PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 793/2013
ze dne 20. srpna 2013,
kterým se stanoví opatření ve vztahu k Faerským ostrovům, jež mají zajistit zachování populace atlantsko-skandinávského sledě obecného
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1026/2012 ze dne 25. října 2012 o některých opatřeních za účelem zachování populací ryb ve vztahu k zemím, které umožňují neudržitelný rybolov (1), a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Populace atlantsko-skandinávského sledě obecného (též uváděného jako sleď obecný, s jarním třením v norských vodách) je největší populací sledě obecného na světě. Z této populace pochází odlovy v řádu jednoho až dvou milionů tun. Intenzivní využívání populace v důsledku nadměrného rybolovu nicméně vedlo k jejímu vyčerpání a mezi počátkem 70. let a polovinou 90. let minulého století byl na více něž dvě desetiletí ukončen veškerý rybolov, což mělo pro loďstva lovící uvedenou populaci velmi závažné důsledky.
(2)
Od obnovy populace a opětovného zahájení rybolovu v roce 1996 podléhá populace sledě obecného řízení na základě konzultací pěti stran, v jejichž výlučné hospodářské zóně se tato ryba během svého migračního cyklu vyskytuje: jde o Ruskou federaci, Norsko, Faerské ostrovy, Island a Evropskou unii (dále jen „pobřežní státy“).
(3)
Od roku 2007 zahrnovala ujednání dohodnutá při konzultacích pobřežních států konečná pravidla pro rozdělení celkového přípustného odlovu a závazek k zachování relativní stability uvedených podílů pro budoucí roky. Pro populaci atlantsko-skandinávského sledě činily dohodnuté podíly pro Faerské ostrovy 5,16 %, pro Island 14,51 %, pro Unii 6,51 %, pro Norsko 61 % a pro Ruskou federaci 12,82 %. Pobřežní státy se navíc dlouhodobě domluvily na tom, že společně dohodnutá ujednání budou přezkoumávat i revidovat pouze společně, a to na základě nových vědeckých doporučení a k danému datu.
(4)
Aby se usnadnilo stanovení celkových přípustných odlovů, pobřežní státy se na základě dostupných vědeckých poznatků dohodly na dlouhodobém plánu řízení a provedly jej, přičemž daný plán byl v souladu s preventivním přístupem, měl zachovat odlov v rámci bezpečných biologických limitů a byl určen k zajištění udržitelného rybolovu.
(5)
Tento dlouhodobý plán řízení měl zamezit tomu, aby úroveň biomasy u uvedené populace klesla pod 2 500 000 tun, a zároveň bylo třeba vynaložit veškeré úsilí k udržení dané populace nad 5 000 000 tun, což je úroveň, u níž se předpokládá maximální udržitelný výnos. K tomu mělo dojít omezením odlovu způsobem, jenž by odpovídal úmrtnosti způsobené rybolovem na úrovni 0,125. Bylo dohodnuto, že pokud by úroveň biomasy klesla pod úroveň 5 000 000 tun, míra úmrtnosti by měla být snížena, aby se zajistila rychlá obnova dané populace.
(6)
V září 2012 doporučila Mezinárodní rada pro průzkum moří (ICES) v souladu s preventivním přístupem stanoveným v plánu řízení, že celkový přípustný odlov (TAC) pro pět pobřežních států by měl v roce 2013 činit maximálně 619 000 tun, což představuje oproti TAC stanovenému na rok 2012 pokles o 26 %.
(7)
Při konzultacích pobřežních států, které se za účelem ujednání na rok 2013 konaly od října 2012 do ledna 2013, se zástupci Faerských ostrovů důsledně a opakovaně vyjadřovali odmítavě k pokračování stávajícího ujednání o rozdělení podílů. Ujednání na rok 2013 byla nakonec uzavřena dne 18. ledna 2013 pouze čtyřmi pobřežní státy, aby se v nejvyšší možné míře udrželo koordinované řízení populace pobřežními státy. Ve schváleném záznamu z těchto konzultací ze dne 23. ledna 2013 se uvádí, že: „Delegace vyjádřily obavu, že Faerské ostrovy odstoupily od dohody pobřežních států bez předchozího oznámení“. Vzhledem k odstoupení Faerských ostrovů z konzultací není možné, aby se na ujednáních dohodlo všech pět smluvních stran, a proto se zbývající čtyři strany dohodly na zohlednění rybolovných zájmů Faerských ostrovů tím, že jim vyhradí jejich tradiční podíl, tj. podíl, který Faerským ostrovům příslušel od ujednání na rok 2007 a jenž odpovídal 31 000 tunám (5,16 % celkového přípustného odlovu).
