SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2013/54/EU
ze dne 20. listopadu 2013
o některých povinnostech státu vlajky ohledně souladu s Úmluvou o práci na moři z roku 2006 a jejího prosazování
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Činnost Unie v oblasti námořní dopravy se mimo jiné zaměřuje na zlepšování životních a pracovních podmínek námořníků, ochrany a bezpečnosti na moři a předcházení znečištění způsobenému námořními nehodami.
(2)
Unie si je vědoma skutečnosti, že většina nehod na moři je způsobená přímo lidským faktorem, zejména únavou.
(3)
Jedním z hlavních cílů politiky námořní bezpečnosti Unie je odstranit nevyhovující námořní dopravu.
(4)
Dne 23. února 2006 přijala Mezinárodní organizace práce Úmluvu o práci na moři z roku 2006 (dále jen „úmluva z roku 2006“), jejímž cílem je vytvořit jednotný, soudržný a aktualizovaný nástroj, který by rovněž zahrnoval základní zásady obsažené v dalších mezinárodních úmluvách o práci.
(5)
Podle článku VIII úmluvy z roku 2006 tato vstoupí v platnost 12 měsíců ode dne, kdy byla zaregistrována ratifikace alespoň 30 členských států Mezinárodní organizace práce s celkovým podílem na světové hrubé prostornosti plavidel ve výši 33 %. Tato podmínka byla splněna dne 20. srpna 2012 a úmluva z roku 2006 tedy vstupuje v platnost dne 20. srpna 2013.
(6)
Rozhodnutí Rady 2007/431/ES (3) zmocnilo členské státy, aby úmluvu z roku 2006 ratifikovaly. Členské státy se naléhavě vyzývají, aby ji ratifikovaly co nejdříve.
(7)
Úmluva z roku 2006 stanoví minimální celosvětové normy s cílem zajistit pro všechny námořníky právo na důstojné životní a pracovní podmínky bez ohledu na jejich státní příslušnost a vlajku lodě, na níž slouží, aby se vytvořily rovné podmínky pro všechny.
(8)
Různé části úmluvy z roku 2006 jsou zapracovány do jednotlivých nástrojů Unie, a to jak ohledně povinností státu vlajky, tak ohledně povinností přístavních států. Cílem této směrnice je zavést některá ustanovení o souladu a prosazování stanovená v hlavě 5 úmluvy z roku 2006 pro účely těch částí úmluvy z roku 2006, pro něž ještě nebyla ustanovení o souladu a prosazování přijata. Tyto části odpovídají prvkům, které jsou stanoveny v příloze směrnice Rady 2009/13/ES (4).
(9)
Směrnicí 2009/13/ES se provádí dohoda k Úmluvě o práci na moři z roku 2006 uzavřená Svazem provozovatelů námořních plavidel Evropského společenství (ECSA) a Evropskou federací pracovníků v dopravě (dále jen „dohoda“) připojená k uvedené směrnici. Směrnice 2009/13/ES by neměla být touto směrnicí dotčena a měla by proto zajistit soulad s příznivějšími ustanoveními práva Unie v souladu s uvedenou směrnicí.
(10)
Ačkoli směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/21/ES (5) upravuje povinnosti státu vlajky začleněním dobrovolného systému auditu členských států Mezinárodní námořní organizace (IMO) do právních předpisů Unie a zavedením certifikace kvality vnitrostátních námořních orgánů, samostatná směrnice zahrnující normy pro práci na moři by byla vhodnější a jasněji by zohlednila jednotlivé cíle a postupy, přičemž by jí nebyla dotčena směrnice 2009/21/ES.
(11)
Směrnice 2009/21/ES se použije na úmluvy IMO. V každém případě by mohly členské státy vypracovat, zavést a udržovat systém řízení kvality týkající se operativních částí činností námořní správy prováděné státem vlajky, na které se vztahuje oblast působnosti této směrnice.
(12)
Členské státy by měly zajistit účinné plnění svých povinností států vlajky, pokud jde o to, aby lodě plující pod jejich vlajkou prováděly příslušné části úmluvy z roku 2006. Při vytváření účinného systému mechanismů kontroly dodržování předpisů, včetně inspekcí, by členský stát ve vhodných případech mohl udělit oprávnění veřejným orgánům nebo jiným organizacím ve smyslu pravidla 5.1.2 úmluvy z roku 2006 a za podmínek v něm stanovených.
