NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 165/2014
ze dne 4. února 2014
o tachografech v silniční dopravě, o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 o záznamovém zařízení v silniční dopravě a o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 o harmonizaci některých předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 (3) upravuje konstrukci, montáž, používání a zkoušení tachografů. Bylo několikrát podstatně změněno. Za účelem větší srozumitelnosti je proto třeba jeho hlavní ustanovení zjednodušit a nově uspořádat.
(2)
Ze zkušeností vyplývá, že pro zajištění účinnosti a účelnosti systému tachografů je třeba zlepšit některé technické prvky a kontrolní postupy.
(3)
Na některá vozidla se vztahuje výjimka z nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 (4). V zájmu zajištění soudržnosti je třeba umožnit vynětí těchto vozidel i z oblasti působnosti tohoto nařízení.
(4)
Tachografy by měly být nainstalovány do vozidel, na něž se vztahuje nařízení (ES) č. 561/2006. S cílem dosáhnout určité pružnosti by měla být z oblasti působnosti uvedeného nařízení vyňata vozidla s maximální přípustnou hmotností nepřekračující 7,5 tuny, která jsou používána pro přepravu materiálu, zařízení nebo strojů, jež řidič při výkonu svého povolání potřebuje, a jsou používána pouze na tratích v okruhu do 100 km od místa obvyklého odstavení vozidla a za podmínky, že řízení těchto vozidel nepředstavuje řidičovu hlavní činnost. V zájmu zajištění soudržnosti mezi relevantními výjimkami stanovenými v nařízení (ES) č. 561/2006 a snížení administrativní zátěže pro dopravce při současném dodržování cílů uvedeného nařízení je třeba revidovat některé nejvyšší povolené vzdálenosti těmito výjimkami stanovené.
(5)
Komise zváží prodloužení období platnosti pro použití adaptéru u vozidel kategorií M1 a N1 do roku 2015 a dále do roku 2015 posoudí dlouhodobé řešení pro vozidla těchto kategorií.
(6)
Komise by měla zvážit zavedení snímačů hmotnosti u těžkých nákladních vozidel a měla by posoudit možný přínos snímačů hmotnosti pro lepší dodržování právních předpisů v oblasti silniční dopravy.
(7)
Použití tachografů napojených na globální navigační družicový systém je vhodný a nákladově efektivní způsob automatického zaznamenávání polohy vozidla v určitých místech během denní pracovní doby za účelem podpory kontrolorů při kontrolách, a proto by mělo být právně upraveno.
(8)
Soudní dvůr ve věci C-394/92, Marc Michielsen et Geybels Transport Service NV (5), stanovil definici pojmu „denní pracovní doba“, a kontrolní orgány by proto měly vykládat ustanovení tohoto nařízení s ohledem na tuto definici. „Denní pracovní doba“ začíná v okamžiku, kdy řidič zapne tachograf po týdenní či denní době odpočinku, nebo je-li denní odpočinek rozdělen do dvou oddělených úseků, po době odpočinku v trvání nejméně devíti hodin. Denní pracovní doba končí na počátku denní doby odpočinku, nebo je-li denní odpočinek rozdělen do dvou oddělených úseků, na počátku doby odpočinku trvající nejméně devět po sobě následujících hodin.
(9)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/22/ES (6) požaduje, aby členské státy prováděly minimální počet silničních kontrol. Dálková komunikace mezi tachografem a kontrolními orgány pro účely silničních kontrol usnadňuje cílené silniční kontroly, což umožňuje snížit administrativní zátěž namátkových kontrol u dopravců, a proto by měla být právně upravena.
(10)
Inteligentní dopravní systémy (ITS) mohou napomoci řešení problémů v evropské dopravní politice, jako jsou rostoucí objem silniční dopravy a přetížení a růst spotřeby energie. Je tedy třeba pro tachografy stanovit standardizovaná rozhraní, aby byla zajištěna jejich interoperabilita s dalšími aplikacemi inteligentních dopravních systémů.
(11)
Přednost by měla být dána vývoji aplikací, jež by řidičům pomohly interpretovat údaje zaznamenané tachografem s cílem umožnit jim dodržovat právní předpisy v sociální oblasti.
(12)
Zabezpečení tachografu a jeho systému je nezbytným předpokladem pro zajištění tvorby důvěryhodných údajů. Výrobci by tedy měli tachograf konstruovat, zkoušet a průběžně přezkoumávat v průběhu jeho životního cyklu, aby bylo možné předcházet slabým místům v oblasti bezpečnosti, zjišťovat je a zmírňovat je.
(13)
Provozní zkoušky tachografu, který ještě nebyl typově schválen, umožňují zkoušení zařízení v reálných podmínkách před jeho uvedením na trh, což vede k rychlejšímu zlepšení. Je proto třeba povolit provozní zkoušky za podmínky, že účast na nich a dodržování nařízení (ES) č. 561/2006 jsou účinně monitorovány a kontrolovány.
(14)
Osvědčení o bezpečnosti by s ohledem na význam zachování nejvyšší možné úrovně bezpečnosti měl vydávat certifikační orgán uznaný řídícím výborem v rámci „dohody o vzájemném uznávání osvědčení o posuzování informací o technologické bezpečnosti“ skupiny vyšších úředníků pro bezpečnost informačních systémů (SOG-IS).
V mezinárodních vztazích s třetími zeměmi by Komise neměla pro účely tohoto nařízení uznat žádný certifikační orgán, který neposkytuje podmínky hodnocení bezpečnosti rovnocenné podmínkám uvedeným ve zmíněné dohodě o vzájemném uznávání. V této souvislosti by se měla spoléhat na doporučení řídícího výboru.
(15)
Montéři a dílny hrají významnou úlohu v zabezpečení tachografů. Proto je vhodné stanovit určité minimální požadavky na jejich spolehlivost, schvalování a audit. Členské státy by dále měly přijmout vhodná opatření k zabránění vzniku střetu zájmů mezi montéry či dílnami a dopravci. Žádné ustanovení tohoto nařízení nebrání členským státům v tom, aby schvalování, kontrolu a certifikaci montérů a dílen zajišťovaly postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 (7), jsou-li splněna minimální kritéria stanovená v tomto nařízení.
(16)
V zájmu zajištění účinnějšího monitorování a kontroly karet řidiče a usnadnění plnění úkolů kontrolorů by měly být zřízeny vnitrostátní elektronické rejstříky a vytvořeny podmínky pro jejich vzájemné propojení.
(17)
Při ověřování jedinečnosti karet řidiče by členské státy měly používat postupy uvedené v doporučení Komise 2010/19/EU (8).
(18)
Je třeba zvážit zvláštní situaci, v níž by členský stát měl mít možnost řidiči, který nemá obvyklé bydliště v některém členském státě nebo v zemi, která je smluvní stranou Evropské dohody o práci posádek vozidel v mezinárodní silniční dopravě ze dne 1. července 1970 (dále jen „dohoda AETR“), vystavit dočasnou a neobnovitelnou kartu řidiče. V takových případech mají dotčené členské státy plně uplatňovat příslušná ustanovení tohoto nařízení.
(19)
Dále by členský stát měl mít možnost vydávat karty řidiče řidičům, kteří mají bydliště na jeho území, i když se na některé jeho části nevztahují Smlouvy. V takových případech mají dotčené členské státy plně uplatňovat příslušná ustanovení tohoto nařízení.
(20)
Kontroloři čelí neustálým problémům v důsledku změn tachografů a nových technik manipulace. Aby byla zajištěna účinnější kontrola a zvýšena harmonizace kontrolních přístupů v rámci Unie, měla by být přijata společná metodika pro úvodní a průběžná školení kontrolorů.
(21)
Záznam údajů tachografem i vývoj technologií pro záznam údajů o poloze, dálkovou komunikaci a rozhraní s inteligentními dopravními systémy bude vyžadovat zpracování osobních údajů. Použijí se proto příslušná pravidla Unie, zejména pravidla stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (9) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES (10).
(22)
S cílem umožnit spravedlivou hospodářskou soutěž při vývoji aplikací souvisejících s tachografy by měla být všem bezúplatně přístupná práva duševního vlastnictví a patenty týkající se přenosu údajů z tachografu či do něj.
(23)
Údaje vyměňované během komunikace s kontrolními orgány v členských státech by měly splňovat případné příslušné mezinárodní normy, jako je soubor norem souvisejících s vyhrazeným spojením krátkého dosahu stanovený Evropským výborem pro normalizaci.
(24)
S cílem zajistit spravedlivou hospodářskou soutěž na vnitřním trhu silniční dopravy a poskytnout řidičům a dopravcům jasný signál by měly členské státy ukládat v souladu s kategoriemi porušení definovanými ve směrnici 2006/22/ES účinné, přiměřené, odrazující a nediskriminační sankce, aniž je dotčena zásada subsidiarity.
(25)
Členské státy by měly zajistit, aby výběr vozidel ke kontrole byl prováděn bez diskriminace na základě státní příslušnosti řidiče nebo země registrace užitkového vozidla nebo země, v níž bylo uvedeno do provozu.
(26)
V zájmu jednoznačného, účinného, přiměřeného a jednotného provádění předpisů v sociální oblasti v silniční dopravě by měly orgány členských států uplatňovat předpisy jednotně.
(27)
Členské státy by měly informovat Komisi o veškerých svých zjištěních o dostupnosti přístrojů či montáže za účelem podvodu a manipulace s tachografem, včetně těch, které jsou nabízeny na internetu, a Komise by o těchto zjištěních měla informovat ostatní členské státy.
(28)
Komise by měla i nadále zachovat své internetové kontaktní místo pro pomoc, na něž se mohou řidiči, dopravci, kontrolní orgány a schválení montéři, dílny a výrobci vozidel obracet s otázkami a problémy týkajícími se digitálních tachografů, a to i v souvislosti s novými druhy manipulace či podvodů.
(29)
Úpravami dohody AETR se stalo používání digitálního tachografu povinným pro vozidla registrovaná ve třetích zemích, které jsou signatáři dohody AETR. Jelikož jsou tyto země změnami záznamových zařízení zavedenými tímto nařízením přímo dotčeny, měly by být zapojeny do dialogu o technických otázkách, a to i ohledně systému výměny informací o kartách řidiče a kartách dílen. Mělo by tedy být zřízeno Fórum pro tachografy.
(30)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci týkající se požadavků, funkcí zobrazení a výstrahy a schválení typu tachografů, včetně podrobných ustanovení o inteligentních tachografech; postupů, podle nichž mají být prováděny provozní zkoušky, a formulářů používaných k monitorování těchto provozních zkoušek; jednotného formuláře pro písemné prohlášení uvádějící důvody pro odstranění plomby; společných postupů a specifikací nezbytných pro propojení elektronických rejstříků; a metodiky stanovící obsah úvodního a průběžného školení kontrolorů. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (11).
(31)
Prováděcí akty přijaté pro účely tohoto nařízení, které nahradí ustanovení přílohy IB nařízení (EHS) č. 3821/85, a další prováděcí opatření by měly být přijaty do 2. března 2016. Avšak pro případ, že by uvedené prováděcí akty nebyly z nějakého důvodu přijaty včas, by měla nezbytnou kontinuitu zajistit přechodná ustanovení.
(32)
Prováděcí akty uvedené v tomto nařízení by Komise neměla přijímat v případě, že výbor uvedený v tomto nařízení nepředloží k návrhu prováděcího aktu předloženého Komisí žádné stanovisko.
(33)
V souvislosti s uplatňováním dohody AETR by se odkazy na nařízení (EHS) č. 3821/85 měly rozumět odkazy na toto nařízení. Unie zváží odpovídající kroky, které je třeba učinit v rámci Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů s cílem zajistit nezbytnou soudržnost mezi tímto nařízením a dohodou AETR.
(34)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 (12) a vydal stanovisko dne 5. října 2011 (13),
(35)
Nařízení (EHS) č. 3821/85 by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ZÁSADY, OBLAST PŮSOBNOSTI A POŽADAVKY
Článek 1
Předmět a zásady
1. Toto nařízení stanoví povinnosti a požadavky týkající se konstrukce, montáže, používání, zkoušení a kontroly tachografů používaných v silniční dopravě za účelem kontroly dodržování nařízení (ES) č. 561/2006, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/15/ES (14) a směrnice Rady 92/6/EHS (15).
Tachografy musí s ohledem na svou konstrukci, montáž, používání a zkoušení vyhovovat požadavkům tohoto nařízení.
2. Toto nařízení stanoví podmínky a požadavky, za nichž mohou být informace a údaje jiné než osobní zaznamenané, zpracované nebo uložené v tachografech použity pro účely jiné, než je kontrola dodržování aktů uvedených v odstavci 1.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení platí definice stanovené v článku 4 nařízení (ES) č. 561/2006.
2. Vedle definic uvedených v odstavci 1 se pro účely tohoto nařízení rozumí:
a)
„tachografem nebo záznamovým zařízením“ zařízení určené k montáži do silničních vozidel a k automatickému či poloautomatickému zobrazování, záznamu, tisku, ukládání a výstupu podrobných informací o pohybu, včetně rychlosti, těchto vozidel v souladu s čl. 4 odst. 3 a podrobných informací o některých dobách činnosti jejich řidičů;
b)
„celkem ve vozidle“ tachograf s výjimkou snímače pohybu a kabelů připojujících snímač pohybu. Celkem ve vozidle může být buď jediný celek, nebo několik celků rozmístěných ve vozidle, za předpokladu, že splňuje bezpečnostní požadavky tohoto nařízení; celek ve vozidle zahrnuje mimo jiné řídící jednotku, datovou paměť, funkci měření času, dvě čtecí zařízení čipových karet pro řidiče a druhého řidiče, tiskárnu, zobrazení, konektory a zařízení pro vkládání uživatelských údajů;
c)
„snímačem pohybu“ část tachografu vysílající signál odpovídající rychlosti vozidla nebo vzdálenosti ujeté vozidlem;
d)
„kartou tachografu“ čipová karta určená k použití s tachografem, která umožňuje identifikaci role držitele karty a přenos a ukládání údajů tachografem;
e)
„záznamovým listem“ list určený k přijímání a uchování zaznamenaných údajů, který se vkládá do analogového tachografu a na němž zapisovací zařízení analogového tachografu průběžně zapisuje informace, které mají být zaznamenány;
f)
„kartou řidiče“ karta tachografu vystavená orgány členského státu konkrétnímu řidiči, která identifikuje řidiče a umožňuje ukládání údajů o jeho činnostech;
g)
„analogovým tachografem“ tachograf používající záznamový list podle tohoto nařízení;
h)
„digitálním tachografem“ tachograf používající kartu tachografu podle tohoto nařízení;
i)
„kontrolní kartou“ karta tachografu vydaná orgány členského státu příslušnému vnitrostátnímu kontrolnímu orgánu, která identifikuje kontrolní subjekt a případně kontrolora a která umožňuje přístup k údajům uloženým v datové paměti nebo na kartě řidiče a případně na kartách dílny pro čtení, tisk nebo stahování;
j)
„kartou podniku“ karta tachografu vydaná orgány členského státu dopravci, jenž musí provozovat vozidla vybavená tachografem, která identifikuje dopravce a umožňuje zobrazení, stahování a tisk údajů uložených v tachografu uzamčených daným dopravcem;
k)
„kartou dílny“ karta tachografu vydaná orgány členského státu pověřenému personálu výrobce tachografů, montéra, výrobce vozidel nebo dílny schválených členským státem, která identifikuje držitele karty a umožňuje zkoušení, kalibraci a aktivaci tachografů nebo stahování údajů z nich;
l)
„aktivací“ fáze, v níž se tachograf stává plně funkčním a v níž provádí veškeré funkce, včetně bezpečnostních, za použití karty dílny;
m)
„kalibrací“ digitálního tachografu aktualizace nebo potvrzení parametrů vozidla, včetně identifikace a vlastností vozidla, které je třeba chovat v datové paměti za použití karty dílny;
n)
„stahováním“ z digitálního tachografu kopírování, společně s digitálním podpisem, části souborů údajů nebo úplné sady souborů údajů uložených v paměti údajů celku ve vozidle nebo v paměti karty tachografu za předpokladu, že se tímto postupem žádné uložené údaje nezmění ani nevymažou;
o)
„událostí“ mimořádná činnost zjištěná digitálním tachografem, která může být způsobena pokusem o podvod;
p)
„závadou“ mimořádná činnost zjištěná digitálním tachografem, která může být způsobena chybnou funkcí nebo poruchou zařízení;
q)
„montáží“ zabudování tachografu do vozidla;
r)
„neplatnou kartou“ karta, která byla zjištěna jako vadná nebo u které se úvodní prokázání pravosti nezdařilo, jejíž doba platnosti dosud nezačala nebo jejíž doba platnosti uplynula;
s)
„pravidelnou kontrolou“ řada operací s cílem zkontrolovat, že tachograf funguje správně, že jeho seřízení odpovídá parametrům vozidla a že k němu nejsou připojeny žádné manipulační přístroje;
t)
„opravou“ oprava snímače pohybu nebo celku ve vozidle, která vyžaduje jeho odpojení od napájení nebo od jiných součástí tachografu nebo otevření snímače pohybu či celku ve vozidle;
u)
„schválením typu“ postup, kterým členský stát osvědčuje podle článku 13, že tachograf, jeho příslušné součásti či karta tachografu, které mají být uvedeny na trh, splňují požadavky tohoto nařízení;
v)
„interoperabilitou“ kapacita systémů a základních funkčních procesů pro výměnu údajů a sdílení informací;
w)
„rozhraním“ zařízení mezi systémy, jehož prostřednictvím dochází k jejich propojení a interakci;
x)
„měřením času“ trvalý digitální záznam koordinovaného světového data a času (UTC);
y)
„nastavením času“ automatické nastavení aktuálního času v pravidelných intervalech a s maximální přípustnou odchylkou jedna minuta nebo nastavení provedené během kalibrace;
z)
„otevřenou normou“ norma stanovená v dokumentu specifikujícím normu dostupném bezplatně nebo za nominální poplatek, který je dovoleno kopírovat, distribuovat nebo využívat bezplatně nebo za nominální poplatek.
Článek 3
Oblast působnosti
1. Tachografy musí být namontovány a používány ve vozidlech, která jsou registrována v členských státech a používána pro silniční přepravu cestujících nebo zboží a na která se vztahuje nařízení (ES) č. 561/2006.
2. Členské státy mohou z oblasti působnosti tohoto nařízení vyjmout vozidla uvedená v čl. 13 odst. 1 a 3 nařízení (ES) č. 561/2006.
3. Členské státy mohou z oblasti působnosti tohoto nařízení vyjmout vozidla užívaná pro dopravu, pro kterou byla udělena výjimka podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 561/2006.
Členské státy mohou z oblasti působnosti tohoto nařízení vyjmout vozidla užívaná pro dopravu, pro kterou byla udělena výjimka podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 561/2006; tuto skutečnost neprodleně oznámí Komisi.
4. Patnáct let od doby, kdy jsou nově zaregistrovaná vozidla povinně vybavena tachografem podle článků 8, 9 a 10, musí být vozidla provozovaná v jiném členském státě, než je stát, v němž je vozidlo zaregistrováno, vybavena takovým tachografem.
5. V oblasti vnitrostátní přepravy mohou členské státy požadovat montáž a užívání tachografů v souladu s tímto nařízením pro všechna vozidla, pro která není jejich montáž a používání požadována již podle odstavce 1.
Článek 4
Požadavky a údaje, které musí být zaznamenávány
1. Tachografy, včetně vnějších částí, karty tachografu a záznamové listy musí splňovat přísné technické a jiné požadavky, aby bylo možné náležitě provádět toto nařízení.
2. Tachografy a karty tachografu musí splňovat níže uvedené požadavky.
Musí:
-
zaznamenávat údaje týkající se řidiče, činností řidiče a vozidla, které jsou přesné a spolehlivé,
-
být zabezpečeny, zejména aby byla zajištěna integrita a původ zdroje údajů zaznamenaných v celcích ve vozidle a snímači pohybu,
-
být interoperabilní mezi různými generacemi celků ve vozidle a kartami tachografu,
-
umožňovat účinnou kontrolu dodržování tohoto nařízení a jiných použitelných právních aktů,
-
být snadno ovladatelné.
