), mrežnu aplikaciju za sigurnu razmjenu informacija Europola (SIENA) i procjenu prijetnje teškog i organiziranog kriminala u EU-u (SOCTA).
(22)
Kako bi se osigurala jedinstvena provedba Fonda, sredstva Unije dodijeljena Instrumentu trebaju se provesti izravnim i neizravnim upravljanjem, u vezi s djelovanjem od posebnog interesa za Uniju („djelovanje Unije”), hitne i tehničke pomoći te zajedničkim upravljanjem nacionalnim programima i aktivnostima koje zahtijevaju administrativnu fleksibilnost.
(23)
Za sredstva provedena u okviru zajedničkog upravljanja, potrebno je osigurati da su nacionalni programi država članica usklađeni s prioritetima i ciljevima Unije.
(24)
Sredstva dodijeljena državama članicama za provedbu u okviru njihovih nacionalnih programa trebaju biti određena u ovoj Uredbi i podijeljena na temelju jasnih, objektivnih i mjerljivih kriterija. Ti kriteriji trebaju biti vezani za javna dobra koje države članice trebaju zaštititi te uz razinu njihove financijske sposobnosti osiguranja više razine unutarnje sigurnosti, poput broja stanovnika, površine i njihovog bruto domaćeg proizvoda. Osim toga, budući da SOCTA za 2013. ukazuje na prevladavajuću važnost morskih i zračnih luka kao ulaznih točaka kriminalnih organizacija za trgovinu ljudima i nezakonitom robom, određene osjetljivosti koje predstavljaju rute kriminala na tim vanjskim graničnim prijelazima trebaju se odraziti u distribuciji dostupnih materijala za djelovanja država članica putem kriterija koji se odnose na broj putnika i težinu tereta u međunarodnim zračnim i morskim lukama.
(25)
Kako bi ojačale solidarnost i podjelu odgovornosti za zajedničke politike, strategije i programe Unije, države članice trebalo bi poticati na korištenje dijela ukupnih sredstava raspoloživih za nacionalne programe da bi se ispunili strateški prioriteti Unije izloženi u Prilogu I. ovoj Uredbi. Za projekte koji ispunjavaju te prioritete doprinos Unije njihovim ukupnim prihvatljivim troškovima treba povećati na 90 % u skladu s Uredbom (EU) br. 514/2014.
(26)
Gornja granica sredstava koja ostaju na raspolaganju Uniji treba biti komplementarna sredstvima dodijeljenima državama članicama za provedbu njihovih nacionalnih programa. To će omogućiti Uniji da u danoj proračunskoj godini podrži mjere od posebnog interesa za Uniju, poput studija, testiranja i ovjeravanja novih tehnologija, transnacionalnih projekata, umrežavanja i razmjene najbolje prakse, praćenja provedbe odgovarajućih prava i politika Unije te djelovanja u vezi s trećim zemljama ili u njima. Mjere koje se podupiru trebaju biti u skladu s prioritetima određenima u odgovarajućim strategijama, programima, akcijskim planovima i procjenama rizika i prijetnji Unije.
(27)
Kako bi se doprinijelo postizanju općeg cilja Instrumenta, države članice trebaju osigurati da njihovi nacionalni programi uključuju mjere koje obuhvaćaju sve posebne ciljeve Instrumenta i da je dodjela sredstava ciljevima razmjerna izazovima i potrebama te da jamči postizanje ciljeva. U slučaju kada nacionalni program ne ispunjava jedan od posebnih ciljeva ili je dodjela sredstava ispod razine minimalnih postotaka utvrđenih ovom Uredbom, dotična država članica treba dati obrazloženje unutar programa.
(28)
Kako bi se ojačala sposobnost Unije da bez odlaganja reagira u situacijama koje prijete sigurnosti, trebalo bi biti moguće pružiti hitnu pomoć, u skladu s okvirom utvrđenim Uredbom (EU) br. 514/2014.
(29)
Financiranje iz proračuna Unije trebalo bi se usredotočiti na aktivnosti u kojima intervencija Unije, naspram mjera samih država članica, može rezultirati dodatnom vrijednošću. Budući da je Unija u boljem položaju od država članica za rješavanje prekograničnih situacija i za pružanje platforme za zajedničke pristupe, aktivnosti koje ispunjavaju uvjete za potporu iz ove Uredbe trebaju posebno doprinijeti jačanju nacionalnih sposobnosti te sposobnosti Unije, prekogranične suradnje i koordinacije, umrežavanja, obostranog povjerenja i razmjene informacija i najbolje prakse.