(13)
V čl. 2 odst. 3 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 (6) se stanoví, že působnost Evropské agentury pro námořní bezpečnost zahrnuje jako hlavní úkol spolupráci agentury s členskými státy a poskytování na jejich žádost, vhodných informací za účelem podpory kontrol uznaných subjektů jednajících jménem daného členského státu, aniž jsou dotčena práva a povinnosti státu vlajky.
(14)
Jelikož cílů této směrnice nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu a účinků uvedeného opatření, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.
(15)
Použití této směrnice by za žádných okolností nemělo vést ke snížení stávající úrovně ochrany námořníků podle práva Unie,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět
Tato směrnice stanoví pravidla, která mají zajistit, aby členské státy účinně plnily své povinnosti jakožto státy vlajky, pokud jde o provádění příslušných částí úmluvy z roku 2006. Touto směrnicí nejsou dotčeny směrnice 2009/13/ES a 2009/21/ES ani žádné vyšší standardy pro životní a pracovní podmínky námořníků v nich stanovené.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se kromě příslušných definic stanovených v příloze směrnice 2009/13/ES rozumí:
„příslušnými částmi úmluvy z roku 2006“ ty části úmluvy z roku 2006, jejichž obsah se považuje za odpovídající ustanovením v příloze směrnice 2009/13/ES.
Článek 3
Kontrola dodržování
1. Členské státy zajistí zavedení účinných a vhodných mechanismů vymáhání a kontroly dodržování předpisů, včetně inspekcí v intervalech stanovených v úmluvě z roku 2006, s cílem zajistit, aby životní a pracovní podmínky námořníků na lodích plujících pod jejich vlajkou neustále splňovaly požadavky příslušných částí úmluvy z roku 2006.
2. Pokud jde o lodě s nižší hrubou prostorností než 200 nepoužívané k mezinárodní plavbě, mohou členské státy po konzultaci s příslušnými organizacemi provozovatelů námořních plavidel a námořníků podle čl. II odst. 6 úmluvy z roku 2006 rozhodnout o úpravě mechanismů kontroly dodržování předpisů, včetně inspekcí, a zohlednit tak specifické podmínky týkající se takových lodí.
3. Při plnění svých povinností podle tohoto článku mohou členské státy, pokud je to vhodné, povolit veřejným orgánům nebo jiným organizacím (včetně organizací jiných členských států, pokud s tím tyto státy souhlasí), u nichž mají za to, že disponují dostatečnou kapacitou a jsou odpovědné a nezávislé, aby inspekce prováděly. V každém případě zůstává členský stát plně odpovědný za provádění inspekcí životních a pracovních podmínek dotčených námořníků na lodích plujících pod vlajkou daného členského státu. Tímto ustanovením není dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES (7).
4. Členské státy stanoví jasné cíle a normy vztahující se na správu jejich systému inspekcí, jakož i vhodné celkové postupy pro posuzování toho, do jaké míry se daří tyto cíle a normy plnit.
5. Každý členský stát zajistí, aby námořníci na palubách lodí plujících pod vlajkou daného členského státu měli přístup ke kopii dohody. Tento přístup lze zajistit elektronicky.
Článek 4
Pracovníci odpovědní za kontrolu dodržování předpisů
1. Členské státy zajistí, aby pracovníci, včetně pracovníků orgánů nebo jiných organizací („uznané subjekty“ ve smyslu dohody z roku 2006), zmocnění provádět inspekce v souladu s čl. 3 odst. 3 a odpovědní za ověřování řádného provádění příslušných částí úmluvy z roku 2006 měli odbornou přípravu, kvalifikaci, mandát, úplnou pravomoc, statut a nezávislost nezbytné nebo žádoucí k ověřování a zajišťování souladu s příslušnými částmi úmluvy z roku 2006. V souladu s úmluvou z roku 2006 mohou být inspektoři zmocněni přijímat odpovídající kroky zakazující dané lodi opustit přístav až do přijetí nezbytných opatření.
2. Jakékoli zmocnění týkající se inspekcí musí uznaný subjekt opravňovat přinejmenším k tomu, aby mohl vyžadovat nápravu nedostatků, které zjistí v životních a pracovních podmínkách námořníků, a provádět v tomto ohledu inspekce na žádost státu přístavu.
3. Každý členský stát zavede:
a)
systém pro zajištění odpovídající činnosti prováděné uznanými subjekty, který zahrne informace o všech platných vnitrostátních právních a správních předpisech a příslušných mezinárodních nástrojích a
b)
postupy pro komunikaci s těmito subjekty a pro dohled nad nimi.