(8)
Během konzultací pobřežních států konaných do 23. ledna 2013 nevznesli zástupci Faerských ostrovů žádný požadavek ohledně přesného podílu, nepřednesli žádný písemný ani ústní návrh nového ujednání o podílech, nezapojili se do jednání čtyř dalších stran ani nevyvinuli snahu o spolupráci při diskuzi o ujednáních na rok 2013.
(9)
Ministr pro odvětví rybolovu Faerských ostrovů oznámil v prohlášení ze dne 26. března 2013, že pro loďstvo Faerských ostrovů bylo jednostranně stanoveno omezení odlovu ve výši 105 230 tun, což představuje 17 % doporučeného celkového přípustného odlovu neboli víc než třikrát větší podíl, než by odpovídal uplatňovanému podílu z předchozích ujednání, a zvýšení podílu Faerských ostrovů oproti roku 2012 o 145 %. Uvedené jednostranné prohlášení je třeba posoudit s ohledem na výše uvedené vědecké doporučení snížit odlov v roce 2013 o 26 %. Tímto prohlášením se Faerské ostrovy též de facto zřekly společně dohodnutého plánu řízení.
(10)
Uvedenými kroky Faerské ostrovy zhatily spolupráci s Unií a ostatními pobřežními státy při řízení populace společného zájmu, atlantsko-skandinávského sledě obecného, a nedodržely závazky podle čl. 61 odst. 2, čl. 63 odst. 1 a 2, článků 118, 119 a 300 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (UNCLOS) a článků 5 a 6 a čl. 8 odst. 1 a 2 Dohody OSN o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací (UNFSA).
(11)
Pokud by bylo dosaženo omezení odlovu stanovených čtyřmi pobřežními státy a Faerskými ostrovy, činil by celkový odlov 692 290 tun, což by oproti doporučenému TAC představovalo nadměrný odlov. Podle posouzení a prognóz odlovu, které rada ICES vypracovala v rámci poradenství pro řízení rybolovného období 2013 (2), by takovýto odlov vedl na začátku roku 2014 k biomase reprodukující se populace na úrovni 4 200 000 tun, což je pod úrovní 5 000 000 tun, u níž se očekává maximální udržitelný výnos.
(12)
Nové veřejně dostupné vědecké důkazy poskytnuté radou ICES v květnu 2013 (3) navíc potvrzují, že dlouhodobý plán řízení ve své stávající podobě (s cílem úmrtnosti způsobené rybolovem v míře 0,125) je preventivní povahy, zatímco zvýšením cíle úmrtnosti způsobené rybolovem na hodnotu 0,15, jež je rovnocenná hodnotě vyplývající ze zvýšení podílu Faerských ostrovů, plán tuto preventivní povahu ztratí a souvisí s tím zvýšené nebezpečí vyčerpání stavu této populace.
(13)
Podle článku 3 nařízení (EU) č. 1026/2012 může být země označena za zemi umožňující neudržitelný rybolov v případě, že: a) nespolupracuje na řízení populace společného zájmu zcela v souladu s ustanoveními Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (UNCLOS) a Dohody OSN o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací ze dne 4. srpna 1995 (UNFSA) nebo jakékoli jiné mezinárodní dohody nebo normy mezinárodního práva a b) buď: i) nepřijala potřebná opatření na řízení rybolovu, nebo ii) přijala opatření na řízení rybolovu bez náležitého ohledu na práva, zájmy a povinnosti jiných zemí a Unie a tato opatření na řízení rybolovu, posuzovaná ve spojení s opatřeními přijatými jinými zeměmi a Unií, vedou k rybolovné činnosti, která by u populace mohla mít za následek vznik neudržitelného stavu.
(14)
Na základě výše uvedených hledisek splňují Faerské ostrovy všechna kritéria, aby byly označeny za zemi umožňující neudržitelný rybolov, a Komise tak může přijmout opatření stanovená v nařízení (EU) č. 1026/2012.
(15)
Podle článku 6 nařízení (EU) č. 1026/2012 se Komise rozhodnutím ze dne 17. května 2013 (4) a dopisem z téhož dne odhodlala oznámit autonomní vládě Faerských ostrovů a vládě Dánska svůj záměr označit Faerské ostrovy za zemi umožňující neudržitelný rybolov a uvedla důvody pro uvedené označení a popis možných opatření, která lze podle uvedeného nařízení přijmout. Autonomní vláda Faerských ostrovů potvrdila přijetí uvedeného dopisu téhož dne.