(30)
Kako bi se dopunile ili izmijenile odredbe ove Uredbe u vezi s definiranjem strateških prioriteta Unije, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi s izmjenom, dopunom ili brisanjem strateških prioriteta Unije koji su navedeni u toj Uredbi. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na razini stručnjaka. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.
(31)
Pri primjeni ove Uredbe, uključujući pri pripremi delegiranih akata, Komisija bi se trebala savjetovati sa stručnjacima iz svih država članica.
(32)
Komisija bi, u skladu s odgovarajućim odredbama Uredbe (EU) br. 514/2014, trebala nadzirati provedbu Instrumenta uz pomoć ključnih pokazatelja za provedbu evaluacije rezultata i učinaka. Ti pokazatelji, uključujući relevantne polazne vrijednosti, trebali bi pružiti najnižu osnovu za provedu evaluacije opsega u kojem su ostvareni ciljevi Instrumenta.
(33)
Radi mjerenja postignuća Fonda trebalo bi uspostaviti zajedničke pokazatelje u pogledu svakog posebnog cilja Instrumenta. Mjerenje ostvarivanja posebnih ciljeva putem zajedničkih pokazatelja ne čini provedbu djelovanja povezanih s time pokazateljima obvezatnom.
(34)
Odluku Vijeća 2007/125/PUP (8) trebalo bi staviti izvan snage podložno prijelaznim odredbama koje su određene u ovoj Uredbi.
(35)
S obzirom na to da ciljeve ove Uredbe, posebno jačanje koordinacije i suradnje među tijelima za provedbu zakona, sprečavanje i suzbijanje kriminala, zaštitu ljudi i kritične infrastrukture od događaja koji mogu ugroziti sigurnost te povećanje kapaciteta država članica i Unije da djelotvorno upravljaju rizicima i krizama koji mogu ugroziti sigurnost, ne mogu dostatno ostvariti države članice nego se oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. UEU-a. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(36)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženom UEU-u i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe te ona za nju nije obvezujuća niti se u njoj primjenjuje.
(37)
U skladu s člankom 3. Protokola br. 21 o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske u vezi s područjem slobode, sigurnosti i pravde, koji se nalazi u prilogu UEU-u i UFEU-u i ne dovodeći u pitanje članak 4. tog Protokola, Irska je priopćila svoju želju da sudjeluje u donošenju i primjeni ove Uredbe.
(38)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 21 o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske u pogledu područja slobode, sigurnosti i pravde, koji je priložen UEU-u i UFEU-u i ne dovodeći u pitanje članak 4. tog Protokola, Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u usvajanju ove Uredbe, ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.
(39)
Razdoblje primjene ove Uredbe potrebno je uskladiti s onim Uredbe Vijeća (EU, Euratom) br. 1311/2013 (9).Ova bi se Uredba stoga trebala primjenjivati od 1. siječnja 2014.,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODRDBE
Članak 1.
Svrha i područje primjene
1. Ovom se Uredbom uspostavlja Instrument za financijsku potporu u području policijske suradnje, sprečavanja i suzbijanja kriminala te upravljanja krizama („Instrument”) u okviru Fonda za unutarnju sigurnost („Fond”).
Zajedno s Uredbom (EU) br. 515/2014, ovom se Uredbom osniva Fond za razdoblje od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020.
2. Ovom se Uredbom utvrđuju:
(a)
ciljevi, prihvatljive mjere i strateški prioriteti za financijsku potporu u okviru ovog Instrumenta;
(b)
opći okvir za provedbu prihvatljivih mjera;
(c)
raspoloživa sredstva u okviru Instrumenta od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020. i njihova raspodjela.
3. Ovom se Uredbom predviđa primjena pravila određenih Uredbom (EU) br. 514/2014.
4. Instrument se neće primjenjivati na pitanja na koja se odnosi Program za pravosuđe kao što je navedeno u Uredbi (EU) br. 1382/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (10). Međutim, Instrument se može odnositi na mjere kojima je cilj poticati suradnju između pravosudnih tijela i tijela za provedbu zakona.