4. Každý členský stát poskytne Mezinárodnímu úřadu práce aktuální seznam všech uznaných subjektů, které jsou zmocněny jednat jeho jménem, a tento seznam průběžně aktualizuje. V tomto seznamu jsou přesně uvedeny úkoly, k jejichž výkonu jsou uznané subjekty zmocněny.
Článek 5
Postupy projednávání stížností na lodi, řešení stížností a nápravná opatření
1. Každý členský stát zajistí, aby jeho právní či správní předpisy stanovily vhodné postupy projednání stížnosti na lodi.
2. Pokud členský stát obdrží stížnost, kterou nepovažuje za zjevně neopodstatněnou, nebo získá důkaz, že loď, která pluje pod jeho vlajkou, nesplňuje požadavky příslušných částí úmluvy z roku 2006, nebo že opatření, kterými se směrnice provádí, vykazují vážné nedostatky, přijme tento členský stát nezbytná opatření k prošetření dané záležitosti a zajistí, aby byla přijata opatření k nápravě veškerých zjištěných nedostatků.
3. Pracovníci zabývající se stížnostmi, nebo pracovníci, kteří se o stížnostech dozvědí, musí se zdrojem jakékoliv stížnosti poukazující na nebezpečí nebo nedostatky ve vztahu k životním a pracovním podmínkám námořníků nebo na porušení právních a správních předpisů zacházet jako s důvěrným a provozovateli lodě, jeho zástupci či rejdaři nesmí naznačit, že inspekce byla provedena na základě takové stížnosti.
Článek 6
Zprávy
1. Komise zahrne do svých zpráv, které má vypracovávat podle článku 9 směrnice 2009/21/ES, záležitosti spadající do oblasti působnosti této směrnice.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění a uplatňování pravidla 5.3 úmluvy z roku 2006 ohledně povinností spojených s poskytováním pracovních sil nejpozději do 31. prosince 2018. Je-li to vhodné, může zpráva zahrnovat návrhy opatření za účelem podpory životních a pracovních podmínek v odvětví námořní dopravy.
Článek 7
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2015. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsoby odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních opatření vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 8
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 9
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 20. listopadu 2013.
DIREKTIVA 2013/54/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 20. studenoga 2013.
o nekim nadležnostima države zastave za usklađivanje s Konvencijom o radu pomoraca i njezinu provedbu, 2006.
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 100. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Djelovanje Unije u području pomorskog prometa ima za cilj, inter alia, poboljšanje uvjeta života i rada pomoraca na brodu, sigurnost plovidbe i sigurnosnu zaštitu na moru,te sprečavanje onečišćenja uzrokovanog pomorskim nesrećama.
(2)
Unija je svjesna činjenice da je većina nesreća na moru izravno uzrokovana ljudskim faktorom, posebice umorom.
(3)
Jedan od glavnih ciljeva politike sigurnosti plovidbe Unije jest iskorjenjivanje podstandardnog brodarstva.
(4)
Međunarodna organizacija rada (ILO) je 23. veljače 2006., želeći stvoriti jedinstveni, koherentni i suvremeni instrument koji također obuhvaća temeljna načela iz drugih međunarodnih konvencija o radu usvojila Konvenciju o radu pomoraca iz 2006. (MLC 2006.).
(5)
U skladu s njezinim člankom VIII., MLC 2006. će stupiti na snagu 12 mjeseci nakon što je svoje ratifikacije pri Međunarodnoj organizaciji rada registriralo najmanje 30 članica čiji ukupni udjel u svjetskoj bruto tonaži iznosi 33 %. Taj je uvjet ispunjen 20. kolovoza 2012., te je MLC 2006. stoga stupio na snagu 20. kolovoza 2013.
(6)
Odlukom Vijeća 2007/431/EZ (3) države članice ovlaštene su za ratifikaciju MLC-a 2006. Države članice se pozivaju da ju ratificiraju u najkraćem mogućem roku.
(7)
MLC 2006. postavlja minimalne globalne standarde kako bi osigurao pravo svih pomoraca na pristojne uvjete života i rada, neovisno o njihovu državljanstvu i neovisno o zastavi broda na kojem plove te radi uspostave jednakih uvjeta rada u pomorskoj industriji.
(8)
Različiti dijelovi MLC-a 2006. uvedeni su u različite instrumente Unije, kako u vezi obveza države zastave tako i u vezi obveza države luke. Cilj je ove Direktive uvesti određene odredbe o sukladnosti i provedbi predviđene glavom 5. MLC-a 2006. u pogledu onih dijelova MLC-a 2006. za koje potrebne odredbe o sukladnosti i provedbi još nisu donesene. Ti dijelovi odgovaraju elementima iz Priloga Direktivi Vijeća 2009/13/EZ (4).
