PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. prosince 2014,
kterým se zastavuje antisubvenční řízení týkající se dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu
(2014/918/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(1)
Dne 19. prosince 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zahájila antisubvenční šetření týkající se dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu (dále jen „dotčené země“) na základě článku 10 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“). V Úředním věstníku Evropské unie (2) uveřejnila příslušné oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Komise zahájila šetření na základě podnětu, který podalo dne 4. listopadu 2013 Evropské sdružení pro umělá vlákna (European Association Man-made Fibres Association, CIRFS) (dále jen „žadatel“) jménem sedmi výrobců. Žadatel představoval více než 70 % celkové výroby polyesterových střižových vláken (dále jen „PSV“) v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování a výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečné k zahájení šetření.
(3)
Před zahájením řízení a podle čl. 10 odst. 7 základního nařízení Komise uvědomila vládu Čínské lidové republiky, vládu Indie a vládu Vietnamu o tom, že obdržela podnět s náležitými podklady, v němž se tvrdí, že subvencovaný dovoz PSV pocházejících z jejich zemí působí podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie. Příslušné vlády byly přizvány k individuálním konzultacím za účelem vyjasnění situace ohledně obsahu podnětu a dosažení řešení na základě vzájemné dohody.
Čínská lidová republika (Čína)
(4)
Čínská vláda nepřijala nabídku konzultací a poukázala na nedorozumění týkající se dne podání podnětu. Čínská vláda však předložila stanoviska k tvrzením uvedeným v podnětu, pokud jde o napadnutelnost programů.
Indie
(5)
Indická vláda přijala nabídku konzultací a ty se uskutečnily. Řešení na základě vzájemné dohody se v těchto konzultacích nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto k stanoviskům, jež čínská vláda předložila, pokud jde o programy uvedené v podnětu.
Vietnam
(6)
Vietnamská vláda přijala nabídku konzultací a ty se uskutečnily. Řešení na základě vzájemné dohody se v těchto konzultacích nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež vietnamská vláda předložila, pokud jde o programy uvedené v podnětu.
1.2. ZÚČASTNĚNÉ STRANY
(7)
Komise ve svém oznámení o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise výslovně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a čínskou, indickou a vietnamskou vládu, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich šetření týká, o zahájení šetření a vyzvala je k účasti.
(8)
Zúčastněné strany měly možnost se k zahájení šetření vyjádřit a požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
a) Výběr vzorku
(9)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli všichni známí vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s PSV v období od 1. října 2012 do 30. září 2013. Tyto informace byly požadovány podle článku 27 základního nařízení, aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí výběr vzorku, a pokud ano, umožnit jí tyto vzorky vybrat. Konzultace byly vedeny i s orgány Číny, Indie a Vietnamu.
Výběr vzorku výrobců v Unii
(10)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě objemu prodeje a výroby PSV během období šetření, přičemž zohlednila jejich zeměpisné rozložení. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali 54 % celkové výroby PSV v Unii.
(11)
Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Komise žádná stanoviska neobdržela. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
Výběr vzorku dovozců
(12)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(13)
Osm dovozců, kteří nejsou ve spojení, poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise původně vzorek tří dovozců, kteří nejsou ve spojení, na základě největšího objemu dovozu do Unie. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byly se všemi známými dotčenými dovozci vedeny konzultace ohledně výběru vzorku.
(14)
Jeden z dovozců zařazených do vzorku se ze vzorku stáhl a informoval Komisi, že vyplněný dotazník nepředloží. Následně se Komise zřekla výběru vzorku vzhledem k omezenému počtu zbývajících dovozců (nezařazených do vzorku), kteří byli všichni požádáni, aby předložili vyplněný dotazník. Dvě společnosti, které dovážejí a rovněž využívají dotčený výrobek, uvedly, že si nepřejí spolupracovat jako dovozci, nýbrž jako uživatelé. Ze zbývajících pěti dovozců, kteří nejsou ve spojení, vyplněný dotazník předložili čtyři.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Číně
(15)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny známé vyvážející výrobce v Číně, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Číny při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(16)
Zpočátku poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku 23 čínských vyvážejících výrobců/vyvážejících skupin výrobců. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců a v souladu s článkem 27 základního nařízení navrhla Komise původně vzorek pěti spolupracujících vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců s největším objemem vývozu do Unie během období šetření. Později poskytli požadované informace další dva čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců. Nicméně velikost těchto dvou čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců nebyla taková, aby si vyžádala změnu vzorku, kdyby poskytli požadované informace ve stanovené lhůtě.
(17)
Dva čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců požadovali, aby byl vzorek vybrán na základě surovin používaných při výrobě PSV. Proto tvrdili, že do vzorku by měl být zahrnut stejný počet výrobců PSV používajících přečištěnou kyselinu tereftalovou/ethylenglykol („PTA/MEG“) na jedné straně a výrobců PSV používajících PET vločky na straně druhé. Tvrdili také, že výrobní procesy se liší v závislosti na použité surovině a že výrobci používající různé suroviny nejsou konkurenty na stejném trhu. Kromě toho bylo uvedeno, že výrobci PSV, kteří nepoužívají PTA/MEG jako suroviny, nebudou mít výhodu z dodání PTA/MEG za cenu nižší než přiměřenou popsanou v podnětu.
(18)
Komise vybrala vzorek na základě největšího objemu vývozu do Unie během období šetření v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení. Vzorek také zohlednil, že některé programy nemohly být využity všemi vyvážejícími výrobci v Číně. Kromě toho je třeba poznamenat, že vzorek zahrnoval společnosti využívající oba výrobní procesy.
(19)
Výběr vzorku pouze na základě typů výrobních procesů by mohl předjímat výsledek šetření předpokladem, že napadnutelné subvence budou zjištěny pouze u výrobců PSV používajících PTA/MEG jako suroviny, a nikoli u výrobců PSV používajících jako surovinu PET vločky. Kromě toho bylo zohledněno, že takové kritérium výběru by bylo svévolné, protože výsledný vzorek se stejným počtem podniků by nebyl reprezentativní, pokud jde o objem vývozu do Unie v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení, a proto byla žádost zamítnuta.
(20)
Jeden z čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců tvrdil, že vzorek by měl být založen na hodnotě vývozu, a nikoli objemu vývozu, a požádal o zařazení do vzorku. Výběr vzorku podle hodnot vývozu by nevedl k reprezentativním a objektivním výsledkům, protože ceny mohou být zkresleny subvencováním. Komise vybrala pět největších vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců co do objemu, kteří představují 53 % celkového objemu vývozu do Unie spolupracujících čínských vývozců. To se považuje za největší reprezentativní objem vývozu, který je možno přiměřeně prošetřit během stanovené doby v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(21)
Táž strana tvrdila, že se její surovina skládá výhradně z recyklovaného textilního odpadu a neměla výhodu z žádných subvencí, které mohou být spojeny s použitím PTA/MEG. Tato strana tvrdila, že by jí nemělo být přiřazeno subvenční rozpětí, které bylo vypočítáno na základě informací týkajících se společností, které PTA/MEG používají jako suroviny. Jak je vysvětleno výše v 18. bodě odůvodnění, vzorek také zohledňuje, že některé programy nemohly být využity všemi vyvážejícími výrobci v Číně. Tato žádost byla tedy zamítnuta.
(22)
Předběžný vzorek pěti vyvážejících výrobců, jak je popsán v 16. bodě odůvodnění, byl proto potvrzen jako konečný vzorek.
(23)
Po poskytnutí informací žadatel zpochybnil metodiku výběru vzorku, kterou Komise použila. Vznesl pochybnosti o reprezentativnosti 23 spolupracujících čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců uvedených výše v 16. bodě odůvodnění, pokud jde o celkové množství PSV vyvážených z Číny do Unie. Kromě toho se domníval, že vzorek tvořený pěti společnostmi není dostatečný vzhledem k údajnému počtu 150 výrobců PSV v Číně. Navíc tvrdil, že výběr vzorku nezohlednil zeměpisné rozložení čínských výrobců a podíl čínských výrobců využívajících různé výrobní postupy. Žadatel také tvrdil, že Komise nesdělila skutečný objem PSV vyráběných čínskými společnostmi zařazenými do vzorku, a zda je objem výroby reprezentativní ve vztahu k celkovému objemu PSV vyráběných v Číně.
(24)
Dovoz 23 spolupracujících čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců představoval 83 % celkového objemu čínského dovozu, a úroveň spolupráce byla tudíž považována za vysokou. Jak je zmíněno v 16. bodě odůvodnění, Komise vybrala vzorek pěti vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, kteří spolupracovali při šetření, s největším objemem vývozu do Unie během období šetření v souladu s článkem 27 základního nařízení. Na tomto základě byl vzorek považován za reprezentativní. Vybrané společnosti byly požádány, aby vyplnily celý dotazník. Každopádně vyvážející výrobci, kteří nebyli ochotni spolupracovat při šetření, nemohou být vybráni do vzorku, protože Komise usiluje o zjištění založená na informacích získaných od spolupracujících vyvážejících výrobců prostřednictvím jejich odpovědí na dotazník, které jsou na místě ověřeny.
(25)
Pokud jde o výběr vzorku vyvážejících výrobců zohledňující jejich zeměpisné rozložení v Číně, žadatel své tvrzení neodůvodnil. Žadatel zejména nevysvětlil, proč by byl vzorek založený na kritériu zeměpisného rozložení v souladu s článkem 27 základního nařízení, který stanoví možnost, aby byl vzorek vybrán na základě největšího objemu vývozu.
(26)
Co se týká tvrzení, že vzorek nezohlednil podíl čínských výrobců využívajících různé výrobní postupy, je třeba zdůraznit, že vzorek zahrnoval společnosti využívající oba výrobní procesy, jak je vysvětleno výše v 18. bodě odůvodnění. Kromě toho největší čínští vývozci používají PTA/MEG k výrobě PSV pro trh Unie.
(27)
Kromě toho třebaže se žadatel zmiňuje o výrobě, nikoli vývozu do Unie, je třeba poznamenat, že Komise nemusí stanovit objem PSV vyrobených čínskými vyvážejícími výrobci/skupinami vyvážejících výrobců zařazenými do vzorku, protože účelem tohoto řízení je posoudit subvencování vzhledem k objemu PSV vyrobených v Číně a vyvezených do Unie.
(28)
Proto veškerá tvrzení žadatele ohledně metodiky výběru vzorku byla odmítnuta.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Indii
(29)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny známé vyvážející výrobce v Indii, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Indie při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(30)
Osm vyvážejících výrobců v Indii poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala vzorek čtyř společností na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku projednán se všemi známými dotčenými vyvážejícími výrobci a s indickými orgány. Nebylo předloženo žádné stanovisko.
(31)
Po poskytnutí informací žadatel poukázal na existenci 17 výrobců PSV v Indii a vznesl otázku, zda je vzorek čtyř vyvážejících výrobců reprezentativní. Komise potvrzuje, že vzorek čtyř indických vyvážejících výrobců byl považován za reprezentativní, protože pokrývá přibližně 90 % celkového objemu indického vývozu do Unie během období šetření.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců ve Vietnamu
(32)
Komise požádala všechny známé vyvážející výrobce ve Vietnamu, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Vietnamu při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(33)
Pět vyvážejících výrobců ve Vietnamu poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku, ale jedna z těchto společností nevykázala žádný prodej na vývoz do Unie během období šetření. Proto se Komise rozhodla tuto společnost neprošetřovat. S ohledem na malý počet zbývajících vyvážejících výrobců Komise rozhodla, že výběr vzorku není nutný.
(34)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že v případě Vietnamu byly obdrženy odpovědi na dotazník od tří ze čtyř vyvážejících výrobců a že Komise měla usilovat o dosažení stejného pokrytí rovněž pro čínský a indický vývoz. Komise zdůrazňuje, že situace výrobního odvětví ve Vietnamu byla značně odlišná vzhledem k velmi omezenému počtu spolupracujících vyvážejících výrobců (tj. třem) na rozdíl od významného počtu vyvážejících výrobců v Číně a Indii. Proto byl výběr vzorku zapotřebí pouze v těchto dvou posledně jmenovaných zemích. Komise rovněž upřesňuje, že tři spolupracující vietnamští vyvážející výrobci, jichž se šetření týkalo, představují více než 99 % celkového objemu dovozu dotčeného výrobku z Vietnamu do Unie.
b) Individuální zjišťování
(35)
O individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení požádali tři vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců v ČLR. Vzhledem k počtu žádostí o individuální zjišťování a velikosti vzorku vyvážejících výrobců z Číny by posuzování těchto žádostí znamenalo příliš velké zatížení. Uvedené žádosti byly proto zamítnuty.
(36)
O individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení požádal jeden vyvážející výrobce v Indii. Přezkoumání této žádosti bylo přijato. Zejména bylo rozhodnuto, že individuální zjišťování by v tomto konkrétním případě neznamenalo příliš velké zatížení a nebránilo by včasnému ukončení šetření.
c) Odpovědi na dotazník
(37)
Komise rozeslala dotazníky zástupcům Číny (včetně zvláštních dotazníků pro banky a výrobce PTA a MEG), zástupcům Indie (včetně zvláštních dotazníků pro banky) a zástupcům Vietnamu (včetně zvláštních dotazníků pro banky a výrobce PTA a MEG). Komise dále zaslala dotazníky pěti vyvážejícím výrobcům v Číně zařazeným do vzorku, pěti vyvážejících výrobcům (čtyřem zařazeným do vzorku a jednomu nezařazenému do vzorku) v Indii, čtyřem vyvážejícím výrobcům ve Vietnamu, čtyřem výrobcům v Unii, pěti dovozcům, kteří nejsou ve spojení, a 105 uživatelům.
(38)
Pokud jde o Čínu, obdrženy byly odpovědi na dotazník od čínské vlády (ministerstva obchodu) a pěti vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců v Číně, kteří byli zařazeni do vzorku. Pokud jde o Indii, obdrženy byly odpovědi na dotazník od indické vlády (ministerstva obchodu a průmyslu), čtyř vyvážejících výrobců v Indii, kteří byli zařazeni do vzorku, a indického vyvážejícího výrobce, který požádal o individuální zjišťování. Pokud jde o Vietnam, byly obdrženy odpovědi od vietnamské vlády (vietnamského úřadu pro hospodářskou soutěž, ministerstva průmyslu a obchodu a různých bank). Jeden vyvážející výrobce, který představoval velmi malý objem vývozu do Unie, ukončil svoji spolupráci a na dotazník neodpověděl. Odpovědi na dotazník byly obdrženy od zbývajících tří vyvážejících výrobců (dva z nich patří do stejné skupiny) ve Vietnamu. Kromě toho odpovědi na dotazník předložili čtyři výrobci v Unii, čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a dvanáct uživatelů.
(39)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že patrně existuje neúměrnost mezi počtem dotazníků rozeslaných výrobcům v Unii zařazeným do vzorku na jedné straně a vývozcům a uživatelům na straně druhé. V první řadě počet dotazníků zaslaných jedné skupině hospodářských subjektů (výrobcům v Unii, vyvážejícím výrobcům, dovozcům nebo uživatelům) neukazuje, jakou váhu Komise přisuzuje jejich situaci. Jediným účelem je získat informace na správné úrovni a ve správném množství tak, aby byla analýza subvence, újmy a zájmu Unie co nejlepší.
(40)
V tomto případě byly dotazníky zaslány čtyřem výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, pěti čínským vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, pěti indickým vyvážejícím výrobcům, čtyřem vietnamským vyvážejícím výrobcům, pěti dovozcům, všem známým uživatelům a těm uživatelům, kteří se přihlásili. Článek 27 základního nařízení skutečně nestanoví výběr vzorku uživatelů. Kromě toho dosavadní zkušenosti získané při šetřeních týkajících se ochrany obchodu ukazují, že ačkoli v některých případech může být na základě dostupných informací kontaktován velký počet uživatelů, obvykle jen jejich omezený počet je ochoten poskytnout odpovědi na dotazník. Proto Komise i v tomto případě aktivně usilovala o spolupráci maximálního počtu uživatelů.
d) Inspekce na místě
(41)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení subvencování, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 26 základního nařízení byly prováděny u těchto státních orgánů, finančních institucí a společností:
čínská vláda
-
čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
indická vláda
-
ministerstvo obchodu a průmyslu, Dillí
vietnamská vláda
-
vietnamský úřad pro hospodářskou soutěž, ministerstvo průmyslu a obchodu, Hanoj
-
ministerstvo financí, Hanoj (včetně inspekcí na místě v několika bankách)
-
celní orgány v Thai Binh, město Thai Binh, provincie Thai Binh
výrobci v Unii
-
Trevira GmbH, Bobingen, Německo
-
Wellman International Ltd., Kells, Irsko
-
Greenfiber International S.A., Buzau, Rumunsko
-
Silon spol. s r. o., Sezimovo Ústí, Česká republika
dovozci
-
Elias Enterprises Limited, Altrincham, Spojené království
uživatelé
-
Sandler AG, Schwarzenbach/Saale, Německo
vyvážející výrobci v Číně
-
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd., Šanghaj
-
Jiangsu Huaxicun Co, vesnice Chua-si, Ťiang-jin
-
Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co, Su-čou
-
Xiamen Xianglu Chemical Fibre Co, Sia-men
-
Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co, Fu-jang
vyvážející výrobci v Indii
-
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd., Bombaj
-
Ganesha Ecosphere Limited, Kanpur
-
Indo Rama Synthetics Ltd., Nagpur
-
Reliance Industries Limited, Bombaj
-
Polyfibre Industries Pvt. Ltd., Bombaj
vyvážející výrobci ve Vietnamu
-
Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd., město Halong
-
Thai Binh Polyester Staple Fibre Joint Stock Company, město Thai Thuy, provincie Thai Binh a Hop Than Co. Ltd., město Thai Binh, provincie Thai Binh (společně označovaní jako „skupina Thai Binh“).
(42)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že většina čínských výrobců je regionálně koncentrována v provinciích Ťiang-su a Če-ťiang na jihovýchodním pobřeží a ani v jedné z těchto dvou provincií se neuskutečnila inspekce na místě. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co a Jiangsu Huaxicun Co se nacházejí v provincii Ťiang-su, zatímco Zhejiang Anshun Pettechs Fibre se nachází v provincii Če-ťiang. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
(43)
Žadatel dále tvrdil, že dva velcí čínští výrobci z hlediska výrobní kapacity nebyli zahrnuti do vzorku. V tomto ohledu je třeba připomenout, že - jak je vysvětleno v 16. a 18. bodě odůvodnění - Komise vybrala vzorek na základě objemu vývozu do Unie a vybrala pět největších vývozců/skupin výrobců vyvážejících do Unie v souladu s článkem 27 základního nařízení. Samotná skutečnost, že existují jiní velcí výrobci PSV v Číně jako taková nezpochybňuje reprezentativnost vzorku.
(44)
Žadatel uvedl podobné tvrzení ohledně Vietnamu s tím, že dva významní vietnamští výrobci PSV nebyli do rozsahu šetření zahrnuti. Jak Komise vysvětlila v 32. až 34. bodě odůvodnění, šetření zahrnovalo všechny vietnamské výrobce PSV vyvážející do Unie a obdrženy byly odpovědi od tří vyvážejících výrobců, kteří představují téměř celý vývoz PSV do Unie. Skutečnost, že mohou existovat další významní výrobci PSV ve Vietnamu, kteří dotčený výrobek nevyvážejí do Unie, nemá význam pro reprezentativnost spolupracujících vyvážejících výrobců.
1.3. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(45)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2012 do 30. září 2013 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(46)
Po poskytnutí informací předložil žadatel připomínky k délce období šetření, které považoval za krátké a které podle něj „nepříznivě ovlivnilo“ zjištění Komise. Žadatel uvedl, že doba dvanácti měsíců nezohlednila skutečnost, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, údajně trvala několik let. Žadatel byl rovněž toho názoru, že subvence uvedené ve stížnosti nemohly být dostatečně analyzovány použitím období šetření v délce dvanácti měsíců.
(47)
Co se týče analýzy újmy, je třeba zdůraznit, že Komise posoudila roky 2010, 2011, 2012 a období šetření, a nikoli, jak stěžovatel uvádí, pouze dvanáct měsíců období šetření. Pokud jde o stanovení existence subvence, Komise rozhodla, že v rámci svého prostoru pro uvážení a v souladu s články 5 a 11 základního nařízení zvolila období šetření v délce dvanácti měsíců. Do poskytnutí informací se ani žadatel, ani žádná jiná zúčastněná strana nevyjádřili k délce období šetření, které bylo stanoveno v oznámení o zahájení řízení a v dotaznících. Komise se domnívá, že období šetření v délce dvanácti měsíců je vhodné k zajištění reprezentativních výsledků pro účely šetření. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
1.4. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(48)
Dne 2. října 2014 poskytla Komise všem zúčastněným stranám základní fakta a úvahy, na jejichž základě hodlala zastavit řízení a vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se vyjádřily. Vyjádření poskytli sdružení uživatelů, žadatel, jeden čínský vyvážející výrobce a jeho přidružené podniky, čtyři indičtí vyvážející výrobci, čínská vláda a vietnamská vláda. Poskytnutá vyjádření Komise zvážila a v odůvodněných případech zohlednila.
(49)
Vyjádření poskytnutá sdruženími uživatelů se zabývala otázkou zájmu Unie, která nebyla posuzována, protože neexistují důvody pro uložení opatření.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(50)
Dotčeným výrobkem jsou syntetická polyesterová střižová vlákna, nemykaná, nečesaná ani jinak nezpracovaná pro spřádání, pocházející z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu, v současné době kódu KN 5503 20 00 (dále jen „dotčený výrobek“).
(51)
Dotčený výrobek lze obvykle vyrábět buď s použitím PTA (přečištěné kyseliny tereftalové) a MEG (ethylenglykolu), nebo s použitím vloček z recyklovaných PET lahví k výrobě recyklovaných PSV. Výrobek se používá v široké řadě aplikací, například v oblečení, oděvech a bytovém vybavení, v automobilovém průmyslu, v odvětví hygienických a zdravotnických prostředků a také ve stavebnictví.
2.2. OBDOBNÝ VÝROBEK
(52)
Šetření ukázalo, že tyto výrobky mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti i stejná základní užití:
-
dotčený výrobek,
-
výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu dotčených zemí a
-
výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie.
(53)
Komise rozhodla, že uvedené výrobky jsou proto obdobnými výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
2.3. TVRZENÍ TÝKAJÍCÍ SE DEFINICE VÝROBKU
2.3.1. PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví
(54)
Dva státní orgány a jedno sdružení zastupující vyvážející výrobce jedné z dotčených zemí tvrdily, že PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví by měla být považována za dva odlišné výrobky. Toto tvrzení bylo založeno na rozdílu v hlavních surovinách, protože u některých typů PSV se používají PTA/MEG, zatímco u některých jiných typů se místo toho používají vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví. V souvislosti s tím byly zmíněny náklady a prodejní ceny jako důležité rozdíly. Uvádělo se rovněž, že existují podstatné rozdíly v jakosti mezi PSV vyrobenými z PTA a MEG a PSV vyrobenými z recyklovaných PET lahví, které mají dopad na použití a uplatnění.
(55)
PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví skutečně představují dva různé typy PSV spadající pod definici PSV. Nicméně tyto dva typy mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Uznává se, že ne všechny typy výrobku jsou vzájemně zaměnitelné, ale v předchozích šetřeních a ve stávajícím šetření bylo zjištěno, že existuje alespoň částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití různých typů výrobků. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(56)
Jeden vyvážející výrobce ve svém podání znovu uvedl, že použití recyklovaných PET lahví ve srovnání s použitím vloček vyrobených z recyklovaných PET lahví znamená odlišný výrobní proces a odlišnou surovinu. Táž strana také dodala, že náklady a prodejní ceny, jakož i jakost jsou u PSV vyrobených z recyklovaných PET lahví výrazně nižší než u „běžných PSV“. Komise zastává názor, že surovina, ať už jsou to recyklované PET lahve nebo vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví, je v zásadě stejná. Další kroky nezbytné při použití PET lahví ve srovnání s PET vločkami jsou třídění a mytí lahví, po nichž následuje drcení lahví do podoby vloček. Všechny následné fáze výrobního procesu jsou stejné. Kromě toho má konečný výrobek stejné vlastnosti za předpokladu, že mohou existovat různé třídy jakosti, jak bylo rovněž stanoveno v kontrolním čísle výrobku. Cenový rozdíl (pokud existuje) v důsledku různých tříd jakosti je proto rovněž zohledněn kontrolním číslem výrobku. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
2.3.2. Komoditní PSV a speciální PSV
(57)
Jeden státní orgán a čtyři vyvážející výrobci tvrdili, že ke komoditním PSV a speciálním PSV se má přistupovat jako k odlišným výrobkům vzhledem k rozdílům ve výrobních nákladech, prodejních cenách a použití. Bylo rovněž uváděno, že výrobní odvětví Unie se zaměřuje na speciální PSV jako na hlavní typ PSV, zatímco dotčené země dodávají hlavně komoditní PSV.
(58)
Státní orgán a čtyři vyvážející výrobci, kteří předložili tvrzení popsané v 57. bodě odůvodnění, neposkytli definici speciálních PSV.
(59)
Speciální PSV podle definice výrobců v Unii zařazených do vzorku, sahají od PSV vyrobených z kombinace polyesteru a polyetylenu pro použití v hygienických výrobcích, barevných (barvených) PSV, PSV se specifickou pevností, PSV zpomalujících hoření, PSV pro technické použití (jako jsou geotextilie a netkané textilie používané ve stavebnictví), PSV definovaných, vyvinutých a upravených spolu se zákazníkem pro specifické aplikace používané v automobilovém průmyslu (obzvláště viditelné obložení automobilů musí být barevně konzistentní).
(60)
Standardní PSV podle výrobců v Unii zařazených do vzorku zahrnují PSV, která mají širší škálu pružnosti, pokud jde o jejich specifikace.
(61)
Podle navržené definice typu speciálních PSV a typu komoditních PSV mají oba typy stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Skutečnost, že existuje několik typů, tříd nebo jakostí nevylučuje, že mohou být považovány za jediný výrobek. Možná užití u komoditních PSV se jeví jako širší než u typu speciálních PSV, avšak tyto rozdíly nepostačovaly k tomu, aby byly kvalifikovány jako dva samostatné výrobky. Ačkoli typy PSV mají různé vlastnosti odpovídající jejich konkrétnímu účelu, jejich základní fyzikální vlastnosti, uplatnění a použití jsou stejné.
(62)
Kromě toho je nutné vyjasnit, že během období šetření nebyly typy speciálních PSV hlavním typem PSV vyráběných výrobci v Unii. V průměru představovaly kolem 40 % všech typů PSV vyráběných výrobci v Unii zařazenými do vzorku podle jejich definice komoditních PSV a speciálních PSV.
(63)
Po poskytnutí informací jeden vyvážející výrobce znovu předložil vyjádření, že speciální typ PSV a komoditní typ PSV nejsou „obdobné výrobky“, a tudíž nemohou být přezkoumány společně. Táž strana poukázala na to, že typ speciálních PSV a typ komoditních PSV se liší v konečném užití, výrobních nákladech a prodejní ceně. Proto považoval za selhání Komise, že nepřezkoumala rozdíly v nákladech a prodejních cenách typu speciálních PSV a typu komoditních PSV. Uvedl, že není jasné, jak byly stanoveny výrobní náklady a prodejní ceny výrobku, který je předmětem šetření, a požádal Komisi, aby prozkoumala analýzu cenového podbízení po oddělení údajů pro komoditní PSV a speciální PSV.
(64)
Komise potvrzuje, že se PSV prodávají v různých typech pro použití při spřádání nebo v netkaných výrobcích. Například PSV mohou mít mono- nebo bikomponentní složení a také odlišné specifikace, jako jsou decitex, pevnost, lesk, třídy jakosti atd. Tyto zvláštnosti byly zohledněny kontrolním číslem výrobku, k němuž Komise neobdržela připomínky. Uznává se, že komoditní a speciální PSV nejsou vzájemně zaměnitelná ve všech možných aplikacích, ale existuje částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití mezi různými typy výrobku. Jak je popsáno v 61. bodě odůvodnění a stanoveno v předešlých řízeních týkajících se stejného výrobku, fyzikální a chemické vlastnosti, jakož i konečné užití těchto typů výrobků jsou v podstatě stejné. Všechny typy jsou vyrobeny ze stejných surovin (PTA/MEG nebo recyklované PET), jež představují více než 60 % výrobních nákladů. Do nich je možno přidávat aditiva nebo doplňkové složky, aby se dosáhlo jistých specifických vlastností vlákna. Kontrolní číslo výrobku zahrnuje údaje o původu surovin a další prvky, které mají dopad na výrobní náklady a prodejní ceny. Nicméně neexistují podstatné rozdíly ve výrobním procesu komoditních a speciálních PSV. Je to patrné v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku, z nichž žádný nevyráběl výhradně buď komoditní PSV, nebo speciální PSV. Kromě toho zřejmě neexistuje konzistentní a a společně stanovená definice speciálních PSV. Například, jak je popsáno v 59. bodě odůvodnění, PSV používaná v odvětví hygienických prostředků jsou považována některými výrobci v Unii za speciální typ. Různí uživatelé a jedno sdružení uživatelů naopak uvedli, že PSV, která se mají používat v odvětví hygienických prostředků například pro vlhčené ubrousky, jsou komoditním typem, ačkoli by ze zdravotních a bezpečnostních důvodů pokud možno neměly být z recyklovaných surovin. Kromě toho někteří výrobci v Unii považují typy PSV, které plní určité specifické požadavky zákazníků (například na konkrétní barvu) za speciální PSV, ačkoli tyto typy mohou procházet úplně stejným výrobním procesem a mít stejné výrobní náklady jako kterýkoli jiný (komoditní) typ. Komise proto nemohla vycházet ze samozvané kategorizace typu komoditních a speciálních PSV, a proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
2.3.3. Další tvrzení týkající se definice výrobku
(65)
Jeden uživatel a jedno sdružení uživatelů tvrdili, že PSV dovážená z Číny mají vyšší jakost než PSV vyráběná v Unii. Jedním z argumentů bylo, že PSV pocházející z Čínské lidové republiky neobsahují kusy tvrdých polymerů. Dalším uplatněným argumentem byla světlost čínských PSV, zatímco o PSV vyráběných v Unii se tvrdilo, že obsahují odstíny šedé, protože většina PSV z Unie jsou PSV z recyklovaných PET lahví.
(66)
První argument, že PSV z Unie obsahují kusy tvrdých polymerů, nebyl podložen žádnými důkazy. Navíc byl v jiných podáních uživatelů a v odpovědích na dotazník pro uživatele uveden opak (to znamená, že PSV vyráběná výrobci v Unii jsou obvykle vyšší jakosti než PSV vyráběná dotyčnými zeměmi).
(67)
Pokud jde o druhý argument týkající se světlosti, informace poskytnuté v průběhu šetření potvrzují, že PSV vyrobená z PTA/MEG jsou obvykle světlejší než PSV z recyklovaných PET lahví (nepřidávají-li se během výrobního procesu pigment a/nebo zjasňovače). Nicméně oba typy PSV mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Je také třeba poznamenat, že při výpočtu újmy byla základní surovina jednou ze skutečností, které byly zohledněny. Jinými slovy, dovážená PSV z recyklovaných PET lahví by byla srovnávána pouze s PSV vyrobenými v Unii z recyklovaných PET lahví. Obdobně by byla dovážená PSV vyrobená z PTA a MEG srovnávána pouze s PSV vyrobenými v Unii z PTA a MEG.
(68)
Jedno sdružení uživatelů, jeden vyvážející výrobce a státní orgán tvrdili, že následní uživatelé často vyžadují, aby výrobky byly vyrobeny s použitím PSV pocházejících z dotčených zemí (zejména Číny).
(69)
Nebyly předloženy žádné důkazy, které by toto tvrzení podpořily či by podrobně rozvedly odůvodnění, proč je vyžadováno PSV ze tří dotčených zemí (pokud následní zákazníci takový požadavek skutečně předkládají).
(70)
Sdružení uživatelů konkrétněji uvedlo, že Svaz automobilového průmyslu připouští pouze PSV pocházející z Číny.
(71)
Neodůvodnilo však své tvrzení a neprokázalo, že PSV vyráběná výrobci v Unii nemohou být používána Svazem automobilového průmyslu. Kromě toho ověřené údaje prokázaly, že výrobci v Unii rovněž prodávají značná množství PSV Svazu automobilového průmyslu, což svědčí o opaku.
(72)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že PSV vyráběná tímto vyvážejícím výrobcem a PSV vyráběná výrobci v Unii jsou odlišné výrobky, ačkoli se oba vyrábějí z recyklovaných PET lahví. Podle tohoto vyvážejícího výrobce se jeho PSV (převážně) vyrábějí z recyklovaných PET lahví (nikoli vloček), které procházejí odlišným výrobním procesem a představují odlišné suroviny ve srovnání s výrobci PSV používajícími vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví.
(73)
Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť PET lahve a vločky z PET lahví (které jsou PET lahvemi rozdrcenými na vločky) jsou v podstatě stejné suroviny, i když v jiné formě.
2.3.4. Závěr
(74)
Proto byl vyvozen závěr, že všechny typy PSV, které jsou předmětem tohoto šetření, mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. ČÍNA
3.1.1. Obecně
(75)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež byly údajně zapojeny do poskytování subvencí čínskými vládními orgány:
A.
Preferenční úvěry poskytované odvětví PSV bankami ve státním vlastnictví a pověření a řízení soukromých bank vládou
B.
Dodávky zboží a poskytování služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou a pověření a řízení soukromých dodavatelů vládou
-
dodávky PTA a MEG vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
poskytování pozemků a práv k užívání pozemků vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky elektrické energie vládou,
-
program zásobování levnou vodou.
C.
Rozvojové granty a úrokové subvence pro textilní odvětví
-
zvláštní fond „Go Global“,
-
fond na podporu obchodu pro oblast zemědělství, lehkého průmyslu a textilních výrobků.
D.
Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
-
osvobození od daně z příjmu pro zahraniční podniky (podniky se zahraničními investicemi),
-
osvobození od daně z příjmu v případě dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky,
-
snížení daně z příjmů pro způsobilé podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií,
-
snížení daně z příjmu ve zvláštních hospodářských zónách,
-
snížení daně z příjmu pro podniky zaměřené na vývoz,
-
daňové úlevy až do výše 40 % nákupní hodnoty zařízení vyrobeného v tuzemsku.
E.
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
osvobození od daně z přidané hodnoty a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení,
-
odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně.
F.
Jiné regionální/provinční programy
-
daňová (a jiná) osvobození v rozvojových zónách provincie Ťiang-su,
-
daňové pobídky ve městě Čchang-čou,
-
preferenční pronájmy ve městě Čchang-čou,
-
programy vývozních pobídek v provincii Če-ťiang,
-
granty na technologické inovace v provincii Če-ťiang,
-
pobídky v oblasti daní a poplatků v rozvojových zónách v provincii Kuang-tung,
-
vývozní pobídky v provincii Kuang-tung,
-
proplácení právních poplatků v provincii Kuang-tung,
-
programy (zvláštních) fondů pro činnosti zahraničního obchodu v provincii Kuang-tung,
-
subvence úroků z půjček na podporu projektů technologických inovací v provincii Kuang-tung,
-
preferenční daňové sazby v rozvojových zónách v provincii Šanghaj,
-
zvýhodněná infrastruktura v provincii Šanghaj,
-
úvěrová a daňová politika pro podniky zaměřené na vývoz v provincii Šanghaj.
(76)
Komise podrobila šetření všechny režimy uvedené v podnětu. U každého režimu bylo šetřeno, zda je podle ustanovení článku 3 základního nařízení možné prokázat finanční příspěvek čínské vlády a výhodu získanou vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. Šetření odhalilo, že v daném případě je jakákoli zjištěná výhoda u šetřených režimů nižší než použitelná minimální prahová hodnota stanovená v čl. 14 odst. 5 (3) základního nařízení. Proto se nepovažuje za nutné vyvodit závěr o napadnutelnosti jednotlivých režimů.
Podrobné údaje o režimech a odpovídající míry výhody pro jednotlivé společnosti jsou uvedeny níže.
3.1.2. Konkrétní režimy
Režimy, které nebyly využity čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření
(77)
U níže uvedených režimů bylo zjištěno, že je čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců během období šetření nevyužily, a proto výhoda nemohla být prokázána:
-
dodávky PTA a MEG za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky elektrické energie vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky levné vody vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
zvláštní fond „Go Global“,
-
fond na podporu obchodu pro oblast zemědělství, lehkého průmyslu a textilních výrobků,
-
osvobození od daně z příjmu pro zahraniční podniky (podniky se zahraničními investicemi),
-
snížení daně z příjmů pro způsobilé podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií,
-
snížení daně z příjmu ve zvláštních hospodářských zónách,
-
snížení daně z příjmu pro podniky zaměřené na vývoz,
-
daňové úlevy až do výše 40 % nákupní hodnoty zařízení vyrobeného v tuzemsku,
-
jiné regionální/provinční programy.
(78)
Co se týče poskytování PTA a MEG za cenu nižší než přiměřenou, v podnětu se tvrdilo, že čínská vláda kontroluje některá dodavatelská odvětví a výrobky, aby poskytovala výrobcům PTA a MEG vstupy za příznivé ceny. Na tomto základě získávají výrobci PSV napadnutelné subvence prostřednictvím nákupu PTA a MEG vyrobené státem od státem vlastněných podniků za cenu nižší než tržní, a tudíž za cenu nižší než přiměřenou.
(79)
Šetření však odhalilo, že čínští vyvážející výrobci nebo skupiny vyvážejících výrobců PSV dováželi většinu vstupů PTA a MEG pro výrobu PSV na vývoz v režimu aktivního zušlechťovacího styku.
(80)
V důsledku nebylo možné prokázat subvence pro společnosti zařazené do vzorku na základě tohoto údajného programu.
(81)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise poskytla částečnou analýzu pouze jednoho programu subvencování nevyužívaného čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření, a to dodávek PTA/MEG za subvencované ceny. S ohledem na tento režim žadatel tvrdil, že způsob, jakým byl vzorek vybrán, a skutečnost, že významný výrobce PSV v Číně nebyl předmětem šetření, ovlivnila stanovení subvencování u tohoto režimu.
(82)
Jak bylo objasněno výše v 16. a 18. bodě odůvodnění, z 23 čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, kteří při šetření spolupracovali, vybrala Komise vzorek sestávající z pěti největších vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, který byl považován za reprezentativní ve smyslu článku 27 základního nařízení. Čínský výrobce, o němž se žadatel zmínil a jenž nebyl zařazen do vzorku, během období šetření nevyvážel PSV do Unie ve významném množství. Proto nezařazení tohoto výrobce neovlivnilo reprezentativnost vzorku a nemělo zásadní vliv na závěry o dotčeném režimu subvencí.