5. Teži se sinergiji, dosljednosti i komplementarnosti s drugim relevantnim financijskim instrumentima Unije, poput Mehanizma Unije za civilnu zaštitu uspostavljenog Odlukom 1313/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća (11), Obzora 2020. uspostavljenog Uredbom (EU) br. 1291/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (12), Trećeg višegodišnjeg programa djelovanja Unije u području zdravlja uspostavljenog Uredbom (EU) br. 282/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (13), Fonda Europske unije za solidarnosti instrumenata vanjske pomoći, Instrumenta pretpristupne pomoći (IPA II) uspostavljenog Uredbom (EU) br. 231/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (14), Instrumenta europskog susjedstva uspostavljenog Uredbom (EU) br. 232/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (15), Instrumenta za razvojnu suradnju uspostavljenog Uredbom (EU) br. 233/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (16), Partnerskog instrumenta za suradnju s trećim zemljama uspostavljenog Uredbom (EU) br. 234/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (17), Europskog instrumenta za demokraciju i ljudska prava uspostavljenog Uredbom (EU) br. 235/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (18) i Instrumenta za doprinos stabilnosti i miru uspostavljenog Uredbom (EU) br. 230/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (19). Djelovanja koja se financiraju u okviru ove Uredbe ne mogu primiti financijsku potporu za istu svrhu iz drugih financijskih instrumenata Unije.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„policijska suradnja” znači određene mjere i oblici suradnje koji uključuju sva nadležna tijela država članica kao što je navedeno u članku 87. UFEU-a;
(b)
„razmjena podataka i pristup informacijama” znači sigurno prikupljanje, pohrana, obrada, analiza i razmjena informacija relevantnih za ta tijela kao što je navedeno u članku 87. UFEU-a na području sprečavanja, otkrivanja, istrage i progona kaznenih djela, posebno prekograničnog, teškog i organiziranog kriminala;
(c)
„sprečavanje kriminala” znači sve mjere čija je namjena smanjiti ili doprinijeti smanjivanju kriminala i osjećaja nesigurnosti državljana, prema članku 2. stavku 2. Odluke Vijeća 2009/902/PUP (20);
(d)
„organizirani kriminal” znači kažnjivo ponašanje povezano sa sudjelovanjem u kriminalnoj organizaciji prema definiciji Okvirne odluke Vijeća 2008/841/PUP (21);
(e)
„terorizam” znači svako namjerno djelovanje i kazneno djelo prema definiciji iz Okvirne odluke Vijeća 2002/475/PUP (22);
(f)
„upravljanje rizicima i krizama” znači mjere procjene, sprečavanja, pripravnosti i upravljanja posljedicama terorizma, organiziranog kriminala i drugih rizika koji mogu ugroziti sigurnost;
(g)
„sprečavanje i pripravnost” znači mjere čiji je cilj sprečavanje i/ili smanjenje rizika vezanih uz moguće terorističke napade ili drugih rizika povezanih sa sigurnošću;
(h)
„upravljanje posljedicama” znači koordinacija djelovanja na nacionalnoj razini i/ili na razini Unije koja se poduzimaju kao reakcija na terorističke napade ili nesreće povezane sa sigurnošću i radi smanjenja njihovih učinaka;
(i)
„kritična infrastruktura” znači imovina, mreža, sustav ili njihov dio koji je neophodan za održavanje vitalnih društvenih funkcija, zdravlja, sigurnosti, zaštite, gospodarske ili socijalne dobrobiti ljudi, čiji bi poremećaj rada, povreda ili uništenje, kao posljedica neuspjelog održavanja tih funkcija, mogli imati znatan učinak u državi članici;
(j)
„hitna situacija” znači bilo koja nesreća povezana sa sigurnošću ili novonastala prijetnja koja ima ili može imati negativan učinak na sigurnost ljudi u jednoj ili više država članica.
Članak 3.