(9)
Direktivom 2009/13/EZ provodi se Sporazum koji su sklopili Udruženje brodovlasnika Europske zajednice (ECSA) i Europski savez transportnih radnika (ETF) o Konvenciji o radu pomoraca iz 2006. („Sporazum”), priložen toj Direktivi. Ova Direktiva ne dovodi u pitanje odredbe Direktive 2009/13/EZ i stoga bi trebala osigurati usklađivanje s povoljnijim odredbama prava Unije u skladu s tom Direktivom.
(10)
Iako Direktiva 2009/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5) uređuje nadležnosti države zastave uključivanjem dobrovoljnog programa pregleda država članica IMO-a u pravo Unije te uvođenjem potvrde o kvaliteti nacionalnih pomorskih tijela, zasebna direktiva koja obuhvaća pomorske standarde rada bila bi prikladnija i jasnije bi odražavala različite svrhe i postupke, ne utječući na Direktivu 2009/21/EZ.
(11)
Direktiva 2009/21/EZ primjenjuje se na konvencije IMO-a. U svakom slučaju, države članice mogle bi razviti, primijeniti i održavati sustav upravljanja kvalitetom za operativne dijelove aktivnosti njihove pomorske uprave u vezi s poslovima države zastave koji su obuhvaćeni područjem primjene ove Direktive.
(12)
Države članice trebale bi osigurati uspješno izvršavanje svojih obveza kao države zastave s obzirom na provedbu relevantnih dijelova MLC-a 2006. na brodovima koji plove pod njihovom zastavom. Uspostavom učinkovitog sustava za mehanizme nadzora, uključujući inspekcije, država članica bi mogla, prema potrebi, ovlastiti javne ustanove ili druge organizacije u smislu Pravila 5.1.2. MLC-a 2006. i u skladu s uvjetima koji su u njoj određeni.
(13)
Članak 2. stavak 3. točka (c) Uredbe (EZ) br. 1406/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (6) predviđa da mandat Europske agencije za pomorsku sigurnost obuhvaća, kao glavnu zadaću, suradnju Agencije s državama članicama i pružanje, na njihov zahtjev, odgovarajućih informacija radi potpore praćenja priznatih organizacija koje djeluju u ime te države članice, ne dovodeći u pitanje prava i obveze države zastave.
(14)
S obzirom na to da ciljeve ove Direktive ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog opsega i učinka djelovanja mogu bolje ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti, utvrđenim u tome članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(15)
Primjena ove Direktive ni pod kojim okolnostima ne bi trebala dovesti do smanjenja razine zaštite koju pomorci trenutno uživaju temeljem prava Unije,
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Predmet
Ovom Direktivom utvrđuju se pravila kojima se jamči da države članice učinkovito izvršavaju svoje obveze kao države zastave s obzirom na provedbu relevantnih dijelova MLC-a 2006. Ovom se Direktivom ne dovode u pitanje direktive 2009/13/EZ i 2009/21/EZ, niti bilo koji viši standardi uvjeta života i rada pomoraca koji su određeni u tim direktivama
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Direktive, uz relevantne definicije određene u Prilogu Direktivi 2009/13/EZ, primjenjuje se sljedeća definicija:
„relevantni dijelovi MLC-a 2006.” znači dijelovi MLC-a 2006. čiji se sadržaj smatra odgovarajućim odredbama u Prilogu Direktivi 2009/13/EZ.
Članak 3.
Nadzor sukladnosti
1. Države članice osiguravaju uspostavu učinkovitih i primjerenih mehanizama provedbe i nadzora, uključujući inspekcije u određenim intervalima predviđenima MLC-om 2006. kako bi osigurale da uvjeti života i rada pomoraca na brodovima pod njihovom zastavom ispunjavaju i nastavljaju ispunjavati zahtjeve relevantnih dijelova MLC-a 2006.
2. U slučaju brodova čija je bruto tonaža manja od 200, a koji ne plove u međunarodnoj plovidbi, države članice mogu, savjetujući se s dotičnim organizacijama brodovlasnika i pomoraca, odlučiti prilagoditi, sukladno članku II. stavku 6. MLC-a 2006., mehanizme nadzora, uključujući inspekcije, kako bi se u obzir uzeli posebni uvjeti vezani uz takve brodove.