(83)
Komise potvrzuje, že si vyžádala informace a odpovědi týkající se všech subvenčních režimů uvedených v podnětu, včetně těch, které uvádí žadatel ve svém stanovisku k poskytnutým informacím, avšak bylo zjištěno, že tyto režimy nebyly využity vyvážejícími výrobci/skupinami vyvážejících výrobců zařazenými do vzorku. V 78. bodě odůvodnění Komise uvedla další podrobnosti o dodávkách PTA/MEG za cenu nižší než přiměřenou, neboť tohoto režimu subvencí se týkalo významné tvrzení obsažené v podnětu a tento režim mohl poskytovat významnou napadnutelnou subvenci.
Režimy, které byly využity čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření
3.1.3. Preferenční půjčky poskytované odvětví PSV
(84)
Žadatel tvrdil, že výrobci PSV mají výhodu z půjček s nízkými (subvencovanými) úrokovými sazbami od bank zajišťujících vládní politiku a obchodních bank ve státním vlastnictví na základě politiky čínské vlády poskytovat finanční pomoc, jež má stimulovat a podporovat růst a rozvoj odvětví textilních a chemických vláken.
a) Právní základ
(85)
Preferenční úvěry v Číně jsou upraveny těmito právními předpisy: Zákon ČLR o obchodních bankách (zákon o bankovnictví), obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínská lidovou bankou (PBOC) dne 28. června 1996 a rozhodnutí č. 40 Státní rady.
b) Výpočet výše subvence
(86)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnost mohla získat na trhu. Komise vytvořila tržní referenční hodnotu pro srovnatelné obchodní půjčky.
(87)
Referenční hodnota byla vypočtena na základě čínských úrokových sazeb, upravených tak, aby odrážely běžné tržní riziko (tedy se mělo za to, že všem podnikům v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg) a byla uplatněna na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémie předpokládaná u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají).
(88)
Výhoda pro vyvážející výrobce/skupiny vyvážejících výrobců byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál v procentním vyjádření byl vynásoben nesplacenou výší půjčky, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků spolupracujících vyvážejících výrobců.
c) Závěr
(89)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,50 %.
3.1.4. Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
a) Právní základ
(90)
Ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky a zákona o nemovitostech Čínské lidové republiky.
b) Uplatňování v praxi
(91)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškerých pozemků vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Státní orgány tak činí na základě veřejné výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(92)
Spolupracující vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i smlouvy či osvědčení o příslušných užívacích právech; čínská vláda však neuvedla údaje k tomu, jak jsou užívací práva k pozemkům oceňována.
d) Výpočet výše subvence
(93)
S ohledem na učiněný závěr, že situace v Číně, pokud jde o práva k užívání pozemků, není řízena trhem, se zdá, že soukromé referenční hodnoty nejsou v Číně k dispozici. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje příslušný trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít vnější referenční hodnotu tak, aby bylo možno určit výši výhody. S ohledem na to, že čínská vláda nenavrhla vnější referenční hodnotu musela Komise ke stanovení vhodné vnější referenční hodnoty využít dostupných údajů. V této souvislosti se mělo za to, že z důvodů uvedených níže v 94. bodě odůvodnění je jako přiměřenou referenční hodnotu vhodné použít údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan.
(94)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Většina vyvážejících výrobců se nachází ve východní části Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP (hrubým domácím produktem) v provinciích s vysokou hustotou obyvatelstva.
(95)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou zaplatí každá společnost za práva k užívání pozemků, a částkou, která by měla být běžně placena na základě tchajwanské referenční hodnoty.
(96)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o znehodnocení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetových stránek odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Znehodnocení měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje DPH na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu zveřejněných Mezinárodním měnovým fondem v jeho výhledu na rok 2011 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let nebo 70 let. Tato částka byla následně přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož vyvážející výrobci zařazení do vzorku za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(97)
Výhoda prokázaná u tohoto režimu se pohybuje mezi 0,02 % a 0,82 %.
3.1.5. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
3.1.5.1. Osvobození od daně z příjmu v případě dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Právní základ
(98)
Právní základy těchto osvobození od daně z výnosů z dividend jsou články 25-26 zákona o dani z příjmu podniků a článek 83 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků.
b) Uplatňování v praxi
(99)
Tento program se skládá z preferenčního daňového zacházení pro podniky se sídlem v Číně, které jsou akcionářem v jiných podnicích se sídlem v Číně v podobě osvobození tuzemských mateřských podniků od daně z příjmu z určitých dividend, bonusů a jiných kapitálových investic.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(100)
Dva vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců ve svém přiznání k dani z příjmů vykázali osvobození od daně z příjmů u částky, která je označena jako dividendy, bonusy a jiné příjmy z kapitálových investic, které plynou způsobilým rezidentům a podnikům v souladu s podmínkami dodatku 5 k přiznání k dani z příjmů (roční výkaz daňových zvýhodnění). Příslušné společnosti neodvedly z vykázaných částek daň z příjmů.
d) Výpočet výše subvence
(101)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti se zahrnutím příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně, po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(102)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,06 %.
3.1.6. Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
3.1.6.1. Osvobození od daně z přidané hodnoty (dále jen „DPH“) a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
a) Právní základ
(103)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, „Kuo Fa č. 37/1997“, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, oznámení národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi nebo podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
b) Uplatňování v praxi
(104)
Tento program poskytuje osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch podniků se zahraničními investicemi nebo tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaných projektech, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(105)
Osvobození od DPH a dovozních cel pro dovážená zařízení vykázali čtyři čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců.
d) Výpočet výše subvence
(106)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Získaná výhoda byla odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými účetními postupy společnosti. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(107)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,45 %.
3.1.6.2. Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi při nákupu zařízení vyrobeného v Číně
a) Právní základ
(108)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník státní daňové správy o vyhlášení prozatímních opatření o vracení daně při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku subjekty se zahraničními investicemi, č. 171, 199, 20.9.1999; oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku státní daňové správy, č. 176 [2008] ministerstva financí.
b) Uplatňování v praxi
(109)
Tento program poskytuje výhody subjektům se zahraničními investicemi v podobě vracení DPH při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku. Zařízení nesmí být klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nesmí překročit celkový investiční limit pro subjekty se zahraničními investicemi podle „zkušebních správních opatření pro nákup zařízení vyrobeného v tuzemsku“.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(110)
Dva vyvážející vývozci/skupiny vyvážejících výrobců zařazení do vzorku předložili o tomto režimu podrobné informace, včetně údajů o výši získané výhody.
d) Výpočet výše subvence
(111)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše DPH proplacené při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku. Získaná výhoda byla odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s postupy běžnými v daném odvětví.
e) Závěr
(112)
Výhoda prokázaná u tohoto režimu se pohybuje mezi 0 % a 0,01 %.
3.1.7. Jiné regionální/provinční programy
(113)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku nezískaly z programů zmíněných v 75. bodě odůvodnění během období šetření žádnou výhodu.
3.1.8. Výše subvencí
(114)
Výše subvencí stanovená v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení, vyjádřená valoricky, se u čínských vyvážejících výrobců pohybuje mezi 0,76 % a 1,77 %.
(115)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že není jasné, jak Komise vypočetla rozsah celkového subvenčního rozpětí. Rozsah celkových souhrnných subvencí pro čínské vyvážející výrobce/skupiny vyvážejících výrobců zařazené do vzorku vyjádřený valoricky stanovený ve 114. bodě odůvodnění představuje nižší a vyšší celkové subvenční rozpětí pěti čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců.
3.1.9. Závěry týkající se Číny
(116)
Vzhledem k zanedbatelným částkám napadnutelných subvencí pro čínské vyvážející výrobce by opatření na dovoz PSV pocházejících z Číny neměla být uložena. Byl vyvozen závěr, že by v souladu s čl. 14 odst. 3 základního nařízení mělo být šetření ohledně dovozu výrobků pocházejících z Čínské lidové republiky zastaveno.
3.2. INDIE
3.2.1. Obecně
(117)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež údajně zahrnovaly poskytování subvencí indickými státními orgány:
1)
režim „Focus Market Scheme“;
2)
režim „Focus Product Scheme“;
3)
režim předběžného povolení;
4)
režim navracení cla;
5)
režim podpory vývozu kapitálových statků;
6)
režim daňových a celních osvobození v jednotkách orientovaných na vývoz a zvláštních hospodářských zónách;
7)
režim vývozních úvěrů;
8)
režim osvobození od daně z příjmu;
9)
režim na podporu zvýšení vývozu;
10)
režim povolení bezcelního dovozu;
11)
režim na podporu rozvoje trhu a úvěrových záruk;
12)
pobídkový režim vlády státu Gudžarát zaměřený na kapitálové investice;
13)
režim pobídek týkajících se daně z obratu a režim osvobození od daně z elektrické energie státu Gudžarát;
14)
subvenční režimy Západního Bengálska - pobídky a daňové výhody, včetně grantů a osvobození od daně z obratu;
15)
soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“ ve státě Maháráštra, včetně režimu osvobození od daně z elektrické energie a subvence na podporu průmyslu.
Subvenční režimy, které byly využity šetřenými indickými vyvážejícími výrobci během období šetření
(118)
Šetřením bylo zjištěno, že v období šetření tyto programy poskytly výhody ověřeným vyvážejícím výrobcům:
1)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „FMS“);
2)
režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“);
3)
režim navracení cla (dále jen „DDS“, Duty Drawback Scheme);
4)
režim předběžného povolení (dále jen „AAS“, Advance Authorisation Scheme);
5)
režim povolení bezcelního dovozu (dále jen „DFIA“, Duty Free Import Authorisation);
6)
režim podpory vývozu kapitálových statků (dále jen „EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme);
7)
soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“ (dále jen „PSI“).
(119)
Režimy uvedené výše v 118. bodě odůvodnění podbodech 1), 2), 4) 5) a 6) vycházejí ze zákona o rozvoji a regulaci zahraničního obchodu z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“ nebo „ZZO“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje indickou vládu vydávat oznámení týkající se vývozní a dovozní politiky. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Dokumentem o politice zahraničního obchodu, který se týká období šetření tohoto šetření, je dokument „Foreign Trade Policy 2009-2014“ (dále jen „FTP 09-14“). Postupy, jimiž se FTP 09-14 řídí, stanovila indická vláda v publikaci „Příručka postupů, svazek I“ (dále jen „HOP I 09-14“). Příručka postupů se pravidelně aktualizuje.
(120)
Režim navracení cla (DDS) uvedený výše v 118. bodě odůvodnění podbodě 3 vychází z paragrafu 75 celního zákona z roku 1962, z paragrafu 37 zákona o spotřební dani z roku 1944, z paragrafů 93 A a 94 finančního zákona z roku 1994 a z Pravidel pro výběr cel, spotřební daně a vracení daní za služby z roku 1995. Sazby tohoto navracení jsou pravidelně zveřejňovány.
(121)
Režim PSI uvedený výše v podbodě 7) je založen na souboru pobídek vlády státu Maháráštra z roku 2007, usnesení PSI-1707/(CR-50)/IND-8 ze dne 30. března 2007.
3.2.2. Režim „Focus Market Scheme“ („FMS“);
a) Právní základ
Podrobný popis režimu FMS je uveden v odstavci 3.14 dokumentu FTP 09-14 a v odstavci 3.8 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(122)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(123)
Vývoz všech výrobků, včetně vývozu PSV, v rámci tohoto režimu do zemí uvedených v tabulkách 1 a 2 dodatku 37(C) příručky HOP I 09-14 má nárok na úvěry na clo rovnající se 3 % hodnoty FOB. Ke dni 1. dubna 2011 má vývoz všech výrobků do zemí uvedených v tabulce 3 dodatku 37(C) („Special Focus Markets“) nárok na úvěry na clo rovnající se 4 % hodnoty FOB. Tento režim se nevztahuje na určité typy vývozních činností, např. na vývoz dováženého či překládaného zboží, domnělý vývoz, vývoz služeb a vývozní obrat jednotek působících v rámci zvláštních hospodářských zón/jednotek orientovaných na vývoz. Nevztahuje se ani na určité typy výrobků, např. na diamanty, vzácné kovy, rudy, obilí, cukr a ropné produkty.
(124)
Úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání příslušného osvědčení o nároku na úvěr. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně kapitálových statků.
(125)
Osvědčení o nároku na úvěr se vydává v přístavu, ze kterého se vývoz realizuje, po uskutečnění vývozu nebo po odeslání zboží. Pokud žadatel předloží orgánům kopie všech příslušných vývozních dokumentů (např. příkazu k vývozu, faktur, přepravních dokladů, potvrzení banky o uskutečnění vývozu), nemůže indická vláda rozhodnutí o poskytnutí či neposkytnutí úvěrů nikterak ovlivnit.
(126)
Tento režim během období šetření využili čtyři ověření vyvážející výrobci.
(127)
Po poskytnutí informací tři indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku tvrdili, že ačkoli byli způsobilí k výhodě, vůbec o ni nepožádali v případě prodeje na vývoz do Unie, a tudíž nelze učinit závěr o využití této výhody. Tvrdili také, že režim FMS geograficky souvisí se zeměmi, které nejsou součástí Unie, a proto nemůže být Unií napadnut. V tomto ohledu inspekce na místě potvrdily, že nárok na výhodu FMS byl uplatňován u vývozu do třetích zemí, protože tento program se v zásadě týká vývozu do třetích zemí. Příslušní vyvážející výrobci však nedokázali uvést argumenty, kterými by zpochybnili praktické provádění programu popsané v 123. až 125. bodě odůvodnění či skutečnost, že může být výhoda režimu FMS využívána pro dotčený výrobek, totiž že úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a že mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupu nebo zboží, včetně kapitálových statků. Tato strana zejména nedokázala uvést argumenty, kterými by zpochybnila skutečnost, že úvěry na clo poskytnuté v rámci FMS na vývoz do způsobilých třetích zemí mohou být použity ke kompenzaci dlužného dovozního cla ze vstupů zapracovaných do dotčeného výrobku vyváženého do Unie.
(128)
Tyto výhody jsou zaúčtovány na akruální bázi v účetnictví společnosti ke dnům, kdy se vývozní transakce uskutečnily, a prokazují, že nárok na výhodu vzniká v okamžiku vývozní transakce a že není pochyb o tom, že získaný úvěr na clo bude využit později. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
d) Závěry týkající se režimu FMS
(129)
Režim FMS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci režimu FMS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v režimu FMS vývozce zvýhodňuje, protože zlepšuje jeho likviditu.
(130)
Kromě toho režim FMS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(131)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Režim nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně použitým vstupům. Neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Vývozce je způsobilý obdržet výhody režimu FMS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy přesto nárok na výhodu poskytovanou v rámci režimu FMS. Kromě toho může vývozce využít úvěry na clo v rámci režimu FMS k dovozu kapitálových statků, ačkoliv kapitálové statky nespadají do působnosti povolených režimů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože nejsou spotřebovány při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(132)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že v období šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(133)
Subvenční sazba zjištěná u tohoto režimu v období šetření u čtyř dotčených společností činí 0,15 %, 0,19 %, 0,42 % a 0,63 %.
3.2.3. Režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“)
a) Právní základ
(134)
Podrobný popis tohoto režimu je uveden v odstavcích 3.15 až 3.17 dokumentu FT-policy 09-14 a v kapitolách 3.9 až 3.11 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(135)
Podle odstavce 3.15.2 dokumentu FT-policy 09-14 jsou pro tento režim způsobilí vývozci oznámených výrobků uvedených v dodatku 37D příručky HOP I 09-14.
c) Uplatňování v praxi
(136)
Vývozce výrobků uvedených na seznamu v Dodatku 37D příručky HOP I 09-14 může požádat o potvrzení o úvěru na clo v rámci FPS ve výši 2 % až 5 % hodnoty FOB vývozu. Dotčený výrobek, který je předmětem šetření, je uveden v tabulce 1 dodatku 37D a má nárok na 2 % úvěr na clo.
(137)
Režim FPS je povývozním režimem, což znamená, že společnost musí uskutečnit vývoz, aby byla způsobilá pro získání výhod v rámci tohoto režimu. V souvislosti s tím předkládá společnost příslušnému orgánu on-line žádost a kopie příkazu k vývozu a faktury, potvrzení banky prokazující uhrazení poplatků spojených se žádostí, kopii přepravních dokladů a potvrzení banky o realizovaném přijetí platby nebo potvrzení o přijetí cizí měny ze zahraničí v případě přímého jednání o dokumentech. V případech, kdy byly originály přepravních dokladů a/nebo potvrzení banky o uskutečnění platby odeslány za účelem nárokovat výhody v rámci jakéhokoliv jiného režimu, může společnost předložit kopie, které sama ověří a na nichž uvede příslušný orgán, kterému byly originály dokumentů zaslány. On-line žádost o úvěry v rámci režimu FPS se může vztahovat nejvýše na 50 přepravních dokladů.
(138)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry v rámci režimu FPS při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na akruální bázi jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv zboží s výjimkou kapitálových statků a zboží, pro nějž existují dovozní omezení. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak. Úvěry FPS jsou volně přenosné a jsou platné po dobu 24 měsíců od data vydání.
(139)
Tento režim během období šetření využilo všech pět ověřených vyvážejících výrobců.
(140)
Po poskytnutí informací tři indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku tvrdili, že ačkoli byli způsobilí k výhodě, vůbec o ni nepožádali přinejmenším v některých případech prodeje na vývoz, a tudíž nelze učinit závěr o využití této výhody. Nicméně příslušní vyvážející výrobci nedokázali uvést argumenty, kterými by zpochybnili praktické provádění režimu popsané v 123. až 125. bodě odůvodnění či skutečnost, že může být výhoda režimu FPS využívána pro dotčený výrobek, totiž že úvěry na clo v rámci režimu FPS jsou volně přenositelné a že mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupu nebo zboží, včetně kapitálových statků. Je třeba zopakovat, že tyto výhody jsou zaúčtovány na akruální bázi v účetnictví společnosti ke dnům, kdy se vývozní transakce uskutečnily, a prokazují, že nárok na výhodu vzniká v okamžiku vývozní transakce a že není pochyb o tom, že získaný úvěr na clo bude využit později.
d) Závěry týkající se režimu FPS
(141)
Režim FPS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr v rámci režimu FPS je finančním příspěvkem indické vlády, jelikož nakonec bude použit ke kompenzaci dovozních cel, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cel, která by byla jinak splatná. Úvěr v rámci režimu FPS navíc příjemci přináší výhodu, protože zvyšuje jeho likviditu.
(142)
Režim FPS je mimoto ze zákona podmíněn vývozní výkonností, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(143)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nevyhovuje pravidlům uvedeným v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně použitým vstupům. Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nepřiměřené platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. A v neposlední řadě je vývozce způsobilý obdržet výhody režimu FPS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupy místně a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstup, mají tudíž nárok na výhodu vyplývající z režimu FPS.
e) Výpočet výše subvence
(144)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítala na základě výhody, kterou získal příjemce subvence, zjištěné v období šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V uvedeném okamžiku se musí indická vláda vzdát cla, které představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní orgány vydají vývozní přepravní doklad, kde je uvedena mimo jiné výše úvěru FPS, jež má být poskytnuta na tuto vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o poskytnutí či neposkytnutí subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu FPS jako součet úvěrů získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období šetření.
(145)
V případě, že byly podány oprávněné žádosti, byly v souladu s čl. 7 odst. 1) písm. a) základního nařízení poplatky, které byly nezbytně vynaloženy v zájmu získání subvence, odečteny z takto zjištěných úvěrů, aby byla určena výše subvence (čitatel). Podle čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(146)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě pěti dotčených společností během období šetření činily 1,59 %, 1,75 %, 1,77 %, 1,85 % a 1,95 %.
3.2.4. Režim navracení cla (dále jen „DDS“)
a) Právní základ
(147)
Podrobný popis režimu DDS je obsažen v Pravidlech pro výběr cel a spotřební daně a vracení daní z roku 1995 ve znění následných oznámení.
b) Způsobilost
(148)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(149)
Způsobilý vývozce může zažádat o navrácení částky, která je vypočtena jako procento hodnoty FOB výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby navracení byly stanoveny indickou vládou pro řadu výrobků včetně dotčeného výrobku. Určují se na základě průměrného množství nebo průměrné hodnoty vstupních materiálů použitých při výrobě výrobku a na základě průměrné výše cla zaplaceného za vstupy. Jsou použitelné bez ohledu na to, zda dovozní clo bylo či nebylo skutečně zaplaceno. Sazba DDS u dotčeného výrobku během období šetření byla 3 % hodnoty FOB do 9. října 2012, 2,1 % v období od 10. října 2012 do 20. září 2013 a 1,7 % k 21. září 2013.
(150)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. Jakmile jsou údaje o zásilce zaneseny na celní server (ICEGATE), je zde uvedeno, že vývoz probíhá v rámci režimu DDS a je neodvolatelně stanovena částka DDS. Poté, co přepravní společnost předložila obecné prohlášení o vývozu a celní úřad tento dokument porovnal s údaji na přepravním dokladu a zjistil, že se údaje shodují, jsou splněny všechny podmínky pro to, aby se vrátilo clo, a to buď přímou platbou na bankovní účet vývozce, nebo příkazem k výplatě.
(151)
Vývozce musí rovněž prokázat, že k uskutečnění vývozu dochází prostřednictvím potvrzení banky o uskutečnění vývozu. Tento dokument může být poskytnut poté, co byla vyplacena částka navraceného cla; indická vláda však bude vyplacenou částku vymáhat zpět, pokud vývozce potvrzení banky o uskutečnění vývozu nepředloží ve stanovené lhůtě.
(152)
Částka navraceného cla může být použita pro jakékoli účely.
(153)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy může být částka navráceného cla při splnění vývozní povinnosti zaúčtována do komerčních účtů na akruální bázi jako příjem.
(154)
Režim DDS během období šetření využili dva ověření vyvážející výrobci.
d) Závěry týkající se režimu DDS
(155)
Režim DDS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Takzvaná částka navraceného cla je finančním příspěvkem indické vlády, protože má podobu přímého převodu finančních prostředků ze strany indické vlády. Kromě toho částka navraceného cla poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu za podmínek, které na trhu nejsou dostupné.
(156)
Sazba navraceného cla u vývozu je stanovena indickou vládou pro jednotlivé výrobky. Třebaže se subvence označuje jako navracení cla, tento režim však nemá povahu povoleného systému navracení cla nebo systému navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Vyplacení peněžních prostředků vývozci není spojeno se zaplacením dovozních cel na suroviny a není úvěrem na clo ke kompenzaci dovozního cla na minulý nebo budoucí dovoz surovin.
(157)
To potvrzuje i oběžník indické vlády č. 24/2001, který jasně uvádí, že „[sazby navraceného cla] nijak nesouvisejí se skutečnou spotřebou vstupů a se skutečným dopadem na vstupy konkrétního vývozce nebo jednotlivých zásilek […]“ a regionálním orgánům ukládá, aby „se netrvalo na důkazech o skutečných clech u dovezených nebo domácích vstupů […] kromě [žádosti o navrácení cla] podané vývozci“.
(158)
Platbu v podobě přímého převodu finančních prostředků ze strany indické vlády po vývozu uskutečněném vývozci, je třeba považovat za přímý grant indické vlády závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považována za specifickou a napadnutelnou podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(159)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že režim DDS je napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(160)
Podle čl. 3 odst. 2 a článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítala na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna v období šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy se uskuteční vývozní transakce v rámci tohoto režimu. V tomto okamžiku musí indická vláda zaplatit částku navraceného cla, která představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné částku navraceného cla, která má být poskytnuta pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za vhodné stanovit výši výhody vyplývající z režimu DDS jako součet částek navraceného cla získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu během období šetření.
(161)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byly tyto výše subvence přepočteny na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(162)
Na základě výše uvedených skutečností činí subvenční sazby u dvou dotčených společností zjištěné v období šetření 0,24 % a 2,12 %.
3.2.5. Režim předběžného povolení (dále jen „AAS“)
a) Právní základ
(163)
Tento režim je podrobně popsán v odstavcích 4.1.1 až 4.1.14 dokumentu FTP 09-14 av kapitolách 4.1 až 4.30 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(164)
Režim AAS sestává z šesti podrežimů, jak je podrobněji popsáno v 165. bodě odůvodnění níže. Tyto podrežimy se mimo jiné liší rozsahem způsobilosti. Vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci, kteří jsou „vázáni“ na pomocné výrobce, jsou způsobilí pro podrežim AAS pro fyzický vývoz a pro podrežim AAS pro roční potřebu. Vyvážející výrobci poskytující dodávky konečnému vývozci jsou způsobilí pro režim AAS pro dodávky meziproduktů. Hlavní dodavatelé dodávající v rámci kategorií „domnělého vývozu“ uvedených v odstavci 8.2 dokumentu FTP 09-14, jako např. dodavatelé jednotky orientované na vývoz, jsou způsobilí pro podrežim AAS pro domnělý vývoz. Dodavatelé meziproduktů vyvážejícím výrobcům jsou způsobilí pro výhody „domnělého vývozu“ v rámci podrežimů předběžného příkazu k uvolnění (Advance Release Order, dále jen „ARO“) a tuzemského back-to-back akreditivu.
c) Uplatňování v praxi
(165)
Režim AAS může být vydán pro:
a)
fyzický vývoz: ten je hlavním podrežimem. Umožňuje bezcelní dovoz vstupních materiálů potřebných k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz. Termín „fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit území Indie. Povolený dovoz a vývozní povinnost včetně typu vyváženého výrobku jsou uvedeny v licenci;
b)
roční potřebu: toto povolení se nevztahuje na konkrétní výrobek na vývoz, nýbrž na širší skupinu výrobků (např. chemické látky a příbuzné výrobky). Držitel licence může, a to až do určité hodnoty stanovené na základě jeho vývozní výkonnosti v minulosti, dovážet bezcelně veškeré vstupy k použití při výrobě jakékoli z položek spadajících do příslušné skupiny výrobků. Může vyvážet jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla;
c)
dodávky meziproduktů: tento podrežim se vztahuje na případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek na vývoz a rozdělí si proces výroby. Vyvážející výrobce, jenž vyrábí meziprodukt, smí bezcelně dovážet vstupní materiál a pro tento účel může získat režim AAS na dodávky meziproduktů. Konečný vývozce dokončuje výrobu a je povinen hotový výrobek vyvézt;
d)
domnělý vývoz: tento podrežim umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelně dovážet vstupní materiály potřebné k výrobě zboží, které má být prodáno jako „domnělý vývoz“ kategoriím zákazníků uvedeným v odstavci 8.2 písm. b) až f), g), i) a j) dokumentu FTP 09-14. Podle indické vlády znamená domnělý vývoz ty transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za domnělý vývoz je považována celá řada kategorií dodávek za předpokladu, že je zboží vyrobeno v Indii, např. dodávky zboží pro jednotky orientované na vývoz nebo pro společnost, která se nachází ve zvláštní hospodářské zóně;
e)
předběžný příkaz k uvolnění (dále jen „ARO“): držitel režimu AAS, který hodlá získávat vstupní materiály z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem využít ARO. V takových případech jsou předběžná povolení validována jako ARO a převedena na domácího dodavatele při dodávce položek, které jsou v nich uvedeny. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FTP 09-14 (tj. AAS pro dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně). V mechanismu ARO jsou daně a cla namísto konečnému vývozci vráceny dodavateli, a to ve formě vrácení/náhrady cla. Vrácení daní/cla je možné v případě domácích i dovezených vstupů;
f)
tuzemský back-to-back akreditiv: tento podrežim se opět vztahuje na domácí dodávky držiteli předběžného povolení. Držitel předběžného povolení může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele. Banka uzná povolení u přímého dovozu pouze pro hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FTP 09-14 (tj. program předběžných povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně).
(166)
V průběhu období šetření získaly úlevu v rámci režimu AAS v souvislosti s dotčeným výrobkem tři ověřené společnosti. Tyto společnosti využívaly podrežimy a), d) a e) uvedené výše. Není tudíž nezbytné zjišťovat napadnutelnost zbývajících nevyužívaných podrežimů.
(167)
Pro účely ověření indickými orgány je držitel předběžného povolení ze zákona povinen vést „pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití bezcelně dováženého zboží/zboží nakupovaného z domácích zdrojů“ ve stanoveném formátu (kapitoly 4.26 a 4.30 a dodatek 23 HOP I 09-14), tj. registr skutečné spotřeby. Tento registr musí ověřit externí autorizovaný účetní/účetní nákladů a provedené práce, který vydá osvědčení o tom, že stanovené registry a příslušné záznamy byly zkontrolovány a že informace předávané podle formátu dodatku 23 jsou po všech stránkách pravdivé a správné.
(168)
Pokud jde o využití režimu AAS pro fyzický vývoz uvedený v 165. bodě odůvodnění písm. a), využívaného během období šetření dvěma ověřenými společnostmi, povolený dovoz a vývozní povinnost jsou stanoveny objemově a hodnotově indickou vládou a jsou zaznamenány v předběžném povolení. Kromě toho musí být v době dovozu a vývozu odpovídající transakce zaznamenány v předběžném povolení vládními úředníky. Objem dovozu povolený v rámci režimu AAS je určen indickou vládou na základě standardních norem vstupů a výstupů, které existují pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku.
(169)
Dovezené vstupní materiály nelze převádět a musí být použity pro výrobu výsledného výrobku na vývoz. Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě po vydání licence (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o šest měsíců).
(170)
Šetřením bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány nebyly v praxi splněny.
(171)
Pouze jedna ze dvou ověřených společností, které využily tento podrežim, vedla registr výroby a spotřeby. Registr spotřeby však neumožňoval ověřit, jaké vstupní materiály byly spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém množství. Pokud jde o požadavky na ověření uvedené výše, zmiňované společnosti nevedly žádné záznamy, které by prokázaly, že se uskutečnil externí audit registru spotřeby. Celkově se má za to, že šetření vývozci nebyli schopni prokázat, že příslušná ustanovení dokumentu FTP byla splněna.
(172)
Pokud jde o využití režimu AAS pro ARO uvedené v 165. bodě odůvodnění písm. e), využívaného během období šetření jednou ověřenou společností, výše dovozu povoleného v rámci tohoto režimu je určena jako procento množství vyvezených hotových výrobků. Předběžné licence uvádějí jednotky povoleného dovozu buď jako jejich množství, nebo jejich hodnotu. V obou případech jsou sazby použité pro určení povolených nákupů bez celních poplatků stanoveny pro většinu výrobků, včetně výrobku, na který se vztahuje toto šetření, na základě norem SION. Položky vstupů specifikované v předběžných licencích jsou položky používané při výrobě příslušného vyváženého hotového výrobku.
(173)
Držitel předběžné licence, který hodlá získávat vstupní materiály z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem využít ARO. V takových případech jsou předběžné licence validovány jako ARO a potvrzeny konečnému dodavateli při dodávce zboží, které je v nich specifikováno. Potvrzení ARO opravňuje dodavatele k výhodám domnělého vývozu, jako jsou vrácení cla při domnělém vývozu a náhrada takzvané konečné spotřební daně.
(174)
Šetřením bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány nebyly v praxi splněny.
(175)
Pokud jde o využití režimu AAS pro domnělý vývoz uvedený v 165. bodě odůvodnění písm. d), využívaného během období šetření jednou ověřenou společností, povolený dovoz i vývozní povinnost jsou stanoveny objemově a hodnotově indickou vládou a jsou zaznamenány v povolení. Kromě toho mají v okamžiku dovozu a vývozu státní úředníci do povolení zaznamenávat příslušné transakce. Objem dovozu povolený v rámci tohoto režimu je určen indickou vládou na základě norem SION.
(176)
Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o 6 měsíců) po vydání povolení.
(177)
Bylo zjištěno, že neexistuje žádná spojitost mezi dováženými vstupy a vyváženými hotovými výrobky. Kromě toho bylo zjištěno, že žadatel, ačkoli je to jeho povinnost, nevedl povinný registr spotřeby uvedený v 167. bodě odůvodnění, ověřitelný externím účetním. I přes nesplnění tohoto požadavku žadatel využíval výhody režimu AAS.
d) Závěry týkající se režimu AAS
(178)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení: představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné, a zvýhodňuje prošetřované vývozce, protože zlepšuje jejich likviditu.
(179)
Všechny dotčené podrežimy v daném případě jsou ze zákona jednoznačně podmíněny vývozní výkonností, a proto jsou považovány za specifické a napadnutelné podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost využívat výhod vyplývajících z tohoto režimu.
(180)
Žádný z dotčených podrežimů v daném případě nemůže být považován za přípustný systém navracení cla či systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem systém ani postup pro ověřování, zda byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II část II bod 4 základního nařízení a v případě režimů navracení u náhradních vstupů příloha III základního nařízení část II bod 2). Rovněž se má za to, že normy SION pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nemohou samy o sobě tvořit systém pro ověřování skutečné spotřeby, protože jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů byla spotřebovávána při výrobě vyváženého výrobku. Indická vláda kromě toho neprovedla další přezkoumání na základě skutečných vstupů, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému potřebné (příloha II část II bod 5 a příloha III část II bod 3 základního nařízení).
(181)
Po poskytnutí informací jeden indický vyvážející výrobce zařazený do vzorku tvrdil, že tento režim by neměl být napaden, jelikož společnost splnila svou právní povinnost týkající se nezávislých auditů registru spotřeby vstupů, což by mělo být považováno za dostatečnou kontrolu pro indickou vládu. S takovým odůvodněním nelze souhlasit. Ověření indické vlády se musí považovat za odlišné od povinností uložených společnostem. Inspekce na místě potvrdila, že ověřovací systém ze strany indické vlády není v souladu s pravidly stanovenými v příloze II části II bodě 4 základního nařízení. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(182)
Táž strana tvrdila, že spojení licencí je v Indii legální a že společnost nesmí být znevýhodněna použitím celkového vývozního obratu místo obratu dotčeného výrobku při výpočtech subvenčního rozpětí. Nicméně legalita spojení licencí v Indii jako taková nebyla v této souvislosti relevantní. Šetřením bylo zjištěno, že v důsledku spojení nebylo možné řádně přiřadit licence odpovídající PSV. Ve skutečnosti musela být ve výpočtech subvenčního rozpětí použita výhoda na úrovni provozní jednotky, nikoli PSV, protože ověřené informace neumožňovaly řádně přiřadit použití vstupů (použitých při výrobě jiných výrobků) pouze PSV. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(183)
Podrežimy uvedené v 165. bodě odůvodnění písm. a), d) a e) jsou proto napadnutelné.
e) Výpočet výše subvence
(184)
Při neexistenci povoleného režimu navracení cla nebo režimu navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrného“ vrácení cla. Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro režimy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo vyrovnání výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak, podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(185)
Výše subvencí pro společnosti, které využívaly režim AAS, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněného podrežimu během období šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(186)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě tří dotčených společností pro období šetření činily 0,11 %, 1,89 % a 4,31 %.
3.2.6. Režim povolení bezcelního dovozu (dále jen „DFIA“)
a) Právní základ
(187)
Režim DFIA je podrobně popsán v odstavcích 4.2.1 až 4.2.47 dokumentu FTP 09-14 a v odstavcích 4.31 až 4.36 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(188)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(189)
DFIA je režim před vývozem a po vývozu, jenž umožňuje dovoz zboží určeného podle norem SION, ale v případě přenosného DFIA nemusí být nutně použit při výrobě vyváženého výrobku.
(190)
DFIA se vztahuje pouze na dovoz vstupů podle SION. Dovozní nárok je omezen na množství a hodnotu uvedenou v SION, ale může být na žádost revidován regionálními orgány.
(191)
Vývozní závazek podléhá požadavku na minimální přidanou hodnotu 20 %. Vývoz lze provádět před očekávaným vydáním povolení DFIA a v tom případě je nárok na dovoz stanoven v poměru k prozatímnímu vývozu.
(192)
Je-li splněn vývozní závazek, může vývozce požádat o přenositelnost povolení DFIA, což v praxi znamená povolení prodat bezcelní dovozní licenci na trhu.
(193)
Režim DFIA během období šetření využil jeden ověřený vyvážející výrobce.
d) Závěry týkající se režimu DFIA
(194)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť snižuje příjmy z cla, které by bylo jinak splatné, a zvýhodňuje prošetřované vývozce, protože zlepšuje jejich likviditu.
(195)
Režim DFIA je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(196)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Režim nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména: i) umožňuje následné náhrady nebo navracení dovozních poplatků ze vstupů, které jsou spotřebovány ve výrobním procesu jiného výrobku; ii) neexistuje ověřovací systém nebo postup, který by potvrdil, zda a které vstupy jsou při výrobě vyváženého výrobku spotřebovány nebo zda došlo k nadměrné výhodě ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení, a iii) z přenositelnosti osvědčení/povolení vyplývá, že vývozce, jemuž byl poskytnut režim DFIA, nemá povinnost skutečně využít osvědčení k dovozu daných vstupů.
(197)
Po poskytnutí informací jeden indický vyvážející výrobce zařazený do vzorku tvrdil, že ověřovací systém zavedený v Indii je přiměřený, účinný a v souladu s obchodními zvyklostmi v Indii, a tudíž „primární“ důvod k napadnutí tohoto režimu již neexistuje. Na rozdíl od toho, co bylo tvrzeno, šetření nepotvrdilo, že ověřovací systém zavedený v Indii umožňuje ověření, zda a jaké vstupy jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné výhodě ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Kromě toho výrobce nezpochybnil, že daný systém buď umožňuje následné náhrady nebo navracení dovozních poplatků ze vstupů, které jsou spotřebovány ve výrobním procesu jiného výrobku, nebo že z přenositelnosti osvědčení/povolení vyplývá, že vývozce, jemuž byl poskytnut režim DFIA, nemá povinnost skutečně použít osvědčení k dovozu daných vstupů. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
e) Výpočet výše subvence
(198)
Při neexistenci povoleného režimu navracení cla nebo režimu navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrných“ celních úlev.
(199)
Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro režimy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak, podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(200)
Výše subvencí pro společnosti, které využívaly režim DFIA, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněného podrežimu během období šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(201)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě jedné dotčené společnosti pro období šetření činily 4,95 %.
3.2.7. Režim podpory vývozu kapitálových statků (dále jen „EPCGS“)
a) Právní základ
(202)
Podrobný popis režimu EPCGS je uveden v kapitole 5 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(203)
Pro tento režim jsou způsobilí vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Uplatňování v praxi
(204)
Pod podmínkou vývozní povinnosti je společnosti umožněno dovážet kapitálové statky (nové i použité kapitálové statky až 10 let staré) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá na požádání a po zaplacení poplatku licenci pro režim EPCGS. Tento režim zajišťuje sníženou sazbu dovozního cla ve výši 3 %, použitelnou na veškeré kapitálové statky dovezené v rámci tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené kapitálové zboží během určitého období využito k výrobě určitého množství zboží na vývoz. Podle dokumentu FTP 09-14 může být kapitálové zboží dováženo v rámci režimu EPCGS při sazbě v nulové výši, avšak v takovém případě je lhůta pro splnění vývozní povinnosti kratší.