Ciljevi
1. Opći je cilj Instrumenta doprinijeti osiguravanju visoke razine sigurnosti u Uniji.
2. U okviru općeg cilja izloženog u 1. odlomku Instrument doprinosi, u skladu s prioritetima određenima u odgovarajućim strategijama, ciklusima politika, programima, procjenama rizika i prijetnji Unije, sljedećim posebnim ciljevima:
(a)
sprečavanju kriminala, suzbijanju prekograničnog, teškog i organiziranog kriminala uključujući terorizam te jačanju koordinacije i suradnje među tijelima za provedbu zakona i drugim nacionalnim tijelima država članica, uključujući Europol ili druga relevantna tijela Unije, i s relevantnim trećim zemljama i međunarodnim organizacijama;
(b)
povećanju kapaciteta država članica i Unije da djelotvorno upravljaju rizicima i krizama koji mogu ugroziti sigurnost te priprema zaštite i zaštita ljudi i kritične infrastrukture od terorističkih napada i ostalih događaja koji mogu ugroziti sigurnost.
Ostvarenje posebnih ciljeva Instrumenta evaluira se u skladu s člankom 55. stavkom 2. Uredbe br. 514/2014 upotrebom zajedničkih pokazatelja iz Priloga II. ovoj Uredbi i pokazatelja specifičnih za program uključenih u nacionalne programe.
3. Radi ostvarivanja ciljeva iz stavaka 1. i 2., Instrument doprinosi sljedećim operativnim ciljevima:
(a)
promicanju i razvoju mjera za jačanje sposobnosti država članica za sprečavanje i suzbijanje prekograničnih i teških kaznenih djela te organiziranog kriminala uključujući terorizam, posebno javno-privatnim partnerstvima, razmjenom informacija i najbolje prakse, pristupom informacijama, interoperabilnim tehnologijama, usporedivim statističkim podacima, primijenjenom kriminologijom, komuniciranjem s javnošću i podizanjem svijesti;
(b)
promicanju i razvoju administrativne i operativne koordinacije, suradnje, međusobnog razumijevanja i razmjene informacija među tijelima za provedbu zakona država članica, drugim nacionalnim tijelima, Europolu ili drugim odgovarajućim tijelima Unije i, po potrebi, s trećim zemljama i međunarodnim organizacijama;
(c)
promicanju i razvoju programa osposobljavanja, uključujući u pogledu tehničkih i profesionalnih vještina i poznavanja obveza u vezi poštovanja ljudskih prava i temeljnih sloboda, za provedbu europskih politika osposobljavanja, uključujući posebnim programima Unije za razmjenu na području provedbe zakona s ciljem poticanja istinske europske kulture na području pravosuđa i provedbe zakona;
(d)
promicanju i razvoju mjera, zaštite, mehanizama i najbolje prakse za rano prepoznavanje, zaštitu i podršku svjedocima i žrtvama kaznenih djela, uključujući žrtve terorizma, a posebno za djecu svjedoke i žrtve, posebno one koji su bez pratnje ili im je potrebno starateljstvo;
(e)
mjera za jačanje administrativnih i operativnih sposobnosti država članica za zaštitu kritične infrastrukture na svim područjima gospodarske aktivnosti, uključujući kroz javno-privatna partnerstva i bolju koordinaciju, suradnju, razmjenu i širenje znanja i stručnosti među državama unutar Unije i s relevantnim trećim zemljama;
(f)
sigurnih veza i djelotvorne koordinacije među postojećim sudionicima suradnje na području ranog upozorenja i krize specifičnih za pojedine sektore na razini Unije i na nacionalnoj razini, što uključuje situacijske centre kojima je cilj potaknuti brzu proizvodnju sveobuhvatnih i točnih pregleda u kriznim situacijama, koordinirati mjere odgovora i razmjenjivati javne, povjerljive i klasificirane podatke;
(g)
mjera za jačanje administrativnih i operativnih sposobnosti država članica i Unije s ciljem razvoja sveobuhvatnih procjena rizika, koje se temelje na dokazima te su u skladu s prioritetima i inicijativama određenima na razini Unije, posebno onima koje su podržali Europski parlament i Vijeće, što bi Uniji omogućilo razvoj integriranih pristupa utemeljenih na zajedničkim ocjenama kriznih situacija te veće međusobno razumijevanje različitih definicija razina prijetnji u državama članicama i partnerima.