3. Digitální tachografy musí zaznamenávat tyto údaje:
a)
ujetou vzdálenost a rychlost vozidla;
b)
časové údaje;
c)
polohu míst uvedených v čl. 8 odst. 1;
d)
totožnost řidiče:
e)
činnost řidiče:
f)
kontrolní a kalibrační údaje a údaje o opravě tachografu, včetně určení dílny;
g)
události a závady.
4. Analogové tachografy musí zaznamenávat alespoň údaje uvedené v odst. 3 písm. a), b) a e).
5. Přístup k údajům uloženým v tachografu a na kartě tachografu může být kdykoli poskytnut:
a)
příslušným kontrolním orgánům;
b)
příslušnému dopravci, aby mohl plnit své zákonné povinnosti, zejména povinnosti uvedené v článcích 32 a 33.
6. Stahování údajů musí probíhat s minimální časovou ztrátou pro dopravce nebo řidiče.
7. Údaje zaznamenané tachografem, které lze přenášet do tachografu či z něj pomocí bezdrátového připojení nebo elektronicky, musí být v podobě veřejně dostupných protokolů stanovených v otevřených normách.
8. S cílem zajistit, aby tachografy a karty tachografu splňovaly zásady a požadavky tohoto nařízení, a zejména tohoto článku, přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů podrobná ustanovení nezbytná pro jednotné uplatňování tohoto článku, zejména ustanovení, která stanoví technické prostředky pro splnění těchto požadavků. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
9. Podrobná ustanovení uvedená v odstavci 8 musí být tam, kde je to vhodné, založena na normách a zajišťovat interoperabilitu a kompatibilitu mezi jednotlivými generacemi celků ve vozidle a všemi kartami tachografu.
Článek 5
Funkce digitálního tachografu
Digitální tachografy musí zajišťovat tyto funkce:
-
měření rychlosti a ujeté vzdálenosti,
-
monitorování činnosti řidiče a provozního stavu,
-
monitorování vkládání a vyjímání karet tachografu,
-
zaznamenávání údajů vkládaných ručně řidičem,
-
kalibraci,
-
automatické zaznamenávání polohy v místech uvedených v čl. 8 odst. 1,
-
monitorování kontrolních činností,
-
zjišťování a zaznamenávání událostí a závad,
-
čtení z paměti údajů a zaznamenávání a ukládání do paměti údajů,
-
čtení z karet tachografu a zaznamenávání a ukládání na karty tachografu,
-
zobrazení, výstrahu, tisk a stahování údajů do externích zařízení,
-
nastavení a měření času,
-
dálkovou komunikaci,
-
spravování zámků podniků,
-
vestavěné zkoušky a autotesty.
Článek 6
Zobrazení a výstraha
1. Informace obsažené v digitálních tachografech a na kartách tachografu týkající se činností vozidla, řidičů a spolujezdců se musí zobrazovat jasně, jednoznačně a ergonomicky.
2. Musí být zobrazeny tyto informace:
a)
čas;
b)
provozní režim;
c)
činnost řidiče:
-
pokud je stávající činností řízení, doba nepřetržitého řízení řidiče a jeho stávající souhrnná doba přestávek,
-
je-li jeho stávající činnost pracovní pohotovost / jiná práce / odpočinek nebo přestávka, stávající trvání této činnosti (pokud byla zvolena) a stávající souhrnná doba přestávek;
d)
údaje vztahující se k výstrahám;
e)
údaje vztahující se k výběru možností pro přístup.
Další informace mohou být zobrazeny za předpokladu, že jsou jasně odlišitelné od informací vyžadovaných v tomto odstavci.
3. Digitální tachografy musí řidiče upozornit, pokud zaznamenají jakoukoliv událost nebo závadu a před překročením maximální přípustné doby nepřetržitého řízení a v okamžiku tohoto překročení, s cílem usnadnit dodržování příslušných právních předpisů.
4. Výstraha musí být vizuální a může být rovněž zvuková. Musí trvat nejméně 30 vteřin, pokud uživatel stiskem jakéhokoliv ovládacího tlačítka tachografu nepotvrdí, že ji bere na vědomí. Příčina výstrahy musí být zobrazena a zůstat viditelná, dokud uživatel použitím specifického tlačítka nebo vložením příkazu tachografu nepotvrdí, že ji bere na vědomí.
5. S cílem zajistit, aby tachografy splňovaly požadavky tohoto článku na zobrazení a výstrahy, přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů podrobná ustanovení nezbytná pro jednotné uplatňování tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
Článek 7
Ochrana údajů
1. Členské státy zajistí, aby zpracování osobních údajů v souvislosti s tímto nařízením bylo prováděno pouze pro účely ověření souladu s tímto nařízením a s nařízením (ES) č. 561/2006, v souladu se směrnicemi 95/46/ES a 2002/58/ES a pod dozorem orgánu dozoru členského státu uvedeného v článku 28 směrnice 95/46/ES.
2. Členské státy zejména zajistí, aby byly osobní údaje chráněny proti jinému použití, než které souvisí výhradně s tímto nařízení a nařízením (ES) č. 561/2006 podle odstavce 1, v souvislosti s:
-
používáním globálních družicových navigačních systémů (GNSS) pro záznam údajů o poloze podle článku 8,
-
používáním dálkové komunikace pro kontrolní účely podle článku 9,
-
používáním tachografů s rozhraním podle článku 10,
-
elektronickou výměnou informací o kartách řidiče uvedenou v článku 31, a zejména s přeshraniční výměnou takových údajů se třetími zeměmi,
-
uchováváním záznamů dopravci podle článku 33.
3. Digitální tachografy musí být zkonstruovány tak, aby zajišťovaly soukromí. Zpracovávány smějí být pouze údaje nezbytné pro účely tohoto nařízení.
4. Vlastníci vozidel, dopravci a jakékoli další dotčené subjekty musí dodržovat případná příslušná ustanovení o ochraně osobních údajů.
KAPITOLA II
INTELIGENTNÍ TACHOGRAF
Článek 8
Zaznamenávání polohy vozidla v určitých místech během denní pracovní doby
1. Aby se zjednodušilo ověřování dodržování příslušných právních předpisů, musí se poloha vozidla zaznamenávat automaticky v následujících místech či v místech nejbližších k místům, na nichž je dostupný signál družice:
-
místo začátku denní pracovní doby,
-
každé tři hodiny celkové doby řízení,
-
místo konce denní pracovní doby.
Za tímto účelem musí být vozidla poprvé registrovaná 36 měsíců po vstupu podrobných ustanovení uvedených v článku 11 v platnost vybavena tachografem napojeným na službu pro určování polohy na základě družicového navigačního systému.
2. Pokud jde o napojení tachografu na službu pro určování polohy na základě družicového navigačního systému podle odstavce 1, použijí se pouze napojení na služby, která využívají bezplatnou službu pro určování polohy. V tachografu se trvale neukládají žádné jiné údaje o poloze než údaje vyjádřené, kdykoli je to možné, v zeměpisných souřadnicích pro určení míst podle odstavce 1. Údaje o poloze, jež je třeba dočasně uložit s cílem umožnit automatické zaznamenání míst uvedených v odstavci 1 nebo potvrdit snímač pohybu, nesmějí být dostupné žádnému uživateli, a jakmile přestanou být pro tyto účely potřebné, musí být automaticky vymazány.
Článek 9
Včasné dálkové odhalování případné manipulace nebo zneužití
1. Za účelem usnadnění cílených silničních kontrol příslušnými kontrolními orgány musí být tachografy namontované do vozidel poprvé registrovaných 36 měsíců po vstupu podrobných ustanovení uvedených v článku 11 v platnost schopny komunikovat s těmito orgány i v době, kdy je vozidlo v pohybu.
2. Patnáct let od doby, kdy musí být nově zaregistrovaná vozidla vybavena tachografem podle tohoto článku a článků 8 a 10, vybaví členské státy své kontrolní orgány v přiměřeném rozsahu zařízeními pro včasné dálkové odhalování, která jsou nezbytná k tomu, aby mohly být předávány údaje podle tohoto článku, při zohlednění specifických požadavků a strategií v oblasti prosazování práva. Do té doby mohou členské státy rozhodnout, zdali taková zařízení pro včasné dálkové odhalování svým kontrolním orgánům poskytnou.
3. Komunikace uvedená v odstavci 1 se s tachografem naváže pouze tehdy, je-li zařízením kontrolních orgánů vyžádána. Musí být zabezpečená, aby byla zajištěna integrita údajů a prokázána pravost záznamového a kontrolního zařízení. Přístup ke sdělovaným údajům mají pouze kontrolní orgány pověřené kontrolou porušování nařízení (ES) č. 561/2006 a tohoto nařízení a dílny, pokud je to nutné k ověření správného fungování tachografu.
4. Údaje vyměňované v průběhu komunikace se musí omezit na údaje nezbytně nutné pro účely cílených silničních kontrol vozidel s potenciálně zmanipulovaným či zneužitým tachografem. Tyto údaje se vztahují k následujícím událostem či údajům zaznamenaným tachografem:
-
poslední pokus o narušení zabezpečení,
-
nejdelší přerušení dodávky energie,
-
porucha snímače,
-
chyba v údajích o pohybu vozidla,
-
nesoulad údajů o pohybu vozidla,
-
jízda bez platné karty,
-
vložení karty během řízení,
-
údaje o úpravě času,
-
kalibrační údaje včetně dat dvou posledních kalibrací,
-
registrační značka vozidla,
-
rychlost zaznamenaná tachografem.
5. Vyměňované údaje lze použít výhradně pro účely kontroly dodržování tohoto nařízení. Nesmějí být předány jiným subjektům než orgánům pověřeným kontrolou doby řízení a doby odpočinku a soudním orgánům v rámci probíhajícího soudního řízení.
6. Kontrolní orgány smějí údaje uchovávat pouze po dobu trvání silniční kontroly a musí je vymazat nejpozději tři hodiny po jejich sdělení, pokud údaje nenaznačují možnou manipulaci s tachografem či jeho zneužití. Pokud v průběhu následné silniční kontroly není manipulace nebo zneužití potvrzena, musí být přenesené údaje smazány.
7. Dopravce provozující vozidlo má povinnost informovat řidiče o možnosti dálkové komunikace pro účely včasného odhalování případné manipulace s tachografem či jeho zneužití.
8. V žádném případě nesmí komunikace pro včasné dálkové odhalování, jak je vymezena v tomto článku, vést k automatickému ukládání pokut či sankcí řidiči či dopravci. Příslušný kontrolní orgán může na základě vyměněných údajů rozhodnout o provedení kontroly vozidla a jeho tachografu. Výsledek dálkové komunikace nebrání kontrolním orgánům provádět náhodné silniční kontroly založené na systému hodnocení rizika stanoveném článkem 9 směrnice 2006/22/ES.
Článek 10
Rozhraní s inteligentními dopravními systémy
Tachografy vozidel registrovaných poprvé 36 měsíců po vstupu podrobných ustanovení uvedených v článku 11 v platnost mohou být vybaveny standardizovaným rozhraním umožňujícím, aby údaje zaznamenané či vytvořené tachografem byly v provozním režimu používány vnějším zařízením, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
rozhraní nemá vliv na pravost a integritu údajů tachografu;
b)
rozhraní vyhovuje podrobným ustanovením uvedeným v článku 11;
c)
vnější zařízení připojené k rozhraní má přístup k osobním údajům, včetně údajů o zeměpisné poloze, pouze po prokazatelném souhlasu řidiče, k němuž se tyto údaje vztahují.
Článek 11
Podrobná ustanovení pro inteligentní tachografy
S cílem zajistit, aby inteligentní tachografy splňoval zásady a požadavky stanovené v tomto nařízení, přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů podrobná ustanovení nezbytná pro jednotné uplatňování článků 8, 9 a 10, s výjimkou všech ustanovení, která by stanovovala zaznamenávání dalších údajů tachografem. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
Podrobná ustanovení uvedená v prvním pododstavci:
a)
ve vztahu k výkonu funkcí inteligentního tachografu uvedených v této kapitole zahrnují nezbytné požadavky tak, aby bylo zajištěno zabezpečení, přesnost a spolehlivost údajů poskytovaných tachografu družicovou službou pro určování polohy a technologií pro dálkovou komunikaci uvedenými v článcích 8 a 9;
b)
upřesní jednotlivé podmínky a požadavky pro družicovou službu pro určování polohy a technologii pro dálkovou komunikaci uvedené v článcích 8 a 9, které jsou buď součástí tachografu, nebo ne, a v případě, že jeho součástí nejsou, upřesní podmínky pro použití družicového signálu pro určování polohy jakožto druhého snímače pohybu;
c)
upřesní nezbytné normy pro rozhraní uvedené v článku 10. Takové normy mohou zahrnovat ustanovení o přidělování přístupových práv řidičům, dílnám a dopravcům a o kontrolních rolích pro údaje zaznamenané tachografem; tyto kontrolní role se zakládají na mechanismu prokázání pravosti nebo oprávnění určeného pro takové rozhraní, jako je osvědčení pro každou úroveň přístupu, pod podmínkou jejich technické proveditelnosti.
KAPITOLA III
SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 12
Žádosti
1. Výrobci nebo jejich zmocněnci podávají žádost o schválení týkající se typu celku ve vozidle, snímače pohybu, vzoru záznamového listu nebo karty tachografu orgánům příslušným pro schvalování typu, které za tím účelem určí členský stát.
2. Členské státy sdělí Komisi do 2. března 2015 názvy a kontaktní informace určených orgánů uvedených v odstavci 1 a podle potřeby je následně aktualizují. Komise na svých internetových stránkách zveřejní a aktualizuje seznam orgánů určených ke schvalování typu.
3. K žádosti o schválení typu musí být připojeny příslušné specifikace, včetně nezbytných informací týkajících se plomb, a osvědčení o bezpečnosti, funkčnosti a interoperabilitě. Osvědčení o bezpečnosti vydává uznaný certifikační orgán určený Komisí.
Osvědčení o funkčnosti vydává výrobci orgán příslušný pro schvalování typu.
Osvědčení o interoperabilitě vydává jediná zkušebna schválená Komisí a Komisi podléhající.
4. U tachografů, jejich příslušných součástí a karet tachografu:
a)
osvědčení o bezpečnosti potvrzuje, že celek ve vozidle, karty tachografu, snímač pohybu a připojení k přijímači GNSS, není-li GNSS součástí celků ve vozidle:
i)
splňují cíle bezpečnosti,
ii)
splňují tyto bezpečnostní funkce: identifikace a prokázání pravosti, autorizace, důvěrnost, odpovědnost, integrita, audit, přesnost a spolehlivost služby;
b)
osvědčení o funkčnosti potvrzuje, že zkoušený prvek splňuje příslušné požadavky z hlediska prováděných funkcí, ekologických charakteristik, charakteristik elektromagnetické kompatibility, splnění fyzických požadavků a splnění dalších příslušných norem;
c)
osvědčení o interoperabilitě potvrzuje, že zkoušený prvek je plně interoperabilní s nezbytnými tachografy či modely karet tachografu.
5. Jakákoliv úprava týkající se softwarového nebo hardwarového vybavení tachografu nebo povahy materiálů použitých k jeho výrobě musí být před zavedením oznámena orgánu, který vydal schválení typu zařízení. Tento orgán potvrdí výrobci rozšíření schválení typu nebo může požadovat aktualizaci nebo potvrzení příslušných osvědčení o funkčnosti, bezpečnosti nebo o interoperabilitě.
6. Žádost týkající se jakéhokoli typu celku ve vozidle, snímače pohybu, vzoru záznamového listu nebo karty tachografu smí být podána jen jednomu členskému státu.
7. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů podrobná ustanovení pro jednotné uplatňování tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
Článek 13
Udělení schválení typu
Členský stát udělí schválení typu každému typu celku ve vozidle, snímače pohybu, vzoru záznamového listu nebo karty tachografu, který odpovídá požadavkům stanoveným v článcích 4 a 11, pokud je tento členský stát schopen ověřovat, že se vyráběné modely shodují se schváleným typem.
Jakýmkoli úpravám schváleného vzoru nebo doplňků k němu uděluje dodatečné schválení typu členský stát, který udělil původní schválení typu.
Článek 14
Značka schválení typu
Členské státy přidělí žadateli pro každý typ celku ve vozidle, snímače pohybu, vzorového záznamového listu nebo karty tachografu, které schvalují podle článku 13 a přílohy II, značku schválení typu, která odpovídá předem stanovenému vzoru. Tyto vzory přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
Článek 15
Schválení nebo zamítnutí
Příslušné orgány členského státu, jimž byla podána žádost o schválení typu, zašlou orgánům ostatních členských států do jednoho měsíce kopii osvědčení o schválení každého typu celku ve vozidle, snímače pohybu, vzorového záznamového listu nebo karty tachografu doplněnou o kopie příslušných specifikací, včetně specifikací týkajících se plomb. Jestliže příslušné orgány žádost o schválení typu neschválí, uvědomí orgány ostatních členských států o tom, že žádost byla zamítnuta, a sdělí důvody svého rozhodnutí.
Článek 16
Shoda zařízení se schválením typu
1. Jestliže členský stát, který udělil schválení typu podle článku 13, zjistí, že jakékoli celky ve vozidle, snímače pohybu, záznamové listy nebo karty tachografu nesoucí značku schválení typu, kterou tento členský stát přidělil, neodpovídají typu, který schválil, učiní nezbytná opatření, aby byla zajištěna shoda vyráběných modelů se schváleným typem. V případě nutnosti smí odejmout schválení typu.
2. Členský stát, který udělil schválení typu, toto schválení odejme, jestliže se schválený celek ve vozidle, snímač pohybu, záznamový list nebo karta tachografu neshoduje s tímto nařízením nebo vykazuje-li při používání závadu všeobecné povahy, která jej činí nevhodným pro zamýšlený účel.
3. Jestliže členskému státu, který udělil schválení typu, oznámí jiný členský stát některý z případů uvedených v odstavci 1 nebo 2, přijme tento členský stát po konzultaci s oznamujícím členským státem opatření stanovená v uvedených odstavcích, s výhradou odstavce 5.
4. Členský stát, který zjistí některý z případů uvedených v odstavci 2, smí zakázat až do odvolání uvádění celku ve vozidle, snímače pohybu, záznamového listu nebo karty dotčeného tachografu na trh a do provozu. Smí tak učinit rovněž v případech uvedených v odstavci 1 u celků ve vozidle, snímačů pohybu, záznamových listů nebo karet tachografu, které byly vyňaty z prvotního ověření EU, jestliže je výrobce po řádném upozornění neuvede do souladu se schváleným vzorem nebo s požadavky tohoto nařízení.
V každém případě příslušné orgány členských států do jednoho měsíce oznámí sobě navzájem a Komisi odebrání schválení typu nebo jiná opatření učiněná podle odstavce 1, 2 nebo 3 a uvedou důvody těchto opatření.
5. Jestliže členský stát, který udělil schválení typu, zpochybňuje existenci jakýchkoli případů uvedených v odstavci 1 nebo 2, které mu byly oznámeny, usilují dotčené členské státy o urovnání sporu a průběžně informují Komisi.
Jestliže rozhovory mezi členskými státy nevedou k dohodě do čtyř měsíců ode dne oznámení podle odstavce 3, přijme Komise po konzultaci s odborníky ze všech členských států a po zvážení všech významných faktorů, například hospodářských a technických, do šesti měsíců od konce uvedeného čtyřměsíčního období rozhodnutí, které oznámí dotčeným členským státům a které zároveň sdělí ostatním členským státům. Komise stanoví pro každý případ lhůtu pro provedení svého rozhodnutí.
Článek 17
Schválení záznamových listů
1. Žadatel o schválení typu vzoru záznamového listu ve své žádosti uvede typ nebo typy analogových tachografů, pro něž je daný záznamový list určen, a k provedení zkoušek záznamového listu poskytne vhodné zařízení takového typu nebo takových typů.
2. Příslušné orgány každého členského státu vyznačí na osvědčení o schválení vzoru záznamového listu typ nebo typy analogových tachografů, v nichž smí být záznamový list tohoto vzoru používán.
Článek 18
Odůvodnění zamítavých rozhodnutí
Každé rozhodnutí o odmítnutí nebo odebrání schválení typu celku ve vozidle, snímače pohybu, vzoru záznamového listu nebo karty tachografu učiněné na základě tohoto nařízení musí být podrobně odůvodněno. Rozhodnutí se sdělí dotčené straně, která musí být současně informována o opravných prostředcích, které má podle práva příslušného členského státu k dispozici, a o lhůtách pro jejich uplatnění.