(205)
Držitel licence pro režim EPCGS může také pořídit kapitálové statky z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce kapitálových statků využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu těchto kapitálových statků. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého vývozu pro dodávky kapitálového zboží držiteli licence pro režim EPCGS.
(206)
Bylo zjištěno, že tři společnosti zařazené do vzorku získaly v rámci režimu EPCGS úlevy, které mohly být v období šetření přiřazeny k dotčenému výrobku.
d) Závěry týkající se režimu EPCGS
(207)
Režim EPCGS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto snížení cla vývozce zvýhodňuje, protože ušetřením cla při dovozu se zlepšuje jeho likvidita.
(208)
Navíc režim EPCGS právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(209)
Režim EPCGS nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Kapitálové statky nejsou zahrnuty do působnosti takových povolených systémů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě výrobků určených na vývoz.
e) Výpočet výše subvence
(210)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dovážených kapitálových statků na dobu odpovídající běžné době amortizace takových kapitálových statků v dotčeném výrobním odvětví. Výše subvencí pro období šetření byla poté vypočtena vydělením celkové částky nezaplaceného cla dobou amortizace. Takto vypočtená částka, která připadá na období šetření, byla upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby se zohlednila úplná hodnota výhody v čase. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba v Indii v průběhu období šetření. V případě oprávněných žádostí byly nezbytně vynaložené poplatky nutné pro získání subvence v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení odečteny, aby byla zjištěna výše subvence (čitatel).
(211)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na příslušný vývozní obrat v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(212)
Po poskytnutí informací dva indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku požádali o přezkoumání výpočtu výše subvence. Tvrdili, že může dojít ke zrušení platnosti licence EPCGS, což může vést k tuzemskému pořízení kapitálových statků, u nichž by se použila centrální spotřební daň. V tomto ohledu však nebyly zmíněny konkrétní zvláštní licence, jejichž platnost byla zrušena. Tato otázka nebyla vznesena ani během šetření; kdyby se tak stalo, umožnilo by to řádné ověření tohoto tvrzení. Každopádně stanovení výše subvence vycházelo z ověřené evidence společnosti, pokud jde o vstupy zakoupené v rámci tohoto režimu. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(213)
Subvenční sazba zjištěná u tohoto režimu v období šetření u tří dotčených společností činila 0,37 %, 0,40 %, a 0,46 %.
3.2.8. Soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“
a) Právní základ
(214)
Aby vláda státu Maháráštra podpořila rozšíření průmyslu do méně rozvinutých oblastí, poskytuje od roku 1964 pobídky nově zakládaným jednotkám v rozvojových regionech státu, a to na základě režimu obecně známého jako soubor pobídek. Tento režim byl po svém vytvoření několikrát pozměněn a verzemi, které jsou relevantní pro stávající šetření, jsou verze z roku 2001 a 2007. Soubor pobídek z roku 2001 je datován 31. března 2001 a týká se ho usnesení č. IDL-1021/(CR-73)/IND-8. Soubor pobídek z roku 2007 je datován 30. března 2007 a týká se ho usnesení č. PSI-1707/(CR-50)/IND-8.
b) Způsobilost
(215)
Výše uvedená usnesení obsahují seznam kategorií odvětví a podniků, které mohou být považovány za způsobilé pro pobídky.
c) Uplatňování v praxi
(216)
Aby vláda státu Maháráštra podpořila rozšíření průmyslu do méně rozvinutých oblastí, poskytla soubor pobídek pro nové/rozvíjející se průmyslové jednotky usazené v rozvojovém regionu státu Maháráštra. Pro účely tohoto režimu jsou v příloze I uvedeného usnesení vymezeny oblasti státu způsobilé pro pobídky. Nicméně pobídek v rámci režimu z roku 2007 se nelze dovolávat, pokud nebyl vydán certifikát způsobilosti v rámci režimu z roku 2007 a příjemce nesplnil požadavky/podmínky certifikátu způsobilosti. Ten je vydáván prováděcí agenturou (státní orgán) s účinkem ode dne zahájení komerční výroby příjemce (rovněž nazývaného způsobilá jednotka).
(217)
PSI se skládá z několika podrežimů, z nichž tyto dva poskytly výhodu dvěma ověřeným vyvážejícím výrobcům během období šetření:
-
osvobození od daně z elektřiny (dále jen „ODE“),
-
subvence na podporu průmyslu (dále jen „SPP“).
(218)
Podrežim ODE je udělován novým způsobilým jednotkám usazeným ve vymezených oblastech na dobu uvedenou v osvědčení způsobilosti. V tomto případě jsou dva dotčení vyvážející výrobci osvobozeni od placení daně z elektřiny po dobu 9, resp. 7 let. V jiných částech státu je od plateb daně z elektřiny osvobozeno 100 % jednotek orientovaných na vývoz a jednotek v oblasti informačních technologií a biotechnologií po dobu 10 let.
(219)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že jeden vyvážející výrobce se sídlem ve státě Maháráštra měl během období šetření výhodu z podrežimu osvobození od daně z elektřiny.
(220)
Podrežim SPP opravňuje příjemce k subvenci odpovídající procentu v rozmezí od 75 % do 100 % výše způsobilých investic zmenšené o výhody získané z jiných podrežimů režimu PSI, jako je ODE. Výhoda je poskytnuta po dobu uvedenou v osvědčení způsobilosti a nemůže překročit částku DPH odváděnou státu Maháráštra ve stejném období. Způsobilými investicemi jsou kapitálové výdaje na budovy, zařízení a stroje.
(221)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že dva vyvážející výrobci se sídlem ve státě Maháráštra měli výhodu z podrežimu SPP.
(222)
Po poskytnutí informací dva indičtí vyvážející výrobci tvrdili, že podrežim SPP poskytovaný vládou státu Maháráštra se nevztahuje na fází zpracování, výroby nebo vývozu PSV, a to ani přímo, ani nepřímo, a že výhoda závisí na výši zaplacených vnitrostátních daní. Dále tvrdili, že cílem režimu není poskytovat výhody vyvážejícím výrobcům, nýbrž kompenzovat náklady vzniklé v souvislosti se zaostalostí oblasti, a že tudíž tento program nelze napadnout. Dále tvrdili, že režim by měl být považován za kapitálovou subvenci, nikoli opakující se subvenci a že celková výhoda by měla být rozložena na běžnou dobu amortizace subvencovaného kapitálu. V tomto ohledu šetření odhalilo, jak je uvedeno v 220. bodě odůvodnění, že se grant vyplácí každoročně pro způsobilé investice, jimiž jsou výdaje na budovy, zařízení a stroje. Tyto investice mají přímou souvislost s PSV. Pouhá skutečnost, že roční částka, která může být požadována, je omezena výší tuzemských daní placených vládě státu Maháráštra ve stejném období, nemění nic na skutečnosti, že roční výhoda státu Maháráštra představuje finanční příspěvek indické vlády, kterým se poskytuje výhoda šetřeným vyvážejícím vývozcům. Grant vyplácený každoročně nemá povahu kapitálové subvence, i kdyby investice do kapitálových statků byly příčinou této platby. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
d) Závěry týkající se režimu ODE a SPP
(223)
Oba podrežimy jsou subvencemi ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, protože představují finanční příspěvek indické vlády, kterým byla šetřenému vývozci poskytnuta výhoda.
(224)
Tyto subvenční podrežimy jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na některé podniky ve vymezené územní oblasti.
(225)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(226)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení je výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody poskytnuté příjemci ve vztahu k dotčenému výrobku, která byla zjištěna v období šetření. Tato částka (čitatel) byla v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení přepočtena na celkový obrat z prodeje dotčeného výrobku dosažený vyvážejícím výrobcem během období šetření, protože tato subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(227)
Subvenční sazba zjištěná u podrežimu ODE činila u jedné společnosti využívající této výhody 0,31 %.
(228)
Subvenční sazba zjištěná u podrežimu SPP činila během období šetření u dotčených společností 1,03 %, resp. 1,91 %.
3.2.9. Výše napadnutelných subvencí
(229)
Na základě uvedených zjištění byla celková výše napadnutelných subvencí pro ověřené vyvážející výrobce, vyjádřená valoricky, v rozmezí od 4,16 % do 7,65 %, jak je shrnuto v tabulce níže.
Tabulka 1
Výše napadnutelných subvencí - Indie
(v %)
Režim
FMS
FPS
DDS
AAS
DFIA
EPCGS
PSI/ODE
PSI/SPP
Celkem
Společnost
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd.
0,42
1,77
-
-
-
-
0,31
1,91
4,41
Ganesha Ecosphere Ltd.
-
1,95
0,24
0,11
4,95
0,40
-
-
7,65
Indo Rama Synthetics Ltd.
0,15
1,75
-
1,89
-
0,37
-
1,03
5,19
Polyfibre Industries Pvt. Ltd.
0,19
1,85
2,12
-
-
-
-
-
4,16
Reliance Industries Limited
0,63
1,59
-
4,31
-
0,46
-
-
6,99
3.3. VIETNAM
3.3.1. Obecně
(230)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež údajně poskytovaly subvence vietnamské vlády:
A.
státní preferenční úvěry poskytované odvětví PSV bankami ve státním vlastnictví, pověření a řízení soukromých bank vládou a podpora úrokových sazeb;
B.
dodávky zboží pro odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou;
C.
poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou a dalších výhod souvisejících s půdou;
D.
programy osvobození od přímých daní a jejich snížení;
E.
programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla;
F.
zrychlené odepisování fixních aktiv;
G.
jiné subvenční programy, včetně státních, regionálních a místních vládních programů.
(231)
Komise podrobila šetření všechny režimy uvedené v podnětu. U každého režimu bylo šetřeno, zda je podle ustanovení článku 3 základního nařízení možné prokázat finanční příspěvek vietnamské vlády a výhodu získanou vyvážejícími výrobci. Šetření odhalilo, že v daném případě je jakákoli zjištěná výhoda u šetřených režimů nižší než použitelná minimální prahová hodnota stanovená v čl. 14 odst. 5 (4) základního nařízení. Proto se nepovažuje za nutné vyvodit závěr o napadnutelnosti jednotlivých režimů.
(232)
Pro účely jasnosti a transparentnosti jsou však níže uvedeny podrobné údaje o režimech a odpovídající subvenční sazby pro jednotlivé společnosti, aniž je dotčena otázka, zda jsou subvence považovány za napadnutelné, či nikoli. Výhoda byla vypočtena v souladu s článkem 6 základního nařízení.
3.3.2. Specifické subvenční režimy
Subvenční režimy, které nebyly využity vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření
(233)
Šetření ukázalo, že tyto režimy nebyly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci:
a)
dodávky zboží pro odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou;
b)
zrychlené odepisování fixních aktiv;
c)
jiné subvenční programy, včetně státních, regionálních a místních vládních programů.
(234)
Zejména pokud jde o dodávky zboží odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou, v podnětu se v tomto ohledu tvrdilo, že PTA/MEG, které mohou být použity jako hlavní surovina pro výrobu PSV, získali vietnamští výrobci za subvencované ceny. Šetření však prokázalo, že žádný z šetřených vyvážejících výrobců nepoužíval PTA/MEG jako hlavní surovinu, ale že všichni používali místo toho recyklované PET lahve nebo PET vločky.
(235)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise poskytla částečnou analýzu pouze pro jeden z nich, a to dodávky PTA/MEG za subvencované ceny. S ohledem na tento program žadatel tvrdil, že způsob, jakým byl vzorek vybrán, a skutečnost, že do šetření nebyli zahrnuti významní výrobci PSV ve Vietnamu, ovlivnily stanovení subvencování u tohoto programu. Žadatel rovněž uvedl další údajné subvenční programy ve Vietnamu, k nimž byly v podnětu předloženy informace.
(236)
Jak Komise vysvětlila výše v 32. až 34. a ve 42. bodě odůvodnění, v případě Vietnamu nebyl výběr vzorku nezbytný, jelikož všichni vietnamští vyvážející výrobci oznámili svůj záměr spolupracovat a odpovědi od tří spolupracujících výrobců pokrývaly více než 99 % dovozu z Vietnamu. Proto argumenty žadatele týkající se výběru vzorku nejsou relevantní pro zjištění šetření. Navíc samotná skutečnost, že existují jiní velcí výrobci PSV ve Vietnamu, jako taková nezpochybňuje reprezentativnost vzorku spolupracujících výrobců. Komise potvrzuje, že si vyžádala informace a odpovědi týkající se všech údajných subvencí uvedených v podnětu, včetně těch, o nichž se zmiňuje žadatel ve svém stanovisku k poskytnutým informacím, avšak bylo zjištěno, že tyto programy nebyly využity spolupracujícími vývozci. Komise poskytla podrobnosti o dodávkách PTA/MEG, neboť tohoto programu se týkalo významné tvrzení obsažené v podnětu a tento program mohl poskytovat významnou napadnutelnou subvenci.
Subvenční režimy, které byly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření
(237)
Bylo zjištěno, že níže uvedené režimy byly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření.
3.3.3. Preferenční úvěry
3.3.3.1. Poinvestiční podpora úrokových sazeb Vietnamskou rozvojovou bankou
(238)
Vietnamská rozvojová banka (dále jen „VDB“) je státem vlastněná banka zajišťující státní politiku, jež byla založena v roce 2006 na základě rozhodnutí č. 108/2006/QD-TTg k provádění státní politiky týkající se rozvojových investičních úvěrů a vývozních úvěrů. Během období šetření VDB spravovala program podpory úrokových sazeb pro některé půjčky od obchodních bank. V tomto rámci společnosti skupiny Thai Binh měly uzavřeny smlouvy s VDB o podpoře půjček od BIDV a Vietcom Bank.
(239)
Právním základem pro tento program je vyhláška č. 75/2011/ND-CP z 30. srpna 2011, která nahrazuje vyhlášku č. 151/2006/ND-CP, vyhlášku č. 106/2008/ND-CP a vyhlášku č. 106/2004 ND-CP. V případě, že smlouvy byly podepsány před datem použitelnosti vyhlášky č. 75/2011, použijí se předešlé vyhlášky.
(240)
Výhoda z tohoto programu se rovná rozdílu mezi úrokovými sazbami, které nabízí VDB, a úrokovými sazbami od obchodních bank použitými u půjček pro uvedené dvě společnosti. Tento program se vztahuje na dlouhodobé a střednědobé půjčky od obchodních bank použité na financování investičních projektů.
(241)
Výhoda z tohoto režimu se pohybovala mezi 0 % a 0,28 %.
3.3.3.2. Nízkoúrokové půjčky poskytované některými obchodními bankami ve státním vlastnictví
(242)
Šetření prokázalo, že významná část bankovního sektoru ve Vietnamu je ve vlastnictví státu; téměř 50 % půjček ve vietnamském hospodářství během období šetření poskytlo 5 velkých bank ve státním vlastnictví (5). Existují omezení zahraničního vlastnictví bank se sídlem ve Vietnamu (6). Obchodním bankám je uloženo podporovat úrokové sazby pro podniky (7). Státní banka Vietnamu stanoví maximální úrokové sazby, které mohou obchodní banky účtovat za půjčky pro některé subjekty (8). Z informací ve spisu vyplývá, že státem vlastněné obchodní banky nabízejí nižší úrokové sazby než ostatní banky.
(243)
Několik vietnamských zákonů týkajících se bankovního sektoru a úvěrů odkazuje na preferenční úvěry. Například nařízení 1627 z roku 2001 se zmiňuje o půjčkách poskytnutých zákazníkům, na něž se vztahují preferenční úvěrová politika (články 20 a 26), nebo zákon o úvěrových institucích se zmiňuje o zvýhodněných úvěrech (článek 27).
(244)
Výše subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení se za výhodu, kterou získal příjemce, považuje rozdíl mezi částkou, kterou platí společnost za preferenční půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.
(245)
Informace uvedené výše v 242. a 243. bodě odůvodnění naznačují významné narušení vietnamského finančního sektoru. Komise proto použila vnější referenční hodnotu pro výpočet výhody z preferenčních půjček. Jak je uvedeno v 231. bodě odůvodnění, není tím dotčena napadnutelnost subvence vyplývající ze zvýhodněné půjčky. Jelikož jde o zanedbatelné subvencování, Komise neučinila konečné závěry, zda dotčené banky jsou veřejnoprávními subjekty, nebo zda je posouzení úvěrového rizika provedené těmito bankami dostatečné.
(246)
Vnější referenční hodnota byla nutná pouze ve vztahu k půjčkám v měně VND, protože nebyly k dispozici důkazy, že půjčky poskytnuté v USD byly subvencovány. Půjčky ve VND získaly pouze spolupracující společnosti skupiny Thai Binh. Základ pro srovnání byl vypočten za použití úrokových sazeb úvěrů koše 48 zemí s nižšími středními příjmy (HDP) v posledním období, za které byly k dispozici (2012). Tyto země byly zvoleny, protože měly podobný HDP jako Vietnam. Uvedené sazby byly poté upraveny s ohledem na inflaci v období šetření, aby byly získány reálné úrokové sazby, a byl vypočten průměr za 48 zemí pro ty země, u nichž byly k dispozici údaje. Zdrojem pro úrokové sazby a míry inflace byla Světová banka. Průměrná reálná úroková sazba pro tyto země s nižšími středními příjmy byla v období šetření 8,23 %. Tato referenční hodnota byla srovnána s úrokovými sazbami upravenými s ohledem na inflaci u všech půjček ve VND pro šetřené společnosti.
(247)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0 % a 1,34 %.
(248)
Po poskytnutí informací zpochybnila vietnamská vláda závěry o narušení vietnamského finančního systému a namítala, že Komise měla posoudit, zda státem vlastněné obchodní banky jsou veřejnoprávními subjekty a zda je posouzení úvěrového rizika, které prováděly, dostatečné. Podle názoru vietnamské vlády by tato analýza ovlivnila závěr o existenci finančního příspěvku a rovněž použití vnější referenční hodnoty pro stanovení výhody získané prostřednictvím tohoto programu.
(249)
Jak je uvedeno v 242. až 243. bodě odůvodnění, informace a důkazy shromážděné během šetření prokazují významné narušení vietnamského bankovního systému. V důsledku tohoto narušení, v souladu s pravidly základního nařízení, se pro stanovení výše výhody (pokud existuje) musí použít vnější referenční hodnota. Protože výhody pro vietnamské vyvážející výrobce jsou zanedbatelné, nepovažuje Komise za nezbytné zkoumat, zda banky jsou veřejnoprávními subjekty a/nebo zda je posouzení rizika dostatečné, jak je objasněno výše v 231. a 232. bodě odůvodnění.
3.3.4. Poskytování práv k užívání pozemků
(250)
Oběma spolupracujícím vyvážejícím výrobcům byla přidělena práva k užívání pozemků ve zvláštních průmyslových zónách. Zatímco skupina Thai Binh získala práva k užívání pozemků přímo od státu, společnosti Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd. (dále jen „VNC“) je pozemek pronajat prostřednictvím společnosti, která je částečně ve vlastnictví státu.
(251)
Skupina Thai Binh má tři pozemky v průmyslové zóně. Během období šetření byla skupina plně osvobozena od placení nájemného za dva pozemky. Základem pro uvedené osvobození jsou vyhláška č. 121/2010/ND-CP a vyhláška č. 142/2005/ND-CP. Skupina neplatila nájemné ani za třetí pozemek, protože se účastní administrativního procesu souvisejícího se žádostí o osvobození. Nájemné, od jehož placení byla skupina osvobozena, je výrazně nižší než nájemné placené skupinou za jiné podobné pozemky v těsné blízkosti průmyslové zóny a zdá se, že je podstatně nižší než obvyklé ceny pozemků v regionu.
(252)
VNC nezískala plné osvobození ohledně práv k užívání pozemků, je ale jasné, že během období šetření získala výhodu. VNC si pronajímá tři pozemky od společnosti, která je částečně ve státním vlastnictví. Ačkoli vietnamská vláda tvrdila, že jde o transakce mezi soukromými stranami, informace, které jsou ve spisu, jsou v rozporu s tímto tvrzením. Investiční licence VNC uvádí pronájem pozemků jako preferenční výhodu. V licenci Lidový výbor Quang Ninh ukládá VNC povinnost pronajmout si pozemky od uvedené společnosti. Rovněž podle původní smlouvy mezi částečně státem vlastněnou společností, která pronajímá pozemky VNC, a místním pozemkovým úřadem je následný převod pozemků možný pouze za jistých podmínek stanovených místním pozemkovým úřadem. Z toho vyplývá, že stát se účastní pozemkové transakce mezi oběma stranami.
(253)
Pro účely posouzení výhody Komise porovnala nízké ceny pozemků, které souvisejí s transakcemi v průmyslových zónách, s referenční cenou za podobné pozemky. Šetřením byly zjištěny náznaky, že trh s pozemky ve Vietnamu je zřejmě regulován a je narušen státním zásahem, protože existuje osvobození od nájemného nebo preferenční ceny za práva k užívání pozemků týkající se pozemků ve vymezených průmyslových zónách a/nebo podporovaných odvětvích podnikání. V tomto konkrétním případě Komise zjistila transakci s právy k užívání pozemků, která je dostatečně spolehlivá, protože pozemek se nachází mimo jakoukoli podporovanou zónu a protože dotčená společnost působí v odvětví, které nesouvisí s PSV a není podporováno na základě vládní politiky. Ceny v této transakci se používají jako referenční hodnota pro posouzení výhody, aniž je dotčen jakýkoliv závěr o celkové situaci na trhu s pozemky ve Vietnamu.
(254)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,17 % a 0,37 %.
3.3.5. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
(255)
Oba spolupracující vyvážející výrobci měli výhodu z několika přímých daňových úlev založených na osvobozeních od daní uvedených v jejich investičních licencích. Právním základem pro uvedená osvobození jsou vyhláška č. 164/2003/ND-CP nahrazená vyhláškami č. 124/2008/ND-CP a č. 122/2011/ND-CP, oběžník č. 140/2012, vyhláška č. 164/2003/ND-CP pozměněná a doplněná vyhláškou č. 152/204/ND-CPDuty a osvobození od DPH při dovozu strojů.
(256)
Podle výše uvedených právních předpisů je osvobození od přímých daní a jejich snížení k dispozici mimo jiné pro společnosti nacházející se ve zvláštních průmyslových zónách/parcích nebo společnosti zaměstnávající velký počet zaměstnanců nebo společnosti působící v určitých hospodářských odvětvích.
(257)
Výše subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou příjemci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou nebo případně částky daně, od níž byl osvobozen. Částky považované za subvenci vycházejí z nejnovějších ročních daňových přiznání. Subvence byla přepočtena na základě celkové společnosti a vyjádřena jako procentní podíl z obratu vývozu do Unie v cenách CIF.
(258)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,11 % a 0,36 %.
3.3.6. Osvobození od cla z dovážených surovin
(259)
Oba spolupracující vyvážející výrobci získali osvobození od placení cla z dovozu surovin v průběhu období šetření. Právním základem pro osvobození je zákon o dovozní a vývozní dani č. 45/2005/QH11 provedený vyhláškou č. 87/2010/ND-CP. Pravidla pro systém a postupy inspekcí a dohledu jsou stanovena v oběžníku 194/2010TT.
(260)
Vietnamská vláda ve své odpovědi na dotazník uvedla, že provozuje systém pro navracení/pozastavení cla. Podle právních předpisů se osvobození vztahuje na dovezené suroviny, které byly spotřebovány při výrobě vyvážených výrobků. Cla mohou být vrácena v rozsahu určeném podílem, v jakém jsou dovezené suroviny použity ve vyvezeném konečném výrobku.
(261)
Bylo zjištěno, že během období šetření oba spolupracující vyvážející výrobci nezískali ekonomickou výhodu z uvedeného režimu. Třebaže byli osvobozeni od placení dovozního cla na suroviny, nadměrné vrácení během období šetření nebylo zjištěno. Domácí prodej dotčeného výrobku byl u obou společností relativně malý. Kromě toho získávaly významný podíl hlavních surovin na domácím trhu, neboť objemy, které dovezly pro výrobu vyváženého dotčeného výrobku, nebyly dostatečné.
(262)
S ohledem na výše uvedené se nepokládá za nutné vyvozovat závěr, zda je oznámený systém navracení cla v souladu s pravidly WTO a s články přílohy II a přílohy III základního nařízení.
(263)
V návaznosti na poskytnutí informací vietnamská vláda podpořila zjištění Komise týkající se tohoto programu. Rovněž ale zdůraznila, že i přes neexistenci závěrů v tomto bodě je vietnamský systém navracení cla plně v souladu s pravidly v příloze II a příloze III základního nařízení. Toto stanovisko vietnamské vlády Komise bere na vědomí. Avšak vzhledem k tomu, že výhody pro vietnamské vyvážející výrobce jsou zanedbatelné, Komise opakuje své stanovisko, že pro účely tohoto šetření nepokládá za nutné zkoumat, zda je režim navracení cla v souladu s pravidly stanovenými v příloze II a příloze III základního nařízení, jak je vysvětleno výše v 231. až 232. bodě odůvodnění.
3.3.7. Osvobození od cla z dovážených strojů
(264)
Oba spolupracující vyvážející výrobci získali osvobození od placení cla a DPH z dovážených strojů během období šetření. Právním základem pro osvobození je zákon o dovozní a vývozní dani č. 45/2005/QH11 provedený vyhláškou č. 87/2010/ND-CP. Pravidla pro systém a postupy inspekcí a dohledu jsou stanovena ve vyhlášce vlády č. 154/2005/N-CP, oběžníku 194/2010TT a oběžníku 117/2011.
(265)
Společnosti byly požádány, aby podaly zprávu o dovozu strojů během období 10 let. Ačkoli bylo zřejmé, že spolupracující vyvážející výrobci získaly výhody na základě tohoto režimu, tyto výhody nebyly podstatné. Bylo tomu tak, protože dovoz strojů u těchto společností nebyl významný ve srovnání s obratem prodeje PSV v EU. Rovněž jakékoli výhody byly oslabeny skutečností, že se stroje odepisují po řadu let (obvykle 10), a proto byla výhoda pro období šetření odpovídajícím způsobem snížena.
(266)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,08 % a 0,1 %.
3.3.8. Výše subvencí
(267)
Výše subvencí stanovená v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení, vyjádřená valoricky, se u vietnamských vyvážejících výrobců pohybuje mezi 0,6 % a 2,31 %. Celostátním subvenčním rozpětím je vážený průměr obou výšeuvedených odchylek, tj. 1,25 %. Subvence popsané výše byly přepočteny na základě celkové společnosti a vyjádřeny jako procentní podíl z obratu vývozu do Unie v cenách CIF.
(268)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že není jasné, jak Komise vypočetla tento rozsah subvenčního rozpětí a proč Komise nezvolila horní hranici těchto rozpětí, která by byla vyšší než zanedbatelné rozpětí. Jak již Komise uvedla v předchozím bodě odůvodnění, rozsah celkových souhrnných subvencí pro vietnamské spolupracující vyvážející výrobce vyjádřený valoricky se pohybuje mezi minimem 0,6 % a maximem 2,31 %. Výpočet váženého průměru uvedených odchylek však vede k průměrnému subvenčnímu rozpětí za celou zemi rovnému 1,25 %, což je méně než minimální prahová hodnota. To je metodika trvale používaná pro výpočet průměrného subvenčního rozpětí za celou zemi v souladu s příslušnými pravidly základního nařízení.
3.3.9. Závěry týkající se Vietnamu
(269)
Celostátní subvenční sazba pro Vietnam je 1,25 %. Vzhledem k tomu, že toto rozpětí je zanedbatelné, byl vyvozen závěr, že by v souladu s čl. 14 odst. 3 základního nařízení mělo být šetření ohledně dovozu výrobků pocházejících z Vietnamu zastaveno.
4. ÚJMA
4.1. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE A VÝROBY V UNII
(270)
Obdobný výrobek v Unii v období šetření vyrábělo 18 výrobců. Tito výrobci představují „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(271)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena na přibližně 401 000 tun. Komise stanovila tento číselný údaj na základě veškerých dostupných informací týkajících se výrobního odvětví Unie, jako jsou ověřené údaje o výrobě spolupracujících výrobců v Unii zařazených do vzorku, jakož i číselné údaje poskytnuté žadatelem. Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, do vzorku byli vybráni čtyři výrobci v Unii, kteří představují 54 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
4.2. SPOTŘEBA V UNII
(272)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie s využitím údajů poskytnutých žadatelem a dovozu ze třetích zemí na základě údajů Eurostatu.
(273)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 2
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
838 397
869 025
837 066
890 992
Index
100
104
100
106
Zdroj: Podnět, Eurostat.
(274)
Spotřeba v Unii dosáhla svého vrcholu v roce 2011 kvůli prudkému nárůstu cen bavlny v důsledku problémů kolem její sklizně v roce 2010. Poptávka po PSV jako náhradě za bavlnu se v důsledku toho zvýšila, ale v následujícím roce opět klesla. V období šetření je zaznamenáno zvýšení spotřeby v Unii o 6 %.
4.3. DOVOZ Z DOTČENÝCH ZEMÍ
4.3.1. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(275)
Komise zkoumala, zda má být dovoz PSV pocházejících z dotčených zemí posouzen souhrnně ve shodě s čl. 8 odst. 3 základního nařízení.
(276)
Subvenční rozpětí stanovené u dovozu z Čínské lidové republiky a Vietnamu bylo pod minimálním prahem stanoveným v čl. 8 odst. 3 písm. a) základního nařízení.
(277)
Proto nejsou splněny podmínky pro kumulaci, a analýza příčinných souvislostí je tak omezena na účinek dovozu z Indie.
4.3.2. Objem a podíl dovozu z Indie na trhu
(278)
Komise stanovila objem dovozu na základě údajů Eurostatu. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na základě objemu dovozu z Indie jako součást celkové spotřeby Unie (určené veškerými prodeji v Unii uskutečněnými výrobci v Unii s připočtením veškerého dovozu PSV do Unie).
(279)
Dovoz z Indie do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 3
Objem dovozu (v tunách) a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z Indie (v tunách)
51 258
59 161
63 191
60 852
Index
100
115
123
119
Podíl na trhu
6,1 %
6,8 %
7,5 %
6,8 %
Index
100
111
123
112
Zdroj: Eurostat.
(280)
Celkově byl dovoz z Indie i nadále poměrně stabilní a během posuzovaného období představoval podíl na trhu Unie v rozmezí od 6 % do 7,5 %.
4.3.3. Ceny výrobků dovážených z Indie a cenové podbízení
(281)
Komise zjistila ceny dovážených výrobků na základě statistik Eurostatu a ověřila údaje od spolupracujících vývozců. Cenové podbízení u dovážených výrobků bylo stanoveno na základě ověřených údajů poskytnutých spolupracujícími vývozci a spolupracujícími výrobci v Unii.
(282)
Průměrná cena výrobků dovážených z Indie do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 4
Dovozní ceny (EUR/tuna)
2010
2011
2012
Období šetření
Indie
1 025
1 368
1 239
1 212
Index
100
134
121
118
Zdroj: Eurostat a ověřené údaje od spolupracujících vývozců.
(283)
Prudké zvýšení ceny PSV bylo zaznamenáno v roce 2011, který je rokem výše uvedené bavlnářské krize. Ceny v následujících letech klesly, ale zůstaly vyšší než ceny zaznamenané v roce 2010. V období šetření byla cena o 18 % vyšší než cena PSV v roce 2010.
(284)
Komise určila cenové podbízení během období šetření na základě srovnání vážených průměrných dovozních cen franko přístav určení jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících indických výrobců zařazených do vzorku účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, s příslušnými úpravami s ohledem na cla a náklady vynaložené po dovozu a vážené průměrné prodejní ceny stejných typů výrobku výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň ceny ze závodu.
(285)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle jednotlivých typů u transakcí na stejné obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření. Ukázalo se, že výrobky dovážené z Indie vykazují na trhu Unie vážené průměrné rozpětí cenového podbízení v rozmezí od 4,1 % do 43,7 %.
4.4. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
4.4.1. Obecné poznámky
(286)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(287)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(288)
Pro účely stanovení újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v podnětu, dalších informací poskytnutých žadatelem během řízení a Eurostatem. Tyto údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě řádně ověřených údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(289)
Makroekonomické ukazatele jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost a produktivita.
(290)
Mikroekonomické ukazatele jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, pracovní náklady, zásoby, výnosnost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost navýšit kapitál.
4.4.2. Makroekonomické ukazatele
4.4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(291)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
362 195
355 240
361 159
401 119
Index
100
98
100
111
Výrobní kapacita (v tunách)
492 059
451 310
468 115
466 744
Index
100
92
95
95
Využití kapacity
73,6 %
78,7 %
77,2 %
85,9 %
Index
100
107
105
117
Zdroj: Žadatel (CIRFS).
(292)
Objem výroby v posuzovaném období vzrostl o 11 %. K tomuto nárůstu došlo pouze během období šetření (které odpovídá posledním 12 měsícům posuzovaného období). Během části posuzovaného období předcházejícího období šetření (tedy v letech 2011 a 2012) objem výroby výrobního odvětví Unie poklesl nebo stagnoval.
(293)
Výrobní kapacita naopak vykazovala sestupný trend, přičemž v období šetření byl zaznamenán pokles o 5 %. V souvislosti se vzestupným trendem objemu výroby, jak je popsáno ve 292. bodě odůvodnění, se využití kapacity zvýšilo o 17 %. Je třeba zdůraznit, že využití kapacity v roce 2010, které se používá jako základ pro analýzu trendů, bylo pro kapitálově náročné odvětví, jakým je odvětví PSV, nízké a během období šetření byla míra využití kapacity 85,9 %.
4.4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(294)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 6
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Celkový objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
379 840
366 341
344 134
358 130
Index
100
96
91
94
Podíl na trhu
45,3 %
42,2 %
41,1 %
40,2 %
Index
100
93
91
89
Zdroj: Eurostat, žadatel (CIRFS).
(295)
Objem prodeje na trhu Unie se v letech 2011 a 2012 snížil, avšak během období šetření se mírně zvýšil. Nicméně celkový pokles o 6 % byl přesto zaznamenán vůči objemům prodaným v roce 2010.
(296)
Podíl na trhu výrobního odvětví Unie se během období šetření významně snižoval. Největší pokles podílu na trhu nastal v roce 2011, ale klesající trend pokračoval i v roce 2012 a v období šetření, což vedlo k celkové ztrátě podílu na trhu během posuzovaného období o 11 %.
4.4.2.3. Růst
(297)
I přes mírný růst spotřeby v Unii během posuzovaného období (+ 6 %) a nárůst objemu výroby výrobců v Unii (+ 11 %) poklesl prodej výrobců v Unii o 6 %.
4.4.2.4. Zaměstnanost a produktivita
(298)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
1 914
1 935
2 000
2 036
Index
100
101
105
106
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
189,3
183,6
180,6
197,0
Index
100
97
95
104
Zdroj: Žadatel (CIRFS)
(299)
Počet zaměstnanců během posuzovaného období trvale rostl, což vedlo k 6 % zvýšení ve spojitosti se zvýšením výroby uvedeným v 292. bodě odůvodnění.
(300)
Produktivita v letech 2011 a 2012 klesla, protože počet zaměstnanců vzrostl, zatímco objem výroby během těchto let stagnoval. Celkově došlo v posuzovaném období ke zvýšení o 4 %.
4.4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.4.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(301)
Průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné jednotkové prodejní ceny v Unii na celkovém trhu (v EUR za tunu)
1 283
1 608
1 509
1 489
Index
100
125
118
116
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
1 453
1 666
1 629
1 542
Index
100
115
112
106
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(302)
Největší nárůst prodejní ceny v Unii byl zaznamenán v roce 2011, kdy se PSV prodávaly za cenu, která byla o 25 % vyšší než průměrná prodejní cena v roce 2010. Byl to výsledek bavlnářské krize v roce 2011, kdy vzrostla poptávka po PSV jako náhradě za bavlnu, které bylo nedostatek kvůli neuspokojivé sklizni v roce 2010. Celkově se prodejní ceny v Unii během posuzovaného období zvýšily o 16 %.
(303)
Jednotkové výrobní náklady během posuzovaného období rovněž vzrostly, nejvíce o 15 % v roce 2011, protože v tomto roce se zvýšily ceny benzínu, který je významnou nákladovou položkou. Celkový nárůst jednotkových výrobních nákladů představoval během posuzovaného období 6 %.
4.4.3.2. Náklady práce
(304)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených ve vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
31 561
31 080
31 661
32 356
Index
100
98
100
103
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(305)
Průměrné náklady práce na zaměstnance nejprve v roce 2011 poklesly a pak se v následujících letech mírně zvýšily. Za posuzované období byl zaznamenán nárůst o 3 %.
4.4.3.3. Zásoby
(306)
Úroveň zásob u výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 10
Zásoby
2010
2011
2012
Období šetření
Konečný stav zásob (v tunách)
15 731
16 400
15 039
19 108
Index
100
104
96
121
Index konečného stavu zásob vyjádřených jako procento výroby
7,3 %
7,8 %
7,1 %
8,8 %
Index
100
107
97
120
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(307)
Konečné stavy zásob vzrostly s výjimkou roku 2012, což vedlo k celkovému nárůstu o 21 % v období šetření. To odpovídá nárůstu objemu výroby (celkový nárůst o 11 %) při poklesu objemu prodeje během posuzovaného období (celkový pokles o 6 %). Tyto trendy se rovněž projevily v konečném stavu zásob vyjádřených jako procento výroby.
4.4.3.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(308)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených ve vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
- 5,4 %
1,0 %
- 0,8 %
0,3 %
Index
- 100
18
- 14
5
Peněžní tok (v EUR)
- 12 068 770
12 017 353
13 048 405
10 725 084
Index
- 100
100
108
89
Investice (v EUR)
5 240 603
7 671 607
4 488 296
4 145 991
Index
100
146
86
79
Návratnost investic
- 25,1 %
5,5 %
- 4,5 %
1,5 %
Index
- 100
22
- 18
6
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(309)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Rozpětí ziskovosti v průběhu posuzovaného období kolísalo. Celkově se ziskovost zlepšila: ze ztrátovosti v roce 2010 dospěla v období šetření k prahu rentability.
(310)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Trend čistého peněžního toku se v průběhu posuzovaného období vyvíjel příznivě.