3. Pri ispunjavanju svojih obveza iz ovog članka države članice mogu, prema potrebi, ovlastiti javne ustanove ili druge organizacije, uključujući javne ustanove ili organizacije druge države članice, ako se ta država slaže, za koje su utvrdile da imaju dovoljan kapacitet, stručnost i neovisnost za provođenje inspekcija. U svim slučajevima države članice ostaju u potpunosti odgovorne za inspekciju uvjeta života i rada dotičnih pomoraca na brodovima koji plove pod zastavom te države članice. Ovom se odredbom ne dovodi u pitanje Direktiva 2009/15/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (7).
4. Države članice uspostavljaju jasne ciljeve i standarde upravljanja njihovim sustavima inspekcije, kao i adekvatne sveobuhvatne postupke za procjenu raspona u kojem su ti ciljevi i standardi postignuti.
5. Svaka država članica osigurava da pomorci na brodovima koji plove pod zastavom te države članice imaju primjerak Sporazuma. Taj pristup može biti omogućen elektroničkim putem.
Članak 4.
Osoblje zaduženo za praćenje sukladnosti
1. Države članice osiguravaju da je osoblje, uključujući osoblje iz ustanova ili drugih organizacija („priznatih organizacija” u smislu MLC-a 2006.), ovlašteno za provođenje inspekcija u skladu s člankom 3. stavkom 3. i zaduženo za provjeru ispravne provedbe relevantnih dijelova MLC-a 2006., prošlo osposobljavanje, da je stručno, da ima upute, potpuno pravno ovlaštenje, status i neovisnost potrebne ili poželjne kako bi mogli izvršavati provjeru i osigurati sukladnost s relevantnim dijelovima MLC-a 2006. U skladu s MLC-om 2006., inspektori su ovlašteni poduzimati potrebne korake kojima se brodu onemogućuje napuštanje luke dok nisu poduzete potrebne mjere.
2. Sva ovlaštenja dana u vezi s inspekcijama ovlašćuju ustanovu ili priznatu organizaciju da ponajmanje zatraži otklanjanje nedostataka koje utvrdi u uvjetima života i rada pomoraca i da provodi inspekcije u tom pogledu na zahtjev države luke.
3. Svaka država članica uspostavlja:
(a)
sustav kojim se osigurava adekvatnost posla koji obavljaju priznate organizacije, što obuhvaća pružanje informacija o svim primjenjivim nacionalnim zakonima i drugim propisima te relevantnim međunarodnim instrumentima; i
(b)
postupke za komuniciranje te nadzor takvih organizacija.
4. Svaka država članica pruža Međunarodnom uredu rada najnoviji popis svih priznatih organizacija ovlaštenih za djelovanje u njezino ime te održava taj popis ažuriranim. U popisu se navode zadaće koje su priznate organizacije ovlaštene provoditi.
Članak 5.
Postupci povodom prigovora na brodu, rješavanje prigovora i korektivne mjere
1. Svaka država članica osigurava da u njezinim zakonima ili drugim propisima postoje odgovarajući postupci povodom prigovora na brodu.
2. Ako država članica zaprimi prigovor koji ne smatra očito neutemeljenim ili prikupi dokaze da brod koji plovi pod njezinom zastavom ne ispunjava zahtjeve relevantnih dijelova MLC-a 2006. ili da postoje ozbiljni nedostaci u provođenju mjera na brodu, ta država članica poduzima potrebne korake kako bi istražila taj problem i osigurala poduzimanje mjera potrebnih za uklanjanje utvrđenih nedostataka.
3. Osoblje koje se bavi prigovorima ili koje sazna za postojanje prigovora drži u tajnosti izvor svih pritužbi ili prigovora o opasnosti ili nedostatku u vezi uvjeta života i rada pomoraca ili kršenja zakona i propisa te ne daje na znanje brodovlasniku, zastupniku brodovlasnika ili brodaru da je obavljena inspekcija posljedica takve pritužbe ili prigovora.
Članak 6.
Izvješća
1. Komisija, u kontekstu svojih izvješća koja se sastavljaju u skladu s člankom 9. Direktive 2009/21/EZ, uključuje pitanja koja pripadaju u području primjene ove Direktive.
2. Najkasnije 31. prosinca 2018. Komisija podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o provedbi i primjeni Pravila 5.3. MLC-a 2006. u vezi s odgovornostima osiguravanja radne snage. Prema potrebi, izvješće može sadržavati prijedloge mjera poboljšanja uvjeta života i rada u pomorskom sektoru.
Članak 7.
Prenošenje
1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 31. ožujka 2015. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih mjera nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 8.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 9.
Adresati
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 20. studenoga 2013.