Článek 19
Uznávání typově schválených tachografů
Členské státy nesmějí odmítnout zaregistrovat vozidlo vybavené tachografem ani zakázat uvedení tohoto vozidla do provozu nebo jeho používání z důvodů souvisejících se skutečností, že vozidlo je vybaveno tímto zařízením, jestliže je zařízení opatřeno značkou schválení typu uvedenou v článku 14 a montážním štítkem uvedeným v čl. 22 odst. 4.
Článek 20
Zabezpečení
1. Výrobci konstruují, zkoušejí a přezkoumávají celky ve vozidlech, snímače pohybu a karty tachografu uvedené do výroby, aby odhalili slabá místa vznikající ve všech fázích životního cyklu výrobku, a zamezují nebo zmírňují jejich možné zneužití. Četnost zkoušek, jež nesmí být nižší než jednou za dva roky, stanoví členský stát, který vydal osvědčení o schválení.
2. Za tímto účelem výrobci předloží dokumentaci nezbytnou pro rozbor slabých míst certifikačnímu orgánu uvedenému v čl. 12 odst. 3.
3. Pro účely odstavce 1 certifikační orgán uvedený v čl. 12 odst. 3 provede zkoušky celků ve vozidle, snímačů pohybu a karet tachografu, aby potvrdil, že známá slabá místa nemohou být zneužita osobami s veřejně dostupnými znalostmi.
4. Pokud jsou v průběhu zkoušek podle odstavce 1 zjištěna slabá místa systémových prvků (celky ve vozidle, snímače pohybu a karty tachografu), nesmějí být tyto prvky uvedeny na trh. Pokud jsou v průběhu zkoušek podle odstavce 3 zjištěna slabá místa u prvků, které jsou již na trhu, výrobce nebo certifikační orgán informují příslušné orgány daného členského státu, který schválení typu udělil. Tyto příslušné orgány přijmou veškerá nezbytná opatření s cílem zajistit vyřešení problému, zejména výrobcem, a informují neprodleně Komisi o zjištěných slabých místech a o plánovaných nebo přijatých opatřeních, včetně v případě nutnosti o odebrání schválení typu podle čl. 16 odst. 2.
Článek 21
Provozní zkoušky
1. Členské státy mohou povolit provozní zkoušky tachografů, které dosud nebyly typově schváleny. Členské státy vzájemně uznávají tato oprávnění k provozním zkouškám.
2. Řidiči a dopravci účastnící se provozních zkoušek musí splňovat požadavky nařízení (ES) č. 561/2006. Tuto shodu řidiči prokazují postupem stanoveným v čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Komise může přijmout prováděcí akty s cílem stanovit postupy, podle kterých mají být provozní zkoušky prováděny, a formuláře, které mají být používány k monitorování těchto provozních zkoušek. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
KAPITOLA IV
MONTÁŽ A KONTROLA
Článek 22
Montáž a oprava
1. Montovat a opravovat tachografy jsou oprávněni pouze montéři, dílny nebo výrobci vozidel schválení pro tento účel v souladu s článkem 24 příslušnými orgány členských států.
2. Schválení montéři, dílny nebo výrobci vozidel v souladu se specifikacemi uvedenými v osvědčení o schválení typu podle článku 15 tachograf zaplombují poté, co ověří jeho správné fungování, a zejména takovým způsobem, aby žádný manipulační přístroj nemohl do zaznamenaných údajů neoprávněně zasahovat nebo je měnit.
3. Schválený montér, dílna nebo výrobce vozidel opatří připevněné plomby zvláštní značkou a navíc v případě digitálních tachografů zapíše elektronické bezpečnostní údaje pro ověřování pravosti. Příslušné orgány každého členského státu zašlou Komisi seznam používaných značek a elektronických bezpečnostních údajů a nezbytné informace o používaných elektronických bezpečnostních údajích. Komise členským státům na požádání umožní přístup k těmto informacím.
4. Skutečnost, že montáž tachografu byla provedena v souladu s požadavky tohoto nařízení, se potvrzuje připevněním montážního štítku tak, aby byl jasně viditelný a snadno přístupný.
5. Části tachografu se zaplombují, jak je specifikováno v osvědčení o schválení typu. Zaplombována musí být všechna spojení tachografu, u nichž by mohlo docházet k nedovolenému zasahování, včetně spojení mezi snímačem pohybu a převodovou skříní, a případně montážní štítek.
Plomba smí být odstraněna či porušena pouze:
-
montéry nebo dílnami schválenými příslušnými orgány podle článku 24 pro účely opravy, údržby či opětovné kalibrace tachografu nebo řádně vyškolenými a tam, kde je to vyžadováno, oprávněnými kontrolory pro účely kontroly,
-
pro účely opravy vozidla či změny, která má dopad na plombu. V takových případech musí být ve vozidle uloženo písemné prohlášení s uvedením dne a času, kdy byla plomba porušena, a s uvedením důvodů pro odstranění plomby. Komise vypracuje prostřednictvím prováděcích aktů jednotný formulář pro toto písemné prohlášení.
V každém případě schválený montér nebo dílna plomby nahradí bez zbytečného prodlení a nejpozději sedm dnů po jejich odstranění.
Schválená dílna provede před nahrazením plomb ověření a kalibraci tachografu.
Článek 23
Kontroly tachografů
1. Tachografy musí být pravidelně kontrolovány schválenými dílnami. Pravidelné kontroly se provádějí alespoň jednou za dva roky.
2. Při kontrolách uvedených v odstavci 1 se ověřuje alespoň to, zda:
-
je tachograf správně namontován a odpovídá danému vozidlu,
-
tachograf správně funguje,
-
je tachograf opatřen značkou schválení typu,
-
je připevněn montážní štítek,
-
jsou všechny plomby neporušené a účinné,
-
nejsou k tachografu připojeny žádné manipulační přístroje a zda nejsou ani nalezeny žádné stopy po použití takových přístrojů,
-
odpovídá velikost pneumatik a skutečný obvod pneumatik.
3. V případech, kdy muselo být opraveno nesprávné fungování tachografu, ať již na základě výsledku pravidelné kontroly nebo kontroly provedené na konkrétní žádost příslušného vnitrostátního orgánu, vypracují dílny kontrolní zprávu. Vedou seznam všech vypracovaných kontrolních zpráv.
4. Kontrolní zprávy musí být uchovávány nejméně dva roky od svého vypracování. Členské státy rozhodnou, zda mají být kontrolní zprávy během tohoto období uchovávány nebo zaslány příslušnému orgánu. Uchovává-li kontrolní zprávy dílna, zpřístupní zprávy o kontrolách a kalibracích provedených v uvedeném období na žádost příslušnému orgánu.
Článek 24
Schválení montérů, dílen a výrobců vozidel
1. Členské státy schvalují, pravidelně kontrolují a certifikují montéry, dílny a výrobce vozidel, kteří mohou provádět montáž, ověřování, kontroly a opravy tachografů.
2. Členské státy zajistí odbornou způsobilost a spolehlivost montérů, dílen a výrobců vozidel. Za tím účelem stanoví a zveřejní jasné vnitrostátní postupy a zajistí splnění těchto minimálních kritérií:
a)
personál je řádně vyškolen;
b)
zařízení potřebné k provádění příslušných zkoušek a úkonů je dostupné;
c)
montéři, dílny a výrobci vozidel mají dobrou pověst.
3. Audity schválených montérů nebo dílen se provádějí takto:
a)
schválení montéři nebo dílny podléhají alespoň každé dva roky auditu postupů používaných při zacházení s tachografy. Audit se zaměří především na přijatá bezpečnostní opatření a zacházení s kartami dílny. Členské státy mohou tyto audity provádět bez inspekce na místě;
b)
rovněž se provádějí neohlášené technické audity schválených montérů nebo dílen s cílem zkontrolovat provedené kalibrace, kontroly a montáže. Tyto audity musí zahrnovat alespoň 10 % schválených montérů nebo dílen ročně.
4. Členské státy a jejich příslušné orgány přijmou příslušná opatření k zabránění střetů zájmů mezi montéry nebo dílnami a dopravci. Zejména v případě závažného rizika střetu zájmů musí být přijata dodatečná zvláštní opatření s cílem zajistit, aby daný montér nebo dílna toto nařízení dodržoval.
5. Příslušné orgány členských států Komisi každoročně, pokud možno elektronicky, zašlou seznamy schválených montérů a dílen a karet, které jim byly vydány. Komise tyto seznamy zveřejní na svých internetových stránkách.
6. Příslušné orgány v členských státech dočasně nebo trvale odejmou schválení montérům, dílnám a výrobcům vozidel, kteří neplní své povinnosti podle tohoto nařízení.
Článek 25
Karty dílny
1. Doba platnosti karet dílny nesmí překročit jeden rok. Při obnově karty dílny příslušný orgán zajistí, aby montér, dílna nebo výrobce vozidel splňovali kritéria uvedená v čl. 24 odst. 2.
2. Příslušný orgán obnoví kartu dílny do patnácti pracovních dnů od obdržení platné žádosti o obnovu a všech nezbytných dokumentů. Jestliže je karta poškozena, nefunguje správně nebo je ztracena či odcizena, vydá příslušný orgán náhradní kartu do pěti pracovních dnů ode dne obdržení podrobné žádosti za tímto účelem. Příslušné orgány vedou rejstřík ztracených, odcizených nebo vadných karet.
3. Jestliže členský stát odejme montérovi, dílně nebo výrobci vozidel schválení uvedené v článku 24, odejme mu rovněž karty dílny, které mu byly vydány.
4. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření proti padělání karet vydávaných schváleným montérům, dílnám a výrobcům vozidel.
KAPITOLA V
KARTY ŘIDIČE
Článek 26
Vydávání karet řidiče
1. Kartu řidiče vydá na požádání řidiče příslušný orgán členského státu, kde má řidič obvyklé bydliště. Karta musí být vydána do jednoho měsíce od obdržení žádosti a veškeré nezbytné dokumentace příslušným orgánem.
2. Pro účely tohoto článku se „obvyklým bydlištěm“ rozumí místo, kde osoba obvykle, tj. nejméně 185 dní v každém kalendářním roce, žije z důvodů osobních a profesních vazeb nebo v případě osoby bez profesních vazeb z důvodu osobních vazeb, z nichž vyplývá úzké spojení této osoby s místem, kde žije.
Za obvyklé bydliště osoby, jejíž profesní vazby jsou jinde než vazby osobní, a která tedy střídavě pobývá na různých místech ve dvou nebo více členských státech, se však považuje místo jejích osobních vazeb, pokud se tam pravidelně vrací. Tato poslední podmínka nemusí být splněna, pokud osoba pobývá v některém členském státě, aby zde vykonávala časově omezený úkol.
3. Řidiči prokazují obvyklé bydliště jakýmkoli vhodným dokladem, například průkazem totožnosti nebo jakýmkoli jiným platným dokladem. Mají-li příslušné orgány členského státu vydávající kartu řidiče pochybnosti o správnosti uvedeného obvyklého bydliště, nebo pro účely určitých specifických kontrol, mohou požadovat jakékoli dodatečné informace nebo důkazy.
4. V řádně odůvodněných a výjimečných případech mohou členské státy vydat řidiči, který nemá obvyklé bydliště ani v členském státě, ani ve státě, jenž je smluvní stranou dohody AETR, dočasnou a neobnovitelnou kartu řidiče, jejíž platnost nelze prodloužit a která platí po dobu nejvýše 185 dní, je-li tento řidič v pracovněprávním poměru s dopravcem usazeným ve vydávajícím členském státě, a v případech, na které se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009 (16), pokud předloží osvědčení řidiče uvedené ve zmíněném nařízení.
Komise na základě údajů poskytnutých členskými státy pečlivě sleduje uplatňování tohoto odstavce. Každé dva roky podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o svých zjištěních a posoudí zejména, zda dočasné karty řidiče mají nějaký nepříznivý dopad na trh práce a zda jsou dočasné karty vydávány konkrétním řidičům více než jednou. Komise může podat vhodný legislativní návrh na revizi tohoto odstavce.
5. Příslušné orgány vydávajícího členského státu přijmou vhodná opatření k ověření toho, že žadatel dosud není držitelem platné karty řidiče, zapíší na kartu řidiče osobní údaje a zajistí, aby byly údaje viditelné a zabezpečené.
6. Doba platnosti karty řidiče nepřekročí dobu pěti let.
7. Platná karta řidiče smí být odejmuta nebo její platnost smí být pozastavena pouze tehdy, pokud příslušný orgán členského státu zjistí, že karta byla padělána, že řidič používá cizí kartu nebo že karta byla získána na základě nepravdivých prohlášení nebo padělaných dokladů. Jestliže platnost karty pozastaví nebo kartu odejme jiný členský stát, než který ji vydal, vrátí tento členský stát kartu co nejdříve orgánům vydávajícího členského státu a toto odebrání či pozastavení platnosti odůvodní. Lze-li očekávat, že vrácení karty potrvá déle než dva týdny, uvědomí členský stát, který pozastavil platnost karty nebo ji odejmul, během těchto dvou týdnů vydávající členský stát o důvodech tohoto pozastavení platnosti či odebrání.
8. Členské státy učiní všechna nezbytná opatření, aby zabránily padělání karet řidiče.
9. Tento článek členskému státu nebrání vydat kartu řidiče řidiči, který má obvyklé bydliště v části území uvedeného členského státu, na něž se nevztahují Smlouva o Evropské unii a Smlouva o fungování Evropské unie, jsou-li v takových případech uplatňována příslušná ustanovení tohoto nařízení.
Článek 27
Používání karet řidiče
1. Karta řidiče je osobní.
2. Řidič smí být držitelem pouze jedné platné karty řidiče a je oprávněn používat pouze vlastní osobní kartu řidiče. Řidič nesmí používat kartu řidiče, která je vadná nebo jejíž platnost skončila.
Článek 28
Obnova karet řidiče
1. Jestliže si řidič přeje obnovit svou kartu řidiče, podá žádost příslušným orgánům členského státu, ve kterém má obvyklé bydliště, nejpozději patnáct pracovních dní před skončením platnosti karty.
2. Jestliže se v případě obnovy členský stát, ve kterém má řidič obvyklé bydliště, liší od členského státu, který vydal jeho stávající kartu, a orgány členského státu bydliště jsou žádány o obnovu karty řidiče, tyto orgány informují orgány, které vydaly stávající kartu, o důvodech pro její obnovu.
3. V případě žádosti o obnovu karty bezprostředně před skončením její platnosti vydá příslušný orgán novou kartu před koncem platnosti, jestliže byla žádost podána ve lhůtě stanovené v odstavci 1.
Článek 29
Odcizené, ztracené nebo vadné karty řidiče
1. Vydávající orgány vedou záznamy o vydaných, odcizených, ztracených nebo vadných kartách řidiče po dobu, která se rovná nejméně době jejich platnosti.
2. Jestliže je karta řidiče poškozena nebo nefunguje správně, vrátí ji řidič příslušnému orgánu členského státu, ve kterém má obvyklé bydliště. Krádež karty řidiče musí být formálně oznámena příslušným orgánům státu, ve kterém ke krádeži došlo.
3. Každá ztráta karty řidiče musí být oznámena formálním prohlášením příslušným orgánům vydávajícího členského státu, který kartu vydal, a příslušným orgánům členského státu obvyklého bydliště řidiče, pokud se tyto státy liší.
4. Jestliže je karta řidiče poškozena, nefunguje správně nebo je ztracena či odcizena, požádá řidič během sedmi kalendářních dnů o její náhradu příslušné orgány členského státu, ve kterém má své obvyklé bydliště. Tyto orgány vydají náhradní kartu do osmi pracovních dnů ode dne obdržení podrobné žádosti za tímto účelem.
5. Nastanou-li okolnosti uvedené v odstavci 4, smí řidič pokračovat v řízení bez karty řidiče nejdéle po dobu patnácti kalendářních dnů nebo déle, je-li to nezbytné vzhledem k návratu vozidla na místo jeho obvyklého odstavení, pokud může tento řidič během této doby prokázat nemožnost kartu předložit nebo používat.
Článek 30
Vzájemné uznávání a výměna karet řidiče
1. Karty řidiče vydané členskými státy jsou vzájemně uznávány.
2. Jestliže držitel platné karty řidiče vydané jedním členským státem zřídí své obvyklé bydliště v jiném členském státě, může požádat o výměnu své karty za rovnocennou kartu řidiče. Členský stát provádějící tuto výměnu odpovídá za ověření platnosti předložené karty.
3. Členské státy provádějící výměnu vrátí starou kartu orgánům vydávajícího členského státu a výměnu zdůvodní.
4. Jestliže členský stát nahradí nebo vymění kartu řidiče, musí být tato náhrada nebo výměna a každá následná náhrada nebo výměna zaevidována v tomto členském státě.
Článek 31
Elektronická výměna informací o kartách řidiče
1. Aby se zajistilo, že žadatel dosud není držitelem platné karty řidiče, jak je uvedeno v článku 26, vedou členské státy vnitrostátní elektronické rejstříky obsahující po dobu, která se rovná alespoň době platnosti karet řidiče, následující informace o kartách řidiče, včetně karet uvedených v čl. 26 odst. 4:
-
příjmení a jméno řidiče,
-
datum a případně i místo narození řidiče,
-
číslo platného řidičského průkazu a (případně) stát, který řidičský průkaz vydal,
-
stav karty řidiče,
-
číslo karty řidiče.
2. Komise a členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění propojení a dostupnosti elektronických rejstříků v rámci Unie prostřednictvím systému předávání zpráv TACHOnet uvedeného v doporučení 2010/19/EU nebo kompatibilního systému. V případě použití kompatibilního systému musí být možné vyměňovat elektronické údaje se všemi ostatními členskými státy prostřednictvím systému pro předávání zpráv TACHOnet.
3. Při vydávání, náhradě nebo případné obnově karty řidiče členské státy prostřednictvím elektronické výměny údajů ověří, zda řidič již není držitelem jiné platné karty řidiče. Sdílené údaje se omezují na údaje nezbytně nutné pro účely tohoto ověření.
4. Kontroloři mohou mít přístup do elektronického rejstříku za účelem kontroly stavu karty řidiče.
5. Komise přijme prováděcí akty ke stanovení společných postupů a specifikací nezbytných k propojení uvedenému v odstavci 2, včetně formátu vyměňovaných údajů, technických postupů elektronické konzultace vnitrostátních elektronických rejstříků, postupů týkajících se přístupu a bezpečnostních mechanismů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
KAPITOLA VI
POUŽÍVÁNÍ ZAŘÍZENÍ
Článek 32
Správné používání tachografů
1. Dopravce a řidiči zajistí správné fungování a náležité používání digitálních tachografů a karet řidiče. Dopravce a řidiči používající analogové tachografy zajistí jejich správné fungování a náležité používání záznamových listů.
2. Digitální tachografy nesmějí být nastaveny tak, aby byly po vypnutí motoru vozidla nebo zapalování automaticky přepnuty na určitou kategorii činnosti, pokud řidiči nezůstane možnost příslušnou kategorii činnosti zvolit ručně.
3. Je zakázáno falšovat, skrývat, potlačovat nebo ničit údaje zaznamenané na záznamovém listu nebo uchovávané v tachografu nebo na kartě řidiče nebo na výstupních sestavách vytištěných tachografem. Rovněž je zakázána jakákoli manipulace s tachografem, záznamovým listem nebo kartou řidiče, která může mít za následek falšování údajů nebo vytištěných informací, jejich potlačení nebo zničení. Ve vozidle se nesmí nacházet žádný přístroj umožňující provádět takové manipulace.
4. Vozidla nesmějí být vybavena více než jedním tachografem s výjimkou vozidel používaných k provozním zkouškám podle článku 21.
5. Členské státy zakáží výrobu, šíření, propagaci nebo prodej zařízení sestrojených za účelem nezákonné manipulace s tachografy nebo pro tento účel zamýšlených.