(311)
Investice dosáhly vrcholu v roce 2011, kdy vzrostly o 46 % ve srovnání s investicemi v roce 2010, ale v následujících letech vykazovaly klesající trend. Během posuzovaného období se investice snížily o 21 %.
(312)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. V průběhu posuzovaného období se vyvíjela příznivě.
(313)
Žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku výrobců v Unii neuvedl, že během posuzovaného období měl potíže se získáváním kapitálu.
4.4.4. Závěr týkající se újmy
(314)
Dovoz z Indie byl i nadále stabilní (během posuzovaného období představoval podíl na trhu Unie v rozmezí od 6 % do 7 %). Cenové podbízení bylo významné (až 43,7 %).
(315)
Většina ukazatelů újmy se zlepšila. Ziskovost výrobců v Unii vzrostla o téměř 6 procentních bodů, ale průměrné ziskové rozpětí bylo v období šetření stále neuspokojivé - na prahu rentability ve výši 0,3 %. Míra využití kapacity vzrostla ze 74 % na 86 %. To však bylo důsledkem zvýšení objemu výroby v Unii, jakož i snížení kapacity Unie. Průměrné prodejní ceny v Unii dosáhly vrcholu v roce 2011 v důsledku prudkého nárůstu cen bavlny a ropy. Celkově se průměrná prodejní cena v Unii během posuzovaného období zvýšila o 16 %. Rovněž návratnost investic a peněžní tok se vyvíjely příznivě. Zaměstnanost se během posuzovaného období zvýšila. Známky hospodářského oživení byly tedy zaznamenány v situaci způsobené újmy.
(316)
Tyto ukazatele újmy se v posuzovaném období vyvíjely nepříznivě: podíl výrobců v Unii na trhu Unie klesl ze 45,3 % na 40,2 %, protože objemy prodeje v Unii klesly o 6 %. Úroveň investic celkově klesla s výjimkou roku 2011. Kapacita, jak je uvedeno v 293. bodě odůvodnění, během posuzovaného období klesla o 5 %.
(317)
Celkově lze situaci výrobního odvětví Unie označit za situaci působící újmu, ačkoli se v posledních letech jasně zlepšila. Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
(318)
Ve svém stanovisku k poskytnutým informacím žadatel uvedl, že stabilitu indického podílu na trhu Unie považuje za výsledek značného subvencování. Komise skutečně zjistila napadnutelné subvence (viz 229. bod odůvodnění), nebylo ale možné prokázat příčinnou souvislost s újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie (viz 319. až 323. bod odůvodnění).
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(319)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení Komise zkoumala, zda subvencovaný dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 8 odst. 6 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala na to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než subvencovaný dovoz z Indie, nebyla přičítána na vrub tomuto subvencovanému dovozu. Tyto faktory jsou dovozy z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie a spotřeba Unie.
5.1. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(320)
Vzhledem ke zjištění subvencí nižších, než je minimální práh, pokud jde o Čínu a Vietnam (viz 76. a 231. bod odůvodnění), nejsou splněny podmínky pro kumulaci. Analýza příčinných souvislostí se proto omezuje na účinek dovozu z Indie.
(321)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období poklesl z 45,3 % na 40,2 %, zatímco podíl indického dovozu na trhu zůstal poměrně stabilní mezi 6 % a 7 %. Spotřeba během posuzovaného období vzrostla o 6 %. Výrobní odvětví Unie nebylo schopno využít tohoto růstu, pokud jde o podíl na trhu, ale to není pravděpodobně možné přičítat indickému podílu na trhu, který zůstal stálý.
(322)
Průměrné ceny PSV z Indie podle Eurostatu byly nižší než průměrné ceny PSV z většiny jiných států, ale je důležité uvést, že existují velké rozdíly v jakosti a typech výrobku. Každopádně přesná srovnání podle jednotlivých typů prokázala značné cenové podbízení, pokud jde o dovoz z Indie.
(323)
I přes značné cenové podbízení nelze učinit závěr, že dovoz z Indie způsobil újmu. Snížení podílu výrobního odvětví Unie (pokles o 5,1 procentního bodu) skutečně nelze přičítat vývoji objemu dovozu z Indie, protože jeho podíl na trhu zůstal poměrně stabilní (nárůst o pouhých 0,7 procentního bodu během posuzovaného období). Navíc se průměrné ceny dovozu z Indie během posuzovaného období zvýšily o 18 %. Nezdá se, že ceny dovozu z Indie vedly ke snížení cen, jelikož finanční situace výrobního odvětví Unie, třebaže v období šetření byla stále situací působící újmu, se během posuzovaného období výrazně zlepšila.
5.2. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
5.2.1. Dovoz z třetích zemí
(324)
Objem dovozu z třetích zemí se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 12
Dovoz z třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Korejská republika
Objem (v tunách)
129 918
165 365
163 540
181 540
Index
100
127
126
140
Podíl na trhu
15,5 %
19,0 %
19,5 %
20,4 %
Index
100
123
126
131
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 116
1 367
1 361
1 300
Index
100
123
122
116
Tchaj-wan
Objem (v tunách)
121 656
108 645
100 072
92 423
Index
100
89
82
76
Podíl na trhu
14,5 %
12,5 %
12,0 %
10,4 %
Index
100
86
82
71
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 131
1 416
1 383
1 369
Index
100
125
122
121
Čína
Objem (v tunách)
5 198
8 980
23 209
44 651
Index
100
173
446
859
Podíl na trhu
0,6 %
1,0 %
2,8 %
5,0 %
Index
100
167
447
808
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 065
1 279
1 265
1 209
Index
100
120
119
113
Turecko
Objem (v tunách)
32 921
29 969
34 303
36 908
Index
100
91
104
112
Podíl na trhu
3,9 %
3,4 %
4,1 %
4,1 %
Index
100
88
104
105
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 133
1 466
1 383
1 382
Index
100
129
122
122
Vietnam
Objem (v tunách)
24 884
25 487
26 410
29 717
Index
100
102
106
119
Podíl na trhu
3,0 %
2,9 %
3,2 %
3,3 %
Index
100
99
106
112
Průměrná cena (v EUR za tunu)
978
1 182
1 175
1 096
Index
100
121
120
112
Indonésie
Objem (v tunách)
25 902
30 285
24 032
24 699
Index
100
117
93
95
Podíl na trhu
3,1 %
3,5 %
2,9 %
2,8 %
Index
100
113
93
90
Průměrná cena
1 055
1 329
1 267
1 167
Index
100
126
120
111
Thajsko
Objem (v tunách)
17 548
23 510
17 103
18 952
Index
100
134
97
108
Podíl na trhu
2,1 %
2,7 %
2,0 %
2,1 %
Index
100
129
98
102
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 140
1 449
1 310
1 298
Index
100
127
115
114
Jiný dovoz
Objem (v tunách)
49 272
51 282
41 074
43 120
Index
100
104
83
88
Podíl na trhu
5,9 %
5,9 %
4,9 %
4,8 %
Index
100
100
83
82
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 323
1 681
1 603
1 532
Index
100
127
121
116
Zdroj: Eurostat.
(325)
Největší část dovozu (181 540 tun, představujících podíl na trhu 20,4 % během období šetření) pochází z Korejské republiky, jejíž podíl na trhu během posuzovaného období vzrostl o 4,9 procentního bodu. Druhým největším vývozcem do Unie je Tchaj-wan. Ačkoli se dovoz z Tchaj-wanu během posuzovaného období snížil (o 4,1 procentních bodů), Tchaj-wan přesto během období šetření měl podíl na trhu 10,4 %. Čtvrtým největším vývozcem na seznamu vývozců (po Indii, která je třetím největším) je Čína, jejíž podíl na trhu se zvýšil o 4,4 procentních bodů na 5 %. Dovoz z jiných třetích zemí je nižší než dovoz z Indie, ale značné množství PSV se dováží z Turecka, Vietnamu, Indonésie a Thajska (všechny čtyři země mají poměrně stabilní podíl na trhu). Dovoz z Turecka, Vietnamu, Indonésie a Thajska představuje společně podíl na trhu kolem 12 % (12,4 % v období šetření).
(326)
Za zmínku stojí zvyšující se dovoz zejména z Korejské republiky. Korejský dovoz představoval v průběhu období šetření trojnásobek objemu indického dovozu. Během posuzovaného období vzrostl o 40 % a jeho podíl na trhu se zvýšil o 4.9 procentních bodů na 20,4 %. Rovněž dovoz z Číny výrazně vzrostl, a to o více než 700 %, pokud jde o objem, a o 4,4 procentního bodu, pokud jde o podíl na trhu. Dovoz z Číny rovněž představoval výrazné cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(327)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit závěr, že pokud byla újma způsobená výrobnímu odvětví Unie výsledkem dovozu, bylo tomu tak spíše kvůli dovozu z jiných zdrojů než Indie.
(328)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise dále neprošetřovala vývozní ceny Číny a Vietnamu. Je třeba připomenout, že v případě Číny a Vietnamu byly zjištěny zanedbatelné úrovně subvencování. Komise proto posoudila vývozní ceny u těchto dvou zemí ve své analýze příčinných souvislostí jiných činitelů a opravdu neprovedla souhrnné posouzení dovozu ze všech tří zemí, jichž se toto řízení týká, jelikož bylo stanoveno, že subvence zjištěné v Číně a Vietnamu jsou zanedbatelné, jak je vysvětleno v 275. až 277. bodě odůvodnění.
(329)
Žadatel předložil připomínky týkající se průměrné ceny dovozu z Koreje, jakož i (nepatrného) zvýšení jeho objemu mezi roky 2011 a 2012. Vzhledem k celkovému zvýšení jak objemu, tak podílu korejského dovozu na trhu během posuzovaného období a k tomu, že jeho průměrné ceny jsou nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie, Komise zastává názor, že korejský dovoz představuje důležitý jiný činitel v analýze příčinných souvislostí.
(330)
Žadatel se rovněž zmínil o průměrných vývozních cenách tří zemí, jichž se toto řízení týká, a Koreje a Tchaj-wanu za období od ledna do července 2014. To však není posuzované období, které sahá od roku 2010 do konce období šetření. Toto tvrzení se proto odmítá.
5.2.2. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(331)
Objem a průměrná hodnota vývozu výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 13
Vývozní výkonnost výrobců v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v tunách)
31 158
32 204
41 279
36 149
Index
100
103
132
116
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 760
1 945
1 924
1 962
Index
100
111
109
112
Zdroj:
Objem: žadatel (CIRFS)
Hodnota: ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(332)
Výrobní odvětví Unie prodává mimo EU zejména speciální výrobky, což vysvětluje vyšší průměrné prodejní ceny zaznamenané na těchto trzích.
(333)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostl během posuzovaného období téměř o 30 % a svého vrcholu dosáhl v roce 2012. Průměrné prodejní ceny v roce 2011 vzrostly a pak zůstaly na stabilní úrovni až do období šetření.
(334)
I přes dobrou vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku byly absolutní objemy vývozu relativně malé ve srovnání s objemy prodeje prodávanými v Unii. Jejich dopad tedy nepostačoval k tomu, aby kompenzoval újmu způsobenou na domácím trhu Unie.
5.2.3. Spotřeba
(335)
Trh Unie s PSV činil 838 397 tun v roce 2010 a v období šetření dosáhl 890 992 tun. Z toho vyplývá růst trhu o 6 % během posuzovaného období. Jinými slovy, nenastal pokles poptávky, který by bylo možné přičítat újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
5.2.4. Hospodářská krize
(336)
Sdružení uživatelů, obchodní komora jedné z dotčených zemí a jeden státní orgán uvedly, že újmu způsobila hospodářská krize. Tento argument neobstojí, jelikož trh Unie s PSV vzrostl o 6 % a průměrná prodejní cena v Unii se zvýšila o 16 %.
(337)
Obchodní komora rovněž uvedla, že v důsledku hospodářské krize poklesla poptávka po speciálních PSV, zatímco poptávka po komoditních PSV vzrostla. Je třeba připomenout, že speciální PSV a komoditní PSV mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Uznává se, že ne všechny typy výrobku jsou vzájemně zaměnitelné, ale v předchozích šetřeních a ve stávajícím šetření bylo zjištěno, že existuje alespoň částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití různých typů výrobků. Tento argument se tudíž odmítá.
5.2.5. Vysoké využití kapacity
(338)
Jeden státní orgán předložil připomínku, že újma ve smyslu ztráty podílu na trhu nemohla být způsobena dovozem subvencovaných výrobků vzhledem k vysoké míře využití kapacity výrobního odvětví Unie. Využití kapacity výrobního odvětví Unie během posuzovaného období skutečně vzrostlo, ale nikdy se nepřiblížilo k hranici dostupné kapacity. Míra využití kapacity na jejím vrcholu, kterým bylo období šetření, byla 85,9 %. To ponechává široký prostor pro další zvýšení výroby. Jelikož však objem prodeje v Unii výrobců v Unii nesledoval vzestupný trend spotřeby, ztráta podílu na trhu je stále považována za jeden z ukazatelů újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
5.3. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(339)
Na základě výše uvedeného má Komise za to, že není možné určit příčinnou souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z Indie. Tento závěr je založen především na relativně nízkém a jen mírně rostoucím podílu dovozu z Indie na trhu (z 6,1 % na 6,8 %) ve srovnání s mnohem vyšším, ale neustále výrazně klesajícím podílem výrobního odvětví Unie na trhu (ze 45,3 % na 40,2 %). Zadruhé, dovozy z některých jiných zemí (Korea, Tchaj-wan, Čína) vykazovaly větší objem a/nebo se výrazněji zvyšovaly, a proto, pokud dovoz přispěl k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, je nutno to přičítat dovozu z těchto zemí, a nikoli dovozu z Indie (viz 325. až 327. bod odůvodnění).
(340)
Příčinnou souvislost ve smyslu čl. 8 odst. 5 a čl. 8 odst. 6 základního nařízení mezi subvencovaným dovozem z Indie a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, tudíž nebylo možno stanovit.
6. ZÁVĚR
(341)
Řízení by proto mělo být zastaveno, jelikož subvence v případě Čínské lidové republiky a Vietnamu byly shledány zanedbatelné a vzhledem k neexistenci příčinné souvislosti mezi újmou a subvencí, pokud jde o dovoz výrobků pocházejících z Indie.
(342)
Výbor zřízený podle čl. 25 odst. 1 základního nařízení nezaujal stanovisko.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antisubvenční řízení týkající se dovozu syntetických střižových vláken z polyesterů, nemykaných, nečesaných ani jinak nezpracovaných pro spřádání, v současnosti kódu KN 5503 20 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu se zastavuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 16. prosince 2014.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
оd 16. prosinca 2014.
o prekidu antisubvencijskog postupka koji se odnosi na uvoz poliesterskih rezanih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine, Indije i Vijetnama
(2014/918/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1), a posebno njezin članak 14. stavak 2.,
budući da:
1. POSTUPAK
1.1. POKRETANJE POSTUPKA
(1)
Europska komisija („Komisija”) pokrenula je 19. prosinca 2013. antisubvencijski ispitni postupak u vezi s uvozom u Uniju poliesterskih rezanih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine, Indije i Vijetnama („predmetne zemlje”) na temelju članka 10. Uredbe (EZ) br. 597/2009 („Osnovna uredba”). Obavijest o pokretanju postupka objavila je u Službenom listu Europske unije (2) („Obavijest o pokretanju postupka”).
(2)
Komisija je pokrenula ispitni postupak nakon što je Europsko udruženje za umjetna vlakna (CIRFS) („podnositelj pritužbe”) 4. studenoga 2013. uložilo pritužbu u ime sedmero proizvođača. Podnositelj pritužbe predstavljao je više od 70 % ukupne proizvodnje poliesterskih rezanih vlakana („podnositelj pritužbe”) u Uniji. Pritužba je sadržavala dokaze prima facie subvencioniranja i tako nastale znatne štete, što je smatrano dostatnim opravdanjem za pokretanje ispitnog postupka.
(3)
Prije pokretanja postupka, a u skladu s člankom 10. stavkom 7. Osnovne uredbe, Komisija je obavijestila vladu Narodne Republike Kine, vladu Indije i vladu Vijetnama da je primila uredno dokumentiranu pritužbu u kojoj se tvrdi da subvencionirani uvoz PSF-a podrijetlom iz njihovih zemalja uzrokuje znatnu štetu industriji Unije. Komisija je pozvala navedene vlade na pojedinačna savjetovanja u cilju razjašnjavanja situacije u vezi sa sadržajem pritužbe i postizanjem sporazumnog rješenja.
Narodna Republika Kina (Kina)
(4)
Vlada Kine nije prihvatila ponudu za savjetovanja, pozivajući se na nesporazum u vezi s datumom podnošenja pritužbe. Međutim, vlada Kine dostavila je primjedbe u vezi s tvrdnjama sadržanima u pritužbi o nedostatku mogućnosti kompenzacije programa.
Indija
(5)
Vlada Indije prihvatila je ponudu za savjetovanja te je zatim održano savjetovanje. Tijekom savjetovanja nije bilo moguće postići sporazumno rješenje. Međutim, na odgovarajući su način uzete u obzir primjedbe vlade Indije o programima navedenima u pritužbi.
Vijetnam
(6)
Vlada Vijetnama prihvatila je ponudu za savjetovanja te je zatim održano savjetovanje. Tijekom savjetovanja nije bilo moguće postići sporazumno rješenje. Međutim, na odgovarajući su način uzete u obzir primjedbe vlade Vijetnama o programima navedenima u pritužbi.
1.2. ZAINTERESIRANE STRANE
(7)
Komisija je u obavijesti o pokretanju postupka pozvala sve zainteresirane strane da joj se obrate kako bi sudjelovale u ispitnom postupku. Uz to, Komisija je posebno obavijestila podnositelje zahtjeva, druge poznate proizvođače iz Unije, poznate proizvođače izvoznike te vlade Kine, Indije i Vijetnama, poznate uvoznike, dobavljače i korisnike, trgovce te udruženja za koje se zna da se na njih odnosi pokretanje ispitnog postupka i pozvala ih na sudjelovanje.
(8)
Zainteresirane strane dobile su priliku dostaviti primjedbe na pokretanje ispitnog postupka i zatražiti saslušanje Komisije i/ili službenika za saslušanje u trgovinskim postupcima.
(a) Odabir uzorka
(9)
S obzirom na očito velik broj proizvođača izvoznika, proizvođača Unije i nepovezanih uvoznika, od svih se poznatih proizvođača izvoznika i nepovezanih uvoznika zatražilo da se jave Komisiji i dostave, kako je navedeno u Obavijesti o pokretanju postupka, osnovne podatke o svojim djelatnostima povezanima s PSF-om tijekom razdoblja od 1. listopada 2012. do 30. rujna 2013. Ti su podaci zatraženi u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe kako bi se Komisiji omogućilo odlučivanje o tome je li odabir uzorka potreban te, ako jest, sam odabir uzoraka. Obavljena su savjetovanja i s nadležnim tijelima Kine, Indije i Vijetnama.
Odabir uzorka proizvođača iz Unije
(10)
Komisija je u obavijesti o pokretanju postupka navela da je privremeno odabrala uzorak proizvođača iz Unije. Komisija je odabrala uzorak na temelju količine prodaje i proizvodnje PSF-a tijekom razdoblja ispitnog postupka i uzimajući u obzir zemljopisno širenje. Taj se uzorak sastojao od četiriju proizvođača iz Unije. Proizvođači iz Unije u uzorku činili su 54 % ukupne proizvodnje PSF-a u Uniji.
(11)
Komisija je pozvala zainteresirane strane da ulože primjedbe na privremeni uzorak. Nisu dostavljene nikakve primjedbe. Uzorak je reprezentativan za industriju Unije.
Odabir uzorka uvoznika
(12)
Kako bi odlučila je li odabir uzorka potreban i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od nepovezanih uvoznika zatražila da dostave podatke određene u obavijesti o pokretanju postupka.
(13)
Osam nepovezanih uvoznika dostavilo je zatražene podatke i pristalo da ih se uključi u uzorak. U skladu s člankom 27. stavkom 1. Osnovne uredbe Komisija je prvotno na temelju najveće količine uvoza u Uniju odabrala uzorak od triju nepovezanih uvoznika. U skladu s člankom 27. stavkom 2. Osnovne uredbe provedeno je savjetovanje o odabiru uzorka sa svim poznatim zainteresiranim uvoznicima.
(14)
Jedan od proizvođača u uzorku povukao se iz uzorka, obavješćujući Komisiju da neće dostaviti odgovor na upitnik. Komisija je naknadno odustala od odabira uzorka s obzirom na ograničeni broj preostalih uvoznika (koji nisu uključeni u uzorak), od kojih se zatražilo da dostave odgovor na upitnik. Dva društva koja uvoze i upotrebljavaju predmetni proizvod navela su da ne žele surađivati kao uvoznici, već kao korisnici. Od preostalih pet nepovezanih uvoznika primljena su četiri odgovora na upitnik.
Odabir uzorka proizvođača izvoznika iz Kine
(15)
Kako bi odlučila je li odabir uzorka potreban i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od svih proizvođača izvoznika iz Kine zatražila da dostave podatke određene u obavijesti o pokretanju postupka. Uz to, Komisija je zatražila od Stalne misije Kine pri Europskoj uniji da utvrdi ostale proizvođače izvoznike, ako takvi postoje, koji bi mogli biti zainteresirani za sudjelovanje u ispitnom postupku i/ili da im se obrati.
(16)
Na početku je 23 kineskih proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika dostavilo zatražene podatke i pristalo na uključivanje u uzorak. Na temelju podataka primljenih od proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika i u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe Komisija je prvotno predložila uzorak od pet proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika koji surađuju s najvećom količinom izvoza u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka. U kasnijoj su fazi još dva proizvođača izvoznika/skupine proizvođača izvoznika dostavili zatražene podatke. Međutim, veličina tih dvaju kineskih proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika nije bila takva da bi se u slučaju dostave zatraženih podataka u roku promijenio uzorak.
(17)
Dva kineska proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika zatražila su odabir uzorka na temelju sirovine upotrijebljene za proizvodnju PSF-a. Oni su stoga tvrdili da je za uzorak potrebno odabrati isti broj proizvođača PSF-a koji upotrebljavaju pročišćenu tereftalnu kiselinu/monoetilen glikol („PTA/MEG”), s jedne strane te proizvođača PSF-a koji upotrebljavaju listiće PET-a, s druge strane. Tvrdili su i da se proizvodni postupci razlikuju ovisno o upotrijebljenoj sirovini te da se proizvođači koji upotrebljavaju različite sirovine ne natječu na istom tržištu. Štoviše, tvrdilo se da proizvođači PSF-a koji ne upotrebljavaju PTA/MEG kao sirovinu ne bi imali koristi od osiguravanja PTA-a/MEG-a uz naknadu manju od primjerene opisane u pritužbi.
(18)
Komisija je odabrala uzorak na temelju najveće količine izvoza u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka u skladu s člankom 27. stavkom 1. Osnovne uredbe. U uzorku se jednako tako uzelo u obzir da neke programe ne mogu upotrebljavati svi proizvođači izvoznici iz Kine. Štoviše, napomenuto je da uzorak uključuje društva koja upotrebljavaju oba proizvodna postupka.
(19)
Temeljenje odabira uzorka samo na vrstama proizvodnih postupaka prouzročilo bi rizik dovođenja u pitanje ishoda ispitnog postupka zbog pretpostavke da će subvencije protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere utvrditi samo za proizvođače PSF-a koji upotrebljavaju PTA/MEG kao sirovinu, a ne za proizvođače PSF-a koji kao sirovinu upotrebljavaju listiće PET-a. Osim toga, smatralo se da bi takvi kriteriji za odabir bili proizvoljni jer posljedični uzorak s jednakim brojem društava ne bi bio reprezentativan u smislu količine izvoza u Uniju u skladu s člankom 27. stavkom 1. Osnovne uredbe te je stoga zahtjev odbačen.
(20)
Jedan od kineskih proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika tvrdio je da je uzorak potrebno temeljiti na vrijednosti izvoza, a ne na količini izvoza te je zamolio da ga se uključi u uzorak. Odabir uzorka temeljenog na vrijednostima izvoza ne bi doveo do reprezentativnih i objektivnih rezultata s obzirom na to da bi se subvencioniranjem moglo narušiti cijene. Komisija je odabrala pet najvećih proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika u smislu količine, koji su predstavljali 53 % ukupnih količina koje su kineski izvoznici koji surađuju izvezli u Uniju. To se smatra najvećom reprezentativnom količinom izvoza koja se razumno može ispitati u raspoloživom vremenu u skladu s člankom 27. stavkom 1. Osnovne uredbe. Ta je tvrdnja stoga odbačena.
(21)
Ista je strana tvrdila da se sirovina u cijelosti sastoji od recikliranog tekstilnog otpada i da nema koristi od bilo kakvih subvencija koje bi se mogle povezati s upotrebom PTA-a/MEG-a. Ta je strana tvrdila da joj nije potrebno pripisati nikakvu maržu subvencije koja je izračunana na temelju podataka o društvima koja su kao sirovinu upotrebljavala PTA/MEG. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 18., u uzorku se jednako tako uzelo u obzir da neke programe ne mogu upotrebljavati svi proizvođači izvoznici iz Kine. Stoga je taj zahtjev odbačen.
(22)
Privremeni uzorak od pet proizvođača izvoznika, kako je opisan u uvodnoj izjavi 16., stoga je potvrđen kao konačni uzorak.
(23)
Nakon objave podnositelj pritužbe doveo je u pitanje metodologiju odabira uzorka koju je primijenila Komisija. Iznio je sumnju u reprezentativnost 23 kineskih proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika spomenutih u uvodnoj izjavi 16. u vezi s ukupnom količinom PSF-a izvezenog iz Kine u Uniju. Osim toga, smatrao je da uzorak koji čini pet društava nije dostatan s obzirom na navedeni broj od 150 proizvođača PSF-a u Kini. Štoviše, tvrdio je da se pri odabiru uzorka nije uzelo u obzir zemljopisno širenje kineskih proizvođača i udjel kineskih proizvođača koji primjenjuju različite proizvodne postupke. Naposljetku, podnositelj pritužbe tvrdio je da Komisija nije objavila stvarnu količinu PSF-a koji su proizvela kineska društva u uzorku te je li količina proizvodnje reprezentativna u odnosu na ukupnu količinu PSF-a proizvedenog u Kini.
(24)
Uvoz 23 kineskih proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika predstavljao je 83 % ukupne količine kineskog uvoza te se stoga suradnja smatrala visokom. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 16., Komisija je odabrala uzorak od pet proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika koji su surađivali u ispitnom postupku s najvećom količinom izvoza u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe. Na temelju toga uzorak se smatrao reprezentativnim. Od odabranih se društava zatražilo da u cijelosti ispune upitnik. U svakom slučaju, proizvođači izvoznici koji nisu voljni surađivati u ispitnom postupku ne mogu biti odabrani za uzorak s obzirom na to da Komisija nastoji utvrditi nalaze koji se temelje na podacima prikupljenima od proizvođača izvoznika koji surađuju putem njihovih odgovora na upitnik, koji se provjeravaju na licu mjesta.
(25)
U pogledu odabira uzorka proizvođača izvoznika i uzimanja u obzir njihova zemljopisnog širenja u Kini, podnositelj pritužbe nije potkrijepio svoju tvrdnju. Posebno, podnositelj pritužbe nije objasnio zašto bi uzorak koji se temelji na kriteriju zemljopisnog širenja bio u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe, kojim se predviđa mogućnost odabira uzorka na temelju najveće količine izvoza.
(26)
Što se tiče tvrdnje da uzorkom nije uzet u obzir udjel kineskih proizvođača koji upotrebljavaju različite proizvodne postupke, istaknuto je, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 18., da je uzorak uključivao društva koja upotrebljavaju oba proizvodna postupka. Osim toga, najveći kineski izvoznici upotrebljavaju PTA/MEG u proizvodnji PSF-a za tržište Unije.
(27)
Nadalje, iako podnositelj pritužbe upućuje na proizvodnju, a ne na izvoz u Uniju, napominje se da Komisija ne treba dostaviti količinu PSF-a koji su proizveli kineski proizvođači izvoznici/skupine proizvođača izvoznika u uzorku s obzirom na to da je svrha trenutačnog postupka ocjena subvencioniranja u odnosu na količinu PSF-a proizvedenog u Kini i izvezenog u Uniju.
(28)
Stoga su odbačene sve tvrdnje podnositelja pritužbe u vezi s metodologijom uzorka.
Odabir uzorka proizvođača izvoznika iz Indije
(29)
Kako bi odlučila je li odabir uzorka potreban i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od svih poznatih proizvođača izvoznika iz Indije zatražila da dostave podatke određene u obavijesti o pokretanju postupka. Uz to, Komisija je zatražila od Stalne misije Indije pri Europskoj uniji da utvrdi ostale proizvođače izvoznike, ako takvi postoje, koji bi mogli biti zainteresirani za sudjelovanje u ispitnom postupku i/ili da im se obrati.
(30)
Osam proizvođača izvoznika iz Indije dostavilo je zatražene podatke i pristalo da ih se uključi u uzorak. U skladu s člankom 27. stavkom 1. Osnovne uredbe Komisija je odabrala uzorak od četiriju društava na temelju najveće reprezentativne količine izvoza u Uniju koju je bilo moguće razumno ispitati u raspoloživom vremenu. U skladu s člankom 27. stavkom 2. Osnovne uredbe provedeno je savjetovanje o odabiru uzorka sa svim poznatim predmetnim proizvođačima izvoznicima te s nadležnim tijelima Indije. Nije bilo nikakvih primjedaba.
(31)
Nakon objave podnositelj pritužbe uputio je na postojanje 17 proizvođača PSF-a u Indiji te doveo u pitanje reprezentativnost uzorka od četiriju proizvođača izvoznika. Komisija potvrđuje da se uzorak od četiriju indijskih proizvođača izvoznika smatrao reprezentativnim s obzirom na to da je njime obuhvaćeno oko 90 % ukupnog indijskog izvoza u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka.
Odabir uzorka proizvođača izvoznika iz Vijetnama
(32)
Komisija je od svih poznatih proizvođača izvoznika iz Vijetnama zatražila da dostave podatke određene u obavijesti o pokretanju postupka. Uz to, Komisija je zatražila od Stalne misije Vijetnama pri Europskoj uniji da utvrdi ostale proizvođače izvoznike, ako takvi postoje, koji bi mogli biti zainteresirani za sudjelovanje u ispitnom postupku i/ili da im se obrati.
(33)
Pet je proizvođača izvoznika iz Vijetnama dostavilo zatražene podatke i pristalo biti uključeno u uzorak, ali jedno od tih društava nije ostvarilo nikakvu izvoznu prodaju u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka. Stoga je Komisija odlučila ne ispitati to društvo. S obzirom na mali broj preostalih proizvođača izvoznika, Komisija je odlučila da odabir uzorka nije potreban.
(34)
Nakon objave podnositelj pritužbe napomenuo je da su u slučaju Vijetnama odgovori na upitnik primljeni od triju od četiriju proizvođača izvoznika i da je Komisija trebala nastojati postići istu pokrivenost i za kineske i indijske izvoznike. Komisija ističe da je stanje industrije bilo poprilično različito u Vijetnamu s obzirom na vrlo ograničeni broj proizvođača izvoznika koji surađuju (tj. tri), za razliku od znatnog broja proizvođača izvoznika u Kini i Indiji. Stoga je postojala potreba za odabirom uzorka samo u ta dva potonja društva. Komisija jednako tako razjašnjava da tri vijetnamska društva koja surađuju i predmet su ispitnog postupka predstavljaju više od 99 % ukupne količine izvoza predmetnog proizvoda iz Vijetnama u Uniju.
(b) Pojedinačno ispitivanje
(35)
Tri proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika iz Kine zatražila su pojedinačno ispitivanje prema članku 27. stavku 3. Osnovne uredbe. S obzirom na broj zahtjeva za pojedinačno ispitivanje i veličinu uzorka proizvođača izvoznika iz Kine, ispitivanje tih zahtjeva bilo bi nepotrebno veliko opterećenje. Stoga su ti zahtjevi odbačeni.
(36)
Jedan proizvođač izvoznik iz Indije zatražio je pojedinačno ispitivanje prema članku 27. stavku 3. Osnovne uredbe. Ispitivanje tog zahtjeva prihvaćeno je. Posebno je odlučeno da pojedinačno ispitivanje u ovom konkretnom slučaju neće predstavljati preveliko opterećenje te da neće spriječiti pravovremeni završetak ispitnog postupka.
(c) Odgovori na upitnik
(37)
Komisija je poslala upitnike predstavnicima Kine (uključujući posebne upitnike za banke te proizvođače PTA-a i MEG-a), predstavnicima Indije (uključujući posebne upitnike za banke) i predstavnicima Vijetnama (uključujući posebne upitnike za banke te proizvođače PTA-a i MEG-a). Nadalje, Komisija je poslala upitnike pet proizvođača izvoznika u uzorku iz Kine, pet proizvođača izvoznika (četirima u uzorku i jednom koji nije u uključen u uzorak) iz Indije, četirima proizvođačima izvoznicima iz Vijetnama, četirima proizvođačima iz Unije, pet nepovezanih uvoznika i 105 korisnika.
(38)
Što se tiče Kine, odgovori na upitnik primljeni su od vlade Kine (Ministarstva trgovine) i pet proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika u uzorku iz Kine. Što se tiče Indije, odgovori na upitnik primljeni su od vlade Indije (Ministarstva trgovine i industrije), četiri proizvođača izvoznika u uzorku iz Indije te indijskog proizvođača izvoznika koji je zatražio pojedinačno ispitivanje. Što se tiče Vijetnama, primljeni su odgovori od vlade Vijetnama (Vijetnamskog tijela za nadzor tržišnog natjecanja, Ministarstva industrije i trgovine te različitih banaka). Jedan proizvođač izvoznik, koji je predstavljao vrlo malenu količinu izvoza u Uniju, povukao je suradnju i nije odgovorio na upitnik. Odgovori na upitnik primljeni su od preostalih triju proizvođača izvoznika (od kojih dva pripadaju istoj skupini) u Vijetnamu. Osim toga, odgovore na upitnik dostavila su četiri proizvođača iz Unije, četiri nepovezana uvoznika i dvanaest korisnika.
(39)
Nakon objave podnositelj pritužbe iznio je primjedbu da se čini da postoji nedostatak proporcionalnosti u vezi s brojem upitnika poslanih proizvođačima iz Unije u uzorku, s jedne strane te uvoznicima i korisnicima, s druge strane. Prvo i najvažnije, na temelju broja upitnika poslanih jednoj skupini gospodarskih dionika (proizvođačima iz Unije, proizvođačima izvoznicima, uvoznicima ili korisnicima) ne može se donijeti zaključak o važnosti koju Komisija pridaje njihovoj situaciji. Jedini je cilj pribaviti pravu razinu i iznos podataka kako bi se izradila najbolja moguća analiza subvencije, štete i interesa Unije.
(40)
U ovom predmetu upitnici su poslani četirima proizvođačima iz Unije u uzorku, četirima kineskim proizvođačima izvoznicima u uzorku, pet indijskih proizvođača izvoznika, četirima vijetnamskim proizvođačima izvoznicima, pet uvoznika i svim poznatim korisnicima te korisnicima koji su se javili. Doista, člankom 27. Osnovne uredbe ne predviđa se odabir uzorka korisnika. Štoviše, dosadašnje iskustvo iz ispitnih postupaka u vezi sa zaštitom trgovine pokazuje da je, iako se u nekim predmetima, na temelju raspoloživih podataka, može stupiti u vezu s velikim brojem korisnika, obično samo ograničen broj njih voljan dostaviti odgovor na upitnik. Komisija je stoga i u ovom predmetu aktivno nastojala uspostaviti suradnju s najvećim brojem korisnika.
(d) Posjeti radi provjere
(41)
Komisija je zatražila i provjerila sve podatke koje je smatrala potrebnima za utvrđivanje subvencioniranja, proizišle štete i interesa Unije. Posjeti radi provjere u skladu s člankom 26. Osnovne uredbe obavljeni su u poslovnim prostorijama sljedećih društava:
Vlada Kine
-
Ministarstvo trgovine Kine, Peking, Kina.
Vlada Indije
-
Ministarstvo trgovine i industrije, New Delhi.
Vlada Vijetnama
-
Vijetnamsko tijelo za nadzor tržišnog natjecanja, Ministarstvo industrije i trgovine, Hanoi,
-
Ministarstvo financija, Hanoi (uključujući posjete radi provjere u nekoliko banaka),
-
carinska tijela u Thai Binhu, grad Thai Binh, pokrajina Thai Binh.
Proizvođači iz Unije
-
Trevira GmbH, Bobingen, Njemačka,
-
Wellman International Ltd., Kells, Irska,
-
Greenfiber International S.A., Buzau, Rumunjska,
-
Silon s.r.o., Sezimovo Ústí, Češka Republika.
Uvoznici
-
Elias Enterprises Limited, Altrincham, Ujedinjena Kraljevina.
Korisnici
-
Sandler AG, Schwarzenbach/Saale, Njemačka.
Proizvođači izvoznici iz Kine:
-
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd, Šangaj,
-
Jiangsu Huaxicun Co, selo Huaxi, Jiangyin,
-
Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co, Suzhou,
-
Xiamen Xianglu Chemical Fibre Co, Xiamen,
-
Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co, Fuyang.
Proizvođači izvoznici u Indiji
-
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd., Mumbai,
-
Ganesha Ecosphere Limited, Kanpur,
-
Indo Rama Synthetics Ltd., Nagpur,
-
Reliance Industries Limited, Mumbai,
-
Polyfibre Industries Pvt. Ltd., Mumbai.
Proizvođači izvoznici iz Vijetnama
-
Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd., grad Halong,
-
Thai Binh Polyester Staple Fibre Joint Stock Company, Thai grad Thuy, pokrajina Thai Binh i Hop Than Co. Ltd., grad Thai Binh, pokrajina Thai Binh (zajedno „Thai Binh Group”).
(42)
Nakon objave podnositelj pritužbe tvrdio je da je većina kineskih proizvođača regionalno koncentrirana u jugoistočnim priobalnim pokrajinama Jiangsu i Zhejiang i da nijedan od pet posjeta radi provjere nije obavljen u bilo kojoj od tih dviju pokrajina. U vezi s tim napominje se da se društva Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co i Jiangsu Huaxicun Co nalaze u pokrajini Jiangsu, dok se društvo Zhejiang Anshun Pettechs Fibre nalazi u pokrajini Zhejiang. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(43)
Osim toga, podnositelj pritužbe tvrdio je da dva velika kineska proizvođača, u smislu proizvodnog kapaciteta, nisu uključena u uzorak. U vezi s tim, podsjeća se da je, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 16. i 18., Komisija odabrala uzorak na temelju količine izvoza u Uniju i odabrala pet najvećih proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika u Uniju u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe. Sama činjenica da postoje drugi veliki proizvođači PSF-a u Kini nije dovoljna da se dovede u pitanje reprezentativnost uzorka.