4. Instrument također doprinosi financiranju tehničke pomoći na inicijativu država članica i Komisije.
5. Mjere koje se financiraju u okviru Instrumenta provode se uz potpuno poštovanje temeljnih prava i ljudskog dostojanstva. Posebno, djelovanja u potpunosti slijede odredbe Povelje Europske unije o temeljnim pravima, zakonodavstva Unije o zaštiti podataka te Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda.
Posebna se pažnja, kad god je to moguće, daje državama članicama pri provedbi djelovanja u cilju pružanja pomoći i zaštite osjetljivim osobama, posebno djeci i maloljetnicima bez pratnje.
Članak 4.
Prihvatljiva djelovanja u okviru nacionalnih programa
1. Unutar ciljeva iz članka 3. ove Uredbe, s obzirom na dogovorene zaključke političkog dijaloga predviđene člankom 13. Uredbe (EU) br. 514/2014 te u skladu s ciljevima nacionalnih programa iz članka 7. ove Uredbe, Instrument podržava djelovanja u državama članicama, a posebno ona sa sljedećeg popisa:
(a)
djelovanja s ciljem poboljšanja policijske suradnje i koordinacije među tijelima za provedbu zakona država članica, uključujući s relevantnim tijelima Unije i između njih, a posebno se to odnosi na Europol i Eurojust, zajedničke istražiteljske timove i sve ostale oblike prekograničnih zajedničkih pothvata, pristup informacijama i njihovu razmjenu te interoperabilne tehnologije;
(b)
projekte koji promiču umrežavanje, javno-privatna partnerstva, obostrano povjerenje, razumijevanje i učenje, utvrđivanje, razmjenu i širenje znanja, iskustva i najbolje prakse, razmjenu informacija, zajedničku svjesnost o situaciji i predviđanje, planiranje u slučaju nužde i interoperabilnost;
(c)
analitičke, nadzorne i evaluacijske aktivnosti, uključujući studije i procjene prijetnji, rizika i učinka koje se temelje na dokazima te su u skladu s prioritetima i inicijativama određenima na razini Unije, posebno onima koje su podržali Europski parlament i Vijeće;
(d)
aktivnosti podizanja svijesti, širenja informacija i komunikacije;
(e)
nabavu, održavanje IT sustava Unije te IT sustava država članica koji doprinose ostvarenju ciljeva ove Uredbe i/ili daljnje unapređenje IT sustava i tehničke opreme, uključujući testiranje kompatibilnosti sustava, sigurnih objekata, infrastruktura, povezanih objekata i sustava, posebno sustava informacijskih i komunikacijskih tehnologija(ICT) i njegovih komponenata, uključujući one namijenjene europskoj suradnji na računalnoj sigurnosti i računalnom kriminalu, posebno u okviru Europskog centra za računalni kriminal;
(f)
razmjenu, osposobljavanje i obrazovanje osoblja i stručnjaka iz relevantnih nadležnih tijela, uključujući jezično usavršavanje i zajedničke vježbe ili programe;
(g)
mjere za provedbu, prijenos, testiranje i odobravanje novih metodologija ili tehnologija, uključujući pilot-projekte i daljnje mjere za projekte na području istraživanja sigurnosti koje financira Unija.
2. Unutar ciljeva navedenih u članku 3., Instrument također može podržavati sljedeće mjere koje se odnose na treće zemlje:
(a)
djelovanja s ciljem poboljšanja policijske suradnje i koordinacije među tijelima za provedbu zakona država članica, uključujući zajedničke istražiteljske timove i sve ostale oblike prekograničnih zajedničkih pothvata, pristup informacijama i njihovu razmjenu te interoperabilne tehnologije;
(b)
umrežavanje, obostrano povjerenje, razumijevanje i učenje, utvrđivanje, razmjenu i širenje znanja, iskustva i najbolje prakse, razmjenu informacija, zajedničku svjesnost o situaciji i predviđanje, planiranje u slučaju nužde i interoperabilnost;
(c)
razmjenu, osposobljavanje i obrazovanje osoblja i stručnjaka iz relevantnih nadležnih tijela.
Komisija i države članice, zajedno s Europskom službom za vanjsko djelovanje, osiguravaju koordinaciju kad je riječ o mjerama u trećim zemljama i vezanima za njih, kao što je utvrđeno u članku 3. stavku 5 Uredbe (EU) br. 514/2014.