Článek 33
Odpovědnost dopravce
1. Dopravce odpovídá za zajištění toho, aby jeho řidiči měli řádné školení a instruktáž ohledně správného fungování digitálních i analogových tachografů, provádí pravidelné kontroly s cílem zajistit, aby jeho řidiči tachografy správně používali, a nesmí svým řidičům poskytnout žádné přímé ani nepřímé pobídky, které by je mohly motivovat k tomu, aby tachografy zneužívali.
Dopravce vydá řidičům vozidel vybavených analogovým tachografem dostatečný počet záznamových listů s ohledem na osobní povahu těchto záznamových listů, na dobu trvání přepravy a na možnou potřebu nahradit záznamové listy poškozené nebo odebrané pověřeným kontrolorem. Dopravce řidičům vydá pouze záznamové listy schváleného vzoru vhodné pro použití v zařízení namontovaném ve vozidle.
Je-li vozidlo vybaveno digitálním tachografem, dopravce a řidič zajistí, aby s ohledem na dobu trvání přepravy mohly být údaje z tachografu v případě kontroly na žádost kontrolora správně vytištěny údaje z tachografu.
2. Dopravce uchovává záznamové listy a výtisky, vyhotovují-li se podle článku 35, v chronologickém pořadí a čitelné podobě nejméně jeden rok po jejich použití a na žádost dotčených řidičů jim vydá jejich kopie. Dopravce vydá dotčeným řidičům na požádání rovněž kopie stažených údajů z karet řidiče a výtisky těchto kopií v papírové podobě. Záznamové listy, výtisky a stažené údaje musí být předloženy nebo vydány na žádost pověřeného kontrolora.
3. Dopravce odpovídá za porušení tohoto nařízení svými řidiči nebo řidiči, které má k dispozici. Členské státy však mohou tuto odpovědnost podmínit porušením odst. 1 prvního pododstavce tohoto článku a čl. 10 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 561/2006 dopravcem.
Článek 34
Používání karet řidiče a záznamových listů
1. Řidič používá záznamové listy nebo kartu řidiče každý den, kdy řídí, od okamžiku, kdy převezme vozidlo. Záznamový list nebo karta řidiče nesmějí být vyjmuty před koncem denní pracovní doby, pokud není jejich vyjmutí jinak povoleno. Žádný záznamový list nebo karta řidiče se nesmí používat po dobu delší, než pro niž jsou určeny.
2. Řidiči vhodným způsobem chrání záznamové listy nebo karty řidiče a nesmí používat ušpiněné nebo poškozené záznamové listy nebo karty řidiče.
3. Jestliže se řidič vzdálí od vozidla a v důsledku toho nemůže tachograf zabudovaný do vozidla používat, musí být časové úseky uvedené v odst. 5 písm. b) bodech ii), iii) a iv):
a)
zaznamenány na záznamovém listu ručně, automatickým záznamem nebo jinými prostředky čitelně a bez znečištění záznamového listu, je-li vozidlo vybaveno analogovým tachografem, nebo
b)
zadány na kartu řidiče zařízením k ručnímu zadávání údajů v tachografu, je-li vozidlo vybaveno digitálním tachografem.
Členské státy neuloží řidičům povinnost předkládat formuláře dokládající jejich činnost za dobu, kdy se od vozidla vzdálili.
4. Nachází-li se ve vozidle vybaveném digitálním tachografem více než jeden řidič, každý řidič zajistí, aby jeho karta řidiče byla vložena do správného otvoru v tachografu.
Nachází-li se ve vozidle vybaveném analogovým tachografem více než jeden řidič, mění řidiči záznamové listy tak, aby příslušné informace byly zaznamenány na záznamovém listu řidiče, který v danou dobu skutečně řídil.
5. Řidič:
a)
zajistí, aby doba zaznamenaná na záznamovém listu souhlasila s úředním časem v zemi registrace vozidla;
b)
zachází s přepínacím mechanismem tak, aby byly časové úseky zaznamenány odděleně, zřetelně a takto:
i)
pod značkou
: doba řízení,
ii)
pod značkou
: „jiná práce“, kterou se rozumí jakákoli činnost, kromě řízení ve smyslu čl. 3 písm. a) směrnice 2002/15/ES, a také jakákoli práce pro stejného či jiného zaměstnavatele v odvětví dopravy či v jiném odvětví,
iii)
pod značkou
: „pracovní pohotovost“ ve smyslu čl. 3 písm. b) směrnice 2002/15/ES,
iv)
pod značkou
: přerušení práce nebo doba odpočinku.
6. Každý řidič vozidla vybaveného analogovým tachografem zapíše na svůj záznamový list tyto informace:
a)
na počátku používání záznamového listu své příjmení a jméno;
b)
datum a místo začátku a konce použití záznamového listu;
c)
registrační značku každého vozidla, ke kterému je řidič přidělen, jak na začátku první jízdy zaznamenané na záznamovém listu, tak i v okamžiku, kdy dojde ke změně vozidla v průběhu používání záznamového listu;
d)
stav počitadla ujetých kilometrů:
i)
na začátku první jízdy zaznamenané na záznamovém listu,
ii)
na konci poslední jízdy zaznamenané na záznamovém listu,
iii)
při změně vozidla během pracovního dne stav počitadel v prvním a v dalším vozidle, ke kterému byl řidič přidělen;
e)
případně dobu, kdy dojde k výměně vozidla.
7. Řidič do digitálního tachografu zapíše symboly zemí, ve kterých začala a skončila jeho denní pracovní doba. Nicméně členský stát může požadovat na řidičích vozidel, která na území tohoto členského státu provozují vnitrostátní dopravu, aby k symbolu země připojili přesnější zeměpisné údaje, jestliže je tento členský stát sdělil Komisi před 1. dubnem 1998.
Řidič nemusí informace uvedené v první větě prvního pododstavce zaznamenávat, pokud tachograf automaticky zaznamenává údaje o poloze v souladu s článkem 8.
Článek 35
Poškozené karty řidiče nebo záznamové listy
1. V případě poškození záznamového listu obsahujícího záznamy nebo karty řidiče připojí řidič poškozený záznamový list nebo kartu řidiče k jakémukoli rezervnímu záznamovému listu použitému jako jeho náhrada.
2. Jestliže je karta řidiče poškozena, nefunguje správně, je ztracena nebo odcizena, řidič:
a)
na začátku jízdy vytiskne údaje o vozidle, které řídí, a na výtisk zaznamená:
i)
údaje, které umožní identifikaci řidiče (jméno, číslo karty řidiče nebo řidičského oprávnění), včetně svého podpisu,
ii)
časové úseky uvedené v čl. 34 odst. 5 písm. b) bodech ii), iii) a iv);
b)
na konci jízdy vytiskne informace o časových úsecích zaznamenaných tachografem, zaznamená dobu jiné práce, dobu pracovní pohotovosti a odpočinku od vyhotovení výtisku při zahájení jízdy, nejsou-li zaznamenány tachografem, a uvede na tomto dokumentu údaje k identifikaci řidiče (jméno, číslo karty řidiče nebo řidičského oprávnění), včetně svého podpisu.
Článek 36
Záznamy, které musí mít řidič u sebe
1. Řídí-li řidič vozidlo vybavené analogovým tachografem, musí být schopen kdykoliv na žádost pověřeného kontrolora předložit:
i)
záznamové listy pro daný den a záznamové listy použité řidičem v předcházejících 28 dnech,
ii)
kartu řidiče, pokud je jejím držitelem, a
iii)
veškeré ručně provedené záznamy a výtisky pořízené daný den a v předcházejících 28 dnech, jak je vyžadováno podle tohoto nařízení a nařízení (ES) č. 561/2006.
2. Řídí-li řidič vozidlo vybavené digitálním tachografem, musí být schopen kdykoliv na žádost pověřeného kontrolora předložit:
i)
svou kartu řidiče,
ii)
veškeré ručně provedené záznamy a výtisky pořízené v daném dni a v předchozích 28 dnech, jak je vyžadováno podle tohoto nařízení a nařízení (ES) č. 561/2006,
iii)
záznamové listy, které odpovídají stejnému období jako v bodě ii), během kterého řídil vozidlo vybavené analogovým tachografem.
3. Pověřený kontrolor může ověřit dodržování nařízení (ES) č. 561/2006 analýzou záznamových listů a zobrazených, vytištěných nebo stažených údajů, které zaznamenal tachograf nebo karta řidiče, nebo není-li to možné, jakéhokoli jiného podkladového dokumentu, který zdůvodňuje nedodržení některého ustanovení, například čl. 29 odst. 2 a čl. 37 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 37
Postupy v případě selhání zařízení
1. Jestliže dojde k poruše nebo vadné činnosti tachografu, nechá ho dopravce opravit schváleným montérem nebo dílnou, jakmile to okolnosti dovolí.
Není-li vozidlo schopno se vrátit zpět do provozovny dopravce do jednoho týdne ode dne poruchy nebo objevení vadné činnosti, musí být oprava provedena během cesty.
Členské státy v rámci článku 41 stanoví, že příslušné orgány mohou zakázat užívání vozidla, pokud porucha nebo vadná činnost nebyly opraveny v souladu s prvním a druhým pododstavcem tohoto odstavce, je-li to v souladu s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu.
2. V době, kdy je tachograf mimo provoz nebo nefunguje správně, uvede řidič údaje umožňující jeho identifikaci (jméno, číslo karty řidiče nebo číslo řidičského průkazu) včetně podpisu, jakož i informace o různých časových úsecích, které už tachografem nebyly zaznamenávány nebo tištěny správně:
a)
na záznamovém listu nebo listech nebo
b)
na prozatímním listu, který je třeba připojit k záznamovému listu nebo uchovávat společně s kartou řidiče.
KAPITOLA VII
PROSAZOVÁNÍ A SANKCE
Článek 38
Kontroloři
1. Pro účinné monitorování dodržování tohoto nařízení musí mít oprávnění kontroloři k dispozici dostatečné vybavení a odpovídající pravomoci, aby mohli vykonávat své povinnosti v souladu s tímto nařízením. Toto vybavení musí zahrnovat zejména:
a)
kontrolní karty, které umožňují přístup k údajům zaznamenávaným v tachografech a na kartách tachografu, a případně na kartách dílny;
b)
nezbytné nástroje ke stahování souborů údajů z celků ve vozidle a karet tachografu a k provádění analýzy souborů údajů a výtisků z digitálních tachografů v kombinaci se záznamovými listy či grafy z analogových tachografů.
2. Jestliže kontroloři po provedení kontroly zjistí, že existují dostatečné důkazy pro důvodné podezření na podvod, mají pravomoc odeslat vozidlo do schválené dílny k provedení dalších zkoušek s cílem zkontrolovat především to, zda tachograf:
a)
funguje správně;
b)
zaznamenává a ukládá údaje správně a je správně kalibrován.
3. Kontroloři mají pravomoc požádat schválenou dílnu, aby provedla zkoušky uvedené v odstavci 2 a zvláštní zkoušky, jejichž účelem je zjistit přítomnost manipulačních přístrojů. Je-li zjištěna přítomnost manipulačních přístrojů, mohou být zařízení, včetně samotného přístroje, celku ve vozidle nebo jeho části a karty řidiče z vozidla odstraněny a použity jako důkazní prostředky v souladu s vnitrostátními procesními pravidly pro nakládání s takovými důkazními prostředky.
4. Kontroloři využívají tam, kde je to vhodné, možnosti kontrolovat tachografy a karty řidičů na místě během kontroly provozoven podniku.
Článek 39
Odborná příprava kontrolorů
1. Členské státy zajistí, aby kontroloři byli řádně proškoleni pro účely analýzy zaznamenaných údajů a kontroly tachografů s cílem dosáhnout účinné a harmonizované kontroly a prosazování.
2. Členské státy informují Komisi o požadavcích na odbornou přípravu svých kontrolorů do 2. září 2016.
3. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů opatření, jejichž prostřednictvím upřesní obsah počáteční a průběžné odborné přípravy kontrolorů, včetně školení o metodách pro cílené kontroly a odhalování manipulačních přístrojů a podvodů. Tato opatření zahrnou pokyny pro usnadnění provádění příslušných ustanovení tohoto nařízení a nařízení (ES) č. 561/2006. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
4. Členské státy zahrnou obsah upřesněný Komisí do odborné přípravy poskytované kontrolorům.
Článek 40
Vzájemná pomoc
Členské státy si poskytují vzájemnou pomoc při uplatňování tohoto nařízení a kontrole jeho dodržování.
V rámci této vzájemné pomoci si příslušné orgány členských států zejména pravidelně zasílají veškeré dostupné informace o porušení tohoto nařízení montéry a dílnami, o druzích manipulačních praktik a o sankcích uložených za tato porušení.
Článek 41
Sankce
1. Členské státy stanoví, v souladu se svým vnitrostátním ústavním pořádkem, sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené, odrazující a nediskriminační a musí být v souladu s kategoriemi porušení stanovenými ve směrnici 2006/22/ES.
2. Členské státy takto stanovené sankce a opatření a pravidla oznámí Komisi do 2. března 2016. Rovněž Komisi sdělí všechny následné změny těchto ustanovení.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 42
Výbor
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Má-li být o stanovisku výboru rozhodnuto písemným postupem, ukončuje se tento postup bez výsledku, pokud o tom ve lhůtě pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru.
Článek 43
Fórum pro tachografy
1. Zřizuje se Fórum pro tachografy na podporu dialogu o technických otázkách týkajících se tachografů mezi odborníky členských států, členy výboru uvedeného v článku 42 a odborníky ze třetích zemí, které používají tachografy v rámci dohody AETR.
2. Členské státy by měly do Fóra pro tachografy jmenovat jako odborníky ty, kteří jsou členy výboru uvedeného v článku 42.
3. Fóra pro tachografy se mohou účastnit odborníci ze zainteresovaných třetích zemí, které jsou smluvními stranami dohody AETR.
4. K účasti na Fóru pro tachografy se přizvou zúčastněné strany, zástupci výrobců vozidel, výrobci tachografů, sociální partneři a evropský inspektor ochrany údajů.
5. Fórum pro tachografy přijme svůj jednací řád.
6. Fórum pro tachografy se schází alespoň jednou ročně.
Článek 44
Sdělování vnitrostátních opatření
Členské státy sdělí Komisi znění právních a správních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti tohoto nařízení, do třiceti dnů od jejich přijetí a poprvé do 2. března 2015.
Článek 45
Změna nařízení (ES) č. 561/2006
Nařízení (ES) č. 561/2006 se mění takto:
1)
V článku 3 se vkládá nové písmeno, které zní:
„aa)
vozidly nebo jejich kombinacemi s maximální přípustnou hmotností nepřekračující 7,5 tun, která jsou používána pro přepravu materiálu, zařízení nebo strojů, jež řidič při výkonu svého povolání potřebuje, a která jsou používány pouze na tratích v okruhu do 100 km od místa obvyklého odstavení vozidla a za podmínky, že řízení vozidla nepředstavuje řidičovu hlavní činnost;“.
2)
V článku 13 se odstavec 1 mění takto:
a)
v písmenech d), f) a p) se vzdálenost „50 kilometrů“ nahrazuje vzdáleností „100 kilometry“;
b)
v písmenu d) se první pododstavec nahrazuje tímto:
„d)
vozidly nebo kombinacemi vozidel, jejichž maximální přípustná hmotnost nepřekračuje 7,5 tuny a která používají poskytovatelé všeobecných služeb definovaní v čl. 2 bodě 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby (17) za účelem doručování zásilek v rámci všeobecných služeb.
Článek 46
Přechodná ustanovení
Pokud nebudou prováděcí akty uvedené v tomto nařízení přijaty tak, aby mohly být používány od začátku použitelnosti tohoto nařízení, použijí se i nadále na přechodném základě ustanovení nařízení (EHS) č. 3821/85, včetně jeho přílohy IB, až do dne použitelnosti prováděcích aktů uvedených v tomto nařízení.
Článek 47
Zrušení
Nařízení (EHS) č. 3821/85 se zrušuje. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 48
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
S výhradou přechodných ustanovení v článku 46 se použije ode dne 2. března 2016. Avšak články 24, 34 a 45 se použijí ode dne 2. března 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 4. února 2014.
UREDBA (EU) br. 165/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 4. veljače 2014.
o tahografima u cestovnom prometu, stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3821/85 o tahografu u cestovnom prometu i izmjeni Uredbe (EZ) br. 561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju određenog socijalnog zakonodavstva koje se odnosi na cestovni promet
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 91.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnoga akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Uredba Vijeća (EEZ) br. 3821/85 (3) sadrži odredbe vezane uz izradu, ugradnju, korištenje i ispitivanje tahografa. Uredba je u nekoliko navrata značajno izmijenjena. Kako bi uredba bila jasnija, trebalo bi pojednostaviti i restrukturirati njezine glavne odredbe.
(2)
Iskustvo je pokazalo da je potrebno poboljšati određene tehničke elemente i postupke nadzora kako bi se osigurao uspješan i učinkovit rad sustava tahografa.
(3)
Određena vozila ne podliježu odredbama Uredbe (EZ) br. 561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (4) Radi održanja usklađenosti, trebalo bi biti moguće izuzeti takva vozila iz područja primjene ove Uredbe.
(4)
Tahografe bi trebalo ugraditi u vozila na koja se primjenjuje Uredba (EZ) 561/2006. Određena vozila trebala bi biti isključena iz područja primjene te Uredbe kako bi se uvela određena fleksibilnost, i to za vozila s najvećom dopuštenom masom koja ne prelazi 7,5 tona koja se koriste za prijevoz materijala, opreme ili strojeva koje vozač koristi tijekom svog rada i koja se koriste samo u rasponu od 100 km od baze poduzeća te pod uvjetom da vožnja takvog vozila ne sačinjava glavnu aktivnost vozača. Kako bi se osigurala usklađenost među relevantnim izuzećima određenima u Uredbi (EZ) br. 561/2006 te kako bi se smanjilo administrativno opterećenje prijevoznih poduzeća, a u isto vrijeme poštovali ciljevi te Uredbe, trebalo bi određene dopuštene udaljenosti navedene u njoj izmijeniti.
(5)
Komisija će razmotriti mogućnost produljenja roka valjanosti prilagodnika za vozila M1 i N1 do 2015. te dalje razmotriti mogućnost dugoročnih rješenja za vozila M1 i N1 do 2015.
(6)
Komisija bi trebala razmotriti ugradnju senzora težine u vozila za prijevoz teškog tereta i trebala bi ocijeniti potencijal da senzori težine doprinesu poboljšanoj usklađenosti sa zakonodavstvom o cestovnom prijevozu.
(7)
Korištenje tahografa povezanih s globalnim satelitskim navigacijskim sustavom prikladan je i povoljan način za automatsko bilježenje položaja vozila na određenim mjestima tijekom dnevnog radnog vremena kako bi se olakšao rad službenika za kontrolu i stoga bi se takvo korištenje trebalo biti omogućeno.
(8)
U svojoj presudi u predmetu C-394/92 Michielsen and Geybels Transport Service (5), Sud je definirao pojam „dnevno radno vrijeme” te bi nadzorna tijela trebala tumačiti odredbe ove Uredbe uzimajući u obzir tu definiciju. „Dnevno radno vrijeme” počinje u trenutku kada je vozač uključio tahograf nakon tjednog ili dnevnog razdoblja odmora ili, ako je dnevni odmor razdijeljen u nekoliko razdoblja, nakon razdoblja odmora koje je trajalo najmanje devet sati. To razdoblje završava početkom dnevnoga razdoblja odmora ili, ako je dnevni odmor razdijeljen u nekoliko razdoblja, početkom razdoblja odmora koje traje najmanje devet uzastopnih sati.
(9)
Direktivom 2006/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6) od država članica zahtijeva se da provode minimalan broj provjera na cesti. Daljinska komunikacija između tahografa i nadzornih tijela za potrebe provjera na cesti olakšava provedbu ciljanih provjera na cesti te tako omogućuje smanjenje administrativnoga opterećenja prijevoznih poduzeća prouzročenog nasumičnim provjerama te bi je stoga trebalo uvesti.
(10)
Inteligentni prijevozni sustavi (ITS) učinkoviti su po pitanju izazova s kojima je suočena europska prometna politika, poput povećanja cestovnog prometa i zagušenosti prometa ili povećanja potrošnje energije. Stoga bi tahografi trebali imati standardizirana sučelja kako bi se osigurala njihova interoperabilnost s aplikacijama ITS-a.