(16)
Autonomní vláda Faerských ostrovů odpověděla na oznámení dne 17. června 2013, přičemž tvrzení přeložená Komisí zpochybnila vlastními argumenty, jimiž bylo, že Faerské ostrovy neodstoupily z procesu konzultací, jsou i nadále odhodlány nalézt projednané řešení ohledně rozdělení dané populace a EU nemá právo používat donucovací opatření. Vláda nicméně nikterak nevyjádřila úmysl změnit své rozhodnutí ohledně neudržitelného omezení odlovu na rok 2013, ani neposkytla žádné jasné odůvodnění svého vysokého omezení odlovu na rok 2013, s výjimkou nepodloženého tvrzení o „zvýšeném výskytu této populace v posledních letech v námořních oblastech spadajících pod jurisdikci Faerských ostrovů“.
(17)
Komise prověřila v dané záležitosti stávající vědeckou literaturu a nalezla pouze tvrzení ukazující na příležitostný delší výskyt sledě obecného ve vodách Faerských ostrovů v daném období, ovšem neshledala žádný odkaz, jenž by umožňoval výklad tohoto jevu jakožto stabilní nebo trvalé zvýšení množství této populace. Pokud jde o argument Faerských ostrovů, že v roce 2014 stav populace poklesne tak pod úroveň maximálního udržitelného výnosu v každém případě, a nikoli v důsledku jejich jednostranně navýšeného podílu, je třeba poznamenat, že podle nejnovějších vědeckých doporučení (viz výše 12. bod odůvodnění) se populace sice může obnovit na úroveň maximálního udržitelnému výnosu, dojde-li však ke zvýšení stávající cílové úrovně úmrtnosti způsobené rybolovem na hodnotu rovnocennou hodnotě vyplývající ze zvýšení podílu Faerských ostrovů, bude tato populace setrvávat pod úrovní maximálního udržitelnému výnosu po delší dobu a nebezpečí vyčerpání stavu této populace bude vyšší.
(18)
Na základě podrobného rozboru argumentů autonomní vlády Faerských ostrovů došla Komise k závěru, že tyto argumenty nevyvracejí důvody z oznámení Komise, ani nepředstavují objektivní důvod ospravedlňující nedostatečnou spolupráci této země. Tento závěr společně s neochotou k nápravě jednostranných omezení odlovů na rok 2013 vedou Komisi k závěru, že Faerské ostrovy nadále splňují kritéria pro to, aby byly označeny za zemi umožňující neudržitelný rybolov.
(19)
Komise má tudíž za to, že je nutné přijmout opatření podle článku 4 nařízení (EU) č. 1026/2012.
(20)
Tato opatření musí být účinná a přiměřená pro dosažení cíle ochrany a měla by Faerským ostrovům zabránit v tom, aby k pokračování neudržitelného rybolovu sledě obecného využívaly trhy, přístavy a zařízení Unie.
(21)
Kromě toho Komise zhodnotila ekologické, obchodní, hospodářské a sociální účinky daných opatření v krátkodobém a dlouhodobém horizontu, která mohou být přijata podle čl. 4 odst. 1 nařízení (EU) č. 1026/2012, jakož i administrativní zátěž související s jejich prováděním.
(22)
Na základě tohoto hodnocení se zdá být vhodné přijmout jako první krok některá opatření uvedená v čl. 4 odst. 1 písm. c), d), e) a i) nařízení (EU) č. 1026/2012. Pokud by se tato opatření ukázala jako neúčinná a Faerské ostrovy by i nadále umožňovaly neudržitelný rybolov, lze zavést i další opatření.