POGLAVLJE II.
FINANCIJSKI I PROVEDBENI OKVIR
Članak 5.
Ukupna sredstva i provedba
1. Ukupna sredstva za provedbu Instrumenta iznose 1 004 milijuna eura u važećim cijenama.
2. Godišnja proračunska sredstva za Fond odobravaju Europski parlament i Vijeće u granicama višegodišnjeg financijskog okvira.
3. Ukupna sredstva provest će se sljedećim mjerama:
(a)
nacionalnim programima, u skladu s člankom 7.;
(b)
djelovanjima Unije u skladu s člankom 8.;
(c)
tehničkom pomoći u skladu s člankom 9.;
(d)
hitnom pomoći u skladu s člankom 10.
4. Sredstva dodijeljena u okviru Instrumenta djelovanju Unije iz članka 8. ove Uredbe, tehničkoj pomoći iz članka 9. i hitnoj pomoći iz članka 10. ove Uredbe provode se izravnim i neizravnim upravljanjem u skladu s člankom 58. stavkom 1. točkama (a)i (c) Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (23).
Sredstva dodijeljena nacionalnim programima iz članka 7. ove Uredbe provode se podijeljenim upravljanjem u skladu s člankom 58. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
5. Ne dovodeći u pitanje nadležnosti Europskog parlamenta i Vijeća, ukupna sredstva koristit će se na sljedeći način:
(a)
662 milijuna eura za nacionalne programe država članica;
(b)
342 milijuna eura za mjere Unije te hitnu i tehničku pomoć na inicijativu Komisije.
6. Svaka država članica raspodjeljuje iznose za nacionalne programe iz Priloga III. na sljedeći način:
(a)
najmanje 20 % za djelovanja koja se odnose na posebne ciljeve iz članka 3. stavka 2. prvog podstavka točke (a); i
(b)
najmanje 10 % za djelovanja koja se odnose na posebne ciljeve iz članka 3. stavka 2. prvog podstavka točke (b).
Države članice mogu odstupiti od tog minimalnog postotka ako u nacionalne programe uključe obrazloženje o tome zašto dodjela sredstava ispod te razine ne ugrožava ostvarenje predmetnog cilja. Komisija će u okviru svog odobrenja nacionalnih programa iz članka 7. stavka 2. ocijeniti to obrazloženje.
7. Zajedno s ukupnim sredstvima određenima za Uredbu (EU) br. 515/2014, ukupna sredstva za Instrument, utvrđena stavkom 1. ovog članka, financijska su omotnica Fonda i predstavljaju prioritetni referentni okvir u smislu točke 17. Međuinstitucionalnog sporazuma između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, suradnji u pitanjima proračuna i o dobrom financijskom upravljanju, za Europski parlament i Vijeće tijekom godišnjeg proračunskog postupka.
Članak 6.
Sredstva za prihvatljive mjere u državama članicama
1. 662 milijuna eura dodjeljuje se državama članicama na sljedeći način:
(a)
30 % razmjerno ukupnom broju stanovnika tih država članica;
(b)
10 % razmjerno ukupnoj veličini državnog područja tih država članica;
(c)
15 % razmjerno broju putnika i 10 % razmjerno tonama tereta u međunarodnom zračnom i pomorskom prometu;
(d)
35 % obrnuto razmjerno njihovom bruto domaćem proizvodu (standard kupovne moći po stanovniku).
2. Referentne brojke za podatke navedene u stavku 1. posljednji su statistički podaci koje objavi Komisija (Eurostat) na temelju podataka dobivenih od država članica u skladu s pravom Unije. Referentni datum je 30. lipnja 2013. Sredstva dodijeljena nacionalnim programima izračunata na temelju kriterija spomenutih u stavku 1. određena su u Prilogu III.
Članak 7.
Nacionalni programi
1. Nacionalni program koji treba izraditi u okviru Instrumenta i program koji treba izraditi u okviru Uredbe (EU) br. 515/2014 predstavljaju se Komisiji kao jedinstveni nacionalni program za Fond, u skladu s člankom 14. Uredbe (EU) br. 514/2014.