(11)
Potrebno je dati prednost razvoju aplikacija koje pomažu vozačima u tumačenju podataka zabilježenih tahografom kako bi mogli biti usklađeni sa socijalnim zakonodavstvom.
(12)
Sigurnost tahografa i njegovog sustava od ključne je važnosti kako bi se osiguralo generiranje pouzdanih podataka. Stoga bi proizvođači trebali osmišljavati, ispitivati i neprestano pregledavati tahograf tijekom njegova životna ciklusa u svrhu sprječavanja, otkrivanja i ublažavanja sigurnosnih ranjivosti.
(13)
Terenska ispitivanja tahografa koji još nije homologiran omogućuju testiranje uređaja u stvarnim situacijama prije negoli se započne s njegovim korištenjem. Time se omogućuju brža poboljšanja uređaja. Stoga bi trebalo dozvoliti provođenje terenskih ispitivanja, pod uvjetom da se sudjelovanje u takvim ispitivanjima te usklađenost s Uredbom (EZ) br. 561/2006 učinkovito prati i nadzire.
(14)
Uzimajući u obzir važnost održavanja najveće moguće razine sigurnosti, sigurnosne potvrde treba izdati certifikacijsko tijelo koje je odobrio Upravljački odbor u okviru „Sporazuma o uzajamnom priznavanju potvrda o evaluaciji sigurnosti informacijske tehnologije” Skupine viših dužnosnika za sigurnost informacijskih sustava (SOG-IS, eng. European Senior Official Group on Information Security).
U kontekstu međunarodnih odnosa s trećim zemljama, Komisija ne bi trebala odobriti certifikacijsko tijelo za potrebe ove uredbe osim ako to tijelo pruži uvjete za evaluaciju sigurnosti istovjetne onima koji su predviđeni Sporazumom o uzajamnom priznavanju. U tom smislu trebalo bi se osloniti na savjet upravljačkog odbora.
(15)
Pitanje instalatera i radionica od velike je važnosti za sigurnost tahografa. Stoga je potrebno propisati određene minimalne zahtjeve za njihovu pouzdanost, odobravanje, i provjere. Nadalje, države članice trebaju poduzeti odgovarajuće mjere kako bi se spriječio sukob interesa između instalatera ili radionica i prijevoznih poduzeća. Ova Uredba ne sprječava države članice u osiguravanju njihova odobravanja, nadziranja i certificiranja kako je određeno u ovoj Uredbi korištenjem postupaka propisanih u Uredbi (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (7), pod uvjetom da su ispunjeni minimalni uvjeti određeni u ovoj Uredbi.
(16)
Kako bi se osigurali učinkovitiji pregled i provjera kartica vozača te kako bi se olakšali zadaci službenika za kontrolu, trebalo bi uspostaviti nacionalne elektroničke evidencije te omogućiti međusobno povezivanje tih evidencija.
(17)
Pri provjeri autentičnosti kartica vozača države članice trebale bi koristiti postupke navedene u Preporuci Komisije 2010/19/EU (8).
(18)
Trebalo bi razmotriti posebne slučajeve u kojima bi država članica trebala biti u mogućnosti izdati privremenu, neobnovljivu karticu vozača vozačima koji nemaju uobičajeno boravište u državi članici ili zemlji koja je stranka Europskog sporazuma koji se odnosi na rad posada vozila koje sudjeluju u međunarodnom cestovnom prometu od 1. srpnja 1970. (Sporazum AETR). U tim slučajevima države članice trebaju u potpunosti primjenjivati relevantne odredbe ove Uredbe.
(19)
Dodatno, trebalo bi omogućiti državi članici izdavanje kartica vozača vozačima s boravištem na području te države članice čak ako se Ugovori ne primjenjuju u nekim dijelovima te države članice. U tim slučajevima države članice trebaju u potpunosti primjenjivati relevantne odredbe ove Uredbe.
(20)
Službenici za kontrolu neprestano su izloženi novim izazovima zbog uvođenja izmjena na tahografu i novih manipulativnih tehnika. Kako bi se osigurala učinkovitija provjera te unaprijedilo usklađivanje pristupa provjere diljem Unije, trebalo bi usvojiti zajedničku metodologiju za početno i trajno osposobljavanje službenika za kontrolu.
(21)
Bilježenje podataka putem tahografa, kao i tehnologije u razvoju za bilježenje podataka o položaju, daljinska komunikacija i povezanost s inteligentnim prijevoznim sustavima obuhvaćaju obradu osobnih podataka. Stoga bi se trebala primjenjivati relevantna pravila Unije, osobito ona utvrđena u Direktivi 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (9) te Uredba 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10).
(22)
Kako bi se omogućilo pošteno tržišno natjecanje u razvoju aplikacija povezanih s tahografom, prava intelektualnog vlasništva i patenti povezani s prijenosom podataka u tahograf ili iz njega trebali bi biti besplatno dostupni svima.
(23)
Gdje je primjenjivo, podaci razmijenjeni tijekom komunikacije s nadzornim tijelima u državama članicama trebali bi biti u skladu je s relevantnim međunarodnim normama, poput skupa normi vezanih uz komunikacijski sustav kratkog dometa putem satelita koje je uspostavio Europski odbor za normizaciju.
(24)
Kako bi se osiguralo pošteno tržišno natjecanje na tržištu međunarodnog cestovnog prometa te poslao jasan signal vozačima i prijevoznim poduzećima, države članice trebale bi odrediti, u skladu s kategorijama kršenja određenima u Direktivi 2006/22/EZ, učinkovite, proporcionalne, odvraćajuće i nediskriminirajuće kazne, ne dovodeći u pitanje načelo supsidijarnosti.
(25)
Države članice trebale bi osigurati da se odabir vozila za pregled provodi bez diskriminacije na temelju nacionalnosti vozača ili države registracije ili stavljanja u pogon komercijalnog vozila.
(26)
U interesu jasne, učinkovite, razmjerne i jedinstvene provedbe socijalnih pravila u cestovnom prometu, nadležna tijela država članica trebala bi pravila primjenjivati na jedinstven način.
(27)
Svaka država članica trebala bi obavijestiti Komisiju o svim otkrićima do kojih dođe u pogledu dostupnosti prijevarnih uređaja ili instalacija za manipuliranje tahografom, uključujući i one koje su ponuđene putem interneta, a Komisija bi trebala o tim otkrićima obavijestiti sve ostale države članice.
(28)
Komisija bi trebala nastaviti pružanjem usluge pomoći putem interneta koja omogućuje vozačima, prijevoznim poduzećima, nadzornim tijelima i ovlaštenim instalaterima, radionicama ili proizvođačima vozila da postave pitanja u vezi s digitalnim tahografom, uključujući nove vrste manipuliranja i prevara.
(29)
Prilagodbom Sporazuma AETR, korištenje digitalnog tahografa postalo je obvezno u slučaju vozila registriranih u trećim zemljama koje su potpisnice Sporazuma AETR. Budući da izmjene tahografa uvedene ovom Uredbom izravno utječu na te zemlje, one bi trebale sudjelovati u dijalogu o tehničkim pitanjima, uključujući pitanja u vezi sa sustavom za razmjenu informacija o karticama vozača i karticama radionice. Stoga je potrebno uspostaviti Forum o tahografu.
(30)
Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu ove Uredbe, Komisija bi trebala imati provedbene ovlasti u pogledu zahtjeva, funkcija prikaza i upozorenja i homologacije tahografâ, kao i detaljnih odredaba za pametne tahografe; postupaka koje je potrebno slijediti pri provođenju terenskih ispitivanja te obrazaca koje je potrebno koristiti za praćenje tih terenskih ispitivanja; standardnog obrasca za pisanu izjavu o razlozima za uklanjanje pečata; zajedničkih postupaka i specifikacija potrebnih za međupovezanost elektroničkih evidencija; i metodologije koja navodi sadržaj početnog i trajnog osposobljavanja službenika za kontrolu. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (11).
(31)
Provedbeni akti doneseni u svrhu ove uredbe, koji će zamijeniti odredbe u Prilogu I.B Uredbi (EEZ) br. 3821/85 i druge provedbene mjere trebale bi biti uspostavljene do 2. ožujka 2016. Međutim, ako iz nekog razloga ti provedbeni akti ne budu pravovremeno doneseni, prijelazne mjere trebale bi osigurati potreban kontinuitet.
(32)
Provedbene akte iz ove Uredbe Komisija ne bi smjela donijeti ako odbor iz ove Uredbe ne dostavi mišljenje o nacrtu provedbenog akta koji je predložila Komisija.
(33)
U okviru primjene Sporazuma AETR, upućivanja na Uredbu 3821/85 trebaju se tumačiti kao upućivanja na ovu Uredbu. Unija očekuje da će u Ekonomskoj komisiji za Europu Ujedinjenih Naroda biti poduzeti odgovarajući koraci kako bi se osigurala potrebna usklađenost između ove Uredbe i Sporazuma AETR.
(34)
Europski nadzornik za zaštitu podataka je savjetovan u skladu s člankom 28. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (12) te je donio mišljenje 5. listopada 2011. (13).
(35)
Uredbu (EEZ) br 3821/85 trebalo bi stoga staviti izvan snage,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
NAČELA, PODRUČJE PRIMJENE I ZAHTJEVI
Članak 1.
Predmet i načela
1. Ovom se Uredbom utvrđuju obveze i zahtjevi vezani uz izradu, ugradnju, uporabu, ispitivanje i provjeru tahografa koji se koriste u cestovnom prometu radi provjere usklađenosti s Uredbom (EZ) br. 561/2006, Uredbom 2002/15/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (14) i Uredbom Vijeća 92/6/EEZ (15).
Tahografi moraju po pitanju svoje izrade, ugradnje, uporabe i ispitivanja biti u skladu sa zahtjevima ove Uredbe.
2. Ova Uredba određuje uvjete i zahtjeve prema kojima se informacije i podaci, osim osobnih podataka, koje zabilježe i pohrane tahografi mogu koristiti za druge svrhe osim provjere usklađenosti s aktima iz stavka 1.
Članak 2.
Definicije
1. Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se definicije iz članka 4. Uredbe (EZ) br. 561/2006.
2. Uz definicije iz stavka 1., za potrebe ove Uredbe primjenjuju se slijedeće definicije:
(a)
„tahograf” ili „uređaj za bilježenje podataka” znači uređaj koji se ugrađuje u cestovna vozila u svrhu prikaza, bilježenja, ispisa, pohrane i automatskog ili poluautomatskog generiranja detalja o kretanju tih vozila, uključujući brzinu tih vozila, u skladu s člankom 4. stavkom 3. kao i detalje o određenim razdobljima aktivnosti njihovih vozača;
(b)
„jedinica u vozilu” znači tahograf bez senzora kretanja i kablova za spajanje senzora kretanja. Jedinica u vozilu može biti jedna jedinica ili više jedinica raspoređenih u vozilu, pod uvjetom da je zajamčena usklađenost sa sigurnosnim zahtjevima iz ove Uredbe; jedinica u vozilu uključuje, između ostalog, jedinicu za obradu, memoriju podataka, funkciju mjerenja vremena, dva uređaja sa sučeljem za pametne kartice za vozača i suvozača, pisač, zaslon, priključne uređaje i mogućnosti unošenja podataka korisnika;
(c)
„senzor kretanja” znači dio tahografa na kojem se prikazuje signalna oznaka brzine vozila i/ili duljine prijeđenoga puta vozila;
(d)
„tahografska kartica” znači pametna kartica koja se koristi u kombinaciji s tahografom, a pomoću koje tahograf prepoznaje ulogu držatelja kartice te koja omogućuje prijenos i pohranu podataka;
(e)
„tahografski listić” znači listić za zapisivanje i pohranjivanje zabilježenih podataka koji se umeće u analogni tahograf i na koji pisaljka analognog tahografa neprekidno zapisuje podatke koje treba zabilježiti;
(f)
„kartica vozača” znači tahografska kartica koju ovlaštena tijela u državi članici izdaju pojedinom vozaču, a koja služi za identifikaciju vozača te omogućuje pohranu podataka o aktivnosti vozača;
(g)
„analogni tahograf” znači tahograf koji se koristi u kombinaciji s tahografskim listićem u skladu s ovom Uredbom;
(h)
„digitalni tahograf” znači tahograf koji se koristi u kombinaciji s tahografskom karticom u skladu s ovom Uredbom;
(i)
„kontrolna kartica” znači tahografska kartica koju ovlaštena tijela u državi članici izdaju nacionalnom nadležnom nadzornom tijelu, a koja služi za identifikaciju nadzornoga tijela i moguće službenika za kontrolu te koja omogućuje pristup podacima pohranjenima u memoriji podataka, kartici vozača ili prema potrebi karticama radionice, u svrhu njihova čitanja, ispisivanja i/ili preuzimanja;
(j)
„kartica poduzeća” znači tahografska kartica koju ovlaštena tijela u državi članici izdaju prijevoznome poduzeću koje upravlja vozilima u koja je ugrađen tahograf, a koja služi za identifikaciju prijevoznoga poduzeća te omogućuje prikazivanje, preuzimanje i ispisivanje podataka pohranjenih u tahografu koje je prijevozno poduzeće zaključalo;
(k)
„kartica radionice” znači tahografska kartica koju su ovlaštena tijela u državi članici izdala ovlaštenom osoblju proizvođača tahografa, instalatera, proizvođača vozila ili radionice koje je država članica odobrila, a koja služi za identifikaciju posjednika kartice te omogućuje ispitivanje, kalibraciju i aktiviranje tahografa i/ili preuzimanje iz njih;
(l)
„aktiviranje” znači faza u kojoj je tahograf u potpunosti operativan i provodi sve funkcije, uključujući sigurnosne funkcije kroz upotrebu kartice radionice;
(m)
„kalibracija” digitalnog tahografa znači ažuriranje ili potvrdu parametara vozila, uključujući identifikaciju i karakteristike vozila, koji se trebaju sačuvati u memoriji podataka korištenjem kartice radionice;
(n)
„preuzimanje” iz digitalnog tahografa znači kopiranje, zajedno s digitalnim potpisom, dijela ili čitavog skupa datoteka podataka zabilježenih u memoriji podataka jedinice u vozilu ili u memoriji tahografske kartice pod uvjetom da taj proces ne mijenja niti briše pohranjene podatke;
(o)
„događaj” znači neuobičajeno djelovanje koje otkrije digitalni tahograf, a koje može biti rezultat pokušaja prijevare;
(p)
„kvar” znači neuobičajeno djelovanje koje otkrije digitalni tahograf, a koje može biti rezultat nepravilnosti ili greške na uređaju;
(q)
„ugradnja” znači postavljanje tahografa u vozilo;
(r)
„nevažeća kartica” znači kartica za koju se otkrije da je neispravna ili čija početna provjera autentičnosti nije uspjela ili čiji datum početka važenja još nije dosegnut ili čiji je datum isteka prošao;
(s)
„periodični pregled” znači skup operacija koje se vrše za provjeru radi li tahograf pravilno, odgovaraju li njegove postavke parametrima vozila i jesu li uređaji za manipulaciju spojeni na tahograf;
(t)
„popravak” znači bilo kakav popravak senzora za kretanje ili jedinice u vozilu koji zahtijeva isključivanje s napajanja ili isključivanje s drugih sastavnih dijelova tahografa ili otvaranje senzora za kretanje ili jedinice u vozilu;
(u)
„homologacija” znači proces certificiranja, od strane države članice, u skladu s člankom 13., da tahograf, njegovi relevantni sastavni dijelovi ili tahografska kartica koji će se staviti na tržište ispunjavaju zahtjeve ove Uredbe;
(v)
„interoperabilnost” znači kapacitet sustava i temeljnih poslovnih procesa za razmjenu podataka i dijeljenje informacija;
(w)
„sučelje” znači mogućnost među sustavima koja pruža medije kroz koje mogu kontaktirati i biti međusobno povezani;
(x)
„izmjereno vrijeme” znači trajni digitalni zapis koordiniranog univerzalnog datuma i vremena (UTC);
(y)
„prilagodba vremena” znači automatska prilagodba aktualnog vremena u redovnim intervalima i s maksimalnim odstupanjem od jedne minute ili prilagodba koja se provodi tijekom kalibracije;
(z)
„otvorena norma” znači norma određena u dokumentu o specifikaciji normi koji je dostupan besplatno ili uz nominalnu naplatu, a koji se može kopirati, dijeliti ili koristiti bez naknade ili uz nominalnu naknadu.
Članak 3.
Područje primjene
1. Tahografi se ugrađuju i koriste u vozilima registriranima u državi članici koja služe za cestovni prijevoz putnika ili dobara i na koje se primjenjuje Uredba (EZ) br. 561/2006.
2. Države članice mogu izuzeti od primjene ove Uredbe vozila navedena u članku 13. stavcima 1. i 3. Uredbe (EZ) br. 561/2006.
3. Države članice mogu izuzeti od primjene ove Uredbe vozila koja se koriste za djelatnosti prijevoza za koje je odobreno izuzeće u skladu s člankom 14. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 561/2006.
Države članice mogu izuzeti od primjene ove Uredbe vozila koja se koriste za djelatnosti prijevoza za koje je odobreno izuzeće u skladu s člankom 14. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 561/2006. Države članice moraju o tome odmah obavijestiti Komisiju.
4. Petnaest godina nakon što su novoregistrirana vozila dužna imati tahograf kako je određeno člancima 8., 9. i 10. ove Uredbe, vozilima koja prometuju u državi članici koja nije država članica njihove registracije mora se ugraditi takav tahograf.
5. U slučaju nacionalnoga prijevoza države članice mogu zahtijevati ugradnju i uporabu tahografa u skladu s ovom Uredbom u svakom vozilu za koje se njihova ugradnja i uporaba tahografa ne zahtijeva u stavku 1.
Članak 4.
Zahtjevi i podaci koji treba bilježiti
1. Tahografi, isključujući vanjske sastavne dijelove, tahografske kartice i tahografski listići moraju ispunjavati stroge tehničke i ostale zahtjeve kako bi se omogućila ispravna provedba ove Uredbe.
2. Tahografi i tahografske kartice moraju ispunjavati sljedeće zahtjeve.
Oni moraju:
-
bilježiti podatke povezane s vozačem, aktivnosti vozača i vozilom koji moraju biti točni i pouzdani,
-
biti sigurni, posebice jamčiti integritet i porijeklo izvora podataka koje su zabilježile jedinice u vozilu i senzori kretanja ili koji su iz njih preuzeti,
-
biti interoperabilni, između različitih generacija jedinica u vozilu i tahografskih kartica,
-
omogućavati učinkovitu provjeru usklađenosti s ovom Uredbom i drugim primjenjivim pravnim aktima,
-
biti jednostavni za korištenje.
3. Digitalni tahografi bilježe sljedeće podatke:
(a)
prijeđeni put i brzinu vozila;
(b)
izmjereno vrijeme;
(c)
položaje kako je navedeno u članku 8. stavku 1.;
(d)
identitet vozača;
(e)
aktivnost vozača;
(f)
podatke o kontroli, kalibraciji i popravku tahografa, uključujući identifikaciju radionice;
(g)
događaje i kvarove.
4. Analogni tahografi bilježe barem podatke iz stavka 3. točaka (a), (b) i (e).
5. Pristup podacima pohranjenima u tahografu i tahografskoj kartici može se odobrit u bilo kojem trenutku:
(a)
nadležnim nadzornim tijelima;
(b)
relevantnom prijevoznom poduzeću tako da može biti usklađeno s pravnim obvezama, posebice kako je navedeno u člancima 32. i 33.
6. Preuzimanje podataka vrši se uz minimalnu odgodu za prijevozna poduzeća ili vozače.
7. Podaci koje zabilježi tahograf koji se mogu prenositi u i iz tahografa bežično ili elektroničkim putem, moraju biti u obliku javno dostupnih protokola kako je definirano u otvorenim normama.
8. Kako bi se osiguralo da su tahograf i tahografske kartice usklađeni s načelima i uvjetima ove Uredbe, a naročito u ovog članka, Komisija provedbenim aktima donosi detaljne odredbe potrebne za jedinstvenu provedbu ovog članka, posebice odredbe koje osiguravaju tehnički način ispunjenja tih zahtjeva. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 42. stavka 3.