(23)
Faerský rybolov sledě obecného provozovaný plavidly lovícími pomocí vlečných sítí pelagické druhy může být v chladnějších měsících roku cíleným rybolovem, ale koncem jara a v létě, kdy jsou sledi obecní a makrely obecné loveny v obdobném množství, je rybolovem smíšeným. Oba druhy může během rybolovného období odlovit stejné plavidlo při stejném vytažení sítě v rámci téhož rybářského výjezdu nebo v tomtéž lovišti. Makrela obecná je tak přidruženým druhem sledě obecného. Dalším odlovem a vývozem nakrely obecné by proto byly Faerské ostrovy vedeny k dalšímu odlovu vysokého množství sledě obecný, jenž je nevyhnutelným vedlejším úlovkem, a to i v případě, že by sleď obecný nemohl být do Unie vyvážen. Proto pokud by se do opatření nezahrnul dovoz makrely obecné, byla by oslabena účinnost zákazu dovozu sledě obecného jako prostředku, který má k zabránit dalším škodám ve vztahu k udržitelnosti populace sledě obecného. Makrela obecná žije natolik na stejném teritoriu jako sleď obecný, že při lovu makrely obecné v lovištích pod kontrolou Faerských ostrovů vždy hrozí riziko, že dojde i k odlovu sledě obecného. Z tohoto důvodu existuje u všech makrel obecných pod kontrolou Faerských ostrovů pravděpodobnost, že by mohly být uloveny společně se sleděm obecným. V důsledku této skutečnosti by se v zájmu účinnosti měla obchodní opatření vztahovat jak na sledě obecného, tak na makrelu obecnou.
(24)
Při posuzování přiměřenosti opatření, a zejména při rozhodování o tom, zda by se omezení obchodu s hlavními druhy ulovenými při rybolovu sledě obecného měla týkat jen určitého množství, nebo zda by měl být zakázán veškerý dovoz, Komise zkoumala, zda by jako přiměřenější opatření mohla být oproti úplnému zákazu dovozu všech produktů vyrobených ze sledě obecného nebo makrely obecné nebo produktů obsahujících tyto ryby zamýšlena i jiná alternativní opatření. Posuzovány byly tři možné varianty: i) množstevní omezení všech produktů, jimiž by se dovoz omezil na tradiční obchodní výměny, ii) úplný zákaz pouze čerstvých, zmrazených nebo konzervovaných ryb, kromě složitějších výrobků, jako je rybí moučka a tuk a iii) zákaz dovozu omezený pouze na sledě obecného a produkty z něj. Zatímco první z těchto tří variant by mohla být vzhledem ke značnému významu vývozu rybí moučky z Faerských ostrovů do EU velmi účinnou, považuje se v této fázi za příliš zatěžující, zejména přihlédne-li se ke skutečnosti, že tento krok může jednak ovlivnit ta odvětví rybolovu Faerských ostrovů, která přímo nesouvisí s odvětvím pelagického rybolovu, a zároveň vytvoří vysokou administrativní zátěž v souvislosti s rozbory vzorků rybí moučky a tuku ve specializovaných laboratořích za účelem určení jejich druhového složení. Třetí varianta, jak je uvedeno výše, se považuje za neúčinnou, pokud mohou být její případné hospodářské důsledky snadno kompenzovány vývozem makrely obecné. Z tohoto důvodu skýtá největší rovnováhu mezi prostředky a jejich žádoucími účinky druhá alternativa, přičemž k dosažení potřebného výsledku neexistují žádná jiná méně obtížná opatření.
(25)
Při posuzování přiměřenosti Komise rovněž zkoumala, zda nejsou zapotřebí i jiná opatření než omezení dovozu, zejména pak omezení vztahující se na využívání přístavů. Jelikož jsou přístavy využívány pro doplňování paliva, vykládku, výměnu posádky, opravy a odpočinek posádky, a představují tak běžné a nezbytné činnosti spojené s lovem sledě obecného, dospěla Komise k závěru, že tato opatření jsou rovněž nezbytná a neexistují žádná jiná, méně omezující opatření, jimiž by se za účelem postihu neudržitelného lovu sledě obecného loďstvům Faerských ostrovů zabránilo využívat zařízení EU.
(26)
Při hodnocení ekologických, obchodních, hospodářských a sociálních účinků opatření v krátkodobém a dlouhodobém horizontu, jakož i administrativní zátěže související s prováděním těchto opatření lze dospět k závěru, že opatření jsou přiměřená a nebudou mít nepřijatelné účinky ani nevytvoří nepatřičnou zátěž. Opatření jsou šetrná vůči životnímu prostředí, neboť se předpokládá, že přispějí k lepší udržitelnosti populace sledě obecného. Obchodní účinky opatření budou mírné, neboť jakkoli lze očekávat bezprostřední hospodářský dopad, ve střednědobém horizontu bude možné nalézt alternativní mechanismy obchodní výměny a neočekává se, že by v rámci EU byly nakonec problémy se zásobováním. Hospodářské a sociální účinky by měly být v krátkodobém horizontu mírné, neboť budou souviset s obchodními účinky; ovšem ve střednědobém a dlouhodobém horizontu budou, pakliže se opatřeními dosáhne požadovaných dopadů, tyto účinky nevyhnutelně velmi příznivé, a to zvláště pro loďstva, která z hospodářského hlediska značně závisejí na lovu pelagických ryb. Administrativní zátěž v souvislosti s danými opatřeními bude poměrně nízká, uvážíme-li, že většinou kontrolních prostředků (včetně personálu) potřebných k prosazování opatření již členské státy disponují.