(44)
Podnositelj pritužbe sličnu je tvrdnju iznio za Vijetnam, tvrdeći da dva najveća vijetnamska proizvođača PSF-a nisu uključena u opseg ispitnog postupka. Kako je Komisija objasnila u uvodnim izjavama 32. do 34., ispitnim postupkom obuhvaćeni su svi vijetnamski proizvođači koji izvoze PSF u Uniju, a odgovori su primljeni od triju proizvođača izvoznika koji predstavljaju gotovo sav izvoz PSF-a u Uniju. Činjenica da u Vijetnamu možda postoje drugi veliki proizvođači PSF-a koji ne izvoze predmetni proizvod u Uniju nije važna za reprezentativnost proizvođača izvoznika koji surađuju.
1.3. RAZDOBLJE ISPITNOG POSTUPKA I RAZMATRANO RAZDOBLJE
(45)
Ispitnim postupkom o subvencioniranju i šteti obuhvaćeno je razdoblje od 1. listopada 2012. do 30. rujna 2013. („razdoblje ispitnog postupka”). Ispitivanjem kretanja važnih za ocjenu štete obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2010. do kraja razdoblja ispitnog postupka („razmatrano razdoblje”).
(46)
Nakon objave podnositelj pritužbe iznio je primjedbu o trajanju razdoblja ispitnog postupka, za koje je smatrao da je kratko i da je stoga „negativno utjecalo” na nalaze Komisije. Podnositelj pritužbe naveo je da se trajanjem od dvanaest mjeseci zanemarilo da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije navodno trajala tijekom razdoblja od nekoliko godina. Podnositelj pritužbe smatrao je i da se subvencije navedene u pritužbi nije moglo na odgovarajući način analizirati primjenom razdoblja ispitnog postupka od dvanaest mjeseci.
(47)
Što se tiče analize štete, potrebno je istaknuti da je Komisija ocijenila godine 2010., 2011. i 2012. te razdoblje ispitnog postupka, a ne, kako to navodi podnositelj pritužbe, samo dvanaest mjeseci razdoblja ispitnog postupka. S obzirom na određivanje subvencioniranja, Komisija je odabrala, u skladu sa svojim diskrecijskim pravom i člancima 5. i 11. Osnovne uredbe, razdoblje ispitnog postupka od dvanaest mjeseci. Do objave ni podnositelj pritužbe ni bilo koja druga zainteresirana strana nisu iznijeli primjedbe u vezi s trajanjem razdoblja ispitnog postupka koje je određeno u obavijestio pokretanju postupka i upitnicima. Komisija smatra da je razdoblje ispitnog postupka od dvanaest mjeseci prikladno kako bi se osigurali reprezentativni nalazi za potrebe ispitnog postupka. Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
1.4. OBJAVA
(48)
Komisija je 2. listopada 2014. svim zainteresiranim stranama objavila bitne činjenice i razmatranja na temelju kojih je namjeravala prekinuti postupak i pozvala sve zainteresirane strane da dostave primjedbe. Primjedbe su primljene od udruženja korisnika, podnositelja pritužbe, jednog kineskog proizvođača izvoznika i njegovih povezanih subjekata, četiriju indijskih proizvođača izvoznika, vlade Kine i vlade Vijetnama. Komisija je primjedbe razmotrila i uzela ih u obzir kada je to bilo primjereno.
(49)
Primjedbe primljene od udruženja korisnika odnosile su se na pitanje interesa Unije, koji nije ocijenjen s obzirom na to da nije bilo osnove za uvođenje mjera.
2. PREDMETNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
2.1. PREDMETNI PROIZVOD
(50)
Predmetni proizvod jesu sintetička rezana vlakna od poliestera, niti grebena niti češljana niti drukčije pripremljena za predenje, podrijetlom iz Narodne Republike Kine, Indije i Vijetnama, trenutačno razvrstana u oznaku KN 5503 20 00 („predmetni proizvod”).
(51)
Predmetni proizvod može se uobičajeno proizvoditi upotrebom PTA-a (pročišćene tereftalne kiseline) i MEG-a (monoetilen glikola) ili upotrebom listića od recikliranih PET boca za proizvodnju recikliranog PSF-a. Proizvod se upotrebljava u širokom nizu primjena, na primjer u odjeći, odjevnim predmetima i kućanskom namještaju, ali i u automobilskoj industriji, industriji higijenskih i medicinskih proizvoda te u građevinskoj industriji.
2.2. ISTOVJETNI PROIZVOD
(52)
Ispitnim postupkom pokazalo se da sljedeći proizvodi imaju ista osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva te istu osnovnu namjenu:
-
predmetni proizvod,
-
proizvod koji se proizvodi i prodaje na domaćem tržištu predmetnih zemalja, i
-
proizvod koji industrija Unije proizvodi i prodaje u Uniji.
(53)
Komisija je stoga odlučila da su ti proizvodi istovjetni proizvodi u smislu članka 2. točke (c) Osnovne uredbe.
2.3. TVRDNJE U VEZI S OPSEGOM PROIZVODA
2.3.1. PSF izrađen od PTA-a/MEG-a i PSF izrađen od recikliranih PET boca
(54)
Dva državna tijela i udruženje koje predstavlja proizvođače izvoznike jedne od predmetnih zemalja tvrdili su da je s PSF-om izrađenim od PTA-a/MEG-a i PSF-om izrađenim od recikliranih PET boca potrebno postupati kao s dvama različitim proizvodima. Ta se tvrdnja temeljila na razlici u glavnim sirovinama koje se upotrebljavaju s obzirom na to da se za određene vrste PSF-a upotrebljava PTA/MEG, dok se za određene druge vrste umjesto toga upotrebljavaju listići izrađeni od recikliranih PET boca. U vezi s time, kao važne razlike spomenuti su trošak i prodajne cijene. Jednako tako, tvrdilo se da između PSF-a izrađenog od PTA-a/MEG-a i PSF-a izrađenog od recikliranih PET boca postoje znatne razlike u kvaliteti, što utječe na upotrebu i primjenu.
(55)
PSF izrađen od PTA-a/MEG-a i PSF izrađen od recikliranih PET boca doista čine dvije različite vrste PSF-a u opsegu proizvoda PSF-a. Ipak, te dvije vrste dijele ista fizička i kemijska svojstva, a njihove su krajnje namjene i u osnovi iste. Priznaje se da nisu sve vrste proizvoda međusobno zamjenjive, ali prethodnim ispitnim postupcima i trenutačnim ispitnim postupkom utvrđeno je da postoji barem djelomična međusobna zamjenjivost i preklapanje upotrebe različitih vrsta proizvoda. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(56)
Jedan je proizvođač izvoznik u svojem podnesku ponovio da upotreba recikliranih PET boca za razliku od upotrebe listića izrađenih od recikliranih PET boca uključuje različiti proizvodni postupak i predstavlja različitu sirovinu. Ista je strana dodala i da su trošak i prodajna cijena te kvaliteta PSF-a proizvedenog upotrebom recikliranih PET boca znatno niži od troška, prodajne cijene i kvalitete „uobičajenog PSF-a”. Komisija i dalje smatra da je sirovina, radilo se o recikliranim PET bocama ili listićima izrađenima od recikliranih PET boca, u osnovi ista. U usporedbi s listićima PET-a, dodatni potrebni koraci, kada se upotrebljavaju PET boce, jesu razvrstavanje i pranje boca, čemu slijedi sječa boca u listiće. Svi kasniji koraci u proizvodnju su isti. Osim toga, konačni proizvod ima ista svojstva, pri čemu se podrazumijeva da mogu postojati različiti razredi kvalitete kao što je i predviđeno u PCN-u. Razlika u cijeni (ako postoji) kao posljedica različitih razreda kvalitete stoga je obuhvaćena PCN-om. Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
2.3.2. Potrošni PSF i posebni PSF
(57)
Jedno državno tijelo i četiri proizvođača izvoznika tvrdili su da s potrošnim PSF-om i posebnim PSF-om treba postupati kao s različitim proizvodima zbog razlika u trošku proizvodnje, prodajnim cijenama i upotrebi. Tvrdilo se i da je industrija Unije usredotočena na posebni PSF kao temeljnu vrstu PSF-a, dok predmetne zemlje uglavnom isporučuju potrošni PSF.
(58)
Jedno državno tijelo i četiri proizvođača izvoznika koji su iznijeli tvrdnju opisanu u uvodnoj izjavi 57. nisu dostavili definiciju posebnog PSF-a.
(59)
Posebnim PSF-om, kako su ga definirali proizvođači iz Unije u uzorku, obuhvaćen je raspon od PSF-a izrađenog od kombinacije poliestera i polietilena za upotrebu u higijenskim proizvodima, obojenog PSF-a, PSF-a posebne čvrstoće, PSF-a za tehničku upotrebu (poput geotekstila i netkanih tkanina koje se upotrebljavaju u građevinskoj industriji), PSF-a koji je definiran, razvijen i prilagođen s kupcem za posebne primjene, do PSF-a koji se upotrebljava za automobilsku industriju (posebno vidljive obloge automobila moraju biti dosljedno obojene).
(60)
Prema proizvođačima Unije u uzorku, standardnim PSF-om obuhvaćen je onaj PSF koji ima širi raspon fleksibilnosti svojih specifikacija.
(61)
Prema predloženoj definiciji posebne vrste PSF-a i potrošne vrste PSF-a, obje vrste dijele ista osnovna fizička, tehnička i kemijska svojstva. Činjenica da postoji nekoliko vrsta, razreda ili kvaliteta ne isključuje mogućnost da ih se može smatrati jedinstvenim proizvodom. Moguće upotrebe potrošnog PSF-a čine se širima od posebne vrste PSF-a, ali te su razlike nedostatne da bi ih se razvrstalo kao dva jedinstvena proizvoda. Iako vrste PSF-a imaju različita svojstva koja odgovaraju njihovoj specifičnoj namjeni, njihova su osnovna fizička svojstva, primjena i upotreba isti.
(62)
Nadalje, potrebno je pojasniti da tijekom razdoblja ispitnog postupka posebne vrste PSF-a nisu bile temeljna vrsta PSF-a koju su proizvodili proizvođači iz Unije. U prosjeku je posebni PSF činio oko 40 % svih vrsta PSF-a koju su proizvodili proizvođači iz Unije u uzorku, prema njihovoj definiciji potrošnog PSF-a i posebnog PSF-a.
(63)
Nakon objave jedan proizvođač izvoznik ponovno je naveo da vrsta posebnog PSF-a i vrsta potrošnog PSF-a nisu „istovjetni proizvodi” te ih se stoga ne može ispitivati zajedno. Ista je strana napomenula da se vrsta posebnog PSF-a i vrsta potrošnog PSF-a razlikuju po krajnjoj upotrebi, trošku proizvodnje i prodajnoj cijeni. Stoga je smatrao propustom Komisije što nije ispitala razlike u troškovima i prodajnim cijenama vrste posebnog PSF-a i vrste potrošnog PSF-a. Navela je da nije jasno na koji su način utvrđeni trošak proizvodnje i prodajna cijena proizvoda iz ispitnog postupka te je zatražila od Komisije da ispita analizu obaranja cijena nakon odvajanja podataka za potrošni PSF i posebni PSF.
(64)
Komisija potvrđuje da se PSF prodaje u različitim vrstama proizvoda za upotrebu u predenju i netkanom tekstilu. Na primjer, PSF može imati sastav od jedne ili dviju komponenata te različite specifikacije poput deciteksa, čvrstoće, sjaja, razreda kvalitete itd. Te su specifikacije obuhvaćene PCN-om, u vezi s kojim Komisija nije primila nikakve primjedbe. Priznaje se da potrošni i posebni PSF nisu međusobno zamjenjivi u svim mogućim primjenama, ali postoji djelomična međusobna zamjenjivost te preklapanje upotrebe različitih vrsta proizvoda. Kako je opisano u uvodnoj izjavi 61. i utvrđeno u ranijim postupcima u vezi s istim proizvodom, fizička i kemijska svojstva te krajnje upotrebe tih vrsta u osnovi su isti. Sve se vrste temelje na istim sirovinama (PTA/MEG ili reciklirani PET) koje čine više od 60 % troška proizvodnje. Njima se mogu dodati aditivi ili dodatne komponente kako bi se osigurale određene specifične značajke vlakna. PCN-om su obuhvaćeni podrijetlo sirovina i drugi elementi koji utječu na trošak proizvodnje i prodajne cijene. Međutim, ne postoji nikakva bitna razlika u proizvodnom postupku potrošnog i posebnog PSF-a. To je vidljivo u slučaju proizvođača iz Unije u uzorku, od kojih nijedan ne proizvodi isključivo potrošni PSF ili posebni PSF. Naposljetku, čini se da ne postoji dosljedna i zajednički usuglašena definicija posebnog PSF-a. Na primjer, kako je opisano u uvodnoj izjavi 59., PSF koji se upotrebljava u higijenskoj industriji neki proizvođači iz Unije smatraju posebnom vrstom. Suprotno tome, razni korisnici i jedno udruženje korisnika naveli su da je PSF namijenjen za upotrebu u higijenskoj industriji za, na primjer, vlažne maramice, potrošne vrste, iako bi bilo bolje da zbog razloga zdravlja i sigurnosti nije recikliranog podrijetla. Osim toga, neki proizvođači iz Unije vrste PSF-a koje imaju zahtjeve specifične za određene korisnike (na primjer, posebnu boju) smatraju posebnim PSF-om, iako te vrste mogu slijediti potpuno isti proizvodni postupak i imati isti trošak proizvodnje kao i bilo koja druga (potrošna) vrsta. Stoga se Komisija nije mogla oslanjati na samoproglašenu kategorizaciju potrošne i posebne vrste PSF-a te je stoga tvrdnja odbačena.
2.3.3. Ostale tvrdnje iznesene u vezi s opsegom proizvoda
(65)
Jedan korisnik i udruženje korisnika tvrdili su da je PSF uvezen iz Kine kvalitetniji od PSF-a proizvedenog u Uniji. Jedna od iznesenih tvrdnji bila je da PSF iz Narodne Republike Kine ne sadržava dijelove od tvrdih polimera. Druga iznesena tvrdnja odnosila se na svjetlinu kineskog PSF-a, dok se za PSF proizveden u Uniji tvrdilo da sadržava sive sjene s obzirom na to da je većina PSF-a iz Unije izrađena od recikliranih PET boca.
(66)
Prva tvrdnja u vezi s time da PSF iz Unije sadržava dijelove od tvrdih polimera nije potkrijepljena nikakvim dokazima. Štoviše, u podnescima drugih korisnika i odgovorima na upitnik za korisnike navedeno je suprotno (to jest da je PSF koji proizvodi proizvođač iz Unije obično kvalitetniji od PSF-a koji proizvode predmetne zemlje).
(67)
U vezi s drugom tvrdnjom o svjetlini, podaci dostavljeni tijekom ispitnog postupka potvrđuju da je PSF izrađen od PTA-a/MEG-a obično svjetliji od PSF-a izrađenog od recikliranih PET boca (kada se tijekom proizvodnog postupka ne dodaju nikakvi pigmenti i/ili sredstva za posvjetljivanje. Međutim, obje vrste PSF-a dijele ista fizička i kemijska svojstva i njihove su krajnje upotrebe u osnovi iste. Jednako tako, potrebno je napomenuti da je pri izračunu štete osnovna sirovina bila jedna od značajki uzetih u obzir. Drugim riječima, uvezeni PSF izrađen od recikliranih PET boca uspoređivao se samo s PSF-om proizvedenim u Uniji i izrađenim od recikliranih PET boca. Slično tome, uvezeni PSF izrađen od PTA-a i MEG-a uspoređivao se samo s PSF-om proizvedenim u Uniji i izrađenim od PTA-a i MEG-a.
(68)
Jedno udruženje korisnika, proizvođač izvoznik i državno tijelo tvrdili su da korisnici pri kraju lanca često traže da se proizvodi izrađuju od PSF-a podrijetlom iz predmetnih zemalja (posebno Kine).
(69)
Nisu izneseni nikakvi dokazi kojima bi se potkrijepila ta tvrdnja ili dodatno objasnili razlozi za ustrajanje na PSF-u iz triju predmetnih zemalja (ako takvo ustrajanje kupaca pri kraju lanca zaista postoji).
(70)
Udruženje korisnika točnije je tvrdilo da automobilska industrija Unije prihvaća samo PSF iz Kine.
(71)
Međutim, nije uspjelo potkrijepiti svoju tvrdnju i dokazati da automobilska industrija Unije ne može upotrebljavati PSF koji su proizveli proizvođači iz Unije. Štoviše, provjerenim podacima dokazalo se da proizvođači iz Unije jednako tako prodaju znatne količine PSF-a automobilskoj industriji Unije, čime se pokazuje suprotno.
(72)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da su PSF koji proizvodi on i PSF koji proizvode proizvođači iz Unije dva različita proizvoda, iako se oba proizvode od recikliranih PET boca. Prema tom proizvođaču izvozniku, njegov se PSF (uglavnom) proizvodi od recikliranih PET boca (ne od listića), primjenom različitog proizvodnog postupka i sadržava različite sirovine u usporedbi s PSF-om proizvođača koji upotrebljavaju listiće izrađene od recikliranih PET boca.
(73)
I ta je tvrdnja odbačena s obzirom na to da su PET boce i listići od PET boca (koji su PET boce smrvljene u listiće) u biti ista sirovina, iako u drugom obliku.
2.3.4. Zaključak
(74)
Stoga je zaključeno da sve vrste PSF-a obuhvaćene ispitnim postupkom dijele ista osnovna fizička, tehnička i kemijska svojstva i njihove su krajnje upotrebe u osnovi iste.
3. SUBVENCIONIRANJE
3.1. KINA
3.1.1. Općenito
(75)
Na temelju podataka sadržanih u pritužbi i odgovorima na upitnik Komisije ispitani su sljedeći programi koji navodno uključuju dodjeljivanje subvencija koje dodjeljuju državna tijela Kine:
A.
odobravanje povlaštenih zajmova industriji PSF-a koje odobravaju banke u državnom vlasništvu te povjeravanje i usmjeravanje privatnih banaka koje provodi država države;
B.
roba i usluge koje osigurava država uz naknadu manju od primjerene te povjeravanje i usmjeravanje privatnih dobavljača koje provodi država:
-
PTA i MEG koje osigurava država uz naknadu manju od primjerene,
-
zemljište ili prava korištenja zemljištem koje osigurava država uz naknadu manju od primjerene,
-
električna energija koju osigurava država,
-
program koji se sastoji od osiguravanja jeftine vode;
C.
bespovratna sredstva za razvoj i subvencionirane kamate za tekstilni sektor:
-
posebni fond „Go Global”,
-
fond za promicanje trgovine za poljoprivredu, laku industriju i tekstilne proizvode;
D.
programi oslobađanja od izravnog poreza i smanjenja poreza:
-
oslobođenja od poreza na dohodak za strana (ulagačka) poduzeća,
-
oslobođenje od poreza na dohodak na prihode od dividendi između kvalificiranih rezidentnih poduzeća,
-
smanjenja poreza na dohodak za priznata poduzeća koja se bave visokom i novom tehnologijom,
-
smanjenja poreza na dohodak u posebnim gospodarskim zonama,
-
smanjenja poreza na dohodak za poduzeća usmjerena prema izvozu,
-
porezni odbici do 40 % kupovne vrijednosti domaće proizvedene opreme;
E.
programi za neizravne poreze i uvozne tarife:
-
oslobođenja od poreza na dodanu vrijednost te rabati na plaćanje uvoznih tarifa za upotrebu uvezene opreme,
-
rabati na plaćanje PDV-a za opremu proizvedenu u Kini koju kupuju poduzeća s udjelom stranog kapitala;
F.
ostali regionalni/pokrajinski programi:
-
porezna (i druga) oslobođenja u razvojnim zonama u pokrajini Jiangsu,
-
porezni poticaji u gradu Changzhou,
-
povlaštene najamnine u gradu Changzhou,
-
programi za poticanje izvoza u pokrajini Zhejiang,
-
bespovratna sredstva za tehnološke inovacije u pokrajini Zhejiang,
-
porezni i carinski poticaji u razvojnim zonama u pokrajini Guangdong,
-
izvozni poticaji u pokrajini Guangdong,
-
naknada pravnih troškova u pokrajini Guangdong,
-
program (posebnih) sredstava za vanjskotrgovinske aktivnosti u pokrajini Guangdong,
-
subvencioniranje kamata na zajmove za potporu projektima tehnoloških inovacija u pokrajini Guangdong,
-
povlaštene porezne stope u razvojnim zonama u pokrajini Šangaj,
-
povlaštena infrastruktura u pokrajini Šangaj,
-
politike davanja zajmova i porezne politike za poduzeća usmjerena prema izvozu u pokrajini Šangaj.
(76)
Komisija je ispitala sve programe navedene u pritužbi. Za svaki je program ispitala može li se, u skladu s člankom 3. Osnovne uredbe, utvrditi financijski doprinos vlade Kine i korist koju su ostvarili proizvođači izvoznici u uzorku. U ispitnom postupku otkriveno je da su u ovom predmetu sve koristi utvrđene za programe obuhvaćene ispitnim postupkom ispod primjenjivog praga de minimis iz članka 14. stavka 5. (3) Osnovne uredbe. Stoga se ne smatra potrebnim donijeti zaključak o mogućnosti kompenzacije pojedinačnih programa.
Pojedinosti o programima i odgovarajućim stopama koristi za pojedinačna društva nalaze se u nastavku.
3.1.2. Posebni programi
Programi koje kineski proizvođači izvoznici u uzorku nisu upotrebljavali tijekom razdoblja ispitnog postupka
(77)
Za programe u nastavku utvrđeno je da ih kineski proizvođači izvoznici/skupine proizvođača izvoznika u uzorku nisu upotrebljavali tijekom razdoblja ispitnog postupka i stoga nije mogla biti utvrđena nikakva korist.
-
Osiguravanje PTA-a i MEG-a uz naknadu manju od primjerene,
-
Električna energija koju osigurava država uz naknadu manju od primjerene,
-
Jeftina voda koju osigurava država uz naknadu manju od primjerene,
-
Posebni fond „Go Global”,
-
Fond za promicanje trgovine za poljoprivredu, laku industriju i tekstilne proizvode,
-
Oslobođenja od poreza na dohodak za strana (ulagačka) poduzeća,
-
Smanjenja poreza na dohodak za priznata poduzeća koja se bave visokom i novom tehnologijom,
-
Smanjenja poreza na dohodak u posebnim gospodarskim zonama,
-
Smanjenja poreza na dohodak za poduzeća usmjerena prema izvozu,
-
Porezni odbici do 40 % kupovne vrijednosti domaće proizvedene opreme,
-
Ostali regionalni/pokrajinski programi.
(78)
U pogledu osiguravanja PTA-a i MEG-a uz naknadu manju od primjerene, u pritužbi se tvrdilo da vlada Kine kontrolira određeni broj industrija i proizvoda na početku proizvodnog lanca tako da osigurava ulazne materijale po povoljnim cijenama za proizvođače PSF-a, odnosno za PTA i MEG. Na temelju toga proizvođači PSF-a primaju subvencije protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere tako da od poduzeća u državnom vlasništvu kupuju PTA i MEG koji proizvodi država ispod tržišne cijene i tako uz naknadu manju od primjerene.
(79)
Međutim, u ispitnom postupku otkrilo se da su kineski proizvođači izvoznici/skupine proizvođača izvoznika PSF-a većinu svojih ulaznih materijala, odnosno PTA i MEG za proizvodnju PSF-a za izvoz uvozili u okviru sustava unutarnje obrade.
(80)
Stoga nisu se mogle utvrditi nikakve subvencije za društva u uzorku na temelju tog navodnog programa.
(81)
Nakon objave podnositelj pritužbe napomenuo je da je Komisija dostavila samo djelomičnu analizu za jedan program subvencija koji tijekom razdoblja ispitnog postupka nisu upotrebljavali kineski proizvođači izvoznici u uzorku, to jest osiguravanje PTA-a/MEG-a po subvencioniranim cijenama. Podnositelj pritužbe u odnosu na taj program tvrdio je da su način na koji je uzorak utvrđen i činjenica da jedan veliki proizvođač PSF-a u Kini nije obuhvaćen ispitnim postupkom utjecali na određivanje subvencioniranja za taj program.
(82)
Kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 16. i 18., od 23 kineskih proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika koji su surađivali u ispitnom postupku Komisija je odabrala uzorak koji je činilo pet najvećih proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika koji su smatrani reprezentativnima u smislu članka 27. Osnovne uredbe. Kineski proizvođač na kojega je uputio proizvođač izvoznik i koji nije bio uključen u uzorak nije izvozio PSF u Uniju u znatnim količinama tijekom razdoblja ispitnog postupka. Stoga neuključivanje tog proizvođača nije utjecalo na reprezentativnost uzorka i nije imalo nikakav znatan utjecaj na zaključke o predmetnom programu subvencija.
(83)
Komisija potvrđuje da je tražila podatke i odgovore u vezi sa svim programima subvencija navedenima u pritužbi, uključujući one koje je podnositelj pritužbe spomenuo u primjedbama na objavu, ali za te je programe utvrđeno da ih proizvođači izvoznici/skupine proizvođača izvoznika u uzorku nisu upotrebljavali. Komisija je u uvodnoj izjavi 78. iznijela dodatne pojedinosti o osiguravanju PTA-a/MEG-a uz naknadu manju od primjerene s obzirom na to da je taj program subvencija bio istaknut u pritužbi kao program kojim se ostvaruje znatna subvencija protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
Programi koje su kineski proizvođači izvoznici u uzorku upotrebljavali tijekom razdoblja ispitnog postupka
3.1.3. Povlašteni zajmovi industriji PSF-a
(84)
Podnositelj pritužbe tvrdio je da proizvođači PSF-a ostvaruju korist od zajmova s niskom (subvencioniranom) kamatnom stopom koju odobravaju banke usmjerene na određenu politiku i poslovne banke u državnom vlasništvu, na temelju politike vlade Kine za pružanje financijske pomoći radi poticanja i potpore rastu i razvoju tekstilne industrije i industrije kemijskih vlakana.
(a) Pravna osnova
(85)
Sljedećim pravnim odredbama omogućeno je povlašteno davanje zajmova u Kini: Zakon NRK-a o poslovnim bankama („Zakon o bankama”), Opća pravila o zajmovima koja je Narodna banke Kine („NBK”) službeno objavila 28. lipnja 1996. i Odluka br. 40 Državnog vijeća.
(b) Izračun iznosa subvencije
(86)
Člankom 6. točkom (b) Osnovne uredbe propisuje se da je korist od povlaštenih zajmova potrebno izračunati kao razliku između iznosa plaćene kamate i iznosa koji bi bio plaćen za usporedivi komercijalni zajam koji bi poduzeće moglo dobiti na tržištu. Komisija je utvrdila tržišnu referentnu vrijednost za usporedive komercijalne zajmove.
(87)
Referentna vrijednost izračunana je na temelju kineskih kamatnih stopa, prilagođenih kako bi odražavale uobičajeni tržišni rizik (tj. smatralo se da će svim poduzećima u Kini biti dodijeljena samo najveća ocjena obveznica u koje nije preporučljivo ulagati (BB u društvu Bloomberg), uz očekivanu odgovarajuću premiju na obveznice koje izdaju poduzeća s tom bonitetnom ocjenom koja je primijenjena na standardnu stopu Narodne banke Kine za zajmove).
(88)
Korist koju su ostvarili proizvođači izvoznici/skupine proizvođača izvoznika izračunana je tako da je kamatna razlika, izražena kao postotak, pomnožena s nepodmirenim iznosom zajma, tj. kamatom koja nije plaćena tijekom razdoblja ispitnog postupka. Taj je iznos potom raspoređen na ukupni promet proizvođača izvoznika koji surađuju.
(c) Zaključak
(89)
Korist koja je utvrđena za taj program u rasponu je između 0 % i 0,50 %.
3.1.4. Osiguravanje prava na korištenje zemljištem uz naknadu manju od primjerene
(a) Pravna osnova
(90)
Osiguravanje prava na korištenje zemljištem u Kini obuhvaćeno je Zakonom Narodne Republike Kine o upravljanju zemljištem i Zakonom Narodne Republike Kine o stvarnim pravima.
(b) Praktična provedba
(91)
U skladu s člankom 2. Zakona o upravljanju zemljištem država je vlasnik cjelokupnog zemljišta jer u skladu s kineskim ustavom i relevantnim pravnim odredbama zemljište pripada zajedno svim kineskim državljanima. Zemljište se ne može prodavati, već se u skladu sa zakonom mogu ustupati prava korištenja zemljištem. Državna tijela mogu ta prava ustupiti na temelju javnog podnošenja ponuda, kotiranja ili dražbe.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(92)
Proizvođači izvoznici/skupine proizvođača izvoznika koji surađuju dostavili su podatke o zemljištu kojim raspolažu te relevantne ugovore i potvrde o pravima korištenja zemljištem, ali vlada Kine nije dostavila podatke o cijenama prava korištenja zemljištem.
(d) Izračun iznosa subvencije
(93)
Uzimajući u obzir zaključak da stanje u Kini u pogledu prava korištenja zemljištem ne ovisi o kretanjima na tržištu, može se zaključiti i da u Kini nema privatnih referentnih vrijednosti. Stoga se troškovi ili cijene u Kini ne mogu prilagoditi. U tim okolnostima smatra se da u Kini ne postoji tržište i da se, u skladu s člankom 6. točkom (d) podtočkom ii. Osnovne uredbe za mjerenje iznosa koristi jamči primjena vanjske referentne vrijednosti. Budući da vlada Kine nije surađivala i da nije dostavila prijedlog vanjske referentne vrijednosti, Komisija je na temelju dostupnih činjenica morala utvrditi odgovarajuću vanjsku referentnu vrijednost. U vezi s tim i zbog razloga utvrđenima u uvodnoj izjavi 94. u nastavku, smatralo se prikladnim kao odgovarajuću referentnu vrijednost upotrijebiti podatke iz Odvojenog carinskog područja Tajvana.
(94)
Komisija smatra da su cijene zemljišta na Tajvanu najbolja zamjenska vrijednost u odnosu na područja u Kini gdje posluju proizvođači izvoznici koji surađuju. Većina proizvođača izvoznika nalazi se u istočnom dijelu Kine, na razvijenim područjima s visokim BDP-om (bruto domaćim proizvodom) u pokrajinama s velikom gustoćom stanovništva.
(95)
Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom razdoblja ispitnog postupka. Korist za primatelje izračunava se uzimanjem u obzir razlike između iznosa koji je platilo svako društvo za prava korištenja zemljištem i iznosa koji je uobičajeno bilo potrebno platiti na temelju tajvanske referentne vrijednosti.
(96)
Komisija se u tom izračunu služi prosječnom cijenom kvadratnog metra zemljišta utvrđenom na Tajvanu i usklađenom za deprecijaciju valute i promjenu BDP-a od dana sklapanja predmetnih ugovora o pravu korištenja zemljištem. Informacije o cijenama industrijskog zemljišta preuzete su s internetskih stranica Ureda za industriju pri Ministarstvu gospodarstva Tajvana. Deprecijacija valute i promjena BDP-a za Tajvan izračunani su na temelju stopa inflacije i promjene BDP-a po glavi po tekućim cijenama u američkim dolarima za Tajvan kako ih je objavio Međunarodni monetarni fond u svojim Svjetskim gospodarskim izgledima za 2011. U skladu s člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe taj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao kroz razdoblje ispitnog postupka na temelju uobičajenog trajanja prava korištenja industrijskim zemljištem u Kini, tj. 50 godina ili 70 godina. Taj se iznos dodjeljivao na cjelokupni promet od prodaje proizvođača izvoznika u uzorku tijekom razdoblja ispitnog postupka jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije dodijeljena na temelju proizvedenih, izvezenih ili prevezenih količina.
(e) Zaključak
(97)
Korist koja je utvrđena za taj program u rasponu je između 0,02 % i 0,82 %.
3.1.5. Programi oslobađanja od izravnog poreza i smanjenja poreza
3.1.5.1. Oslobođenja od poreza na dohodak na prihode od dividendi između kvalificiranih rezidentnih poduzeća
(a) Pravna osnova
(98)
Pravne osnove za takvo oslobođenje od plaćanja poreza na prihode od dividende jesu članci 25.-26. Zakona o porezu na dohodak poduzeća i članak 83. Propisa o provedbi Zakona o porezu na dohodak poduzeća.
(b) Praktična provedba
(99)
Ovaj se program sastoji od povlaštenog poreznog tretmana za kineska rezidentna poduzeća koja imaju udjele u drugim kineskim rezidentnim poduzećima u obliku oslobođenja od poreza na dohodak od određenih dividendi, bonusa i drugih ulaganja vlasničkog kapitala za rezidentna matična poduzeća.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(100)
Na prijavi poreza na dohodak dvaju proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika u uzorku postoji iznos oslobođen od poreza na dohodak. Na taj se iznos upućuje kao na dividende, bonuse i drugi dohodak od ulaganja vlasničkog kapitala prihvatljivih rezidenata i poduzeća u skladu s uvjetima u Dodatku 5. Prijavi poreza na dohodak (Godišnja prijava poreznih povlastica). Relevantna društva nisu platila porez na dohodak za te iznose.
(d) Izračun iznosa subvencije
(101)
Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom razdoblja ispitnog postupka. Kao korist za primatelje smatra se iznos ukupnog poreza koji bi trebalo platiti s dohotkom od dividendi koji dolazi iz drugih rezidentnih poduzeća u Kini, nakon oduzimanja onoga što je stvarno plaćeno s oslobođenjem od poreza na dividende. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu društava proizvođača izvoznika koji surađuju tijekom razdoblja ispitnog postupka jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(e) Zaključak
(102)
Korist koja je utvrđena za taj program u rasponu je između 0 % i 0,06 %.
3.1.6. Programi za neizravne poreze i uvozne tarife
3.1.6.1. Oslobođenja od poreza na dodanu vrijednost („PDV”) te rabati na plaćanje uvoznih tarifa za upotrebu uvezene opreme
(a) Pravna osnova
(103)
Pravnu osnovu za ovaj program čine Okružnica Državnog vijeća o prilagodbi poreznih politika o uvoznoj opremi, Guo Fa br. 37/1997, Obavijest Ministarstva financija, Glavne carinske uprave i Državne porezne uprave o prilagodbi politika o određenim povlaštenim uvoznim carinama, Priopćenje Ministarstva financija, Glavne carinske uprave i Državne porezne uprave [2008.] br. 43, Obavijest NDRC-a o važnim pitanjima u vezi s davanjem potvrde o projektima koji se financiraju domaćim ili stranim kapitalom i koje podupire država, br. 316 2006 od 22. veljače 2006. i Katalog o predmetima koji se pri uvozu ne oslobađaju od plaćanja carine za poduzeća sa stranim kapitalom ili domaća poduzeća iz 2008.
(b) Praktična provedba
(104)
Ovim programom poduzećima sa stranim kapitalom ili domaćim poduzećima omogućuje se oslobađanje od plaćanja PDV-a i rabat na uvozne tarife za uvoz kapitalne opreme koja se upotrebljava u proizvodnji. Kako bi se ostvarilo pravo na oslobađanje, oprema ne smije biti na popisu neprihvatljive opreme, a poduzeće podnositelj zahtjeva mora dobiti potvrdu o državnoj potpori projekta koju u skladu s primjenjivim zakonodavstvom o ulaganjima, porezima i carini izdaju kineska nadležna tijela ili Komisija za nacionalni razvoj i reformu.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(105)
Četiri kineska proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika prijavilo je oslobođenje od plaćanja PDV-a i uvoznih tarifa za uvezenu opremu.
(d) Izračun iznosa subvencije
(106)
Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom razdoblja ispitnog postupka. Smatra se da korist dana primateljima odgovara iznosu PDV-a i carine čijeg je plaćanja za uvezenu opremu primatelj bio oslobođen. Primljena korist amortizirana je tijekom vijeka upotrebe opreme u skladu s redovitim računovodstvenim postupcima društva. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu društava proizvođača izvoznika koji surađuju tijekom razdoblja ispitnog postupka jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(e) Zaključak
(107)
Korist koja je utvrđena za taj program u rasponu je između 0 % i 0,45 %.
3.1.6.2. Rabati na plaćanje PDV-a za opremu proizvedenu u Kini koju kupuju poduzeća sa stranim kapitalom
(a) Pravna osnova
(108)
Pravnu osnovu za ovaj program čine Okružnica Državne porezne uprave o uvođenju privremenih mjera za upravljanje povratom poreza za nabavu opreme proizvedene u zemlji koju nabavljaju poduzeća s udjelom stranog kapitala br. 171, 199, 20.9.1999.; Obavijest Ministarstva financija i Državne porezne uprave br. 176 [2008.] o zaustavljanju provedbe politika za povrat poreza za poduzeća s udjelom stranog kapitala za nabavu opreme proizvedene u zemlji.
(b) Praktična provedba
(109)
Tim se programom osiguravaju koristi u obliku povrata PDV-a za nabavu opreme proizvedene u zemlji koju nabavljaju poduzeća s udjelom stranog kapitala. Oprema ne smije biti razvrstana u Katalog stavaka koje ne podliježu oslobođenju od poreza, a vrijednost opreme ne smije biti veća od ukupnog ograničenja ulaganja za poduzeće s udjelom stranog kapitala u skladu s pokusnim upravnim mjerama za nabavu opreme proizvedene u zemlji.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(110)
Dva proizvođača izvoznika/skupine proizvođača izvoznika u uzorku dostavili su detaljne podatke o tom programu, uključujući iznos primjene koristi.
(d) Izračun iznosa subvencije
(111)
Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom razdoblja ispitnog postupka. Smatra se da je korist koju je primatelj ostvario iznos PDV-a vraćenog za nabavu opreme proizvedene u zemlji. Primljena korist amortizirana je tijekom vijeka upotrebe opreme u skladu s uobičajenom računovodstvenom praksom.
(e) Zaključak
(112)
Korist koja je utvrđena za taj program u rasponu je između 0 % i 0,01 %.
3.1.7. Ostali regionalni/pokrajinski programi
(113)
U ispitnom postupku potvrđeno je da na temelju programa navedenih u uvodnoj izjavi 75. društva u uzorku tijekom razdoblja ispitnog postupka nisu primila nikakve koristi.
3.1.8. Iznos subvencija
(114)
Iznos subvencija u skladu s odredbama Osnovne uredbe, izražen ad valorem, za kineske proizvođače izvoznike iznosi između 0,76 % i 1,77 %.