9. Detaljne odredbe iz stavka 8., prema potrebi, temelje se na normama i jamče interoperabilnost i kompatibilnost između raznih generacija jedinica u vozilu i svih tahografskih kartica.
Članak 5.
Funkcije digitalnog tahografa
Digitalni tahograf osigurava sljedeće funkcije:
-
mjerenje brzine i prijeđenog puta,
-
praćenje aktivnosti vozača i statusa vožnje,
-
praćenje umetanja i uklanjanja tahografskih kartica,
-
bilježenje ručnih unosa vozača,
-
kalibraciju,
-
automatsko bilježenje položaja kako je navedeno u članku 8. stavku 1.,
-
praćenje aktivnosti nadzora,
-
otkrivanje i bilježenje događaja i kvarova,
-
čitanje iz memorije podataka, bilježenje i pohrana u memoriji podataka,
-
čitanje s tahografskih kartica te bilježenje i pohrana na tahografske kartice,
-
prikaz, upozoravanje, ispis i preuzimanje podataka na vanjske uređaje,
-
prilagodbu i mjerenje vremena,
-
daljinsku komunikaciju,
-
upravljanje zaključavanjem poduzeća,
-
ugrađena ispitivanja i samoispitivanja.
Članak 6.
Prikaz i upozoravanje
1. Informacije sadržane u digitalnom tahografu i tahografskoj kartici povezane s aktivnostima vozila te s vozačem i suvozačem prikazuju se na jasan, nedvosmislen i ergonomski način.
2. Prikazuju se sljedeće informacije:
(a)
vrijeme;
(b)
način rada;
(c)
aktivnost vozača:
-
ako je trenutačna aktivnost vožnja, vozačevo trenutačno neprekidno vrijeme vožnje i kumulativno vrijeme stanki,
-
ako je trenutačna aktivnost dostupnost/drugi posao/odmor ili stanka, trenutačno trajanje te aktivnosti (od kad je odabrana) i trenutačno kumulativno vrijeme stanki;
(d)
podaci povezani s upozorenjima;
(e)
podaci povezani s pristupom izborniku.
Mogu se prikazati dodatne informacije pod uvjetom da se jasno mogu razlikovati od informacija zatraženih u ovom stavku.
3. Digitalni tahograf upozorava vozače kad otkrije neki događaj i/ili kvar te prije i u vrijeme prekoračenja maksimalnog dopuštenog neprekidnog vremena vožnje kako bi se poboljšala usklađenost s relevantnim zakonodavstvom.
4. Upozorenja su vizualna, a mogu biti i zvučna. Upozorenja traju najmanje 30 sekundi, osim ako ih korisnik potvrdi na način da pritisne bilo koju tipku na tahografu. Razlog upozorenja prikazuje se i ostaje vidljiv sve dok ga korisnik potvrdi na način da upotrijebi posebnu tipku ili naredbu na tahografu.
5. Kako bi se osiguralo da su tahografi usklađeni sa zahtjevima ovog članka u odnosu na prikaz i upozorenja, Komisija provedbenim aktima donosi detaljne odredbe potrebne za jedinstvenu provedbu ovog članka. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 42. stavka 3.
Članak 7.
Zaštita podataka
1. Države članice dužne su osigurati da se obrada osobnih podataka u kontekstu ove Uredbe vrši isključivo za potrebe provjere usklađenosti s ovom Uredbom i Uredbom (EZ) br. 561/2006, u skladu s direktivama 95/46/EZ i 2002/58/EZ te pod nadzorom nadzornog tijela države članice iz članka 28. Direktive 95/46/EZ.
2. Države članice posebice moraju osigurati da su osobni podaci zaštićeni od korištenja koja nisu povezana s praćenjem ove Uredbe i Uredbe (EZ) br. 561/2006, u skladu sa stavkom 1. u pogledu:
-
korištenja globalnog navigacijskog satelitskog sustava (GNSS) za bilježenje podataka o položaju iz članka 8.,
-
korištenja daljinske komunikacije za potrebe vršenja provjere iz članka 9.,
-
korištenja tahografa sa sučeljem iz članka 10.,
-
elektroničke razmjene podataka na karticama vozača kako je navedeno u članku 31., a posebno prekogranične razmjene takvih podataka s trećim zemljama,
-
evidencije koju provode prijevozna poduzeća u skladu s člankom 33.
3. Digitalni tahografi osmišljeni su na način da osiguravaju zaštitu privatnosti. Obrađuju se isključivo oni podaci potrebni za ispunjenje svrha ove Uredbe.
4. Vlasnici vozila, prijevozna poduzeća i sva druga tijela dužni su poštovati, ako je to potrebno, relevantne odredbe o zaštiti osobnih podataka.
POGLAVLJE II.
PAMETNI TAHOGRAF
Članak 8.
Bilježenje položaja vozila na određenim mjestima tijekom dnevnog radnog vremena
1. Kako bi se olakšala potvrda usklađenosti s relevantnim zakonodavstvom, položaj vozila bilježi se automatski na sljedećim mjestima ili u točki koja je najbliža takvim mjestima gdje je dostupan satelitski signal:
-
početno mjesto dnevnog radnog vremena,
-
svaka tri sata akumuliranog vremena vožnje,
-
završno mjesto dnevnog radnog vremena.
Radi toga se u vozila koja su prvi put registrirana 36 mjeseci nakon stupanja na snagu detaljnih odredbi iz članka 11. ugrađuje tahograf koji je povezan s uslugom pozicioniranja na temelju satelitskog navigacijskog sustava.
2. U pogledu povezivanja tahografa s uslugom pozicioniranja na temelju satelitskog navigacijskog sustava iz stavka 1. koriste se samo veze usluge koje koriste uslugu pozicioniranja bez naknade. U tahograf se trajno ne pohranjuju nikakvi podaci o položaju osim onih izraženih u, ako je to moguće, zemljopisnim koordinatama kojima se određuju položaji iz stavka 1. Podaci o položaju koji se moraju privremeno pohraniti kako bi se omogućilo automatsko bilježenje točaka navedenih u stavku 1. ili kako bi se potkrijepio senzor kretanja ne smiju biti dostupni korisnicima i automatski se brišu nakon što više nisu potrebni u te svrhe.
Članak 9.
Daljinsko rano otkrivanje moguće manipulacije ili zloupotrebe
1. Kako bi se olakšale ciljane provjere na cesti koje provode nadležna nadzorna tijela, moguća je komunikacija između tahografa instaliranih u vozilima koja su prvi put registrirana 36 mjeseci nakon stupanja na snagu detaljnih odredaba iz članka 11. i tih nadležnih tijela dok je vozilo u pokretu.
2. Petnaest godina nakon što novoregistrirana vozila moraju imati tahograf kako je određeno u ovom članku i člancima 8. i 10., države članice moraju u odgovarajućoj mjeri opremiti svoja nadzorna tijela opremom za daljinsko rano otkrivanje potrebnom kako bi se omogućila komunikacija podataka navedena u ovom članku, uzimajući u obzir njihove posebne zahtjeve i strategije za provedbu. Do tada države članice mogu odlučiti hoće li opremiti svoja nadzorna tijela opremom za takvo daljinsko rano otkrivanje.
3. Komunikacija s tahografom iz stavka 1. uspostavlja se samo ako je za to primljen zahtjev s uređaja nadzornih tijela. Komunikacija je zaštićena kako bi se osigurala nepovredivost podataka i autentifikacija uređaja za bilježenje podataka i provjeru. Pristup razmijenjenim podacima omogućen je isključivo nadzornim tijelima ovlaštenima za provjeru kršenja Uredbe (EZ) br. 561/2006 i ove Uredbe te radionicama u mjeri potrebnoj da bi se utvrdio ispravan rad tahografa.
4. Podaci razmijenjeni komunikacijom ograničeni su isključivo na podatke potrebne za ciljanu provjeru vozila na cesti za koje se sumnja da sadrže tahografe kojima se manipuliralo ili koji su zloupotrebljeni. Ti podaci vezani su uz sljedeće događaje ili podatke koje je tahograf zabilježio:
-
najnoviji pokušaj povrede sigurnosti,
-
najdulji prekid u napajanju,
-
kvar senzora,
-
greška u podacima o kretanju,
-
konflikt u kretanju vozila,
-
vožnja bez valjane kartice,
-
umetanje kartice tijekom vožnje,
-
podaci o prilagodbi vremena,
-
podaci o kalibraciji, uključujući datume dvije posljednje kalibracije,
-
registarski broj vozila,
-
brzina koju je tahograf zabilježio.
5. Razmijenjeni podaci koriste se isključivo za provjeru usklađenosti s ovom Uredbom. Podaci se ne prenose drugim tijelima osim tijelima koja provjeravaju razdoblja vožnje i razdoblja odmora i pravosudnim tijelima u okviru sudskog postupka koji je u tijeku.
6. Nadzorna tijela mogu pohranjivati podatke samo dok traju provjere na cesti. Podaci se brišu najkasnije tri sata nakon njihove razmjene osim ako podaci upućuju na moguću manipulaciju ili zloupotrebu tahografa. Proslijeđeni se podaci brišu ako, tijekom provjere na cesti koja neposredno slijedi, manipulacija ili zloupotreba nisu potvrđene.
7. Prijevozna poduzeća koja upravljaju vozilima dužna su obavijestiti vozače o mogućnosti daljinske komunikacije u svrhu ranog otkrivanja mogućeg manipuliranja ili zloupotrebe tahografa.
8. Ni u kojem slučaju daljinska komunikacija ranog otkrivanja kako je opisana u ovom članku ne vodi do automatskih globa ili kazni za vozača ili prijevozno poduzeće. Nadležno nadzorno tijelo, na temelju razmijenjenih podataka, može izvršiti provjeru vozila i tahografa. Rezultat daljinske komunikacije ne sprječava nadzorna tijela da vrše nasumične provjere na cesti na temelju sustava klasifikacije rizika iz članka 9. Direktive 2006/22/EZ.
Članak 10.
Povezanost s inteligentnim prijevoznim sustavima
Tahografi u vozilima koja su prvi put registrirana 36 mjeseci nakon stupanja na snagu detaljnih odredaba iz članka 11. mogu biti opremljeni standardiziranim sučeljima putem kojih podatke koje je tahograf zabilježio ili generirao može na operativan način koristiti vanjski uređaj, ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
sučelje ne utječe na ispravnost i nepovredivost podataka koje je tahograf zabilježio;
(b)
sučelje je usklađeno s detaljnim odredbama iz članka 11.;
(c)
vanjski uređaj povezan sa sučeljem ima pristup osobnim podacima, uključujući podatke o zemljopisnom položaju, samo nakon prethodnog odobrenja vozača na kojeg se podaci odnose.
Članak 11.
Detaljne odredbe za pametni tahograf
Kako bi se osiguralo da je pametni tahograf usklađen s načelima i zahtjevima određenima u ovoj Uredbi, Komisija provedbenim aktima donosi detaljne odredbe potrebne za jedinstvenu provedbu članaka 8., 9. i 10., isključujući one odredbe kojima bi se omogućilo da tahograf bilježi dodatne podatke. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 42. stavka 3.
Detaljne odredbe navedene u prvom stavku:
(a)
u odnosu na izvođenje funkcija pametnog tahografa kako su navedene u ovom poglavlju uključuju potrebne zahtjeve kako bi se zajamčila sigurnost, točnost i pouzdanost podataka kako u tahograf dolaze putem usluge satelitskog pozicioniranja i tehnologije za daljinsku komunikaciju iz članaka 8. i 9.;
(b)
navode razne uvjete i zahtjeve za uslugu satelitskog pozicioniranja i tehnologiju za daljinsku komunikaciju iz članaka 8. i 9. da budu izvan tahografa ili ugrađeni u njega, te, ako su izvan njega, navode uvjete za korištenje signala satelitskog pozicioniranja kao drugog senzora kretanja;
(c)
navode potrebne norme za sučelje iz članka 10. Takve norme mogu uključivati odredbu o distribuciji prava pristupa za vozače, radionice i prijevozna poduzeća te kontrolne uloge za podatke koje bilježi tahograf, a koje se kontrolne uloge temelje na mehanizmu provjere autentičnosti/ovlaštenja definiranom za sučelja, poput certifikata za svaku razinu pristupa, podložno tehničkoj izvedivosti.
POGLAVLJE III.
HOMOLOGACIJA
Članak 12.
Primjene
1. Proizvođači ili njihovi zastupnici podnose zahtjev za homologacijom jedinice u vozilu, senzora kretanja, uzorka tahografskog listića ili tahografske kartice tijelima za homologaciju koja je za to ovlastila svaka država članica.
2. Države članice obavješćuju Komisiju do 2. ožujka 2015. o nazivu i kontaktnim podacima ovlaštenih tijela iz stavka 1. i prema potrebi nakon toga osiguravaju ažuriranja prema potrebi. Komisija na svojoj internetskoj stranici objavljuje popis ovlaštenih tijela za homologaciju i održava taj popis ažuriranim.
3. Zahtjevu za homologacijom potrebno je priložiti odgovarajuće specifikacije, uključujući potrebne podatke vezane uz pečate te certifikate o sigurnosti, ispravnosti i interoperabilnosti. Certifikat o sigurnosti izdaje ovlašteno certifikacijsko tijelo koje je odredila Komisija.
Certifikate o ispravnosti izdaje proizvođaču tijelo za homologaciju.
Certifikat o interoperabilnosti izdaje jedinstveni laboratorij pod ovlašću i odgovornosti Komisije.
4. U pogledu tahografa, njegovih relevantnih sastavnih dijelova i tahografskih kartica:
(a)
potvrda o sigurnosti potvrđuje sljedeće za jedinicu u vozilu, tahografske kartice, senzor za kretanje i vezu s GNSS prijemnikom kad GNSS nije ugrađen u jedinice u vozilu:
i.
usklađenost sa sigurnosnim ciljevima;
ii.
ispunjenje sljedećih sigurnosnih funkcija: identifikacije i provjere autentičnosti, ovlaštenja, povjerljivosti, odgovornosti, integriteta, revizije, točnosti i pouzdanosti usluge;
(b)
funkcionalni certifikat potvrđuje da ispitana stavka ispunjava odgovarajuće zahtjeve u smislu obavljanja funkcija, ekoloških karakteristika, karakteristika elektromagnetske kompatibilnosti, usklađenosti s fizičkim zahtjevima i usklađenosti s drugim normama koje se primjenjuju;
(c)
certifikat o interoperabilnosti potvrđuje da je ispitana stavka u potpunosti interoperabilna s potrebnim modelima tahografa ili tahografskih kartica.
5. O svakoj izmjeni u softveru ili hardveru tahografa ili u naravi materijala upotrijebljenih u njegovoj proizvodnji mora se, prije nego što se primijeni, obavijestiti nadležno tijelo koje je odobrilo homologaciju za uređaj. To tijelo proizvođaču potvrđuje produljenje homologacije ili može zahtijevati ažuriranje ili potvrdu o relevantnim certifikatima - funkcionalnim, sigurnosnim i/ili certifikatima o interoperabilnosti.
6. Za svaki tip jedinice u vozilu, senzora kretanja, uzorka tahografskog listića ili tahografske kartice može se podnijeti zahtjev samo jednoj državi članici.
7. Komisija provedbenim aktima donosi detaljne odredbe potrebne za jedinstvenu provedbu ovog članka. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 42. stavka 3.
Članak 13.
Odobravanje homologacije
Država članica izdaje homologaciju za bilo koji tip jedinice u vozilu, senzora kretanja, uzorka tahografskog listića ili tahografske kartice usklađen sa zahtjevima propisanima u člancima 4. i 11., pod uvjetom da država članica može provjeriti jesu li proizvedeni modeli usklađeni s homologiranim tipom.
Za sve preinake ili dodatke homologiranom uzorku potrebno je pribaviti dodatnu homologaciju od države članice koja je odobrila prvotnu homologaciju.
Članak 14.
Oznaka homologacije
Države članice izdaju podnositelju zahtjeva oznaku EU homologacije, koja je u skladu s prethodno ustanovljenim modelom, za svaki tip jedinice u vozilu, senzora kretanja, uzorka tahografskog listića ili tahografske kartice koji su države članice odobrile u skladu s člankom 13. i Prilogom II. Takve modele donosi Komisija provedbenim aktima u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 42. stavka 3.
Članak 15.
Odobrenje ili odbijanje
Nadležna tijela u državama članicama kojima su podneseni zahtjevi za homologacijom moraju za svaki tip jedinice u vozilu, senzora kretanja, uzorka tahografskog listića ili tahografske kartice koji su odobrila u roku od mjesec dana poslati tijelima u ostalim državama članicama kopiju potvrde o homologaciji i kopije relevantnih specifikacija, uključujući one koje se odnose na pečate. Ako nadležna tijela ne odobre zahtjev za homologacijom, dužna su obavijestiti tijela u drugim državama članicama da je zahtjev odbijen te navesti razloge za svoju odluku.
Članak 16.
Usklađenost uređaja s homologacijom
1. Ako država članica koja je izdala homologaciju u skladu s člankom 13. ustanovi da određene jedinice u vozilu, senzori kretanja, tahografski listići ili tahografske kartice imaju oznaku homologacije koju je ta država članica izdala, a nisu u skladu s tipom koji je homologiran, ona poduzima potrebne mjere kako bi osigurala da su proizvedeni modeli usklađeni s homologiranim tipom. Ako je potrebno, poduzete mjere mogu uključivati i poništavanje homologacije.
2. Država članica koja je izdala homologaciju poništava to odobrenje ako homologirana jedinica u vozilu, senzor kretanja, tahografski listić ili tahografska kartica nisu u skladu s ovom Uredbom ili ako se tijekom njihova korištenja ustanovi neispravan rad koji ih čini neprikladnima za uporabu kojoj su namijenjeni.
3. Ako država članica koja je izdala homologaciju primi od druge države članice obavijest o jednom od slučajeva iz stavaka 1. ili 2., ona nakon savjetovanja s državom članicom koja je poslala obavijest poduzima korake utvrđene u tim stavcima, u skladu sa stavkom 5.
4. Država članica koja utvrdi da je došlo do jednog od slučajeva iz stavka 2. može do daljnjeg zabraniti prodaju i korištenje dotične jedinice u vozilu, senzora kretanja, tahografskog listića ili tahografske kartice. Isto vrijedi i za slučajeve iz stavka 1. vezane uz jedinice u vozilu, senzore kretanja, tahografske listiće ili tahografske kartice koji su bili izuzeti iz prvotne ovjere EU-a ako proizvođač, nakon pravovremena upozorenja, ne uskladi uređaj s homologiranim modelom ili zahtjevima iz ove Uredbe.
U svakom slučaju, nadležna tijela država članica u roku od mjesec dana obavješćuju jedna druge te obavješćuju Komisiju o poništavanju homologacije ili o svakoj drugoj mjeri poduzetoj u skladu sa stavcima 1., 2. ili 3. te navode razloge za takav postupak.
5. Ako država članica koja je izdala homologaciju osporava postojanje bilo kojeg od slučajeva opisanih u stavcima 1. ili 2. o kojem je obaviještena, države članice nastoje riješiti taj spor te redovito o tome obavješćuju Komisiju.
Ako se u razgovorima među državama članicama ne postigne sporazum u roku od četiri mjeseca od datuma slanja obavijesti iz stavka 3., Komisija, nakon savjetovanja sa stručnjacima iz svih država članica te nakon što je razmotrila sve relevantne čimbenike, poput gospodarskih i tehničkih čimbenika, u roku od šest mjeseci nakon isteka spomenutog razdoblja od četiri mjeseca donosi odluku o kojoj obavješćuje države članice kojih se to tiče te istodobno i ostale države članice. Komisija za svaki pojedini slučaj određuje vremenski rok za provođenje svoje odluke.
Članak 17.
Homologacija tahografskih listića
1. Podnositelj zahtjeva za homologacijom za uzorak tahografskoga listića u svojem zahtjevu navodi tip ili tipove analognih tahografa s kojima se taj tahografski listić upotrebljava te stavlja na raspolaganje odgovarajući uređaj tog tipa ili tipova u svrhu ispitivanja tahografskog listića.
2. Nadležna tijela svake države članice na potvrdi o homologaciji uzorka tahografskog listića navode tip ili tipove analognih tahografa u kojima se taj uzorak tahografskog listića može koristiti.
Članak 18.