(27)
Na závěr Komise přezkoumala slučitelnost opatření s mezinárodním právem a došla k závěru, že se týkají vyčerpatelné populace ryb a mají zamezit nadměrnému využívání populace, jelikož cílem těchto opatření je udržet populaci atlantsko-skandinávského sledě obecného v rámci bezpečných biologických limitů. Tato opatření platí ve spojení s vlastními opatřeními Unie pro zachování zdrojů (čl. 5 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1026/2012). Unie zejména v souladu s doporučením Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) snížila svůj odlov o 26 % a v plném rozsahu uplatňuje podmínky a omezení dlouhodobého plánu řízení, na němž se pobřežní státy dohodly a uplatňují jej od roku 1999 a který rada ICES v květnu 2013 opětovně potvrdila jako plán, jenž je v souladu s preventivním přístupem, i jako správný řídicí přístup pro zachování odlovu v rámci bezpečných biologických limitů. Kromě toho pro nárok Faerských ostrovů na větší podíl na rybolovu atlantsko-skandinávského sledě obecného neexistují nezvratné vědecké důkazy a z tohoto důvodu by bylo vhodné odlov Faerských ostrovů snížit ve smyslu doporučení rady ICES na rok 2013.
(28)
V důsledku uvedených skutečností by jako první krok měla být přijata opatření, která by zahrnovala: a) zákaz dovozu sledě obecného a makrely obecné z atlantsko-skandinávských populací a produktů rybolovu obsahujících tyto ryby nebo produktů z nich vyrobených a b) omezení využívání přístavů Unie plavidly provozujícími rybolov populací atlantsko-skandinávského sledě obecného a makrely obecné pod kontrolou Faerských ostrovů a plavidly přepravujícími ryby nebo produkty rybolovu pocházející z uvedeného rybolovu. Za účelem snazšího prosazování opatření vztahujících se na plavidla, která provozují lov příslušných populací sledě obecného nebo makrely obecné či která přepravují ryby a produkty rybolovu pocházející z těchto populací, by členským státům měly být poskytnuty seznamy těchto plavidel. Aby bylo možné určit, zda byly sleď obecný či makrela obecná uloveny pod kontrolou Faerských ostrovů, měl by se využívat systém osvědčení o úlovku uvedený v kapitole III nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (5).
(29)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení označuje Faerské ostrovy za zemi umožňující neudržitelný rybolov populace atlantsko-skandinávského sledě obecného a stanoví ve vztahu k Faerským ostrovům opatření k zajištění dlouhodobého zachování této populace.
Článek 2
Oblast působnosti a cíle
Toto nařízení se použije na rybolov atlantsko-skandinávského sledě obecného provozovaný pod kontrolou Faerských ostrovů. Má za cíl zajistit dlouhodobou udržitelnost populace atlantsko-skandinávského sledě obecného.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„populací atlantsko-skandinávského sledě obecného“ se rozumí populace sledě obecného (Clupea harengus) v podoblastech ICES (Mezinárodní rady pro průzkum moří) I, II, V, XII a XIV (6);
b)
„atlantsko-skandinávským sleděm obecným“ se rozumí ryba z populace atlantsko-skandinávského sledě obecného;
c)
makrela obecná je rybou druhu Scomber scombrus, která byla ulovena v oblastech výskytu atlantsko-skandinávského sledě obecného;
d)
výrazem „uloven pod kontrolou Faerských ostrovů“ se rozumí uloven plavidly plujícími pod vlajkou Faerských ostrovů nebo plavidly plujícími pod vlajkou jiného státu, které mají povolení k rybolovu ve výlučné hospodářské zóně Faerských ostrovů nebo byly pronajaty faerskou společností či faerskými orgány.
Článek 4
Označení
Faerské ostrovy se označují za zemi umožňující neudržitelný rybolov populace atlantsko-skandinávské sledě obecného.