(115)
Nakon objave podnositelj pritužbe tvrdio je da nije bilo jasno kako je Komisija računala raspon ukupne marže subvencije. Raspon ukupnih zbrojenih subvencija za kineske proizvođače izvoznike/skupine proizvođača izvoznika u uzorku izražene ad valorem naveden u uvodnoj izjavi 114. predstavlja nižu i višu ukupnu maržu subvencije pet kineskih proizvođača izvoznici/skupina proizvođača izvoznika u uzorku.
3.1.9. Zaključak o Kini
(116)
S obzirom na de minimis iznose subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere za kineske proizvođače izvoznike, nije potrebno uvesti mjere za izvoz PSF-a podrijetlom iz Kine. Zaključeno je da je ispitni postupak potrebno prekinuti u vezi s uvozom podrijetlom iz Narodne Republike Kine, u skladu s člankom 14. stavkom 3. Osnovne uredbe.
3.2. INDIJA
3.2.1. Općenito
(117)
Na temelju podataka sadržanih u pritužbi i odgovorima na upitnik Komisije ispitani su sljedeći programi koji navodno uključuju dodjeljivanje subvencija koje dodjeljuju državna tijela Indije:
1.
program ciljnog tržišta (engl. Focus Market Scheme, „FMS”);
2.
program ciljnog proizvoda (engl. Focus Product Scheme, „FPS”);
3.
program po prethodnom odobrenju (engl. Advance Authorisation Scheme, „AAS”);
4.
program povrata carine (engl. Duty Drawback Scheme, „DDS”);
5.
program za poticanje izvoza osnovnih sredstava (engl. Export Promotion Capital Goods Scheme, „EPCGS”);
6.
porezna i carinska oslobođenja i smanjenja u izvozno orijentiranim jedinicama i posebnim gospodarskim zonama;
7.
program kreditiranja izvoza;
8.
program oslobođenja od plaćanja poreza na dohodak;
9.
program poticanja povećanja izvoza;
10.
program odobrenja bescarinskog uvoza (engl. Duty Free Import Authorisation Scheme, „DFIA”);
11.
program pomoći za razvoj tržišta i jamstva na zajmove;
12.
program poticanja kapitalnih ulaganja indijske države Gudžarat;
13.
program poticaja za porez na promet indijske države Gudžarat i program izuzeća od pristojbi za električnu energiju;
14.
programi subvencija indijske države Zapadni Bengal - poticaji i porezne olakšice, uključujući bespovratna sredstva i oslobođenje od plaćanja poreza na promet;
15.
paket programa poticaja države Maharaštre, uključujući izuzeća od pristojbi za električnu energiju indijske države Maharaštre i subvenciju za promicanje industrije.
Programi koje su indijski proizvođači izvoznici obuhvaćeni ispitnim postupkom upotrebljavali tijekom razdoblja ispitnog postupka
(118)
U ispitnom postupku utvrđeno je da su u razdoblju ispitnog postupka provjereni proizvođači izvoznici ostvarili korist na temelju sljedećih programa:
1.
program ciljnog tržišta („FMS”);
2.
program ciljnog proizvoda („FPS”);
3.
program povrata carine („DDS”);
4.
program po prethodnom odobrenju („AAS”);
5.
program odobrenja bescarinskog uvoza („DFIA”);
6.
program za poticanje izvoza kapitalnih sredstava („EPCGS”);
7.
paket programa poticaja države Maharaštre („PSI”);
(119)
Programi navedeni u uvodnoj izjavi 118. točkama 1., 2., 4., 5. i 6. temelje se na Zakonu o vanjskoj trgovini (razvoj i regulativa) iz 1992. (br. 22 iz 1992.) koji je stupio na snagu 7. kolovoza 1992. („Zakon o vanjskoj trgovini” ili „FTP”) Prema Zakonu o vanjskoj trgovini, vlada Indije ovlaštena je izdavati obavijesti u vezi s izvoznom i uvoznom politikom. Te su obavijesti sažete u dokumentima o vanjskotrgovinskoj politici koje Ministarstvo trgovine izdaje svakih pet godina i redovito ažurira. Dokument vanjskotrgovinske politike bitan za razdoblje ovog ispitnog postupka jest „Vanjskotrgovinska politika 2009.-2014.” („FTP 2009.-2014.”). Nadalje, vlada Indije određuje i postupke kojima se uređuje FTP 09-14 u „Priručniku o postupcima, svezak I.” („HOP I. 2009.-2014.”). Priručnik o postupcima redovito se ažurira.
(120)
Program DDS naveden u uvodnoj izjavi 118. točki 3. temelji se na odjeljku 75. Zakona o carini iz 1962., odjeljku 37. Središnjeg zakona o trošarinama iz 1944., odjeljcima 93.A i 94. Zakona o financijama iz 1994. i Pravilima za povrat carina, središnjih trošarina i poreze na usluge iz 1995. Stope povrata redovito se objavljuju.
(121)
Program PSI naveden u prethodnoj točki 7. temelji se na Paketu programa poticaja vlade Maharaštre iz 2007., Odluke br. PSI-1707/(CR-50)/IND-8 od 30. ožujka 2007.
3.2.2. Program ciljnog tržišta („FMS”)
(a) Pravna osnova
Detaljni opis FMS-a nalazi se u stavku 3.14. FTP-a 2009.-2014. i stavku 3.8. HOP-a I. 2009.-2014.
(b) Prihvatljivost
(122)
Svaki proizvođač izvoznik ili trgovac izvoznik ispunjava uvjete za ovaj program.
(c) Praktična provedba
(123)
Na temelju ovog programa za izvoz svih proizvoda uključujući izvoz PSF-a u zemlje navedene u tablicama 1. i 2. iz Dodatka 37.(C) HOP-a I. 2009.-2014. može se dobiti kredit za pristojbe u iznosu od 3 % vrijednosti FOB. Od 1. travnja 2011. za izvoz svih proizvoda u zemlje navedene u tablici 3. iz Dodatka 37.(C) („Posebna ciljna tržišta”) može se dobiti kredit za pristojbe u iznosu od 4 % vrijednosti FOB. Određene vrste izvoznih aktivnosti isključene su iz ovog programa, npr. izvoz uvezene ili pretovarene robe, procijenjeni izvoz, izvoz usluga i izvozni promet jedinica koje posluju u posebnim gospodarskim zonama/izvozno usmjerenih jedinica. Iz ovog programa isključene su i određene vrste proizvoda, npr. dijamanti, plemenite kovine, rude, žitarice, šećer i naftni derivati.
(124)
Krediti za pristojbe na temelju FMS-a slobodno se mogu prenositi i vrijede 24 mjeseca od datuma izdavanja odgovarajuće potvrde o pravu na kredit. Mogu se upotrebljavati za plaćanje carina na kasniji uvoz svih ulaznih materijala ili roba, uključujući osnovna sredstva.
(125)
Potvrda o pravu na kredit izdaje se u luci iz koje je izvoz obavljen i nakon obavljenog izvoza ili otpreme robe. Sve dok podnositelj zahtjeva dostavlja nadležnim tijelima primjerke svih odgovarajućih izvoznih dokumenata (npr. izvozni nalog, račune, otpremnice, bankovne potvrde o realizaciji), vlada Indije ne odlučuje o odobravanju kredita za pristojbe.
(126)
Četiri provjerena proizvođača izvoznika upotrebljavala su ovaj program tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(127)
Nakon objave tri indijska proizvođača izvoznika u uzorku tvrdila su da, iako su ispunjavali uvjete za korist, nisu predali zahtjev za izvoznu prodaju u Uniju te se stoga ne može donijeti zaključak o ostvarivanju te koristi. Jednako tako, tvrdili su da je program FMS zemljopisno povezan sa zemljama koje nisu dio Unije i stoga Unija protiv tog programa ne može uvesti kompenzacijske mjere. U vezi s tim, posjetima radi provjere potvrđeno je da su zahtjevi za korist na temelju FMS-a podneseni za izvoz u treće zemlje s obzirom na to da se program uglavnom odnosi na izvoz u treće zemlje. Međutim, predmetni proizvođači izvoznici nisu mogli osporiti praktičnu provedbu programa kako je opisano u uvodnim izjavama 123. do 125. ili da se korist na temelju FMS-a može upotrijebiti za predmetni proizvod, odnosno da se krediti za pristojbe na temelju FMS-a mogu slobodno prenositi i upotrijebiti za plaćanje carina na kasniji uvoz svih ulaznih materijala ili robe, uključujući osnovna sredstva. Posebno, strana nije mogla osporiti činjenicu da se krediti za pristojbe ostvareni na temelju FMS-a za izvoz u prihvatljive treće zemlje mogu upotrijebiti za prebijanje uvoznih carina koje se plaćaju na ulazne materijale ugrađene u predmetni proizvod izvezen u Uniju.
(128)
Naposljetku, te se koristi knjiže na obračunskoj osnovi u financijskim izvještajima društva na dane kada se odvijaju izvozne transakcije, dokazujući da je pravo na korist nastalo u trenutku izvozne transakcije i da nema dvojbe da će stečeni kredit za pristojbe biti upotrijebljen u kasnijoj fazi. Stoga se ova tvrdnja morala odbaciti.
(d) Zaključci o FMS-u
(129)
FMS-om se osiguravaju subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Kredit za pristojbu u okviru FMS-a financijski je doprinos vlade Indije jer će se kredit na kraju upotrijebiti za prebijanje uvoznih carina, smanjujući na taj način prihod vlade Indije od pristojbi koje bi u suprotnom dospjele. Osim toga, kreditom za pristojbu u okviru FMS-a izvoznik ostvaruje korist jer se poboljšava njegova likvidnost.
(130)
Nadalje, FMS de iure ovisi o ostvarenom izvozu te se stoga smatra specifičnim i protiv njega se mogu uvesti kompenzacijske mjere na temelju članka 4. stavka 4. prvog podstavka točke (a) Osnovne uredbe.
(131)
Ovaj se program ne može smatrati dopuštenim sustavom povrata carina ili sustavom povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. On nije u skladu sa strogim pravilima navedenima u Prilogu I. točki i., Prilogu II. (definicije i pravila za povrat) i Prilogu III. (definicije i pravila za povrat kao zamjenu) Osnovnoj uredbi. Izvoznik nema obvezu doista upotrebljavati robu uvezenu bez carine u proizvodnom postupku, a iznos kredita ne izračunava se u odnosu na stvarno upotrijebljene ulazne materijale. Nema sustava i postupka na snazi kojim bi se potvrdilo koji se ulazni faktori upotrebljavaju u proizvodnom postupku izvoznog proizvoda ili je li došlo do prekomjernog plaćanja uvoznih carina u smislu Priloga I. točke i. te Priloga II. i III. Osnovnoj uredbi. Izvoznik ispunjava uvjete za koristi FMS-a bez obzira na to uvozi li bilo kakve ulazne materijale. Kako bi ostvario korist, dovoljno je da izvoznik izvozi robu i pritom ne mora dokazivati da su svi ulazni materijali bili uvezeni. Stoga čak i izvoznici koji sve svoje ulazne materijale nabavljaju lokalno i ne uvoze nikakvu robu koja bi se mogla upotrebljavati kao ulazni materijal i dalje imaju pravo na koristi od FMS-a. Osim toga, izvoznik može upotrebljavati kredit za pristojbe u okviru FMS-a kako bi uvozio osnovna sredstva, iako osnovna sredstva nisu uključena u područje primjene dopuštenih sustava povrata carina, kao što se navodi u Prilogu I. točki i. Osnovne uredbe jer se ne upotrebljavaju u proizvodnji izvoznih proizvoda.
(e) Izračun iznosa subvencije
(132)
Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunan je na temelju koristi prenesene na primatelja, koja je ustanovljena tijekom razdoblja ispitnog postupka i koju je proizvođač izvoznik koji surađuje knjižio prema dospijeću kao prihod u fazi izvozne transakcije. U skladu s člankom 7. stavcima 2. i 3. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao prema izvoznom prometu tijekom ispitnog razdoblja kao primjereni nazivnik jer subvencija ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(133)
Stopa subvencije utvrđena u odnosu na ovaj program za četiri predmetna društva tijekom razdoblja ispitnog postupka iznosila je 0,15 %, 0,19 %, 0,42 % odnosno 0,63 %.
3.2.3. Program ciljnog proizvoda („FPS”)
(a) Pravna osnova
(134)
Detaljni opis programa nalazi se u stavcima 3.15. do 3.17. FTP-a 2009.-2014. i poglavljima 3.9. do 3.11. HOP-a I. 2009.-2014.
(b) Prihvatljivost
(135)
U skladu sa stavkom 3.15.2. FTP-a 2009.-2014. izvoznici proizvoda navedenih u Dodatku 37.D HOP-a I. 2009.-2014. prihvatljivi su za ovaj program.
(c) Praktična provedba
(136)
Izvoznici proizvoda navedenih u popisu iz Dodatka 37.D HOP-a I. 2009.-2014. mogu podnijeti zahtjev za potporu u obliku kredita za pristojbe u okviru FPS-a u iznosu od 2 % ili 5 % vrijednosti izvoza FOB. Predmetni proizvod u ispitnom postupku naveden je u tablici 1. Dodatku 37.D i ispunjava uvjete za kredit za pristojbe u iznosu od 2 %.
(137)
FPS je program koristi poslije izvoza, tj. društvo mora obaviti izvoz da bi ispunjavalo uvjete za koristi u okviru ovog programa. Stoga društvo relevantnom nadležnom tijelu podnosi internetski zahtjev, s primjercima izvoznog naloga i računa, bankovne potvrde na kojoj su iskazane naknade za zahtjev, primjerak otpremnice i bankovne potvrde o realizaciji za primitak plaćanja ili potvrdu o izvršenju naloga u slučaju izravnih pregovora o dokumentima. U slučajevima kada su uz zahtjev za koristi u okviru bilo kakvog drugog programa podneseni izvorni primjerak otpremnice i/ili bankovne potvrde o realizaciji, društvo može podnijeti primjerke koje je samo potvrdilo, navodeći relevantno nadležno tijelo kojem su izvorni primjerci podneseni. Internetskim zahtjevom za kredite FPS-a može biti obuhvaćeno najviše 50 otpremnica.
(138)
Utvrđeno je da se, u skladu s indijskim računovodstvenim normama, krediti FPS-a mogu knjižiti na obračunskoj osnovi kao prihod na komercijalnim računima nakon ispunjenja izvozne obveze. Takvi se krediti mogu upotrebljavati za plaćanje carina za naknadne uvoze bilo koje robe - osim osnovnih sredstava i robe s uvoznim ograničenjima. Roba koja se uveze uz takve kredite može se prodavati na domaćem tržištu (podliježe porezu na prodaju) ili se može drukčije upotrebljavati. Krediti FPS-a mogu se slobodno prenositi i vrijede u razdoblju od 24 mjeseca od dana izdavanja.
(139)
Svih pet provjerenih proizvođača izvoznika upotrebljavalo je ovaj program tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(140)
Nakon objave tri indijska proizvođača izvoznika u uzorku tvrdili su da, iako su ispunjavali uvjete za korist, nisu predali zahtjev za barem dio izvozne prodaje u Uniju te se stoga ne može donijeti zaključak o upotrebi te koristi. Međutim, predmetni proizvođači izvoznici nisu mogli osporiti praktičnu provedbu programa kako je opisano u uvodnim izjavama 123. do 125. i da se korist na temelju FPS-a može upotrijebiti za predmetni proizvod, odnosno da se krediti za pristojbe na temelju FPS-a mogu slobodno prenositi i upotrijebiti za plaćanje carina na kasniji uvoz svih ulaznih materijala ili robe, uključujući osnovna sredstva. Ponovno se navodi da se te koristi knjiže na obračunskoj osnovi u financijskim izvještajima društva na dane kada se odvijaju izvozne transakcije, dokazujući da je pravo na korist nastalo u trenutku izvozne transakcije i da nema dvojbe da će stečeni kredit za pristojbe biti upotrijebljen u kasnijoj fazi.
(d) Zaključak o FPS-u
(141)
FPS-om se osiguravaju subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Kredit FPS-a financijski je doprinos vlade Indije jer će se kredit na kraju upotrijebiti za prebijanje uvoznih carina, smanjujući na taj način prihod vlade Indije od pristojbi koje bi u suprotnom dospjele. Osim toga, kreditom FPS-a izvoznik ostvaruje korist jer se poboljšava njegova likvidnost.
(142)
Nadalje, FPS de iure ovisi o ostvarenom izvozu te se stoga smatra specifičnim i protiv njega se mogu uvesti kompenzacijske mjere na temelju članka 4. stavka 4. točke (a) Osnovne uredbe.
(143)
Ovaj se program ne može smatrati dopuštenim sustavom povrata carina ili sustavom povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe jer nije u skladu sa strogim pravilima navedenima u Prilogu I. točki i., Prilogu II. (definicije i pravila za povrat) i Prilogu III. (definicije i pravila za povrat kao zamjenu) Osnovnoj uredbi. Posebno, izvoznik nema obvezu doista upotrebljavati robu uvezenu bez carine u proizvodnom postupku, a iznos kredita ne računa se u odnosu na stvarno upotrijebljene ulazne materijale. Osim toga, nema sustava i postupka na snazi koji bi potvrdili koji se ulazni faktori upotrebljavaju u proizvodnom postupku izvoznog proizvoda ili je li došlo do prekomjernog plaćanja uvoznih carina u smislu Priloga I. točke i. i priloga II. i III. Osnovnoj uredbi. Naposljetku, izvoznik ispunjava uvjete za ostvarivanje koristi FPS-a neovisno o tome uvozi li ulazne materijale ili ne. Kako bi ostvario korist, dovoljno je da izvoznik izvozi robu i pritom ne mora dokazivati da su bili uvezeni bilo koji ulazni materijali. Stoga čak i izvoznici koji sve ulazne materijale nabavljaju lokalno i ne uvoze robu koja bi se mogla upotrebljavati kao ulazni materijali imaju pravo na koristi od FPS-a.
(e) Izračun iznosa subvencije
(144)
U skladu s člankom 3. stavkom 2. i člankom 5. Osnovne uredbe iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunavao se prema koristi koja je dodijeljena primatelju, a za koju je utvrđeno da postoji tijekom razdoblja ispitnog postupka. U tom smislu, smatralo se da je primatelj ostvario korist u vrijeme kada je obavljena izvozna transakcija u okviru ovog programa. U tom trenutku vlada Indije obvezna je odustati od naplate carine, što predstavlja financijski doprinos u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. Kada carinska tijela izdaju izvoznu otpremnicu u kojoj je, među ostalim, naveden iznos kredita FPS-a koji treba odobriti za tu izvoznu transakciju, vlada Indije više ne može odlučivati o dodjeljivanju subvencije. U smislu prethodno navedenoga smatra se prikladnim ocijeniti korist od FPS-a kao zbroj kredita zarađenih na realiziranim izvoznim transakcijama prema ovom programu tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(145)
U slučajevima kada su bili predočeni opravdani zahtjevi, obvezne pristojbe za dobivanje subvencije odbijale su se, prema članku 7. stavku 1. točki (a) Osnovne uredbe, od tako utvrđenih kredita, čime je iznos subvencije postao brojnik. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije dodjeljivao prema izvoznom prometu tijekom razdoblja ispitnog postupka kao primjereni nazivnik jer subvencija ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(146)
Stope subvencije utvrđene u odnosu na ovaj program za pet predmetnih društava tijekom razdoblja ispitnog postupka iznosile su 1,59 %, 1,75 %, 1,77 %, 1,85 % odnosno 1,95 %.
3.2.4. Program povrata carine („DDS”)
(a) Pravna osnova
(147)
Detaljni opis DDS-a nalazi se u Pravilima za povrat carina i središnjih trošarina iz 1995. kako su izmijenjena uzastopnim obavijestima.
(b) Prihvatljivost
(148)
Svaki proizvođač izvoznik ili trgovac izvoznik ispunjava uvjete za ovaj program.
(c) Praktična provedba
(149)
Izvoznik koji ispunjava uvjete može se prijaviti za iznos povrata koji se izračunava kao postotak vrijednosti FOB izvezenih proizvoda na temelju ovog programa. Vlada Indije odredila je stope povrata za niz proizvoda, uključujući i predmetni proizvod. One se određuju na temelju prosječne količine ili vrijednosti materijala koji su upotrijebljeni kao ulazni faktori u proizvodnji proizvoda i prosječnog iznosa pristojbi plaćenih na ulazne materijale. One se primjenjuju bez obzira na to jesu li uvozne carine bile stvarno plaćene ili ne. Stopa DDS-a za predmetni proizvod tijekom razdoblja ispitnog postupka iznosila je: 3 % vrijednosti FOB do 9. listopada 2012., 2,1 % od 10. listopada 2012. i 20. rujna 2013. te 1,7 % od 21. rujna 2013.
(150)
Kako bi ispunjavalo uvjete za koristi prema ovom programu, društvo mora izvoziti. U trenutku kada su podaci pošiljke uneseni u carinski poslužitelj (ICEGATE), navodi se da se izvoz odvija prema DDS-u te se neopozivo određuje iznos DDS-a. Nakon što društvo za otpremu dostavi Opći izvozni manifest (EGM), a Carinski ured uspješno usporedi navedeni dokument s podacima iz otpremnice, ispunjeni su svi uvjeti za odobrenje plaćanja iznosa povrata izravnim plaćanjem na bankovni račun izvoznika ili mjenicom.
(151)
Izvoznik jednako tako mora bankovnom potvrdom o realizaciji (BRC) dokazati realizaciju primitaka od izvoza. Taj se dokument može dostaviti nakon plaćanja iznosa povrata, ali vlada Indije osigurat će povrat plaćenog iznosa ako izvoznik u određenom roku ne dostavi BRC.
(152)
Iznos povrata može se upotrebljavati u bilo koju svrhu.
(153)
Utvrđeno je da se, u skladu s indijskim računovodstvenim normama, iznos povrata carine, nakon ispunjenja izvozne obveze, može knjižiti na obračunskoj osnovi kao prihod na trgovačkim računima.
(154)
Dva provjerena proizvođača izvoznika upotrebljavala su DDS tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(d) Zaključak o DDS-u
(155)
DDS-om se osiguravaju subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Takozvani iznos povrata carine financijski je doprinos vlade Indije jer se radi o izravnom prijenosu sredstava vlade Indije. Osim toga, iznosom povrata carine izvoznik ostvaruje korist jer mu se poboljšava likvidnost prema uvjetima koji nisu raspoloživi na tržištu.
(156)
Stopu povrata carine za izvoz određuje vlada Indije za svaki proizvod posebno. Međutim, iako se subvencija naziva povratom carine, program nema značajke dopuštenog sustava povrata carine ili sustava povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. Gotovinsko plaćanje izvozniku nije povezano sa stvarnim plaćanjima uvoznih carina na sirovine i ne predstavlja kredit za pristojbe koji se upotrebljava za prebijanje uvoznih carina za prošli ili budući uvoz sirovina.
(157)
To je potvrđeno okružnicom Vlade Indije br. 24/2001 u kojoj se jasno navodi da „[stope povrata carine] nisu povezane sa strukturom stvarne potrošnje ulaznih materijala i stvarnim učinkom na ulazne materijale konkretnog izvoznika ili pojedine pošiljke […]” i upućuju regionalna tijela da „timovi na terenu uz [zahtjev za povrat] koji dostave izvoznici ne bi trebali zahtijevati dokaze o stvarnim carinama plaćenima na uvezene ili domaće ulazne materijale”.
(158)
Plaćanje u obliku izravnog prijenosa sredstava koje izvršava vlada Indije nakon što izvoznici obave izvoz mora se smatrati izravnim bespovratnim sredstvima vlade Indije koja ovise o ostvarenom izvozu te se stoga smatraju specifičnim i podložnim uvođenju kompenzacijskih mjera na temelju članka 4. stavka 4. prvog podstavka točke (a) Osnovne uredbe.
(159)
S obzirom na navedeno, zaključuje se da se protiv DDS-a mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e) Izračun iznosa subvencije
(160)
U skladu s člankom 3. stavkom 2. i člankom 5. Osnovne uredbe iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere računao se prema koristi koja je dodijeljena primatelju, a za koju je utvrđeno da postoji tijekom razdoblja ispitnog postupka. U tom smislu smatralo se da je primatelj ostvario korist u vrijeme kada je obavljena izvozna transakcija na temelju ovog programa. U tom trenutku vlada Indije obvezna je platiti iznos povrata, što predstavlja financijski doprinos u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe. Kada carinska tijela izdaju izvoznu otpremnicu u kojoj je, među ostalim, naveden iznos povrata koji treba odobriti za taj izvozni posao, vlada Indije više ne može odlučivati o dodjeljivanju subvencije. S obzirom na prethodno navedeno, smatra se primjerenim ocijeniti korist na temelju DDS-a kao zbroj iznosa povrata zarađenih u svim izvoznim transakcijama obavljenima u okviru tog programa tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(161)
U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ti su se iznosi subvencije dodjeljivali na temelju ukupnog izvoznog prometa predmetnog proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka kao primjereni nazivnik jer subvencija ovisi od ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(162)
Na temelju prethodno navedenoga stope subvencije utvrđene u odnosu na ovaj program za dva predmetna društva tijekom razdoblja ispitnog postupka iznosile su 0,24 % odnosno 2,12 %.
3.2.5. Program po prethodnom odobrenju („AAS”)
(a) Pravna osnova
(163)
Detaljni opis programa nalazi se u stavcima 4.1.1. do 4.1.14. FTP-a 2009.-2014. i poglavljima 4.1. do 4.30. HOP-a I. 2009.-2014.
(b) Prihvatljivost
(164)
AAS se sastoji od šest potprograma, kako je podrobnije opisano u uvodnoj izjavi 165. Ti se potprogrami, među ostalim, razlikuju prema opsegu prihvatljivosti. Proizvođači izvoznici i trgovci izvoznici koji su „povezani s” pomoćnim proizvođačima ispunjavaju uvjete za fizički izvoz prema AAS-u i za potprograme AAS-a za godišnje potrebe. Proizvođači izvoznici koji opskrbljuju krajnjeg izvoznika ispunjavaju uvjete za AAS za intermedijarnu opskrbu. Glavni nositelji ugovora koji opskrbljuju kategorije „procijenjenog izvoza” navedene u stavku 8.2. FTP-a 2009.-2014., kao što su dobavljači izvozno orijentirane jedinice (engl. export oriented unit, „EOU”), ispunjavaju uvjete za potprogram AAS-a za procijenjeni izvoz. Konačno, intermedijarni dobavljači za proizvođače izvoznike ispunjavaju uvjete za koristi „procijenjenog izvoza” prema potprogramima „Nalog za preliminarno propuštanje” (engl. Advance Release Order, „ARO”) i preneseni akreditiv za potrebe domaće trgovine.
(c) Praktična provedba
(165)
AAS može se izdati za:
(a)
fizički izvoz: ovo je glavni potprogram. Njime se dopušta uvoz ulaznih materijala za proizvodnju specifičnog nastalog izvoznog proizvoda po nultoj stopi carine. „Fizički” u ovom kontekstu znači da izvozni proizvod mora napustiti državno područje Indije. Uvozna olakšica i obveza izvoza, uključujući vrstu izvoznog proizvoda, navedeni su u dozvoli;
(b)
godišnju potrebu: ovakvo odobrenje nije vezano uz određeni izvozni proizvod, već uz širu skupinu proizvoda (npr. kemijski i srodni proizvodi). Vlasnik dozvole može - do određenog vrijednosnog praga koji se određuje prema njegovu ranijem izvozu - uvoziti bez carine bilo kakvu sirovinu koja će se upotrebljavati u proizvodnji svih stvari koje su obuhvaćene tom skupinom proizvoda. Upotrebljavajući takav materijal koji se izuzima iz carine, može odabrati za izvoz bilo koji proizvod koji iz toga proizlazi, a koji je obuhvaćen takvom skupinom proizvoda;
(c)
intermedijarnu opskrbu: ovim potprogramom obuhvaćeni su slučajevi u kojima dva proizvođača namjeravaju proizvoditi jedinstveni izvozni proizvod i podijeliti proizvodni postupak. Proizvođač izvoznik koji proizvodi intermedijarni proizvod može uvoziti ulazne materijale bez carine i može u tu svrhu dobiti AAS za intermedijarnu opskrbu. Krajnji izvoznik završava proizvodnju i obvezan je izvoziti gotovi proizvod;
(d)
procijenjeni izvoz: ovim potprogramom omogućuje se glavnom nositelju ugovora da uvozi ulazne materijale bez carine, koji su neophodni u proizvodnji robe koja će se prodavati kao „procijenjeni izvoz” kategorijama potrošača koje su navedene u stavku 8.2. točkama (b) do (f), (g), (i) i (j) FTP-a 2009.-2014. Prema vladi Indije, procijenjeni izvoz odnosi se na one transakcije u kojima dobavljena roba ne napušta zemlju. Niz kategorija nabave smatra se procijenjenim izvozom pod uvjetom da je roba proizvedena u Indiji, npr. opskrba robom izvozno orijentirane jedinice ili društva smještenog u posebnoj gospodarskoj zoni (engl. special economic zone, „SEZ”);
(e)
nalog za prethodno propuštanje (engl. Advance Release Order, „ARO”): nositelj ALS-a koji namjerava nabaviti ulazne materijale iz domaćih izvora, umjesto izravnim uvozom, ima mogućnost nabaviti ih na temelju ARO-a. U takvim se slučajevima prethodna odobrenja smatraju valjanima kao dozvole ARO-a i priznaju se domaćem dobavljaču po isporuci stvari koje su u njima navedene. Priznavanje ARO-a daje pravo domaćem dobavljaču na olakšice za procijenjeni izvoz kao što je navedeno u stavku 8.3. FTP-a 2009.-2014. (tj. AAS za intermedijarnu opskrbu/procijenjeni izvoz, povrat za procijenjeni izvoz i povrat konačne trošarine). Mehanizmom ARO-a porezi i carine vraćaju se dobavljaču umjesto da ih se vraća krajnjem izvozniku u obliku povrata poreza/povrata carina. Povrat poreza/carina raspoloživ je i za domaće ulazne materijale i za uvezene ulazne materijale;
(f)
preneseni akreditiv za potrebe domaće trgovine: ovim potprogramom ponovno se obuhvaća domaća opskrba nositelja prethodnog odobrenja. Nositelj prethodnog odobrenja može u banci zatražiti otvaranje prenesenog akreditiva za potrebe domaće trgovine u korist domaćeg dobavljača. Banka će poništiti odobrenje za izravni uvoz samo za dio koji se odnosi na vrijednost i količinu stvari koje su nabavljene iz domaćih izvora umjesto iz uvoza. Domaći dobavljač ima pravo na koristi od procijenjenog izvoza kako se navodi u stavku 8.3. FTP-a 2009.-2014. (tj. AAS za intermedijarnu opskrbu/procijenjeni izvoz, povrat procijenjenog izvoza i povrat konačne trošarine).
(166)
Tri provjerena društva dobila su koncesije na temelju AAS-a povezanog s predmetnim proizvodom tijekom razdoblja ispitnog postupka. Ta su društva iskoristila prethodno navedene točke (a), (d) i (e) potprograma. Stoga nije potrebno utvrditi mogućnost kompenzacije preostalih nekorištenih potprograma.
(167)
U svrhu provjere koju obavljaju indijska nadležna tijela nositelj prethodnog odobrenja zakonski je obvezan voditi „točnu i primjerenu evidenciju o potrošnji i upotrebi robe uvezene uz oslobođenje od carine/robe nabavljene lokalno” u posebnom formatu (poglavlja 4.26., 4.30. i Dodatak 23. HOP-a I. 2009.-2014.), tj. registar stvarne potrošnje. Taj registar mora provjeriti vanjski ovlašteni računovođa/računovođa nadležan za troškove i radove, koji izdaje potvrdu o izvršenoj provjeri propisanih registara i odgovarajućih podataka kojom se potvrđuje da su podaci dostavljeni na temelju Dodatka 23. točni i istiniti u svakom pogledu.
(168)
U pogledu upotrebe programa AAS za fizički izvoz iz uvodne izjave 165. točke (a), koji su tijekom razdoblja ispitnog postupka upotrebljavala dva društva, vlada Indije određuje opseg i vrijednost uvozne olakšice i obveze izvoza te su oni dokumentirani u prethodnom odobrenju. Osim toga, u vrijeme uvoza i izvoza, službenici Vlade trebaju upisati odgovarajuće transakcije na prethodno odobrenje. Vlada Indije na temelju standardnih ulazno-izlaznih normi (SION-ovi) određuje opseg dopuštenog uvoza prema programu AAS, a koje postoje za većinu proizvoda uključujući predmetni proizvod.
(169)
Uvezeni ulazni materijali ne mogu se prenositi i moraju se upotrijebiti za proizvodnju nastalog izvoznog proizvoda. Obveza izvoza mora se ispuniti unutar određenog roka nakon izdavanja dozvole (24 mjeseca uz dva moguća produljenja od po šest mjeseci).
(170)
Ispitnim postupkom utvrđeno je da se zahtjevi za provjeru koje utvrđuju tijela Indije ili nisu poštovali u praksi.
(171)
Samo je jedno od dvaju provjerenih društva koja su upotrijebila ovaj potprogram vodilo registar proizvodnje i potrošnje. Međutim, registar potrošnje nije omogućivao provjeru koju su ulazni materijali upotrijebljeni u proizvodnji izvoznog proizvoda i u kojim količinama. U pogledu prethodno navedenih zahtjeva za provjeru, društva nisu vodila evidenciju kojom bi se dokazalo da je obavljena vanjska revizija registra potrošnje. Kao zaključak, smatra se da ispitani izvoznici nisu mogli dokazati da su ispunjene odgovarajuće odredbe FTP-a.
(172)
U pogledu upotrebe AAS-a za ARO iz uvodne izjave 165. točke (e) što je iskoristilo jedno provjereno društvo tijekom razdoblja ispitnog postupka, iznos uvoza dopuštenog na temelju ovog programa određuje se kao postotak iznosa izvezenih gotovih proizvoda. Prethodnim dozvolama mjere se jedinice odobrenog izvoza u smislu njegove količine ili u smislu njegove vrijednosti. U oba slučaja stope upotrijebljene za određivanje dopuštenih bescarinskih nabava utvrđene su, za većinu proizvoda, uključujući proizvod obuhvaćen ovim ispitnim postupkom, na temelju SION-ova. Stavke ulaznih materijala navedene u prethodnim dozvolama jesu stavke upotrijebljene u proizvodnji odgovarajućeg izvezenog gotovog proizvoda.
(173)
Nositelj prethodne dozvole koji namjerava nabaviti ulazne materijale iz domaćih izvora, umjesto izravnim uvozom, ima mogućnost nabaviti ih na temelju ARO-ova. U takvim se slučajevima prethodne dozvole smatraju valjanima kao dozvole ARO i priznaju se domaćem dobavljaču po isporuci stvari koje su u njima navedene. Priznavanje ARO-a daje pravo dobavljaču na koristi za procijenjeni izvoz kao što je povrat procijenjenog izvoza i povrat takozvane konačne trošarine.
(174)
Ispitnim postupkom utvrđeno je da se zahtjevi za provjeru koje utvrđuju tijela Indije nisu poštovali u praksi.
(175)
U pogledu upotrebe AAS-a za procijenjeni izvoz iz uvodne izjave 165. točke (d) što je iskoristilo jedno provjereno društvo tijekom razdoblja ispitnog postupka, vlada Indije određuje opseg i vrijednost uvoze olakšice i obveze izvoza te su oni dokumentirani u odobrenju. Osim toga, u vrijeme uvoza i izvoza, vladini službenici trebaju upisati odgovarajuće transakcije na odobrenje. Vlada Indije na temelju SION-ova određuje količinu dopuštenog uvoza prema ovom programu.
(176)
Obveza izvoza mora se ispuniti unutar određenog roka nakon izdavanja odobrenja (24 mjeseca uz dva moguća produljenja od po šest mjeseci).
(177)
Utvrđeno je da nisu postojale poveznice između uvezenih ulaznih materijala i izvezenih gotovih proizvoda. Nadalje, utvrđeno je da, iako je obvezno, podnositelj zahtjeva nije vodio registar potrošnje iz uvodne izjave 167., koji može provjeriti vanjski računovođa. Unatoč povredi ovog zahtjeva, podnositelj zahtjeva iskoristio je koristi na temelju AAS-a.
(d) Zaključak o AAS-u
(178)
Izuzeće od uvoznih carina jest subvencija u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe, tj. čini financijski doprinos vlade Indije jer se njime smanjuje prihod od carina koje bi inače dospjele i kojim se prenosi korist na ispitane izvoznike jer se poboljšava njihova likvidnost.
(179)
Svi predmetni potprogrami u ovom predmetu jasno de iure ovise o ostvarenom izvozu te se stoga smatraju specifičnim i protiv njih se mogu uvesti kompenzacijske mjere na temelju članka 4. stavka 4. prvog podstavka točke (a) Osnovne uredbe. Bez izvozne obveze društvo ne može ostvariti koristi na temelju ovog programa.
(180)
Nijedan od predmetnih potprograma u ovom predmetu ne može se smatrati dopuštenim sustavima povrata carine ili sustavima povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. On nije u skladu sa strogim pravilima navedenima u Prilogu I. točki i., Prilogu II. (definicije i pravila za povrat) i Prilogu III.(definicije i pravila za povrat kao zamjenu) Osnovnoj uredbi. Vlada Indije nije učinkovito primjenjivala nikakav sustav provjere ili postupak za potvrđivanje jesu li i u kojem iznosu ulazni materijali potrošeni u proizvodnji izvezenog proizvoda (Prilog II. poglavlje II. točka 4. Osnovne uredbe i, u slučaju programa povrata kao zamjene, Prilog III. poglavlje II. točka 2. Osnovne uredbe). Jednako tako, smatra se da SION-ovi za predmetni proizvod nisu bili dostatno precizni i da se sami ne mogu smatrati sustavom provjere stvarne potrošnje jer oblik tih standardnih norma ne omogućuje vladi Indije da dovoljno precizno provjeri koja je količina ulaznih materijala potrošena u proizvodnji za izvoz. Osim toga, vlada Indije nije provela daljnje ispitivanje na temelju stvarnih ulaznih materijala koji se upotrebljavaju, iako bi to obično trebalo provesti u nedostatku učinkovito primijenjenog sustava provjere (Prilog II. poglavlje II. točka 5. i Prilog III. poglavlje II. točka 3. Osnovne uredbe).
(181)
Nakon objave jedan je indijski proizvođač izvoznik u uzorku tvrdio da protiv programa nije potrebno uvesti kompenzacijske mjere s obzirom na to da je društvo ispunio zakonsku obvezu u pogledu nezavisnih revizija registra potrošnje ulaznih materijala i da je to potrebno smatrati dostatnom provjerom za vladu Indije. Takvo se obrazloženje ne može prihvatiti. Provjera vlade Indije smatra se odvojenom od svih obveza uvedenih društvima. Posjetom radi provjere potvrđeno je da sustav provjere koji je na snazi na strani vlade Indije nije u skladu s pravilima utvrđenima u Prilogu II. poglavlju II. točki 4. Osnovne uredbe. Stoga se ova tvrdnja morala odbaciti.