Obrazloženje odluka o odbijanju
U svim odlukama donesenima u skladu s ovom Uredbom kojima se odbija ili poništava homologacija jedinice u vozilu, senzora kretanja, uzorka tahografskog listića ili tahografske kartice detaljno se navode razlozi na kojima se takve odluke temelje. Stranka o kojoj je riječ mora biti obaviještena o takvoj odluci, kao i o pravnim lijekovima dostupnima u skladu s pravom u dotične države članice te o rokovima za primjenu tih pravnih lijekova.
Članak 19.
Priznavanje homologiranih tahografa
Države članice ne smiju odbiti registrirati vozila opremljena tahografom ili zabraniti stavljanje u pogon ili korištenje takvog vozila na temelju činjenice da je vozilo opremljeno takvim uređajem ako uređaj nosi oznaku homologacije iz članka 14. i tipsku pločicu iz članka 22. stavka 4.
Članak 20.
Sigurnost
1. Proizvođači izrađuju, ispituju i izvršavaju pregled jedinica u vozilu, senzora kretanja i tahografskih kartica koji se proizvode kako bi otkrili nedostatke u svim fazama životnoga ciklusa proizvoda te sprječavaju ili smanjuju mogućnost njihove zloupotrebe. Učestalost ispitivanja utvrđuje država članica koja je izdala potvrdu o homologaciji, uz ograničenje koje ne prelazi dvije godine.
2. Radi toga proizvođači podnose dokumentaciju potrebnu za provođenje analize ranjivosti certifikacijskom tijelu iz članka 12. stavka 3.
3. Za potrebe stavka 1. certifikacijsko tijelo iz članka 12. stavka 3. provodi ispitivanja jedinica u vozilu, senzora kretanja i tahografskih kartica kako bi utvrdilo da pojedinci upoznati s javno dostupnim saznanjima ne mogu zloupotrijebiti poznate ranjivosti uređaja.
4. Ako se tijekom ispitivanja iz stavaka 1. otkriju ranjivosti u elementima sustava (jedinicama u vozilu, senzorima kretanja i tahografskim karticama), ti elementi ne stavljaju se na tržište. Ako se tijekom ispitivanja otkriju ranjivosti u skladu sa stavkom 3. kod elemenata koji su već na tržištu, proizvođač ili certifikacijsko tijelo obavještava nadležna tijela države članice koja je odobrila homologaciju. Nadležna tijela poduzimaju sve potrebne mjere za rješavanje tog problema, posebice od strane proizvođača, te bez odgađanja obavještavaju Komisiju o otkrivenim ranjivostima i predviđenim ili poduzetim mjerama, uključujući, prema potrebi, povlačenje homologacije u skladu s člankom 16. stavkom 2.
Članak 21.
Terenska ispitivanja
1. Države članice mogu odobriti provođenje terenskih ispitivanja tahografa koji još nisu homologirani. Države članice uzajamno priznaju takva odobrenja za terenska ispitivanja.
2. Vozači i prijevozna poduzeća koja sudjeluju u terenskome ispitivanju moraju poštovati zahtjeve iz Uredbe (EZ) br. 561/2006. Radi dokazivanja te usklađenosti, vozači slijede postupak određen u članku 35. stavku 2. ove Uredbe.
3. Komisija može donijeti provedbene akte o postupcima koje treba slijediti pri provođenju terenskih ispitivanja te obrascima koje je potrebno koristiti za praćenje tih terenskih ispitivanja. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 42. stavka 3.
POGLAVLJE IV.
UGRADNJA I PREGLED
Članak 22.
Ugradnja i popravak
1. Ugradnju i popravak tahografa vrše isključivo instalateri, radionice ili proizvođači vozila koje su za to ovlastila nadležna tijela u državama članicama u skladu s člankom 24.
2. Nakon što su utvrdili da je tahograf funkcionira ispravno te, posebno, na takav način da osigurava da nijedan uređaj za manipulaciju ne može utjecati zabilježene podatke ili ih izmijeniti, ovlašteni instalateri, radionice ili proizvođači vozila pečate tahograf, u skladu sa specifikacijama navedenima u potvrdi o homologaciji iz članka 15.
3. Ovlašteni instalateri, radionice ili proizvođači vozila stavljaju posebnu oznaku na te pečate. Uz to, u slučaju digitalnih tahografa ovlašteni instalateri, radionice ili proizvođači unose elektroničke sigurnosne podatke potrebne za provođenje provjera autentičnosti. Nadležna tijela u svakoj državi članici šalju Komisiji evidenciju korištenih oznaka i elektroničkih sigurnosnih podataka te potrebne informacije vezane uz korištene elektroničke sigurnosne podatke. Komisija državama članicama omogućuje pristup tim informacijama na zahtjev.
4. U svrhu potvrde da je ugradnja tahografa obavljena u skladu sa zahtjevima iz ove Uredbe, pričvršćuje se tipska pločica na način da bude jasno vidljiva i lako dostupna.
5. Sastavni dijelovi tahografa zapečaćeni su kako je navedeno u certifikatu o homologaciji. Svi spojevi s tahografom kojima se može neovlašteno rukovati, uključujući spoj između senzora za kretanje i mjenjačke kutije te prema potrebi tipska pločica moraju biti zapečaćeni.
Pečat se uklanja ili uništava isključivo:
-
od strane instalatera ili radionica koje su odobrila nadležna tijela iz članka 24. u svrhe popravka, održavanja ili ponovne kalibracije tahografa ili od strane službenika za kontrolu koji su pravilno osposobljeni i, prema potrebi ovlašteni, za svrhe provjere,
-
u svrhu popravka vozila ili izmjene koja utječe na pečat. U takvim slučajevima u vozilu se mora nalaziti pisana izjava s datumom i vremenom uništavanja pečata i s razlozima za uklanjanje pečata. Komisija putem provedbenih akata razvija standardni obrazac za pisanu izjavu.
U svim slučajevima, pečate zamjenjuje ovlašteni instalater ili radionica bez neopravdanog odgađanja, a najkasnije sedam dana od njegovog uklanjanja.
Prije zamjene pečata, ovlaštena radionica izvršava provjeru i kalibraciju tahografa.
Članak 23.
Pregledi tahografa
1. Ovlaštene radionice provode redovite preglede tahografa. Redoviti pregledi provode se najmanje svake dvije godine.
2. Pregledi navedeni u stavku 1. provjeravaju barem sljedeće:
-
je li tahograf pravilno ugrađen i prikladan za vozilo,
-
radi li tahograf pravilno,
-
ima li tahograf oznaku homologacije,
-
je li tipska pločica pričvršćena,
-
jesu li svi pečati netaknuti i važeći,
-
ima li uređaja za manipulaciju spojenih na tahograf ili tragova korištenja takvih uređaja,
-
kolika je veličina gume i stvarni opseg gume.
3. Radionice sastavljaju izvješće o pregledu ako su nepravilnosti u radu tahografa morale biti popravljene, bilo kao rezultat periodičnog pregleda ili pregleda izvršenog na poseban zahtjev nacionalnog nadležnog tijela. Oni vode popis svih sastavljenih izvješća o pregledu.
4. Izvješća o pregledu čuvaju se najmanje dvije godine od dana sastavljanja izvješća. Države članice odlučuju hoće li zadržati izvješća o pregledu ili ih poslati nadležnom tijelu tijekom tog razdoblja. Ako se izvješća o pregledu čuvaju u radionici, na zahtjev nadležnog tijela radionica omogućuje pristup izvješćima o pregledu i kalibracijama provedenima u tom razdoblju.
Članak 24.
Odobravanje instalatera, radionica i proizvođača vozila
1. Države članice odobravaju, redovito provjeravaju i ovlašćuju instalatere, radionice i proizvođače vozila za ugradnju, ispitivanje, preglede i popravak tahografa.
2. Države članice dužne su osigurati da su instalateri, radionice i proizvođači vozila stručni i pouzdani. Radi toga države članice određuju i objavljuju niz jasnih postupaka na nacionalnoj razini te osiguravanju da su ispunjeni sljedeći minimalni kriteriji:
(a)
osoblje mora biti odgovarajuće osposobljeno;
(b)
oprema nužna za obavljanje relevantnih ispitivanja i zadataka mora biti dostupna;
(c)
instalateri, radionice i proizvođači vozila moraju imati dobar ugled.
3. Provjere odobrenih instalatera ili radionica provode se na sljedeći način:
(a)
odobreni instalateri ili radionice podliježu najmanje svake dvije godine provjerama postupaka koje primjenjuju pri rukovanju tahografima. Provjera je posebice usmjerena na poduzete sigurnosne mjere i rukovanje karticama radionice. Države članice mogu provoditi te provjere bez obavljanja posjeta na terenu;
(b)
također se provode nenajavljene tehničke provjere odobrenih instalatera ili radionica kako bi se provjerile izvršene kalibracije, pregledi i ugradnje. Te provjere moraju obuhvatiti najmanje 10 % ovlaštenih instalatera i radionica godišnje.
4. Države članice i njihova nadležna tijela poduzimaju odgovarajuće mjere za sprječavanje sukoba interesa između instalatera ili radionica i prijevoznih poduzeća. U slučaju ozbiljnog rizika sukoba interesa, poduzimaju se dodatne posebne mjere kako bi se osiguralo da instalater ili radionica poštuju ovu Uredbu.
5. Nadležna tijela država članica jednom godišnje prosljeđuju Komisiji, ako je moguće u elektroničkom obliku, popise ovlaštenih instalatera i radionica te kartica koje su im izdane. Komisija na svojoj internetskoj stranici objavljuje te popise.
6. Nadležna tijela u državama članicama povlače, privremeno ili trajno, odobrenja za instalatere, radionice i proizvođače vozila koji ne ispunjavaju obveze navedene u ovoj Uredbi.
Članak 25.
Kartice radionice
1. Valjanost kartica radionice ne smije prelaziti jednu godinu. Pri obnavljanju kartica radionice nadležno tijelo mora se pobrinuti da instalater, radionica ili proizvođač vozila ispunjava kriterije navedene u članku 24. stavku 2.
2. Nadležno tijelo dužno je obnoviti karticu radionice u roku od 15 radnih dana nakon primitka važećeg zahtjeva za obnovu i nakon primitka sve potrebne dokumentacije. Ako je kartica radionice oštećena, neispravna, ili je izgubljena ili ukradena, nadležno tijelo izdaje zamjensku karticu u roku od pet radnih dana nakon primanja detaljnog zahtjeva za zamjenom. Nadležna tijela koja izdaju karticu vode evidenciju o izgubljenim, ukradenim ili neispravnim karticama.
3. Ako država članica poništi odobrenje instalatera, radionice ili proizvođača vozila kako je određeno u članku 24., ona također poništava njemu izdane kartice radionice.
4. Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi se spriječilo krivotvorenje kartica radionice izdanih ovlaštenim instalaterima, radionicama i proizvođačima vozila.
POGLAVLJE V.
KARTICE VOZAČA
Članak 26.
Izdavanje kartica vozača
1. Kartice vozača, na zahtjev vozača, izdaje nadležno tijelo u državi članici u kojoj vozač ima uobičajeno boravište. Kartice se izdaju u roku od mjesec dana nakon što je nadležno tijelo primilo zahtjev i svu potrebnu dokumentaciju.
2. Za potrebe ovog članka „uobičajeno boravište” znači mjesto gdje osoba obično živi, to jest najmanje 185 dana u svakoj kalendarskoj godini zbog osobnih ili poslovnih veza ili, u slučaju osobe bez poslovnih veza, zbog osobnih veza koje pokazuju čvrstu povezanost između te osobe i mjesta gdje živi.
Međutim, uobičajenim boravištem osobe čije se poslovne veze nalaze u mjestu različitom od njezinih njegovih osobnih veza i koja stoga naizmjence živi u različitim mjestima u dvije ili više država članica smatra se mjesto njezinih osobnih veza, pod uvjetom da se ta osoba ondje redovito vraća. Ovaj zadnji navedeni uvjet ne mora biti zadovoljen ako osoba živi u državi članici radi izvršenja zadatka određenog trajanja.
3. Vozači moraju predočiti dokaz o svojem uobičajenom boravištu na prikladan način, poput predočenja osobne iskaznice ili drugoga valjanog dokumenta. Ako nadležna tijela države članice koja izdaju karticu vozača sumnjaju u valjanost izjave o uobičajenom boravištu ili ako postoji potreba za određenim posebnim provjerama, ta tijela mogu zatražiti bilo koje dodatne informacije ili dokaze.
4. U propisno opravdanim i iznimnim slučajevima države članice mogu izdati privremenu i neobnovljivu karticu vozača koja vrijedi najviše 185 dana vozaču čije uobičajeno boravište nije u državi članici ili državi koja je potpisnica Sporazuma AETR, pod uvjetom da je taj vozač u radnopravnom odnosu s poduzećem osnovanim u državi članici izdavanja te, ako se primjenjuje Uredba (EZ) br. 1072/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (16), predoči potvrdu za vozače navedenu u toj Uredbi.
Na temelju podataka koje dostavljaju države članice, Komisija pomno nadzire provedbu ovog stavka. Svake dvije godine izvješćuje Europski parlament i Vijeće o svojim nalazima i osobito ispituje proizvode li privremene kartice vozača bilo kakve negativne učinke na tržište rada i izdaju li se uobičajeno privremene kartice na ime vozača više od jednom. Komisija može predložiti odgovarajuće zakonodavne prijedloge radi revidiranja ovog stavka.
5. Nadležna tijela države članice koja izdaje karticu dužna su poduzeti odgovarajuće mjere kako bi se osiguralo da podnositelj zahtjeva već ne posjeduje valjanu karticu vozača te moraju personalizirati karticu vozača kako bi podaci na njoj bili vidljivi i zaštićeni.
6. Valjanost kartice vozača ne prelazi pet godina.
7. Valjana kartica vozača ne poništava se niti se povlači osim ako su nadležna tijela države članice otkrila da je kartica krivotvorena ili da vozač koristi karticu koja nije njegova ili u slučaju da je kartica pribavljena na temelju lažnih potvrda i/ili krivotvorenih dokumenata. Ako mjere poništavanja ili povlačenja kartice poduzme država članica koja nije izdala određenu karticu, ta država članica bez odgode vraća karticu tijelima u države članice koja je izdala karticu te navodi razloge za poništavanje ili povlačenje. Ako se pretpostavi da će vraćanje kartice potrajati duže od dva tjedna, država članica koja poništava ili povlači karticu unutar ta dva tjedna obavještava državu članicu koja je izdala karticu o razlozima za povlačenje ili poništavanje.
8. Države članice dužne su poduzeti sve potrebne mjere kako bi spriječile krivotvorenje kartica vozača.
9. Ovim se člankom države članice ne sprječava u izdavanju kartice vozača vozaču čije je uobičajeno boravište na području države članice na koje se ne primjenjuju Ugovor o Europskoj uniji ili Ugovor o funkcioniranju Europske unije, pod uvjetom da se u takvim slučajevima primjenjuju relevantne odredbe ove Uredbe.
Članak 27.
Korištenje kartica vozača
1. Kartica vozača osobnog je karaktera.
2. Vozač može posjedovati samo jednu valjanu karticu vozača te je ovlašten koristiti isključivo svoju personaliziranu karticu vozača. Vozač ne smije koristiti karticu vozača koja je neispravna ili je istekla.
Article 28.
Obnova kartice vozača
1. Ako vozač želi obnoviti svoju karticu vozača, on mora podnijeti zahtjev nadležnim tijelima u državi članici u kojoj se nalazi njegovo uobičajeno boravište najkasnije 15 radnih dana prije isteka valjanosti kartice.
2. Ako, u slučaju obnove, država članica vozačeva uobičajenog boravišta nije ona koja je izdala njegovu trenutnu karticu te ako je tijelima bivše države članice predan zahtjev za obnavljanjem kartice vozača, ona su dužna su obavijestiti tijela koja su izdala prijašnju karticu o razlozima obnavljanja kartice.
3. Ako je nadležno tijelo primilo zahtjev za produženjem kartice čiji se datum isteka približava, to tijelo izdaje novu karticu prije isteka valjanosti, pod uvjetom da je zahtjev poslan u vremenskom roku navedenom u stavku 1.
Članak 29.
Ukradene, izgubljene ili neispravne kartice vozača
1. Tijelo zaduženo za izdavanje kartica vodi evidenciju o izdanim, ukradenim, izgubljenim ili neispravnim karticama vozača najmanje u vremenskom razdoblju trajanja valjanosti kartice.
2. Ako je kartica vozača oštećena ili neispravna, vozač je vraća nadležnom tijelu države članice u kojoj se nalazi njegovo uobičajeno boravište. Krađa kartice vozača službeno se prijavljuje nadležnim tijelima države članice u kojoj je kartica ukradena.
3. Sveki gubitak kartice vozača prijavljuje se u obliku službene izjave nadležnim tijelima države članice u kojoj je kartica izdana te nadležnim tijelima države članice u kojoj se nalazi uobičajeno boravište vozača ako boravište nije u državi članici koja je izdala karticu.
4. Ako je kartica vozača oštećena, neispravna, izgubljena ili ukradena, vozač u roku od sedam kalendarskih dana podnosi zahtjev za zamjenom kartice nadležnim tijelima države članice u kojoj se nalazi njegovo uobičajeno boravište. Ta tijela izdaju zamjensku karticu u roku od osam radnih dana nakon primitka detaljnoga zahtjeva za zamjenom kartice.
5. U slučajevima navedenima u stavku 4. vozač može nastaviti s vožnjom bez kartice vozača najviše 15 kalendarskih dana ili dulje ako je to nužno za vraćanje vozila u prostor u kojem mu je baza, pod uvjetom da vozač može dokazati da tijekom tog razdoblja nije mogao pokazati ili koristiti karticu.
Članak 30.
Uzajamno priznavanje i zamjena kartica vozača
1. Kartice vozača koje izdaju države članice uzajamno se priznaju.
2. Ako vlasnik valjane kartice vozača izdane u jednoj državi članici ima uobičajeno boravište u drugoj državi članici, on može zahtijevati zamjenu svoje kartice istovjetnom karticom druge države članice. Država članica koja provodi zamjenu dužna je provjeriti je li izdana kartica još uvijek valjana.
3. Države članice koje provode zamjenu vraćaju staru karticu tijelima države članice koja je karticu izdala te navode razloge za zamjenu.
4. Ako država članica nadomješta ili zamjenjuje karticu vozača, nadomještanje ili zamjena te bilo kakvo naknadno nadomještanje ili zamjena moraju biti evidentirane u toj državi članici.
Članak 31.
Elektronička razmjena podataka o karticama vozača
1. Kako bi se osiguralo da podnositelj zahtjeva već ne posjeduje valjanu karticu vozača iz članka 26., države članice vode nacionalne elektroničke evidencije koje sadržavaju sljedeće podatke o karticama vozača, uključujući podatke iz članka 26. stavka 4, tijekom razdoblja koje odgovara barem razdoblju trajanja valjanosti kartica:
-
prezime i ime vozača,
-
datum rođenja i, ako je taj podatak dostupan, mjesto rođenja vozača,
-
broj valjane vozačke dozvole i zemlju izdavanja vozačke dozvole (ako je to potrebno),
-
status kartice vozača,
-
broj kartice vozača.
2. Komisija i države članice poduzimaju sve nužne mjere kako bi se osiguralo da su elektroničke evidencije povezane i dostupne u cijeloj Uniji putem sustava za razmjenu poruka TACHOnet navedenog u Preporuci 2010/19/EU ili kompatibilnog sustava. Ako se upotrebljava kompatibilan sustav, razmjena elektroničkih podataka s ostalim državama članicama moguća je preko sustava za razmjenu poruka TACHOnet.
3. Pri izdavanju, zamjeni i, kada je to potrebno, obnavljanju kartice vozača, države članice putem razmjene elektroničkih podataka provjeravaju posjeduje li već vozač valjanu karticu vozača. Razmijenjeni podaci ograničeni su na podatke potrebne za navedenu provjeru.
4. Službenici za kontrolu mogu imati pristup elektroničkoj evidenciji radi provjere statusa kartice vozača.
5. Komisija donosi provedbene akte kako bi utvrdila zajedničke postupke i specifikacije potrebne za međusobnu povezanost iz stavka 2., uključujući format razmijenjenih podataka, tehničke postupke za elektroničko korištenje nacionalnih elektroničkih evidencija, postupke za pristup podacima te sigurnosne mehanizme. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 42. stavka 3.