2. U okviru nacionalnih programa koje treba ispitati i odobriti Komisija u skladu s člankom 14. Uredbe (EU) br. 514/2014, države članice, u okviru ciljeva iz članka 3. ove Uredbe, posebno rade na projektima koji se bave strateškim prioritetima Unije navedenima u Prilogu I. ovoj Uredbi, uzimajući u obzir rezultat političkog dijaloga iz članka 13. Uredbe (EU) br. 514/2014. Države članice ne koriste više od 8 % svojih ukupnih sredstava iz nacionalnog programa za održavanje IT sustava Unije i nacionalnih IT sustava doprinoseći tako ostvarenju ciljeva ove Uredbe i ne više od 8 % za djelovanja u vezi s ili u trećim zemljama kojima se provode strateški prioriteti Unije navedeni u Prilogu I. ovoj Uredbi.
3. Komisija, u skladu s člankom 11., ima ovlast donošenja delegiranih akata radi izmjene, dopune ili brisanja strateških prioriteta Unije navedenih u Prilogu I. ovoj Uredbi.
Članak 8.
Djelovanja Unije
1. Na inicijativu Komisije, Instrument može služiti financiranju transnacionalnih djelovanja ili djelovanja od posebnog interesa za Uniju („djelovanje Unije”) u vezi s općim, specifičnim i operativnim ciljevima iz članka 3.
2. Da bi djelovanja Unije bila prihvatljiva za financiranje trebaju biti u skladu s prioritetima i inicijativama određenima na razini Unije, posebno onima koje su podržali Europski parlament i Vijeće, u odgovarajućim strategijama, ciklusima politika, programima, procjenama rizika i prijetnji Unije te posebno podržavati sljedeće:
(a)
pripremne, nadzorne, administrativne i tehničke aktivnosti te razvoj mehanizma za evaluaciju potrebnog za provedbu politika o policijskoj suradnji, sprečavanju i suzbijanju kriminala i upravljanju krizom;
(b)
transnacionalne projekte koji uključuju dvije ili više država članica ili barem jednu državu članicu i treću zemlju;
(c)
analitičke, nadzorne i evaluacijske aktivnosti, uključujući studije i procjene prijetnji, rizika i učinka koje se temelje na dokazima te su u skladu s prioritetima i inicijativama određenima na razini Unije, posebno onima koje su podržali Europski parlament i Vijeće te projekte za praćenje provedbe prava Unije i ciljeva politike Unije u državama članicama;
(d)
projekte koji promiču umrežavanje, javno-privatna partnerstva, uzajamno povjerenje, razumijevanje i učenje, utvrđivanje, razmjenu i širenje najbolje prakse te inovativne pristupe na razini Unije, osposobljavanje i programe razmjene;
(e)
projekte koji promiču razvoj metodoloških, posebno statističkih, alata i metoda te zajedničkih pokazatelja;
(f)
nabavu, održavanje i/ili daljnje unapređenje tehničke opreme, stručnog znanja, sigurnih objekata, infrastruktura, povezanih objekata i sustava, posebno sustava informacijskih i komunikacijskih tehnologija i njihovih komponenata na razini Unije, uključujući one namijenjene europskoj suradnji na računalnoj sigurnosti i računalnom kriminalu, posebno u okviru Europskog centra za računalni kriminal;
(g)
projekte za podizanje svijesti o politikama i ciljevima Unije među zainteresiranim stranama i širom javnosti, uključujući institucionalnu komunikaciju o političkim prioritetima Unije;
(h)
posebno inovativne projekte za razvoj novih metoda i/ili upotrebu novih tehnologija kod kojih postoji mogućnost prijenosa u druge države članice, a pogotovo projekte koji testiraju i odobravaju ishode projekata na području istraživanja sigurnosti koje financira Unija;
(i)
studije i pilot-projekte.