(182)
Ista je strana tvrdila da je objedinjavanje dozvola zakonito u Indiji i da društvo ne može biti stavljeno u nepovoljan položaj upotrebom ukupnog izvoznog prometa umjesto prometa predmetnog proizvoda u izračunu marže subvencije. Međutim, zakonitost objedinjavanja dozvola u Indiji kao takva nije bilo relevantna u ovom kontekstu. U ispitnom postupku otkriveno je da zbog objedinjavanja nije bilo moguće izvršiti razumnu dodjelu dozvola koje odgovaraju PSF-u. Doista, korist na razini podjele, a ne na razini PSF-a morala je biti upotrijebljena u izračunu marže subvencije s obzirom na to da provjereni podaci nisu omogućivali pravilnu raspodjelu upotrebe ulaznih materijala (upotrijebljenih u proizvodnji drugih proizvoda) samo na PSF. Stoga se ova tvrdnja morala odbaciti.
(183)
Stoga se protiv potprograma iz uvodne izjave 165. točaka (a), (d) i (e) mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e) Izračun iznosa subvencije
(184)
U nedostatku dopuštenog sustava povrata carine ili sustava povrata kao zamjene korist na koju se mogu uvesti kompenzacijske mjere jest otpust ukupnih uvoznih carina koje uobičajeno dospijevaju po uvozu ulaznih materijala. U tom je pogledu upozoreno da se Osnovnom uredbom ne predviđa samo kompenziranje „pretjeranog” otpusta carina. U skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom ii. i Prilogom I. točkom i. Osnovne uredbe na pretjerani otpust carina mogu se uvesti kompenzacijske mjere samo kada su ispunjeni uvjeti iz priloga II. i III. Osnovnoj uredbi. Međutim, ti uvjeti nisu bili ispunjeni u ovom predmetu. Stoga, ako nije dokazan prikladan postupak praćenja, prethodna iznimka za program povrata nije primjenjiva, a primjenjuje se uobičajeno pravilo za kompenziranje iznosa neplaćenih carina (otpisani prihod), umjesto pravila za sve navodne pretjerane otpuste. Kako je određeno u Prilogu II. poglavlju II. i Prilogu III. poglavlju II. Osnovne uredbe, nije na tijelu koje provodi ispitni postupak da izračuna takav pretjerani otpust. Naprotiv, u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom ii. Osnovne uredbe tijelo koje provodi ispitni postupak samo treba utvrditi dostatni dokaz za pobijanje prikladnosti navodnog sustava provjere.
(185)
Iznos subvencije za društva koja su koristila AAS izračunan je na temelju otpisanih uvoznih carina (osnovnih carina i posebnih dodatnih carina) na materijal uvezen na temelju potprograma tijekom razdoblja ispitnog postupka (brojnik) U skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (a) Osnovne uredbe pristojbe koje se obvezno plaćaju za dobivanje subvencije odbijene su od iznosa subvencije kada su dostavljeni opravdani zahtjevi. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije dodjeljivao prema izvoznom prometu predmetnog proizvoda tijekom razdoblja ispitnog razdoblja kao primjereni nazivnik jer subvencija ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(186)
Stope subvencije utvrđene u odnosu na ovaj program za tri predmetna društva tijekom razdoblja ispitnog postupka iznosile su 0,11 %, 1,89 % odnosno 4,31 %.
3.2.6. Program odobrenja bescarinskog uvoza („DFIA”)
(a) Pravna osnova
(187)
Detaljni opis programa nalazi se stavcima 4.2.1. do 4.2.47. FTP-a 2009.-2014. i stavcima 4.31. do 4.36. HOP-a I. 2009.-2014.
(b) Prihvatljivost
(188)
Svaki proizvođač izvoznik ili trgovac izvoznik ispunjava uvjete za ovaj program.
(c) Praktična provedba
(189)
DFIA je program važeći prije i poslije izvoza, kojim se omogućava uvoz robe određen prema normama SION, ali koji, u slučaju prijenosa DFIA, ne mora nužno biti upotrijebljen u proizvodnji izvezenog proizvoda.
(190)
DFIA-om je obuhvaćen samo uvoz ulaznih materijala kako je propisano u SION-u. Pravo na uvoz ograničeno je na količinu i vrijednost spomenutu u SION-u, ali ga regionalna tijela mogu revidirati na zahtjev.
(191)
Obveza izvoza podliježe dodatnom zahtjevu za minimalnu vrijednost od 20 %. Izvoz se može provesti u očekivanju odobrenja DFIA, a u tom slučaju pravo za uvoz određuje se razmjerno prethodnim izvozima.
(192)
Jednom kad se ispuni obveza izvoza, izvoznik može zatražiti prijenos odobrenja za DFIA, što u praksi znači dozvolu da proda dozvolu za uvoz oslobođen od carine na tržištu.
(193)
Jedan provjereni proizvođač izvoznik upotrebljavao je DFIA tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(d) Zaključak o DFIA-u
(194)
Izuzeće od uvoznih carina jest subvencija u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Ono čini financijski doprinos vlade Indije jer smanjuje prihod od carina koje bi inače dospjele i kojim se prenosi korist na ispitane izvoznike time što poboljšava njihovu likvidnost.
(195)
Nadalje, DFIA de iure ovisi o ostvarenom izvozu te se stoga smatra specifičnim i protiv njega se mogu uvesti kompenzacijske mjere na temelju članka 4. stavka 4. prvog podstavka točke (a) Osnovne uredbe.
(196)
Taj se program ne može smatrati dopuštenim sustavom povrata carina ili sustavom povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. On nije u skladu sa strogim pravilima navedenima u Prilogu I. točki i., Prilogu II. (definicije i pravila za povrat) i Prilogu III.(definicije i pravila za povrat kao zamjenu) Osnovnoj uredbi. Posebno: i. njime se omogućuje ex post povrat ili povrat uvoznih carina na ulazne materijale koji se upotrebljavaju u proizvodnom postupku drugog proizvoda; ii. ne postoji uspostavljen sustav ili postupak provjere kojim bi se potvrdilo upotrebljava li se ulazni materijal i koji se ulazni materijal upotrebljava u proizvodnom postupku izvoznog proizvoda i je li došlo do prekomjerne koristi u smislu Priloga I. točke i. i Priloga II. i III. Osnovnoj uredbi; i iii. mogućnost prijenosa potvrde/odobrenja podrazumijeva da izvoznik kojem je dodijeljen DFIA nije obvezan doista upotrebljavati potvrdu da bi uvezao ulazne materijale.
(197)
Nakon objave jedan je indijski proizvođač izvoznik tvrdio da je sustav provjere uspostavljen u Indiji razuman, učinkovit i u skladu s poslovnim praksama u Indiji te stoga „primarni” razlog za uvođenje kompenzacijskih mjera protiv programa više ne postoji. Suprotno tome što se tvrdilo, ispitnim postupkom nije potvrđeno da sustav provjere uspostavljen u Indiji omogućava provjeru upotrebljava li se ulazni materijal i koji se ulazni materijal upotrebljava u proizvodnom postupku izvoznog proizvoda i je li došlo do prekomjerne koristi u smislu Priloga I. točke i. i Priloga II. i III. Osnovnoj uredbi. Štoviše, proizvođač nije osporio ni da se sustavom omogućuje ex post povrat ili povrat uvoznih carina na ulazne materijale koji se upotrebljavaju u proizvodnom postupku drugog proizvoda ni da mogućnost prijenosa potvrde/odobrenja podrazumijeva da izvoznik kojem je dodijeljen DFIA nije obvezan doista upotrebljavati potvrdu da bi uvezao ulazne materijale. Stoga se ova tvrdnja morala odbaciti.
(e) Izračun iznosa subvencije
(198)
U nedostatku dopuštenog sustava povrata carine ili sustava povrata kao zamjene, korist na koju se mogu uvesti kompenzacijske mjere jest otpust ukupnih uvoznih carina koje uobičajeno dospijevaju po uvozu ulaznih materijala. U tom je pogledu upozoreno da se Osnovnom uredbom ne predviđa samo uvođenje kompenzacijskih mjera protiv „pretjeranog” otpusta carina.
(199)
U skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom ii. i Prilogom I. točkom i. Osnovne uredbe protiv pretjeranog otpusta carina mogu se uvesti kompenzacijske mjere samo kada su ispunjeni uvjeti iz Priloga II. i III. Osnovnoj uredbi. Međutim, ti uvjeti nisu bili ispunjeni u ovom predmetu. Stoga, ako nije dokazan prikladan postupak praćenja, prethodna iznimka za program povrata nije primjenjiva, a primjenjuje se uobičajeno pravilo za kompenziranje iznosa neplaćenih carina (otpisani prihod) umjesto pravila za sve navodne pretjerane otpuste. Kako je određeno u Prilogu II. poglavlju II. i Prilogu III. poglavlju II. Osnovne uredbe nije na tijelu koje provodi ispitni postupak da izračuna taj pretjerani otpust. Naprotiv, u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom ii. Osnovne uredbe tijelo koje provodi ispitni postupak samo treba utvrditi dostatni dokaz za pobijanje prikladnosti navodnog sustava provjere.
(200)
Iznos subvencije za društva koja su upotrebljavala DFIA izračunan je na temelju otpisanih uvoznih carina (osnovnih carina i posebnih dodatnih carina) na materijal uvezen na temelju potprograma tijekom razdoblja ispitnog postupka (brojnik). U skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (a) Osnovne uredbe pristojbe koje se obvezno plaćaju za dobivanje subvencije odbijene su od iznosa subvencije kada su dostavljeni opravdani zahtjevi. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije dodjeljivao prema izvoznom prometu predmetnog proizvoda tijekom razdoblja ispitnog razdoblja kao primjereni nazivnik jer subvencija ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(201)
Stope subvencije utvrđene u odnosu na ovaj program za jedino predmetno društvo tijekom razdoblja ispitnog postupka iznosile su 4,95 %.
3.2.7. Program za poticanje izvoza osnovnih sredstava („EPCGS”)
(a) Pravna osnova
(202)
Detaljni opis EPCGS-a nalazi se u poglavlju 5. FTP-a 2009.-2014. te u poglavlju 5. HOP-a 2009.-2014.
(b) Prihvatljivost
(203)
Proizvođači izvoznici, trgovci izvoznici „povezani s” pomoćnim proizvođačima i pružateljima usluga ispunjavaju uvjete za ovaj program.
(c) Praktična provedba
(204)
Pod uvjetom da ima obvezu izvoza, društvo smije uvoziti osnovna sredstva (nova i rabljena osnovna sredstva do deset godina starosti) po sniženoj stopi carine. Radi toga vlada Indije izdaje dozvolu EPCGS nakon podnošenja zahtjeva i plaćanja pristojbe. Programom se predviđa snižena stopa uvozne carine od 3 %, koja se primjenjuje na sva osnovna sredstva koja se uvoze prema tom programu. Kako bi se ispunila izvozna obveza, uvezena osnovna sredstva moraju se upotrijebiti za proizvodnju određene količine izvozne robe tijekom određenog razdoblja. Prema FTP-u 2009.-2014., osnovna sredstva mogu se uvoziti po 0 % stope carine u okviru EPCGS-a, ali je u takvom slučaju razdoblje za ispunjenje izvozne obveze kraće.
(205)
Nositelj dozvole EPCGS može nabavljati osnovna sredstva i na domaćem tržištu. U tom slučaju domaći proizvođač osnovnih sredstava može upotrijebiti uvoz komponenata oslobođen od carine, koje su potrebne za proizvodnju takvih osnovnih sredstava. Alternativno, domaći proizvođač može zahtijevati korist u obliku procijenjenog izvoza u pogledu opskrbe osnovnim sredstvima nositelja dozvole EPCGS.
(206)
Utvrđeno je da su tri društva u uzorku primila povlastice na temelju EPCGS-a koje su se mogle dodijeliti predmetnom proizvodu tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(d) Zaključak o EPCGS-u
(207)
EPCGS-om se osiguravaju subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Smanjenje carine predstavlja financijski doprinos Vlade Indije s obzirom na to da ta koncesija smanjuje vladi Indiji prihod od carina koji bi inače dospio. Osim toga, smanjenje carine prenosi korist na izvoznika jer se ušteđenim carinama pri uvozu poboljšava likvidnost društva.
(208)
Osim toga, EPCGS de iure ovisi o ostvarenom izvozu s obzirom na to da se te dozvole ne mogu dobiti bez preuzimanja obveze izvoza. Stoga se smatra specifičnim i protiv njega se mogu uvesti kompenzacijske mjere prema članku 4. stavku 4. prvom podstavku točki (a) Osnovne uredbe.
(209)
EPCGS se ne može smatrati dopuštenim sustavom povrata carina ili sustavom povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. Osnovna sredstva nisu uključena u opseg tih dopuštenih sustava, kao što se navodi u Prilogu I. točki i. Osnovne uredbe jer se ne upotrebljavaju u proizvodnji izvoznih proizvoda.
(e) Izračun iznosa subvencije
(210)
Iznos subvencije bio je izračunan, u skladu s člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, na temelju neplaćenih carina na uvezena osnovna sredstva tijekom razdoblja koje odražava uobičajeno amortizacijsko razdoblje takvih osnovnih sredstava u predmetnoj industriji. Iznos subvencije za razdoblje ispitnog postupka potom je izračunan dijeljenjem ukupnog iznosa neplaćene carine s razdobljem amortizacije. Tako izračunani iznos, koji vrijedi za razdoblje ispitnog postupka, prilagođen je dodavanjem kamata za to razdoblje kako bi se odrazila puna vrijednost koristi kroz vrijeme. Komercijalna kamatna stopa tijekom razdoblja ispitnog postupka u Indiji smatrala se prikladnom za ovu svrhu. U slučajevima kada su bili predočeni opravdani zahtjevi, pristojbe koje se obvezno plaćaju za dobivanje subvencije odbijene su u skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (a) Osnovne uredbe kako bi se dobio iznos subvencije kao brojnik.
(211)
U skladu s člankom 7. stavcima 2. i 3. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije dodjeljuje prema odgovarajućem izvoznom prometu tijekom razdoblja ispitnog postupka kao nazivnik jer subvencija ovisi o ostvarenom izvozu i nije dodijeljena u vezi s proizvedenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(212)
Nakon objave dva su indijska proizvođača izvoznika u uzorku zatražila ponovno ispitivanje izračuna iznosa subvencije. Tvrdili su da do poništenja dozvole EPCG-a može doći i da ono može rezultirati nabavom osnovnih sredstava u zemlji ako se primjenjuje središnja trošarina. Međutim, u vezi s tim nije navedeno upućivanje na konkretne poništene dozvole. Jednako tako, to pitanje nije postavljeno tijekom ispitnog postupka, čime bi se omogućila uredna provjera te tvrdnje. U svakom slučaju, određivanje iznosa subvencije temeljilo se na provjerenoj evidenciji društva o ulaznim materijalima nabavljenima na temelju ovog programa. Stoga se ova tvrdnja morala odbaciti.
(213)
Stopa subvencije utvrđena u odnosu na ovaj program za tri predmetna društva tijekom razdoblja ispitnog postupka iznosila je 0,37 %, 0,40 %, odnosno 0,46 %.
3.2.8. Paket programa poticaja
(a) Pravna osnova
(214)
Radi poticanja širenja industrije na manje razvijena područja države vlada Maharaštre od 1964. dodjeljuje poticaje jedinicama koje su se nedavno proširile i koje se osnivaju u regijama te države u razvoju, prema programu koji je opće poznat kao Paket programa poticaja. Program uvođenja nekoliko je puta izmijenjen, a verzije relevantne za trenutačni ispitni postupak jesu verzije iz 2001. i 2007. Paket programa poticaja iz 2001. uveden je 31. ožujka 2001. Odlukom br. IDL-1021/(CR-73)/IND-8. Paket programa poticaja iz 2007. uveden je 30. ožujka 2007. Odlukom br. PSI-1707/(CR-50)/IND-8.
(b) Prihvatljivost
(215)
U prethodno navedenim odlukama navedene su kategorije industrija i poduzeća koje se mogu smatrati prihvatljivima za poticaje.
(c) Praktična provedba
(216)
Radi poticanja širenja industrije na manje razvijena područja države vlada Maharaštre osigurava paket poticaja industrijskim jedinicama koje su se nedavno proširile i koje se osnivaju u regijama države Maharaštre u razvoju. Za potrebe Programa Prilogom I. Odluci razvrstana su područja te države koja imaju pravo na poticaje. Međutim, poticaji na temelju programa iz 2007. mogu se zatražiti samo ako je izdana potvrda o prihvatljivosti na temelju programa iz 2007. i ako je korisnik postupio u skladu s odredbama/uvjetima iz potvrde o prihvatljivosti. Potonju izdaje Provedbena agencija (državno tijelo), a stupa na snagu na dan početka komercijalne proizvodnje korisnika (poznat i kao prihvatljiva jedinica).
(217)
PSI se sastoji od nekoliko potprograma, a na temelju sljedećih dvaju potprograma dva su provjerena proizvođača izvoznika tijekom razdoblja ispitnog postupka ostvarila korist:
-
izuzeće od pristojbe za električnu energiju (engl. Electricity Duty Exemption, „EDE”),
-
subvencija za poticanje izvoza (engl. Industrial Promotion Subsidy, „IPS”)
(218)
EDE se dodjeljuje prihvatljivim novim jedinicama osnovanima u određenim područjima na razdoblje određeno u potvrdama o prihvatljivosti. U ovom predmetu dva su predmetna proizvođača izvoznika izuzeta od plaćanja pristojbe za električnu energiju na devet odnosno sedam godina. U drugim dijelovima države, 100 % izvozno orijentiranih jedinica, jedinice koje se bave informacijskom tehnologijom i jedinice koje se bave biotehnologijom izuzete su od plaćanja pristojbe za električnu energiju na razdoblje od deset godina.
(219)
Tijekom ispitnog postupka utvrđeno je da je jedan proizvođač izvoznik iz države Maharaštre tijekom razdoblja ispitnog postupka ostvario korist od potprograma izuzeća od plaćanja pristojbe za električnu energiju.
(220)
ISP-om se korisniku daje pravo na subvenciju koja je jednaka postotku od između 75 % i 100 % iznosa prihvatljivih ulaganja umanjenom za iznos koristi ostvarenih na temelju drugih potprograma programa PSI, poput EDE-a. Korist se ostvaruje tijekom razdoblja određenog u potvrdi o prihvatljivosti i ne može biti veća od PDV-a plaćenog državi Maharaštri tijekom istog razdoblja. Prihvatljiva ulaganja jesu kapitalni izdaci za zgrade, postrojenja i strojeve.
(221)
Tijekom ispitnog postupka utvrđeno je da su dva proizvođača izvoznika iz države Maharaštre ostvarila korist od potprograma IPS.
(222)
Nakon objave dva su indijska proizvođača izvoznika u uzorku tvrdila da se potprogram IPS koji nudi vlada Maharaštre ni izravno ni neizravno ne primjenjuje na faze proizvodnje ili izvoza PSF-a te da korist ovisi o iznosu plaćenih domaćih poreza. Tvrdili su i da cilj programa nije osigurati koristi proizvođačima izvoznicima, već kompenzirati troškove u vezi sa zaostalošću te regije i da se stoga protiv tog programa ne mogu uvesti kompenzacijske mjere. Štoviše, tvrdili su da je program potrebno smatrati subvencijom za osnovna sredstva, a ne opetovanom subvencijom te da je ukupnu primljenu korist potrebno rasporediti na uobičajeno razdoblje amortizacije subvencioniranih osnovnih sredstava. U vezi s tim, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 220., u ispitnom postupku otkriveno je da se bespovratna sredstva isplaćuju na godišnjoj osnovi za prihvatljiva ulaganja koja predstavljaju izdatke za zgrade, postrojenja i strojeve. Takva su ulaganja izravno povezana s PSF-om. Sama činjenica da godišnji iznos koji se može zatražiti ima gornju vrijednost iznosa domaćih poreza plaćenih vladi Maharaštre tijekom istog razdoblja ne mijenja činjenicu da godišnja korist vlade Maharaštre predstavlja financijski doprinos vlade Indije kojim proizvođači izvoznici obuhvaćeni ispitnom postupkom ostvaruju korist. Naposljetku, bespovratna sredstva isplaćena na godišnjoj osnovi nemaju značajku subvencije osnovnih sredstava čak i ako je ulaganje u osnovna sredstva podrijetlo takvog plaćanja. Stoga se ova tvrdnja morala odbaciti.
(d) Zaključak o EDE-u i IPS-u
(223)
Oba su potprograma subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe jer predstavljaju financijski doprinos vlade Indije kojim su izvoznici iz ispitnog postupka ostvarili korist.
(224)
Ovaj potprogram subvencija specifičan je u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe jer je samim zakonodavstvom, u skladu s kojim tijelo nadležno za odobravanje djeluje, pristup tom programu ograničen samo na ograničen broj poduzeća u određenoj zemljopisnoj regiji.
(225)
U skladu s tim subvenciju je potrebno smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e) Izračun iznosa subvencije
(226)
U skladu s člankom 3. stavkom 2. i člankom 5. Osnovne uredbe iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere računao se prema koristi koja je dodijeljena primatelju u vezi s predmetnim proizvodom, a za koju je utvrđeno da postoji tijekom razdoblja ispitnog postupka. Taj se iznos (brojnik) dodjeljivao na cjelokupni promet od prodaje predmetnog proizvoda proizvođača izvoznika tijekom razdoblja ispitnog postupka jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije dodijeljena na temelju proizvedenih, izvezenih ili prevezenih količina, na temelju članka 7. stavka 2. Osnovne uredbe.
(227)
Stopa subvencije utvrđena za potprogram EDE iznosila je 0,31 % za jedino društvo koje je iskoristilo tu korist.
(228)
Stopa subvencije utvrđena za potprogram IPS iznosila je 1,03 % odnosno 1,91 % tijekom razdoblja ispitnog postupka za predmetna društva.
3.2.9. Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere
(229)
Na temelju nalaza ukupan iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere za provjerene proizvođače izvoznike, izražen ad valorem, utvrđen je u rasponu od 4,16 % do 7,65 %, kako je sažeto u tablici u nastavku.
Tablica 1.
Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere - Indija
(%)
Program
FMS
FPS
DDS
AAS
DFIA
EPCGS
PSI/EDE
PSI/IPS
Ukupno
Društvo
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd.
0,42
1,77
-
-
-
-
0,31
1,91
4,41
Ganesha Ecosphere Ltd.
-
1,95
0,24
0,11
4,95
0,40
-
-
7,65
Indo Rama Synthetics Ltd.
0,15
1,75
-
1,89
-
0,37
-
1,03
5,19
Polyfibre Industries Pvt. Ltd.
0,19
1,85
2,12
-
-
-
-
-
4,16
Reliance Industries Limited
0,63
1,59
-
4,31
-
0,46
-
-
6,99
3.3. VIJETNAM
3.3.1. Općenito
(230)
Na temelju podataka sadržanih u pritužbi i odgovorima na upitnik Komisije ispitani su sljedeći programi koji navodno uključuju dodjeljivanje subvencija koje dodjeljuje vlada Vijetnama:
A.
davanje povlaštenih zajmova industriji PSF-a koje daju banke u državnom vlasništvu te povjeravanje i usmjeravanje privatnih banaka koje provodi država te potpore za kamate;
B.
osiguravanje robe industriji PSF-a koje izvršavaju poduzeća u državnom vlasništvu uz naknadu manju od primjerene;
C.
osiguravanje zemljišta koje izvršava država uz naknadu manju od primjerene te ostale koristi u vezi sa zemljištem;
D.
programi oslobađanja od izravnih poreza i snižavanja poreza;
E.
programi za neizravne poreze i uvozne tarife;
F.
ubrzana amortizacija dugotrajne imovine;
G.
drugi programi subvencija, uključujući državne, regionalne i lokalne programe.
(231)
Komisija je ispitala sve programe navedene u pritužbi. Za svaki je program ispitano može li se, u skladu s člankom 3. Osnovne uredbe, utvrditi financijski doprinos vlade Vijetnama i korist koju su ostvarili proizvođači izvoznici u uzorku. U ispitnom postupku otkriveno je da su u ovom predmetu sve koristi utvrđene za programe obuhvaćene ispitnim postupkom ispod primjenjivog praga de minimis iz članka 14. stavka 5. (4) Osnovne uredbe. Stoga se ne smatra potrebnim donijeti zaključak o mogućnosti uvođenja kompenzacijskih mjera protiv pojedinačnih programa.
(232)
Ipak, radi jasnoće i transparentnosti pojedinosti o programima i odgovarajućim stopama subvencije za pojedinačna društva utvrđena su u nastavku, ne dovodeći u pitanje smatra li se ili ne da se protiv subvencija mogu uvesti kompenzacijske mjere. Korist je izračunana u skladu s člankom 6. Osnovne uredbe.
3.3.2. Posebni programi subvencija
Programi koje vijetnamski proizvođači izvoznici nisu upotrebljavali tijekom razdoblja ispitnog postupka
(233)
U ispitnom postupku utvrđeno je da ispitani vijetnamski proizvođači izvoznici nisu upotrebljavali sljedeće programe:
(a)
osiguravanje robe industriji PSF-a koje izvršavaju poduzeća u državnom vlasništvu uz naknadu manju od primjerene;
(b)
ubrzanu amortizaciju dugotrajne imovine;
(c)
druge programe subvencija, uključujući državne, regionalne i lokalne programe.
(234)
Osobito, u vezi s osiguravanjem robe industriji PSF-a koje izvršavaju poduzeća u državnom vlasništvu uz naknadu manju od primjerene, tvrdnja u tom pogledu sadržana u pritužbi bila je da su vijetnamski proizvođači nabavljali PTA/MEG, koji se mogu upotrebljavati kao glavna sirovina za proizvodnju PSF-a, po subvencioniranim cijenama. Međutim, ispitnim postupkom pokazalo se da nijedan ispitani proizvođač izvoznik nije upotrebljavao PTA/MEG kao sirovinu, već da su svi umjesto toga upotrebljavali reciklirane PET boce ili listiće od PET boca.
(235)
Nakon objave podnositelj pritužbe napomenuo je da je Komisija dostavila samo djelomičnu analizu samo za jednog od njih, to jest osiguravanje PTA-a/MEG-a po subvencioniranim cijenama. U vezi s tim programom podnositelj pritužbe tvrdio je da su način na koji je uzorak utvrđen i činjenica da veliki proizvođači PSF-a u Kini nisu obuhvaćeni ispitnim postupkom utjecali na određivanje za taj program. Podnositelj pritužbe naveo je i druge navodne programe subvencija u Vijetnamu za koje su podaci dostavljeni u pritužbi.
(236)
Kako je Komisija objasnila u uvodnim izjavama 32. do 34. i 42., u slučaju Vijetnama odabir uzorka nije bio potreban jer su svi vijetnamski proizvođači izvoznici izrazili namjeru da surađuju, a odgovori primljeni od triju proizvođača koji surađuju obuhvaćali su više od 99 % uvoza iz Vijetnama. Stoga tvrdnje podnositelja pritužbe nisu relevantne za nalaze ispitnog postupka. Osim toga, sama činjenica da postoje drugi veliki proizvođači PSF-a u Vijetnamu nije dovoljna da se dovede u pitanje reprezentativnost proizvođača izvoznika koji surađuju. Komisija potvrđuje da je tražila podatke i odgovore u vezi sa svim navodnim subvencijama navedenima u pritužbi, uključujući one koje je podnositelj pritužbe spomenuo u primjedbama na objavu, ali za te je programe utvrđeno da ih izvoznici koji surađuju nisu upotrebljavali. Komisija je iznijela pojedinosti o osiguravanju PTA-a/MEG-a s obzirom na to da je taj program bio istaknut u pritužbi kao program kojim se ostvaruje znatna subvencija protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
Programi koje su ispitani vijetnamski proizvođači izvoznici upotrebljavali tijekom razdoblja ispitnog postupka
(237)
Za programe u nastavku utvrđeno je da su ih ispitani vijetnamski proizvođači izvoznici upotrebljavali tijekom razdoblja ispitnog postupka
3.3.3. Davanje povlaštenih zajmova
3.3.3.1. Potpora za kamate nakon ulaganja koju pruža Vijetnamska razvojna banka
(238)
Vijetnamska razvojna banka jest banka u državnom vlasništvu usmjerena na određenu politiku, a osnovana je u 2006. na temelju Odluke br. 108/2006/QD-TTg radi provedbe državnih politika u vezi s kreditiranjem razvojnih ulaganja i kreditiranja izvoza. Tijekom razdoblja ispitnog postupka Vijetnamska razvojna banka upravljala je programom potpora za kamate u vezi s određenim zajmovima poslovnih banaka. U tom su okviru društva iz grupacije Thai Binh Group sklopila ugovore s Vijetnamskom razvojnom bankom o potpori za zajmove banaka BIDV i Vietcom Bank.
(239)
Pravna osnova za program jest Dekret br. 75/2011/ND-CP od 30. kolovoza 2011., kojim se zamjenjuje Dekret br. 151/2006/ND-CP, Dekret br. 106/2008/ND-CP i Dekret106/2004 ND-CP. Ako su ugovori potpisani prije početka primjene Dekreta br. 75/2011., primjenjuju se prethodni dekreti.
(240)
Korist na temelju tog programa jednaka je razlici između kamatnih stopa koje nudi Vijetnamska razvojna banka i kamatnih stopa poslovnih banaka koje se primjenjuju na zajmove tim dvama društvima. Program se primjenjuje na dugoročne i srednjoročne zajmove poslovnih banaka koji se upotrebljavaju za financiranje ulagačkih projekata.
(241)
Korist na temelju tog programa bila je u rasponu između 0 % i 0,28 %.
3.3.3.2. Zajmovi s niskom kamatom koje su odobrile neke poslovne banke u državnom vlasništvu
(242)
Ispitnim postupkom pokazalo se da je znatan dio bankarskog sektora u Vijetnamu u državnom vlasništvu; gotovo 50 % zajmova u vijetnamskom gospodarstvu tijekom razdoblja ispitnog postupka odobrilo je pet velikih banaka u državnom vlasništvu (5). U pogledu stranog vlasništva banaka osnovanih u Vijetnamu postoje ograničenja (6). Poslovnim bankama naloženo je da poduzećima osiguravaju potporu za kamate (7). Državna banka Vijetnama određuje najveće kamate koje poslovne banke mogu naplaćivati određenim subjektima (8). Podaci iz spisa pokazuju da poslovne banke u državnom vlasništvu nude niže kamate od drugih banaka.
(243)
U nekoliko se vijetnamskih zakona o bankarskom sektoru i davanju zajmova upućuje na davanje povlaštenih zajmova. Na primjer, u Uredbi 1627 iz 2001. upućuje se na zajmove klijentima koji podliježu politici povlaštenog kreditiranja (članci 20. i 26.), a u Zakonu o kreditnim institucijama upućuje se na povlaštene kredite (članak 27.).
(244)
Iznos subvencije računa se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom razdoblja ispitnog postupka. Prema članku 6. točki (b) Osnovne uredbe kao korist za primatelje smatra se razlika između iznosa koji društvo plaća za povlašteni zajam i iznosa koji bi društvo platilo za usporedivi komercijalni zajam dostupan na tržištu.
(245)
Podaci opisani u uvodnim izjavama 242. i 243. pokazuju znatne poremećaje u vijetnamskom financijskom sektoru. Stoga se Komisija poslužila vanjskom referentnom vrijednošću za izračun koristi od povlaštenih zajmova. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 231., time se ne dovodi u pitanje mogućnost uvođenja kompenzacijskih mjera protiv subvencije koja proizlazi iz davanja povlaštenih zajmova. Jednako tako, zbog subvencioniranja de minimis Komisija nije donijela nikakve konačne zaključke o tome jesu li predmetne banke javna tijela i je li procjena kreditnog rizika koju su obavile banke dostatna.
(246)
Vanjska referentna vrijednost bila je potrebna kako bi se obuhvatili samo zajmovi u valuti VND s obzirom na to da nisu predočeni dokazi da su zajmovi odobreni u američkim dolarima bili subvencionirani. Od društava koja surađuju samo je grupacija Thai Binh Group primila zajmove u VND-u. Referentna vrijednost izračunana je primjenom kamata za zajmove iz košarice 48 država s nižim srednjim prihodima (BDP) u najbližem raspoloživom razdoblju (2012.). Te su zemlje odabrane jer imaju BDP sličan BDP-u Vijetnama. Te su stope potom prilagođene za inflaciju u razdoblju ispitnog postupka kako bi se dobile stvarne kamatne stope, a prosjek za 48 zemalja izračunan je za zemlje za koje su podaci bili raspoloživi. Izvor za kamatu i kamatnim stopama po zemlji bila je Svjetska banka. Prosječna stvarna kamatna stopa za te zemlje s nižim srednjim prihodima iznosila je 8,23 % u razdoblju ispitnog postupka. Ta je referentna vrijednost uspoređena s kamatnim stopama prilagođenima inflaciji za sve zajmove u VND-u za ispitana društva.
(247)
Korist za taj program u rasponu je između 0 % i 1,34 %.
(248)
Nakon objave vlada Vijetnama osporila je zaključke o poremećajima vijetnamskog financijskog sustava i tvrdila da je Komisija trebala ocijeniti jesu li poslovne banke u državnom vlasništvu javna tijela i je li procjena kreditnog rizika koju su obavile dostatna. Prema stavu vlade Vijetnama, ta bi analiza utjecala na zaključak o postojanju financijskog doprinosa te na primjenu vanjske referentne vrijednosti za utvrđivanje koristi ostvarene na temelju tog programa.
(249)
Kako je navedeno u uvodnim izjavama 242. do 243., podaci i dokazi prikupljeni u ispitnom postupku pokazuju znatne poremećaje u vijetnamskom bankarskom sustavu. Zbog tih poremećaja, u skladu s pravilima Osnovne uredbe, za određivanje iznosa koristi (ako postoji) mora se upotrijebiti vanjska referentna vrijednost. Budući da su koristi vijetnamskih proizvođača izvoznika de minimis, Komisija ne smatra da je potrebno ispitati jesu li banke javna tijela i/ili je li procjena rizika dostatna kako je pojašnjeno u uvodnim izjavama 231. i 232.
3.3.4. Osiguravanje prava korištenja zemljištem
(250)
Obama proizvođačima izvoznicima koji surađuju dodijeljena su prava korištenja zemljištem u posebnim industrijskim zonama. Grupacija Thai Binh Group dobila je pravo korištenja zemljištem izravno od države, a zemljište društva Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd. („VNC”) dobiveno je u podzakup preko društva koje je djelomično u državnom vlasništvu.
(251)
Grupacija Thai Binh Group ima tri zemljišne parcele u industrijskoj zoni. Tijekom razdoblja ispitnog postupka ta je grupacija bila u potpunosti izuzeta od plaćanja zakupa za dvije parcele. Osnovu za to izuzeće čine Dekret br. 121/2010/ND-CP i Dekret br. 142/2005/ND-CP. Grupacija jednako tako nije plaćala zakup za treću parcelu s obzirom na to da je ona predmet upravnog postupka u vezi sa zahtjevom za izuzeće. Izuzete cijene zakupa znatno su niže od cijena koje grupacija plaća za druge slične parcele u neposrednoj blizini industrijske zone te se čini da su znatno niže od uobičajenih cijena u toj regiji.
(252)
VNC nije dobio potpuno izuzeće prava korištenja zemljištem, ali jasno je da je primao korist tijekom razdoblja ispitnog postupka. VNC u podzakupu ima tri zemljišne parcele preko društva koje je djelomično u državnom vlasništvu. Iako je vlada Vijetnama tvrdila da se radi o transakcijama između privatnih strana, podaci iz spisa u suprotnosti su s tom tvrdnjom. U dozvoli za ulaganje društva VNC naveden je zakup zemljišta kao povlaštena korist. Na temelju dozvole Narodnog odbora pokrajine Quang Ninh društvo VNC obvezno je unajmiti zemljište od tog društva. Jednako tako, prema izvornom ugovoru između društva koje je djelomično u državnom vlasništvu i koje iznajmljuje parcelu društvu VNC i lokalnog tijela nadležnog za pitanje zemljišta naknadni prijenos zemljišta moguć je samo pod određenim uvjetima koje odredi lokalno tijelo nadležno za pitanje zemljišta. To pokazuje da je država uključena u zemljišnu transakciju između tih dviju strana.
(253)
Za potrebe ocjene koristi Komisija je usporedila niske cijene zemljišta povezane s transakcijama u industrijskim zonama s referentnom vrijednošću cijene za slično zemljište. U ispitnom postupku pronađene su naznake da je tržište zemljišta u Vijetnamu uređeno, a narušeno je intervencijom države, s obzirom na to da postoji izuzeće ili povlaštena naknada za prava korištenja zemljištem u vezi sa zemljištem koje se nalazi u određenim industrijskim zonama i/ili podupiranim poslovnim sektorima. U ovom konkretnom slučaju Komisija je utvrdila da je transakcija u vezi s pravima korištenja zemljištem dovoljno pouzdana jer se to zemljište nalazi izvan bilo kakve podupirane zone i jer predmetno društvo djeluje u sektoru koji nije povezan s PSF-om te ne prima potporu na temelju državnih politika. Cijene iz te transakcije primijenjene su kao referentna vrijednost za ocjenu koristi, ne dovodeći u pitanje bilo kakve zaključke o općem stanju tržišta zemljišta u Vijetnamu.
(254)
Korist za taj program bila je rasponu između 0,17 % i 0,37 %.
3.3.5. Programi oslobođenja od izravnog poreza i snižavanja poreza
(255)
Oba su proizvođača izvoznika koji surađuju ostvarila korist od nekoliko izravnih poreznih olakšica koje su navedene na njihovim dozvolama za ulaganje. Pravnu osnovu za ta izuzeća čine Dekret br. 164/2003/ND-CP zamijenjen dekretima 124/2008/ND-CP i 122/2011/ND-CP, Okružnica 140/2012, Dekret br. 164/2003/ND-CP izmijenjen i dopunjen Dekretom br. 152/204/ND-CP Izuzeće od plaćanja pristojbe i PDV-a na uvoz strojeva.
(256)
Prema prethodno navedenom zakonodavstvu oslobođenja od izravnog poreza i snižavanje poreza dostupni su, među ostalim, društvima koja se nalaze u posebnim industrijskim zonama/parkovima, ili društvima koja zapošljavaju velik broj zaposlenika, ili društvima koja posluju u određenim sektorima gospodarstva.