POGLAVLJE VI.
UPOTREBA OPREME
Članak 32.
Ispravna uporaba tahografâ
1. Prijevozna poduzeća i vozači moraju osigurati ispravan rad i pravilnu uporabu digitalnih tahografa i kartica vozača. Prijevozna poduzeća i vozači koji koriste analogne tahografe osiguravaju njihov ispravan rad te pravilno korištenje tahografskih listića.
2. Digitalni tahografi ne smiju biti podešeni tako da se automatski prebacuju na određenu kategoriju aktivnosti kada su motor ili sklopka za paljenje vozila isključeni, osim ako vozaču ostaje mogućnost manualnog biranja odgovarajuće kategorije aktivnosti.
3. Zabranjeno je krivotvorenje, prikrivanje, tajenje ili uništavanje podataka zabilježenih na tahografskom listiću ili podataka pohranjenih u tahografu ili kartici vozača ili podataka ispisanih s tahografa. Zabranjeno je svako rukovanje tahografom, tahografskim listićem ili karticom vozača koje može dovesti do krivotvorenja, tajenja ili uništavanja podataka i/ili ispisanih informacija. Nijedan uređaj koji bi se mogao koristiti u te svrhe ne smije biti prisutan u vozilu.
4. U vozilu se ne smije nalaziti više od jednoga tahografa osim u slučaju terenskih ispitivanja iz članka 21.
5. Države članice moraju zabraniti proizvodnju, distribuciju, promoviranje i/ili prodaju uređaja osmišljenih i/ili namijenjenih manipulaciji tahografima.
Članak 33.
Odgovornost prijevoznih poduzeća
1. Prijevozna poduzeća odgovorna su za osiguravanje da su njihovi vozači odgovarajuće osposobljeni i upućeni u pogledu ispravnog funkcioniranja tahografa, digitalnog ili analognog, te su dužna provoditi redovite provjere kako bi osigurala da njihovi vozači na ispravan način upotrebljavaju tahografe te svojim vozačima ne smiju davati izravne ni neizravne poticaje koji bi mogli potaknuti zlouporabu tahografa.
Prijevozna poduzeća moraju izdati dovoljan broj tahografskih listića vozačima vozila opremljenih analognim tahografima, imajući u vidu činjenicu da su tahografski listići osobne prirode te uzimajući u obzir trajanje usluge i moguću potrebu za zamjenom tahografskih listića koji su oštećeni ili koje je oduzeo ovlašteni službenik koji obavlja kontrolu. Prijevozna poduzeća izdaju vozačima isključivo tahografske listiće koji odgovaraju odobrenom uzorku i mogu se koristiti s uređajem ugrađenim u vozilu.
Ako je vozilo opremljeno digitalnim tahografom, prijevozno poduzeće i vozač moraju se pobrinuti da se, uzimajući u obzir trajanje usluge, ispisivanje podataka s tahografa na zahtjev službenika za kontrolu može ispravno provesti u slučaju pregleda.
2. Prijevozna poduzeća čuvaju tahografske listiće i ispise kada god su ispisi generirani u skladu s člankom 35., kronološkim redom i u čitkom obliku najmanje godinu dana nakon njihove uporabe te daje njihove kopije vozačima koji ih zatraže. Prijevozna poduzeća također vozaču koji to zahtijeva izdaju kopije podataka preuzetih s kartica vozača zajedno s ispisanim papirnatim verzijama tih kopija. Tahografski listići, ispisi i preuzeti podaci predočuju se ili predaju na zahtjev bilo kojeg ovlaštenog službenika koji obavlja kontrolu.
3. Prijevozna poduzeća odgovorno je za kršenja ove Uredbe koja počine njihovi vozači ili osobe koje poduzećima stoje na raspolaganju. Međutim, države članice mogu tu odgovornost uvjetovati kršenjem stavka 1. prvog podstavka ovoga članka te članka 10. stavaka 1. i 2. Uredbe (EZ) br. 561/2006 od strane prijevoznog poduzeća.
Članak 34.
Korištenje kartica vozača i tahografskih listića
1. Vozači moraju koristiti tahografske listiće ili kartice vozača svaki dan tijekom vožnje, počevši od trenutka kada preuzmu vozilo. Tahografski listić ili kartica vozača ne vade se prije kraja dnevnog radnog vremena, osim ako je to odobreno. Tahografski listić ili kartica vozača ne smiju se koristiti dulje od razdoblja za koje su namijenjeni.
2. Vozači moraju na odgovarajući način zaštititi tahografske listiće ili kartice vozača te ne smiju koristiti prljave ili oštećene tahografske listiće ili kartice vozača.
3. Ako se zbog udaljenosti od vozila vozač ne može koristiti tahografom ugrađenim u vozilo, vremenska razdoblja iz stavka 5. točke (b) podtočaka ii., iii. i iv.:
(a)
ako je vozilo opremljeno analognim tahografom, unose se na tahografski listić ručno, automatskim bilježenjem ili na druge načine, čitko i bez prljanja tahografskog listića; ili
(b)
ako je vozilo opremljeno digitalnim tahografom, unose se na karticu vozača upotrebom sustava ručnog bilježenja koji se nalazi na tahografu.
Države članice ne zahtijevaju od vozača zahtjev za predočenje obrazaca za potvrđivanje njihovih aktivnosti u vrijeme dok nisu bili u vozilu.
4. Ako se u vozilu opremljenom digitalnim tahografom nalazi više od jednog vozača, svaki vozač mora se pobrinuti da je njegova kartica vozača umetnuta u odgovarajući utor na tahografu.
Ako se u vozilu opremljenom analognim tahografom nalazi više od jednog vozača, vozači prema potrebi mijenjaju tahografske listiće kako bi se relevantni podaci zabilježili na tahografskom listiću onog vozača koji vozi.
5. Vozači moraju:
(a)
osigurati da vrijeme zabilježeno na thografskom listiću bude usklađeno sa službenim vremenom u državi u kojoj je vozilo registrirano;
(b)
koristiti prekidače koji omogućuju da se sljedeća vremenska razdoblja zapisuju zasebno i različito:
i.
pod znakom
: vrijeme vožnje;
ii.
pod znakom
: „drugi rad”, što znači sve aktivnosti koje nisu vožnja, kako je određeno u članku 3. točki (a) Direktive 2002/15/EZ, uključujući bilo kakav rad za istog poslodavca ili druge poslodavce u prometnom sektoru ili izvan njega;
iii.
pod znakom
: „raspoloživost” kako je određeno u članku 3. točki (b) Direktive 2002/15/EZ;
iv.
pod znakom
: stanke ili odmor.
6. Svaki vozač vozila opremljenog analognim tahografom unosi sljedeće podatke na svoj tahografski listić:
(a)
kada započne s korištenjem tahografskog listića - svoje prezime i ime;
(b)
datum i mjesto početka te datum i mjesto završetka korištenja tahografskog listića;
(c)
registarski broj svakog vozila koje mu je dodijeljeno, za prvu vožnju zabilježenu na tahografskom listiću te, u slučaju promjene vozila, tijekom korištenja listića;
(d)
stanje brojača kilometara:
i.
na početku prve vožnje zabilježene na tahografskom listiću;
ii.
na kraju posljednje vožnje zabilježene na tahografskom listiću;
iii.
u slučaju promjene vozila tijekom radnoga dana, stanje brojača kilometara u prvom vozilu dodijeljenom vozaču te stanje u sljedećem dodijeljenom vozilu;
(e)
vrijeme svake promjene vozila.
7. Vozač unosi u digitalni tahograf simbole zemalja u kojima je započeto i završeno dnevno radno vrijeme. Međutim, država članica može od vozača vozila zaduženih za prijevoz unutar njezinoga područja zahtijevati unošenje detaljnijih zemljopisnih specifikacija uz simbol zemlje, pod uvjetom da je država članica te detaljnije zemljopisne specifikacije priopćila Komisiji prije 1. travnja 1998.
Vozači nisu obvezni unositi podatke iz prve rečenice prvog podstavka ako tahograf automatski bilježi podatke o položaju u skladu s člankom 8.
Članak 35.
Oštećene kartice vozača i oštećeni tahografski listići
1. Ako su tahografski listić s podacima ili kartica vozača oštećeni, vozač mora čuvati oštećeni tahografski listić ili karticu vozača zajedno sa svakim tahografskim listićem koji je koristio u njegovu zamjenu.
2. Ako je kartica vozača oštećena, neispravna, izgubljena ili ukradena, vozač mora:
(a)
na početku vožnje ispisati detalje o vozilu kojim upravlja te na taj ispis unijeti sljedeće:
i.
detalje koji omogućuju identifikaciju vozača (ime, broj kartice vozača ili broj vozačke dozvole), uključujući njegov potpis;
ii.
razdoblja navedena u članku 34. stavku 5. točki (b) podtočkama ii., iii. i iv.;
(b)
po završetku vožnje, ispisati podatke o vremenskim razdobljima koja je tahograf zabilježio, zabilježiti sva razdoblja u kojima je obavljao ostale aktivnosti, zabilježiti dostupnost i odmor uzet od vremena ispisivanja izvršenog na početku vožnje ako to nije zabilježio tahograf te navesti na tom dokumentu detalje koji omogućavaju identifikaciju vozača (ime, broj kartice vozača ili broj vozačke dozvole), uključujući vozačev potpis.
Članak 36.
Isprave koje vozač mora posjedovati
1. Ako vozač upravlja vozilom opremljenim analognim tahografom, on mora predočiti, uvijek kada to zatraži ovlašteni službenik koji obavlja kontrolu:
i.
tahografske listiće za tekući dan te listiće koje je vozač koristio prethodnih 28 dana;
ii.
karticu vozača, ako je posjeduje; i
iii.
svu ručnu evidenciju i ispise izvršene tijekom tekućeg dana i u prethodnih 28 dana u skladu s ovom Uredbom i Uredbom (EZ) br. 561/2006.
2. Ako vozač upravlja vozilom opremljenim digitalnim tahografom, on mora predočiti, uvijek kada to zatraži ovlašteni službenik koji obavlja kontrolu:
i.
svoju karticu vozača;
ii.
svu ručnu evidenciju i ispise izvršene tijekom tekućeg dana i u prethodnih 28 dana u skladu s ovom Uredbom i Uredbom (EZ) br. 561/2006;
iii.
tahografske listiće za razdoblje navedeno u točki ii. tijekom kojeg je upravljao vozilom opremljenim analognim tahografom.
3. Ovlašteni službenik koji obavlja kontrolu može provjeriti sukladnost s Uredbom (EZ) br. 561/2006 analizom tahografskih listića, analizom prikazanih, ispisanih ili preuzetih podataka zabilježenih u tahografu ili kartici vozača ili, ako to nije moguće, bilo kojeg drugog popratnog dokumenta kojim se dokazuje nepridržavanje odredaba, poput članka 29. stavka 2. i članka 37. stavka 2. ove Uredbe.
Članak 37.
Postupci u slučaju neispravnog uređaja
1. U slučaju kvara ili neispravnoga rada tahografa prijevozno poduzeće mora dati uređaj na popravak ovlaštenome instalateru ili radionici čim to okolnosti dopuste.
Ako se vozilo ne može vratiti u prostore prijevoznog poduzeća u roku od tjedan dana od dana nastanka kvara ili dana otkrića nepravilnosti u radu, popravak se obavlja na putu.
Mjere koje države članice poduzimaju na temelju članka 41. nadležnim tijelima daju ovlasti da zabrane upotrebu vozila ako kvar ili neispravan rad nisu uklonjeni, kako je određeno u prvom i drugom podstavku ovog stavka, u mjeri u kojoj je to u skladu s nacionalnim zakonodavstvom dotične države članice.
2. Za vrijeme dok tahograf ne radi ili radi neispravno, vozač mora zabilježiti podatke koji omogućuju njegovu identifikaciju (ime, broj kartice vozača ili broj vozačke dozvole), potpisati te zabilježiti podatke za razna vremenska razdoblja koja tahograf nije ispravno zabilježio ili ispisao:
(a)
na tahografski listić ili listiće; ili
(b)
na privremeni listić koji se prilaže tahografskom listiću ili čuva zajedno s karticom vozača.
POGLAVLJE VII.
PRIMJENA I SANKCIJE
Članak 38.
Službenici za kontrolu
1. Kako bi se na učinkovit način nadzirala usklađenost s ovom Uredbom, ovlašteni službenici za kontrolu na raspolaganju imaju dostatnu opremu i prikladne zakonske ovlasti koje im omogućuju izvršavanje njihovih dužnosti u skladu s ovom Uredbom. Ta oprema osobito uključuje:
(a)
kontrolne kartice uz pomoć kojih je moguće pristupiti podacima zabilježenima u tahografima i tahografskim karticama, a opcionalno i na karticama radionice;
(b)
alate potrebne za preuzimanje datoteka s podacima iz jedinica u vozilu i tahografskih kartica te mogućnost analiziranja takvih datoteka s podacima i podataka ispisanih s digitalnih tahografa u kombinaciji s tahografskim listićima ili grafovima s analognih tahografa.
2. Ako službenici za kontrolu nakon provođenja provjere pronađu dovoljno dokaza koji upućuju na osnovanu sumnju ili prijevaru, dodjeljuju im se ovlasti da vozilo usmjere prema ovlaštenoj radionici u kojem će se provesti daljnja ispitivanja radi provjeravanja da tahograf:
(a)
ispravno funkcionira;
(b)
bilježi i pohranjuje podatke na ispravan način te da su parametri kalibracije ispravni.
3. Službenicima za kontrolu dodjeljuju se ovlasti da od ovlaštenih radionica zahtijevaju provođenje ispitivanja iz stavka 2. i posebnih ispitivanja osmišljenih za otkrivanje prisutnosti uređajâ za manipulaciju. Ako se otkriju uređaji za manipulaciju, oprema, uključujući i sam uređaj, jedinica u vozilu ili njegove sastavnice i kartica vozača mogu se ukloniti iz vozila i mogu se upotrijebiti kao dokaz u skladu s nacionalnim postupovnim pravilima koji se odnose na postupanje s takvim dokazima.
4. Službenici za kontrolu koriste se, kad je to primjereno, mogućnošću provjere tahografa i kartica vozača koji su na mjestu događaja prilikom provjere prostora poduzećâ.
Članak 39.
Osposobljavanje službenika za kontrolu
1. Države članice moraju se pobrinuti da su službenici za kontrolu na odgovarajući način osposobljeni za analizu zabilježenih podataka i provjeru tahografâ kako bi se uspostavile učinkovite i usklađene aktivnosti provjere i osigurala provedba.
2. Države članice moraju obavijestiti Komisiju o zahtjevima za osposobljavanjem službenika za kontrolu do 2. rujna 2016.
3. Komisija provedbenim aktima donosi mjere u kojima je određen sadržaj početnog i trajnog osposobljavanja službenika za kontrolu, uključujući osposobljavanje u odnosu na tehnike provođenja ciljanih provjera i otkrivanja uređaja za manipulaciju te razotkrivanja prijevare. Te mjere uključuju smjerniceza olakšavanje provedbe relevantnih odredaba ove Uredbe i Uredbe (EZ) br. 561/2006. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 42. stavka 3.
4. Države članice uključuju sadržaj koji određuje Komisija u osposobljavanje za službenike za kontrolu.
Članak 40.
Uzajamna pomoć
Države članice jedna drugoj pomažu u primjeni ove Uredbe i provjeri sukladnosti s ovom Uredbom.
U okviru te uzajamne pomoći, nadležna tijela država članica, posebno, jedna drugima redovito šalju sve dostupne informacije koje se tiču kršenja ove Uredbe od strane instalatera i radionica, oblike manipulacije te kazne za takva kršenja.
Članak 41.
Sankcije
1. Države članice, u skladu s nacionalnim ustavnim odredbama, utvrđuju pravila o sankcijama u slučaju kršenja ove Uredbe te poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale provedbu tih pravila. Te sankcije moraju biti učinkovite, razmjerne, odvraćajuće, i nediskriminirajuće te moraju biti u skladu s kategorijama kršenja određenima u Direktivi 2006/22/EZ.
2. Države članice obavješćuju Komisiju o tim mjerama i pravilima o sankcijama do 2. ožujka 2016. One obavješćuju Komisiju o svim naknadnim izmjenama tih mjera.
POGLAVLJE VIII.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 42.
Odbor
1. Komisiji pomaže odbor. Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Prilikom upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
3. Prilikom upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Ako odbor ne ponudi svoje mišljenje, Komisija ne donosi nacrt provedbenoga akta te se primjenjuje članak 5. stavak 4. treći podstavak Uredbe (EU) br. 182/2011.
Ako se mišljenje odbora pribavlja pisanim postupkom, taj se postupak obustavlja bez rezultata ako unutar roka za davanje mišljenja predsjednik odbora tako odluči ili ako tako zatraži obična većina članova odbora.
Članak 43.
Forum o tahografu
1. Forum o tahografu uspostavlja se kako bi se pružila potpora dijalogu o tehničkim aspektima vezanima uz tahografe među stručnjacima u državama članicama, članovima Odbora iz članka 42. i stručnjacima iz trećih zemalja u kojima se upotrebljava tahograf u skladu sa Sporazumom AETR.
2. Države članice trebale bi za potrebe Foruma o tahografu odrediti stručnjake koji se odabiru među stručnjacima koji sudjeluju u radu Odbora iz članka 42.
3. Forumu o tahografu mogu prisustvovati i stručnjaci iz zainteresiranih trećih zemalja izvan koje su potpisnice Sporazuma AETR.
4. Pozivaju se zainteresirane strane, predstavnici proizvođača vozila, proizvođači tahografa, socijalni partneri i Europski nadzornik za zaštitu podataka da prisustvuju Forumu o tahografu.
5. Forum o tahografu donosi svoja postupovna pravila.
6. Forum o tahografu sastaje se najmanje jednom godišnje.
Članak 44.
Obavješćivanje o nacionalnim mjerama
Države članice dužne su obavijestiti Komisiju o sadržaju zakona, uredbi i administrativnih odredaba koje su usvojile u području primjene ove Uredbe najkasnije 30 dana nakon što su ih donijele te prvi put do 2. ožujka 2015.
Članak 45.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 561/2006
Uredba (EZ) br. 561/2006 mijenja se kako slijedi:
1.
U članku 3. slijedeća točka umeće se nakon točke (a):
„(aa)
vozila ili kombinacije vozila s najvećom dopuštenom masom koja ne prelazi 7,5 tona koja se upotrebljavaju za prijevoz materijala, opreme ili strojeva i koje vozač upotrebljava prilikom izvođenja posla te koji se upotrebljavaju isključivo unutar radijusa od 100 km od poduzeća i pod uvjetom da vožnja vozila nije glavna djelatnost vozača.”
2.
Članak 13. stavak 1. mijenja se kako slijedi:
(a)
u točkama (d), (f) i (p), riječi „50 kilometara” i „50 km” zamjenjuju se riječima „100 km”;
(b)
točka (d) prvi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„(d)
vozila ili skupovi vozila najveće dopuštene mase koja ne prelazi 7,5 tona te ih koriste univerzalni pružatelji usluga definirani u članku 2. stavku 13. Direktive 97/67/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 1997. o zajedničkim pravilima za razvoj unutarnjeg tržišta poštanskih usluga Zajednice i poboljšanje kvalitete usluge (17) radi dostave pošiljaka u sklopu univerzalne usluge.
Članak 46.
Prijelazne mjere
Ako provedbeni akti iz ove Uredbe još ne budu doneseni, kako bi se mogli primjenjivati u trenutku primjene ove Uredbe, odredbe Uredbe (EEZ) br. 3821/85, uključujući Prilog I.B toj Uredbi, nastavljaju se primjenjivati u prijelaznom razdoblju do datuma početka primjene provedbenih akata iz ove Uredbe.
Članak 47.
Stavljanje izvan snage
Uredba (EEZ) br. 3821/85 stavlja se izvan snage. Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu.
Članak 48.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Podložno prijelaznim mjerama iz članka 46., ova Uredba primjenjuje se s učinkom od 2. ožujka 2016.. Međutim, članci 24., 34. i 45. primjenjuju s učinkom od 2. ožujka 2015.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 4. veljače 2014.