3. Unutar ciljeva navedenih u članku 3., Instrument također podržava mjere koje se odnose na treće zemlje ili se provode u njima, a posebno sljedeće:
(a)
djelovanja s ciljem poboljšanja policijske suradnje i koordinacije među tijelima za provedbu zakona država članica i, gdje je to primjenjivo, međunarodne organizacije, uključujući zajedničke istražiteljske timove i sve ostale oblike prekograničnih zajedničkih pothvata, pristup informacijama i njihovu razmjenu te interoperabilne tehnologije;
(b)
umrežavanje, obostrano povjerenje, razumijevanje i učenje, utvrđivanje, razmjenu i širenje znanja, iskustva i najbolje prakse, razmjenu informacija, zajedničku svjesnost o situaciji i predviđanje, planiranje u slučaju nužde i interoperabilnost;
(c)
nabavu, održavanje, i/ili daljnje unapređenje tehničke opreme, uključujući sustave informacijskih i komunikacijskih tehnologija i njihovih komponenata;
(d)
razmjenu, osposobljavanje i obrazovanje osoblja i stručnjaka iz relevantnih nadležnih tijela, uključujući jezično usavršavanje;
(e)
aktivnosti podizanja svijesti, širenja informacija i komunikacije;
(f)
procjene prijetnji, rizika i učinka;
(g)
studije i pilot-projekte.
4. Mjere Unije provode se u skladu s člankom 6. Uredbe (EU) br. 514/2014.
Članak 9.
Tehnička pomoć
1. Na inicijativu ili u ime Komisije Instrument Fondu može doprinijeti s do 800 000 eura godišnje za tehničku pomoć u skladu s člankom 9. Uredbe (EU) br. 514/2014.
2. Na inicijativu države članice Instrumentom se mogu financirati aktivnosti tehničke pomoći u skladu s člankom 20. Uredbe (EU) br. 514/2014. Iznos koji je namijenjen za tehničku pomoć za razdoblje 2014.-2020. Ne premašuje zbroj 5 % od ukupnog iznosa dodijeljenog državi članici plus 200 000 EUR.
Članak 10.
Hitna pomoć
1. Instrument pruža financijsku pomoć za rješavanje hitnih i posebnih potreba u hitnim situacijama, prema definiciji iz članka 2. točke (j).
2. Hitna pomoć provodi se u skladu s mehanizmom utvrđenim u člancima 6. i 7. Uredbe (EU) br. 514/2014.
POGLAVLJE III.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 11.
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenim u ovom članku.
2. Ovlast usvajanja delegiranih akata iz članka 7. stavka 3. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od sedam godina počevši od 21. svibnja 2014. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije kraja razdoblja od sedam godina. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblje od tri godine, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja sedmogodišnjeg razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 7. stavka 3. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 7. stavka 3. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 12.
Primjenjivost Uredbe (EU) br. 514/2014
Odredbe Uredbe (EU) br. 514/2014 primjenjuju se na Instrument.
Članak 13.
Stavljanje izvan snage
Odluka 2007/125/PUP stavlja se izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2014.
Članak 14.
Prijelazne odredbe
1. Ova Uredba ne utječe na nastavak ili izmjenu, uključujući potpuno ili djelomično ukidanje projekata sve do njihova zaključenja, ili financijske pomoći koje je Komisija odobrila na temelju Odluke 2007/125/PUP ili bilo kojeg drugog propisa koji se primjenjuje na tu pomoć na dan 31. prosinca 2013.
2. Pri donošenju odluka o sufinanciranju u okviru Instrumenta, Komisija u obzir uzima mjere usvojene na temelju Odluke 2007/125/PUP prije 20. svibnja 2014. koje imaju financijske posljedice tijekom razdoblja obuhvaćenog sufinanciranjem.
3. Iznosi dodijeljeni za sufinanciranje koje je u razdoblju između 1. siječnja 2011. i 31. prosinca 2014. odobrila Komisija, a za koje joj dokumenti potrebni za zaključenje operacija nisu podneseni prije isteka roka za podnošenje završnog izvješća, Komisija automatski opoziva do 31. prosinca 2017., što dovodi do povrata nepropisno isplaćenih iznosa.
Iznosi povezani s operacijama koje su suspendirane zbog sudskog postupka ili upravnih žalbi koje imaju suspenzivni učinak neće se uzimati u obzir pri izračunu automatski opozvanog iznosa.
4. Komisija do 31. prosinca 2015. podnosi Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o naknadnoj evaluaciji Odluke 2007/125/PUP za razdoblje od 2007.-2013.
Članak 15.
Preispitivanje
Na temelju prijedloga Komisije, Europski parlament i Vijeće preispituju ovu Uredbu do 30. lipnja 2020.
Članak 16.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje od 1. siječnja 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 16. travnja 2014.