(257)
Iznos subvencija računa se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom razdoblja ispitnog postupka. Kao korist za primatelje smatra se iznos ukupnog poreza koji bi trebalo platiti po uobičajenoj poreznoj stopi nakon umanjenja onoga što je plaćeno sniženom povlaštenom poreznom stopom, odnosno iznosom cijelog oslobođenja poreza. Iznosi koji se smatraju subvencijom temelje se na najnovijim poreznim prijavama. Subvencija je dodijeljena na osnovi cijelog društva, a izražena je kao postotak izvoznog prometa CIF u Uniju.
(258)
Korist za taj program bila je rasponu između 0,11 % i 0,36 %.
3.3.6. Izuzeće od uvoznih carina na uvezene sirovine
(259)
Oba proizvođača izvoznika koji surađuju primila su izuzeće od plaćanja pristojbi na uvezene sirovine tijekom razdoblja ispitnog postupka. Pravna osnova za to izuzeće jest Zakon o porezu na uvoz i izvoz br. 45/2005/QH11 koji je proveden Dekretom br. 87/2010/ND-CP. Pravila za sustav i postupak inspekcije i nadzora određena su u Okružnici 194/2010TT.
(260)
Vlada Vijetnama u odgovoru na upitnik izvijestila je da provodi sustav povrata/obustave carina. Prema zakonodavstvu izuzeće se primjenjuje na uvezene sirovine potrošene u proizvodnji izvezenih proizvoda. Povrat pristojbi moguć je u mjeri određenoj postotkom uvezenih sirovina koje su upotrijebljene u izvezenom konačnom proizvodu.
(261)
Utvrđeno je da tijekom razdoblja ispitnog postupka nijedan od dvoje proizvođača izvoznika koji surađuju nije primio nikakvu gospodarsku korist od tog programa. Iako su bili izuzeti od plaćanja uvozne carine na sirovine, u razdoblju ispitnog postupka nije pronađen nikakav pretjerani otpust. Oba su društva imala relativno malu domaću prodaju predmetnog proizvoda. Štoviše, znatan udjel glavnih sirovina nabavljali su na domaćem tržištu s obzirom na to da količine koje su uvozili za proizvodnju izvezenog predmetnog proizvoda nisu bile dostatne.
(262)
S obzirom na prethodno navedeno, nije se smatralo potrebnim zaključiti je li prijavljeni sustav povrata carine u skladu s pravilima WTO-a i člancima priloga II. i III. Osnovnoj uredbi.
(263)
Nakon objave vlada Vijetnama podržala je nalaze Komisije u vezi s ovim programom. Međutim, htjela je naglasiti i da je vijetnamski sustav povrata carine u potpunosti u skladu s pravilima iz priloga II. i III. Osnovnoj uredbi unatoč izostanku zaključka o tome. Komisija prima na znanje taj stav vlade Vijetnama. Međutim, s obzirom na to da su koristi za vijetnamske proizvođače izvoznike de minimis, Komisija ponovno navodi svoj stav da ne smatra potrebnim za potrebe ovog ispitnog postupka ispitati je li sustav povrata carine u skladu s pravilima priloga II. i III. Osnovnoj uredbi kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 231. do 232.
3.3.7. Izuzeće od uvoznih carina na uvezene strojeve
(264)
Oba proizvođača izvoznika koji surađuju primila su izuzeća od plaćanja carina i PDV-a na uvezene strojeve tijekom razdoblja ispitnog postupka. Pravna osnova za to izuzeće jest Zakon o porezu na uvoz i izvoz br. 45/2005/QH11 koji je proveden Dekretom br. 87/2010/ND-CP. Pravila za sustav i postupak inspekcije i nadzora određena su u Dekretu Vlade br. 154./2005/N-CP, Okružnici 194/2010TT i Okružnici 117/2011.
(265)
Od društava je zatraženo da izvijeste o uvozu strojeva tijekom razdoblja od deset godina. Iako je jasno da su proizvođači izvoznici koji surađuju ostvarili koristi kao rezultat ovog programa, one nisu bile znatne. To je zato jer uvoz strojeva za ta društva nije bio važan u usporedbi s prometom prodaje PSF-a u Europskoj uniji. Jednako tako, sve su koristi ublažene činjenicom da su strojevi amortizirani u razdoblju od više godina (obično deset) i stoga je korist u razdoblju ispitnog postupka na odgovarajući način smanjena.
(266)
Korist za taj program bila je rasponu između 0,08 % i 0,1 %.
3.3.8. Iznos subvencija
(267)
Iznos subvencija u skladu s odredbama Osnovne uredbe, izražen ad valorem, za vijetnamske je proizvođače izvoznike u rasponu između 0,6 % i 2,31 %. Marža subvencije na razini zemlje jest ponderirani prosjek dviju prethodno navedenih marži, tj. 1,25 %. Prethodno opisane subvencije dodijeljene su na osnovi cijelog društva, a izražene su kao postotak izvoznog prometa CIF u Uniju.
(268)
Nakon objave podnositelj pritužbe tvrdio je da nije jasno kako je Komisija izračunala taj raspon marže subvencije te zašto Komisija nije uzela viši iznos tih marži koji bi bio iznad marže de minimis. Kako je Komisija objasnila u uvodnoj izjavi, raspon ukupnih zbrojenih subvencija za vijetnamske proizvođače izvoznike koji surađuju izražena ad valorem kreće se između najmanjeg iznosa od 0,6 % i najvećeg iznosa od 2,31 %. Međutim, rezultat izračuna ponderiranog prosjeka tih marži jest prosjek marže subvencije po zemlji koji iznosi 1,25 %, što je ispod praga de minimis. Ta se metodologija stalno primjenjivala za izračun prosjeka marže subvencije po zemlji u skladu s odgovarajućim pravilima Osnovne uredbe.
3.3.9. Zaključak o Vijetnamu
(269)
Marža subvencije na razini zemlje za Vijetnam iznosi 1,25 %. Budući da se radi o marži de minimis, zaključeno je da je ispitni postupak potrebno prekinuti u pogledu uvoza podrijetlom iz Vijetnama, u skladu s člankom 14. stavkom 3. Osnovne uredbe.
4. ŠTETA
4.1. DEFINICIJA INDUSTRIJE UNIJE I PROIZVODNJE U UNIJI
(270)
Istovjetni proizvod tijekom razdoblja ispitnog postupka proizvodilo je 18 proizvođača u Uniji. Oni predstavljaju „industriju Unije” u smislu članka 4. stavka 1. Osnovne uredbe.
(271)
Ukupna proizvodnja u Uniji tijekom razdoblja ispitnog postupka utvrđena je na oko 401 000 tona. Komisija je tu brojku utvrdila na temelju svih raspoloživih podataka o industriji Unije kao što su provjereni brojčani podaci o proizvodnji proizvođača iz Unije u uzorku koji surađuju te brojčani podaci koje je dostavio podnositelj pritužbe. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 10., za uvrštenje u uzorak odabrana su četiri proizvođača iz Unije koja su predstavljala 54 % ukupne prodaje istovjetnog proizvoda u Uniji.
4.2. POTROŠNJA U UNIJI
(272)
Komisija je utvrdila potrošnju u Uniji na temelju količine prodaje industrije Unije na tržištu Unije pomoću podataka koje je dostavio podnositelj zahtjeva i uvoza iz trećih zemalja na temelju podataka Eurostata.
(273)
Potrošnja u Uniji razvijala se kako slijedi:
Tablica 2.
Potrošnja u Uniji (u tonama)
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Ukupna potrošnja u Uniji
838 397
869 025
837 066
890 992
Indeks
100
104
100
106
Izvor: pritužba, Eurostat
(274)
Potrošnja u Uniji vrhunac je dosegnula u 2011. zbog povećanja cijena pamuka što je bila posljedica poteškoća u vezi s usjevima pamuka u 2010. Stoga se povećala potražnja za PSF-om, kao nadomjeskom za pamuk, no ponovno je pala sljedeće godine. U razdoblju ispitnog postupka ponovno se zamjećuje porast potrošnje u Uniji od 6 %.
4.3. UVOZ IZ PREDMETNIH ZEMALJA
4.3.1. Kumulativna procjena učinaka uvoza iz predmetnih zemalja
(275)
Komisija je ispitala je li potrebno uvoz PSF-a podrijetlom iz predmetnih zemalja ocijeniti kumulativno, u skladu s člankom 8. stavkom 3. Osnovne uredbe.
(276)
Marža subvencije utvrđena u vezi s uvozom iz Narodne Republike Kine i Vijetnama bila je ispod praga de minimis utvrđenog u članku 8. stavku 3. točki (a) Osnovne uredbe.
(277)
Stoga uvjeti za kumulaciju nisu ispunjeni te je stoga analiza uzročnosti ograničena na učinak uvoza iz Indije.
4.3.2. Količina i tržišni udjel uvoza iz Indije
(278)
Komisija je utvrdila količinu uvoza na temelju podataka Eurostata. Tržišni udjel uvoza utvrđen je na temelju količine uvoza iz Indije kao dio ukupne potrošnje u Uniji (potonje je određeno na temelju cjelokupne prodaje u Uniji proizvođača iz Unije uvećane za sav uvoz PSF-a u Uniju).
(279)
Uvoz u Uniju iz Indije razvijao se kako slijedi:
Tablica 3.
Količina uvoza (u tonama) i tržišni udjel
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Količina uvoza iz Indije (u tonama)
51 258
59 161
63 191
60 852
Indeks
100
115
123
119
Tržišni udjel
6,1 %
6,8 %
7,5 %
6,8 %
Indeks
100
111
123
112
Izvor: Eurostat
(280)
Sveukupno, uvoz iz Indije ostao je prilično stabilan s udjelom na tržištu Unije od između 6 % i 7,5 % u razmatranom razdoblju.
4.3.3. Cijene uvoza iz Indije i obaranje cijena
(281)
Komisija je utvrdila cijene uvoza na temelju statističkih podataka Eurostata i provjerenih podataka izvoznika koji surađuju. Obaranje cijena zbog uvoza utvrđeno je na temelju provjerenih podataka izvoznika koji surađuju i proizvođača iz Unije koji surađuju.
(282)
Prosječna cijena uvoza u Uniju iz Indije razvijala se kako slijedi:
Tablica 4.
Uvozne cijene (EUR/tona)
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Indija
1 025
1 368
1 239
1 212
Indeks
100
134
121
118
Izvor: Eurostat i provjereni podaci izvoznika koji surađuju
(283)
Rast cijena PSF-a zabilježen je za 2011., godinu prethodno spomenute krize u industriji pamuka. Cijene su se smanjile u godinama nakon toga, ali su ostale više od cijene zabilježene za 2010. U razdoblju ispitnog postupka cijena je bila 18 % viša od cijene PSF-a u 2010.
(284)
Komisija je odredila obaranje cijena tijekom razdoblja ispitnog postupka usporedbom ponderiranih prosječnih prodajnih cijena sa svim troškovima po vrsti proizvoda za uvoz od indijskih proizvođača u uzorku koji surađuju naplaćenih prvom nezavisnom kupcu na tržištu Unije, s odgovarajućim prilagodbama za carine i troškove nakon uvoza te ponderiranih prosječnih prodajnih cijena istih vrsta proizvoda proizvođača iz Unije u uzorku naplaćenima nepovezanim kupcima na tržištu Unije, prilagođene razini franko tvornica.
(285)
Usporedba cijena provedena je za svaku vrstu za transakcije na istoj razini trgovine, primjereno prilagođena prema potrebi nakon odbijanja rabata i popusta. Rezultat usporedbe izražen je kao postotak prometa proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razdoblja ispitnog postupka. Dobivena je ponderirana prosječna marža obaranja cijena između 4,1 % i 43,7 % za uvoz iz Indije na tržište Unije.
4.4. GOSPODARSKO STANJE INDUSTRIJE UNIJE
4.4.1. Opće napomene
(286)
U skladu s člankom 8. stavkom 4. Osnovne uredbe ispitivanje utjecaja subvencioniranog uvoza na industriju Unije uključivalo je i procjenu svih gospodarskih čimbenika koji su imali utjecaj na stanje industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja.
(287)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 10., za ispitivanje moguće štete koju je pretrpjela industrija Unije proveden je odabir uzorka.
(288)
Za potrebe utvrđivanja štete Komisija je razlikovala makroekonomske i mikroekonomske pokazatelje štete. Komisija je ocijenila makroekonomske pokazatelje na temelju podataka iz pritužbe, dodatnih podataka koje je podnositelj pritužbe dostavio tijekom postupka i podataka Eurostata. Ti su se podaci odnosili na sve proizvođače iz Unije. Komisija je ocijenila mikroekonomske pokazatelje na temelju uredno provjerenih podataka iz odgovora na upitnik koje su dostavili proizvođači iz Unije u uzorku. Utvrđeno je da su oba skupa podataka reprezentativna za gospodarsko stanje industrije Unije.
(289)
Makroekonomski su pokazatelji sljedeći: proizvodnja, proizvodni kapacitet, iskorištenost kapaciteta, količina prodaje, tržišni udjel, rast, zaposlenost i produktivnost.
(290)
Mikroekonomski su pokazatelji sljedeći: prosječne jedinične cijene, jedinični trošak, troškovi rada, zalihe, profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala.
4.4.2. Makroekonomski pokazatelji
4.4.2.1. Proizvodnja, kapacitet proizvodnje i iskorištenost kapaciteta
(291)
Ukupna proizvodnja u Uniji, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta razvijali su se tijekom razmatranog razdoblja kako slijedi:
Tablica 5.
Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Količina proizvodnje (u tonama)
362 195
355 240
361 159
401 119
Indeks
100
98
100
111
Proizvodni kapacitet (u tonama)
492 059
451 310
468 115
466 744
Indeks
100
92
95
95
Iskorištenost kapaciteta
73,6 %
78,7 %
77,2 %
85,9 %
Indeks
100
107
105
117
Izvor: podnositelj zahtjeva (CIRFS)
(292)
Tijekom razmatranog razdoblja količina prodaje porasla je za 11 %. To je povećanje zabilježeno samo tijekom razdoblja ispitnog postupka (kojim je obuhvaćeno najbliže razdoblje od dvanaest mjeseci razmatranog razdoblja). Tijekom dijela razmatranog razdoblja koje je prethodilo razdoblju ispitnog postupka (to jest 2011. i 2012.) količina proizvodnje industrije Unije smanjivala se ili je stagnirala.
(293)
Suprotno tome, proizvodni kapacitet pratilo je negativno kretanje, sa smanjenjem od 5 % tijekom razdoblja ispitnog postupka. S pozitivnim kretanjem količine proizvodnje, kako je opisano u uvodnoj izjavi 292., iskorištenost kapaciteta povećala se za 17 %. Međutim, potrebno je naglasiti da je iskorištenost kapaciteta u 2010., koji je upotrijebljen kao osnova za analizu kretanja, bila niska za kapitalno intenzivnu industriju kakva je industrija PSF-a i tijekom razdoblja ispitnog postupka stopa iskorištenost kapaciteta bila je 85,9 %.
4.4.2.2. Količina prodaje i tržišni udjel
(294)
Količina prodaje industrije Unije i tržišni udjel razvijali su se kako slijedi tijekom razmatranog razdoblja:
Tablica 6.
Količina prodaje i tržišni udjel
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Ukupna količina prodaje na tržištu Unije (u tonama)
379 840
366 341
344 134
358 130
Indeks
100
96
91
94
Tržišni udjel
45,3 %
42,2 %
41,1 %
40,2 %
Indeks
100
93
91
89
Izvor: Eurostat, podnositelj zahtjeva (CIRFS)
(295)
Količine prodaje na tržištu Unije smanjile su se u 2011. i 2012., ali blago su se oporavile tijekom razdoblja ispitnog postupka. Međutim, općenito je u 2010. zabilježen pad prodanih količina od 6 %.
(296)
Tržišni udjel industrije Unije znatno se smanjio tijekom razmatranog razdoblja. Najveći pad tržišnog udjela zabilježen je u 2011., ali negativno kretanje nastavilo se u 2012. i tijekom razmatranog razdoblja, što je rezultiralo općim gubitkom tržišnog udjela od 11 % tijekom razmatranog razdoblja.
4.4.2.3. Rast
(297)
Unatoč umjerenom rastu potrošnje u Uniji tijekom razmatranog razdoblja (povećanje od 6 %) i povećanju količine proizvodnje proizvođača iz Unije (povećanje od 11 %), prodaja proizvođača iz Unije pala je za 6 %.
4.4.2.4. Zaposlenost i produktivnost
(298)
Zaposlenost i produktivnost tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 7.
Zaposlenost i produktivnost
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Broj zaposlenika
1 914
1 935
2 000
2 036
Indeks
100
101
105
106
Produktivnost (u tonama po zaposleniku)
189,3
183,6
180,6
197,0
Indeks
100
97
95
104
Izvor: podnositelj zahtjeva (CIRFS)
(299)
Broj zaposlenika stalno je rastao tijekom razmatranog razdoblja, rezultirajući porastom od 6 %, s povećanjem proizvodnje kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi 292.
(300)
Produktivnost je pala u 2011. i 2012., kada je broj zaposlenika porastao, dok su količine proizvodnje tijekom tih godina stagnirale. Općenito, tijekom razmatranog razdoblja zabilježeno je povećanje od 4 %.
4.4.3 Mikroekonomski pokazatelji
4.4.3.1. Cijene i čimbenici koji utječu na cijene
(301)
Prosječne jedinične prodajne cijene proizvođača iz Unije u uzorku nepovezanim kupcima u Uniji tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 8.
Prodajne cijene u Uniji
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Prosječna jedinična prodajna cijena u Uniji na ukupnom tržištu (EUR/tona)
1 283
1 608
1 509
1 489
Indeks
100
125
118
116
Jedinični trošak proizvodnje (EUR/tona)
1 453
1 666
1 629
1 542
Indeks
100
115
112
106
Izvor: provjereni podaci proizvođača iz Unije u uzorku
(302)
Najveće povećanje prodajne cijene u Uniji zabilježeno je za 2011., kada je PSF prodavan za 25 % više u usporedbi s prosječnom prodajnom cijenom u 2010. To je bila posljedica krize u industriji pamuka u 2011., kada je porasla potražnja za PSF-om kao nadomjeskom za pamuk, koji je bio rijedak zbog razočaravajućih usjeva u 2010. Općenito, prodajne cijene u Uniji u uzorku povećale su se za 16 % tijekom razmatranog razdoblja.
(303)
Jedinični trošak proizvodnje jednako se tako povećao tijekom razmatranog razdoblja, a vrhunac od 15 % dosegnuo je u 2011. zbog povećanja cijena benzina te godine s obzirom na to da je benzin značajan pokretač troška. Ukupno povećanje jediničnog troška proizvodnje iznosilo je 6 % tijekom razmatranog razdoblja.
4.4.3.2. Troškovi rada
(304)
Prosječni troškovi rada proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:
Tablica 9.
Prosječni troškovi rada po zaposleniku
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Prosječni troškovi rada po zaposleniku (EUR)
31 561
31 080
31 661
32 356
Indeks
100
98
100
103
Izvor: provjereni podaci proizvođača iz Unije u uzorku
(305)
Prosječni troškovi rada po zaposleniku prvo su pali u 2011., a potom su se u sljedećim godinama blago povećali. U razmatranom razdoblju zabilježeno je povećanje od 3 %.
4.4.3.3. Zalihe
(306)
Razine zaliha proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 10.
Zalihe
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Završne zalihe (u tonama)
15 731
16 400
15 039
19 108
Indeks
100
104
96
121
Završne zalihe kao postotak proizvodnje
7,3 %
7,8 %
7,1 %
8,8 %
Indeks
100
107
97
120
Izvor: provjereni podaci proizvođača iz Unije u uzorku
(307)
Završne su se zalihe povećale, uz iznimku 2012., a rezultirale su općim naglim porastom od 21 % tijekom razdoblja ispitnog postupka. Navedeno odgovara povećanju količine proizvodnje (ukupno povećanje od 11 %), dok su tijekom razmatranog razdoblja količine prodaje pale (ukupno smanjenje od 6 %). Ta su se kretanja odražavala i u završnim zalihama kao postotak proizvodnje.
4.4.3.4. Profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala
(308)
Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:
Tablica 11.
Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Profitabilnost prodaje u Uniji nepovezanim kupcima (% prodajnog prometa)
- 5,4 %
1,0 %
- 0,8 %
0,3 %
Indeks
- 100
18
- 14
5
Novčani tok (EUR)
- 12 068 770
12 017 353
13 048 405
10 725 084
Indeks
- 100
100
108
89
Ulaganja (EUR)
5 240 603
7 671 607
4 488 296
4 145 991
Indeks
100
146
86
79
Povrat ulaganja
- 25,1 %
5,5 %
- 4,5 %
1,5 %
Indeks
- 100
22
- 18
6
Izvor: provjereni podaci proizvođača iz Unije u uzorku
(309)
Komisija je utvrdila profitabilnost proizvođača iz Unije u uzorku iskazivanjem neto dobiti prije oporezivanja od prodaje istovjetnog proizvoda nepovezanim kupcima u Uniji kao postotak prometa od te prodaje. Marže profitabilnosti mijenjale su se tijekom razmatranog razdoblja. Općenito, profitabilnost se poboljšala od znatnoga gubitka u 2010. do praga isplativosti u razdoblju ispitnog postupka.
(310)
Neto novčani tok sposobnost je proizvođača iz Unije da samostalno financiraju svoje djelatnosti. Kretanja neto novčanog toka razvijala su se pozitivno tijekom razmatranog razdoblja.
(311)
Ulaganja su dosegnula vrhunac u 2011. s povećanjem od 46 % u usporedbi s ulaganjima iz 2010., no u sljedećim godinama uslijedilo je negativno kretanje. Tijekom razmatranog razdoblja ulaganja su pala za 21 %.
(312)
Povrat ulaganja dobit je u postotku neto knjigovodstvene vrijednosti ulaganja. Pozitivno se razvijao tijekom razmatranog razdoblja.
(313)
Nijedan proizvođač iz Unije u uzorku nije izjavio da je imao poteškoće u prikupljanju kapitala tijekom razmatranog razdoblja.
4.4.4. Zaključak o šteti
(314)
Uvoz iz Indije ostao je stabilan (s udjelom na tržištu Unije od između 6 % i 7 % u razmatranom razdoblju). Obaranje cijena bilo je znatno (do 43,7 %).
(315)
Većina se pokazatelja štete poboljšala. Profitabilnost proizvođača iz Unije porasla je za gotovo šest postotnih bodova, ali je prosječna profitna marža i dalje bila na nezadovoljavajućoj razini praga isplativosti od 0,3 % u razdoblju ispitnog postupka. Stopa iskorištenosti kapaciteta povećala se sa 74 % na 86 %. Međutim, to je bila posljedica povećanja količina proizvodnje u Uniji te smanjenja kapaciteta u Uniji. Prosječne prodajne cijene u Uniji vrhunac su dosegnule u 2011., što je bila posljedica snažnog porasta cijena pamuka i benzina. Općenito, prosječne prodajne cijene tijekom razmatranog razdoblja povećale su se za 16 %. Povrat ulaganja i novčani tok razvijali su se pozitivno. Zaposlenost se jednako tako povećala tijekom razmatranog razdoblja. To znači da su u i dalje štetnom stanju uočeni znakovi oporavka.
(316)
Sljedeći pokazatelji štete razvijali su se negativno tijekom razmatranog razdoblja: udjel proizvođača iz Unije na tržištu Unije pao je s 45,3 % na 40,2 %, a količine prodaje Unije pale su za 6 %. Razina ulaganja općenito se smanjila, osim u 2011. Kapacitet, kako je naveden u uvodnoj izjavi 293., pao je za 5 % tijekom razmatranog razdoblja.
(317)
Općenito, stanje industrije Unije i dalje se može opisati kao štetno, iako se posljednjih godina očito poboljšalo. Na temelju prethodno navedenoga Komisija je zaključila da je industrija Unije pretrpjela znatnu štetu u smislu članka 8. stavka 4. Osnovne uredbe.
(318)
U primjedbama na objavu podnositelj pritužbe izjavio je da stabilnost indijskog tržišnog udjela na tržištu Unije smatra posljedicom znatnog subvencioniranja. Komisija je doista utvrdila subvencije protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere (vidjeti uvodnu izjavu 229.), ali nije se mogla utvrditi uzročno-posljedična veza sa štetnim stanjem industrije Unije (vidjeti uvodne izjave 319. do 323.).
5. UZROČNOST
(319)
Komisija je u skladu s člankom 8. stavkom 5. Osnovne uredbe ispitala je li subvencionirani uvoz iz Indije prouzročio znatnu štetu industriji Unije. Komisija je u skladu s člankom 8. stavkom 6. Osnovne uredbe ispitala i postoje li drugi poznati čimbenici koji su mogli istodobno prouzročiti štetu industriji Unije. Komisija je osigurala da se sve moguće štete prouzročene drugim čimbenicima osim subvencioniranim uvozom iz Indije ne pripišu subvencioniranom uvozu. Ti su čimbenici uvoz iz ostalih trećih zemalja, izvozni rezultati industrije Unije i potrošnja.
5.1 UČINCI SUBVENCIONIRANOG UVOZA
(320)
S obzirom na nalaze subvencioniranja ispod razine de minimis u pogledu Kine i Vijetnama (vidjeti uvodne izjave 76. i 231.), uvjeti za kumulaciju nisu ispunjeni. Analiza uzročnosti stoga je ograničena na učinak uvoza iz Indije.
(321)
Tijekom razmatranog razdoblja tržišni udjel industrije Unije pao je s 45,3 % na 40,2 %, dok je tržišni udjel indijskog uvoza ostao na prilično stabilnoj razini između 6 % i 7 %. Potrošnja tijekom razmatranog razdoblja porasla je za 6 %. Industrija Unije stoga nije mogla ostvariti korist od tog rasta u smislu tržišnog udjela, ali to se ne može pripisati indijskom tržišnom udjelu, koji je ostao stalan.
(322)
Prosječne cijene Eurostata za PSF iz Indije bile su niže od prosječnih cijena PSF-a iz većine ostalih zemalja, ali važno je napomenuti da postoje velike razlike u kvaliteti i vrstama proizvoda. U svakom slučaju, preciznim usporedbama za svaku vrstu dokazalo se postojanje znatnog obaranja cijena u pogledu uvoza iz Indije.
(323)
Unatoč znatnom obaranju cijena, ne može se zaključiti da je indijski uvoz rezultirao štetom. Doista, smanjenje tržišnog udjela industrije Unije (za 5,1 postotni bod) ne može se pripisati razvoju količina indijskog uvoza s obzirom na to da je njegov tržišni udjel ostao prilično stabilan (porast za samo 0,7 postotnih bodova tijekom razmatranog razdoblja). Štoviše, prosječne cijene uvoza iz Indije povećale su se za 18 % tijekom razmatranog razdoblja. Čini se da cijene indijskog uvoza nisu rezultirale padom cijena s obzirom na to da se financijsko stanje industrije Unije, iako i dalje štetno u razdoblju ispitnog postupka, znatno poboljšalo tijekom razmatranog razdoblja.
5.2. UČINCI DRUGIH ČIMBENIKA
5.2.1. Uvoz iz trećih zemalja
(324)
Količina uvoza iz ostalih trećih zemalja tijekom razmatranog razdoblja razvijala se kako slijedi:
Tablica 12.
Uvoz iz trećih zemalja
Država
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Republika Koreja
Količina (u tonama)
129 918
165 365
163 540
181 540
Indeks
100
127
126
140
Tržišni udjel
15,5 %
19,0 %
19,5 %
20,4 %
Indeks
100
123
126
131
Prosječna cijena (EUR/tona)
1 116
1 367
1 361
1 300
Indeks
100
123
122
116
Tajvan
Količina (u tonama)
121 656
108 645
100 072
92 423
Indeks
100
89
82
76
Tržišni udjel
14,5 %
12,5 %
12,0 %
10,4 %
Indeks
100
86
82
71
Prosječna cijena (EUR/tona)
1 131
1 416
1 383
1 369
Indeks
100
125
122
121
Kina
Količina (u tonama)
5 198
8 980
23 209
44 651
Indeks
100
173
446
859
Tržišni udjel
0,6 %
1,0 %
2,8 %
5,0 %
Indeks
100
167
447
808
Prosječna cijena (EUR/tona)
1 065
1 279
1 265
1 209
Indeks
100
120
119
113
Turska
Količina (u tonama)
32 921
29 969
34 303
36 908
Indeks
100
91
104
112
Tržišni udjel
3,9 %
3,4 %
4,1 %
4,1 %
Indeks
100
88
104
105
Prosječna cijena (EUR/tona)
1 133
1 466
1 383
1 382
Indeks
100
129
122
122
Vijetnam
Količina (u tonama)
24 884
25 487
26 410
29 717
Indeks
100
102
106
119
Tržišni udjel
3,0 %
2,9 %
3,2 %
3,3 %
Indeks
100
99
106
112
Prosječna cijena (EUR/tona)
978
1 182
1 175
1 096
Indeks
100
121
120
112
Indonezija
Količina (u tonama)
25 902
30 285
24 032
24 699
Indeks
100
117
93
95
Tržišni udjel
3,1 %
3,5 %
2,9 %
2,8 %
Indeks
100
113
93
90
Prosječna cijena
1 055
1 329
1 267
1 167
Indeks
100
126
120
111
Tajland
Količina (u tonama)
17 548
23 510
17 103
18 952
Indeks
100
134
97
108
Tržišni udjel
2,1 %
2,7 %
2,0 %
2,1 %
Indeks
100
129
98
102
Prosječna cijena (EUR/tona)
1 140
1 449
1 310
1 298
Indeks
100
127
115
114
Ostali izvoz
Količina (u tonama)
49 272
51 282
41 074
43 120
Indeks
100
104
83
88
Tržišni udjel
5,9 %
5,9 %
4,9 %
4,8 %
Indeks
100
100
83
82
Prosječna cijena (EUR/tona)
1 323
1 681
1 603
1 532
Indeks
100
127
121
116
Izvor: Eurostat
(325)
Najveći udjel uvoza (181 540 tona, što predstavlja tržišni udjel od 20,4 % tijekom razdoblja ispitnog postupka) dolazi iz Koreje, čiji se tržišni udjel povećao za 4,9 postotnih bodova tijekom razmatranog razdoblja. Tajvan je drugi najveći izvoznik u Uniju. Iako je uvoz iz Tajvana tijekom razmatranog razdoblja zabilježio pad (minus 4,1 postotni bod), Tajvan je i dalje držao tržišni udjel od 10,4 % u razdoblju ispitnog postupka. Četvrta najveća na popisu izvoznika (nakon Indije, koja je treća najveća) jest Kina, čiji se tržišni udjel povećao za 4,4 postotna boda na razinu od 5 %. Iz ostalih trećih zemalja uvozi se manje nego iz Indije, ali znatne količine PSF-a uvoze se i iz Turske, Vijetnama, Indonezije i Tajlanda (sve četiri zemlje imaju prilično stabilan tržišni udjel). Uvoz iz Turske, Vijetnama, Indonezije i Tajlanda zajedno čini tržišni udjel od oko 12 % (12,4 % u razdoblju ispitnog postupka).
(326)
Posebno je vrijedan spomena povećani izvoz iz Republike Koreje. Korejski izvoz bio je tri puta veći od količine indijskog uvoza tijekom razdoblja ispitnog postupka. Porastao je za 40 % tijekom razmatranog razdoblja, a njegov se tržišni udjel povećao za 4,9 postotnih bodova na 20,4 %. Povećao se i uvoz iz Kine, za više od 700 % po količini ili 4,4 postotna boda u smislu tržišnog udjela. Uvoz iz Kine znatno je obarao cijene industrije Unije.
(327)
Na temelju prethodno navedenoga može se zaključiti da je, ako je štetno stanje industrije Unije bilo posljedica uvoza, to više bilo tako zbog uvoza iz drugih izvora, a ne iz Indije.
(328)
Nakon objave podnositelj pritužbe iznio je primjedbu da Komisija nije dodatno ispitala izvozne cijene Kine i Vijetnama. Podsjeća se da su de minimis razine subvencije utvrđene kako za Kinu tako i za Vijetnam. Komisija je stoga ocijenila izvozne cijene za te dvije zemlje u analizi uzročnosti u pogledu učinka drugih čimbenika i doista nije provela kumulativnu ocjenu uvoza svih triju predmetnih zemalja iz ovog ispitnog postupka s obzirom na to da je utvrđeno da su subvencije iz Kine i Vijetnama bile de minimis kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 275. do 277.
(329)
Podnositelj pritužbe dostavio je primjedbe na prosječnu cijenu uvoza iz Koreje te (blago) povećanje količine tog uvoza između 2011. i 2012. S obzirom na ukupno povećanje količine i tržišnog udjela korejskog uvoza tijekom razmatranog razdoblja i činjenicu da su prosječne cijene tog uvoza niže od prosječnih prodajnih cijena industrije Unije, Komisija i dalje smatra da je korejski uvoz relevantni drugi čimbenik u analizi uzročnosti.
(330)
Podnositelj pritužbe uputio je i na prosječne izvozne cijene triju zemalja koje su početno bile obuhvaćene ovim postupkom te na izvozne cijene Koreje i Tajvana za razdoblje od siječnja do srpnja 2014. Međutim, to nije razmatrano razdoblje, koje traje od 2010. do kralja razdoblja ispitnog postupka. Primjedba je stoga odbačena.
5.2.2 Izvozni rezultati industrije Unije
(331)
Količina i prosječna vrijednost izvoza industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 13.
Izvozni rezultati proizvođača iz Unije
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Količina izvoza (u tonama)
31 158
32 204
41 279
36 149
Indeks
100
103
132
116
Prosječna cijena (EUR/tona)
1 760
1 945
1 924
1 962
Indeks
100
111
109
112
Izvor:
Količina: Podnositelj zahtjeva (CIRFS)
Vrijednost: provjereni podaci proizvođača iz Unije u uzorku
(332)
Industrija Unije izvan EU-a prodaje uglavnom specijalizirane proizvode, što objašnjava više prosječne prodajne cijene zabilježene na tim tržištima.
(333)
Izvozne količine proizvođača iz Unije u uzorku povećale su se za gotovo 30 % tijekom razmatranog razdoblja, pri čemu je vrhunac dosegnut u 2012. Prosječne prodajne cijene porasle su u 2011., a potom su ostale na stabilnoj razini do razdoblja ispitnog postupka.
(334)
Unatoč dobrim izvoznim rezultatima proizvođača iz Unije u uzorku, apsolutne izvezene količine bile su relativno male u usporedbi s prodajnim količinama prodanima u Uniji. Njihov učinak stoga nije bio dostatan kako bi se kompenziralo teško i štetno stanje na domaćem tržištu Unije.
5.2.3. Potrošnja
(335)
Tržište Unije za PSF u 2010. bilo je 838 397 tona, a u razdoblju ispitnog postupka dosegnulo je 890 992 tone. Time se pokazuje rast tržišta od 6 % tijekom razmatranog razdoblja. Drugim riječima, nije bilo pada potražnje koji bi mogao pridonijeti štetnom stanju industrije Unije.
5.2.4. Gospodarska kriza
(336)
Jedno udruženje korisnika, gospodarska komora jedne od predmetnih zemalja i jedno državno tijelo, iznijeli su primjedbu da je štetu prouzročila gospodarska kriza. Ta tvrdnja nije održiva jer je tržište Unije za PSF poraslo za 6 %, a i prosječna prodajna cijena u Uniji povećala se za 16 %.
(337)
Gospodarska komora jednako je tako iznijela primjedbu da je potražnja za posebnim PSF-om pala zbog gospodarske krize, dok je potražnja za potrošnim PSF-om porasla. Podsjeća se da posebni PSF i potrošni PSF dijele ista fizička i kemijska svojstva i da su njihove krajnje upotrebe u osnovi iste. Priznaje se da nisu sve vrste proizvoda međusobno zamjenjive, ali prethodnim ispitnim postupcima i trenutačnim ispitnim postupkom utvrđeno je da postoji barem djelomična međusobna zamjenjivost i preklapanje upotrebe različitih vrsta proizvoda. Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
5.2.5. Visoka iskorištenost kapaciteta
(338)
Jedno državno tijelo tvrdilo je da štetu, u smislu gubitka tržišnog udjela, nije mogao prouzročiti subvencionirani izvoz s obzirom na visoku stopu iskorištenosti kapaciteta industrije Unije. Iskorištenost kapaciteta industrije Unije doista je porasla tijekom razmatranog razdoblja, ali ni u jednom trenutku nije bila blizu granica raspoloživog kapaciteta. Na svojem vrhuncu, koji je bio u razdoblju ispitnog postupka, stopa iskorištenosti kapaciteta iznosila je 85,9 %. To ostavlja dovoljno prostora za dodatno povećanje proizvodnje. Međutim, s obzirom na to da količine prodaje proizvođača iz Unije u Uniji nisu slijedile uzlazna kretanja potrošnje, gubitak tržišnog udjela i dalje se smatra jednim od pokazatelja za štetno stanje industrije Unije.
5.3. ZAKLJUČAK O UZROČNOSTI
(339)
Na temelju prethodno navedenoga Komisija smatra da nije moguće utvrditi uzročno-posljedičnu vezu između štetnog stanja industrije Unije i subvencioniranog izvoza iz Indije. Taj se zaključak prvo temelji na relativno malom i tek blago rastućem tržišnom udjelu uvoza iz Indije (sa 6,1 % na 6,8 %), u usporedbi s mnogo većim, ali i dalje padajućem tržišnom udjelu industrije Unije (sa 45,3 % na 40,2 %). Drugo, uvoz iz određenih drugih zemalja (Koreje, Tajvana, Kine) veći je po količini i/ili snažnije se povećava i stoga, ako je uvoz pridonio šteti koju je pretrpjela industrija Unije, to je potrebno pripisati uvozu iz tih zemalja, a ne uvozu iz Indije (vidjeti uvodne izjave 325. do 327.).
(340)
Stoga nije bilo moguće utvrditi uzročno-posljedičnu vezu u smislu članka 8. stavaka 5. i 6. Osnovne uredbe između subvencioniranog izvoza iz Indije i znatne štete koju je pretrpjela industrija Unije.
6. ZAKLJUČAK
(341)
Postupak je stoga potrebno prekinuti s obzirom na to da je za subvenciju Narodne Republike Kine i Vijetnama utvrđeno da je de minimis i zbog nedostatka uzročno-posljedične veze između štete i subvencije u mjeri u kojoj se ona odnosi na uvoz podrijetlom iz Indije.
(342)
Odbora osnovan člankom 25. stavkom 1. Osnovne uredbe nije donio mišljenje,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Prekida se antisubvencijski postupak koji se odnosi na uvoz sintetičkih rezanih vlakana od poliestera, negrebenanih, nečešljanih ili drukčije pripremljenih za predenje, trenutačno razvrstanih u oznaku KN 5503 20 00, podrijetlom iz Narodne Republike Kine, Indije i Vijetnama.
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 16. prosinca 2014.