Článek 5
Opatření
1. Na území Unie, včetně za účelem překládky v přístavech, se zakazuje vstup ryb nebo produktů rybolovu stanovených v příloze, které sestávají ze sledě obecného nebo makrely obecné ulovených pod kontrolou Faerských ostrovů, které jsou z nich vyrobeny nebo které je obsahují.
2. Zakazuje se využívání přístavů Unie plavidly plujícími pod vlajkou Faerských ostrovů lovícími populace atlantsko-skandinávského sledě obecného nebo makrely obecné a plavidly přepravujícími ryby nebo produkty rybolovu pocházející z atlantsko-skandinávského sledě obecného nebo makrely obecné, které byly uloveny plavidly plujícími pod vlajkou uvedené země nebo plavidly, jež mají od uvedené země povolení a plují pod vlajkou jiného státu. Tento zákaz se nepoužije v případě vyšší moci nebo nouze ve smyslu článku 18 Úmluvy Organizace spojených národů z roku 1982 o mořském právu, pokud jde o služby, které jsou nezbytně nutné pro nápravu těchto situací.
Článek 6
Provádění
1. Příslušné orgány členských států využijí systém osvědčení o úlovku uvedený v kapitole III nařízení (ES) č. 1005/2008, aby určily všechny produkty, na které se vztahuje zákaz uvedený v čl. 5 odst. 1 tohoto nařízení.
2. Pro snazší provádění zákazu stanoveného v čl. 5 odst. 2 obdrží členské státy orientační seznamy plavidel, jež dle spolehlivých zdrojů údajů provozovaly nebo v současnosti provozují rybolov populace atlantsko-skandinávského sledě obecného nebo makrely obecné pod kontrolou Faerských ostrovů.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. srpna 2013.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 793/2013
оd 20. kolovoza 2013.
o uspostavljanju mjera za Farske otoke u svrhu očuvanja stoka atlantske haringe
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1026/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o određenim mjerama za očuvanje ribljih stokova koje se odnose na zemlje koje dopuštaju neodrživi ribolov (1), a posebno njezin članak 4.,
budući da:
(1)
Stok atlantske haringe (Clupea harengus) najveći je stok haringe na svijetu. Omogućuje ulove od jednog do dva milijuna tona. Međutim, intenzivno iskorištavanje zbog prelova dovelo je taj stok do izlovljenosti i prekida svih vrsta ribarstva na više od dva desetljeća u razdoblju od početka sedamdesetih do sredine devedesetih godina prošlog stoljeća, s vrlo ozbiljnim posljedicama za flote koje su iskorištavale taj stok.
(2)
Od oporavka stoka i ponovnog otvaranja ribolova 1996. i nakon međusobnih konzultacija, njime zajednički gospodari pet strana u čije gospodarske isključive zone zalazi ova riba tijekom svojeg migracijskog ciklusa: Ruska Federacija, Norveška, Farski otoci, Island i Europska unija (u daljnjem tekstu „obalne države”).
(3)
Od 2007. dogovori postignuti za vrijeme konzultacija obalnih država obuhvaćaju konačna pravila o dijeljenju ukupnog dopuštenog ulova i obvezu uspostave relativne stabilnosti dijela ili udjela idućih godina. Udjeli dogovoreni za stok atlantske haringe bili su 5,16 % za Farske otoke, 14,51 % za Island, 6,51 % za Uniju, 61 % za Norvešku i 12,82 % za Rusku Federaciju. Nadalje, obalne države imale su i dugoročni dogovor da će samo zajedno preispitivati i revidirati uobičajene dogovore o gospodarenju, i to na temelju novih znanstvenih mišljenja i do određenog datuma.
(4)
Kako bi se olakšalo određivanje ukupnih dopuštenih dijelova ili udjela, obalne države dogovorile su i provele, na temelju raspoloživih znanstvenih spoznaja, dugogodišnji plan gospodarenja koji je u skladu s preventivnim pristupom čija je svrha održati iskorištavanja unutar sigurnih bioloških ograničenja i osigurati održivo ribarstvo.
(5)
Tim dugoročnim planom gospodarenja nastojalo se izbjeći da stok padne ispod razine biomase od 2 500 000 tona i održati tu razinu iznad 5 000 000 tona, što je razina pri kojoj se proizvodi najveći održivi prinos. To se postiglo ograničenjem iskorištavanja u skladu s ribolovnom smrtnosti od 0,125. Dogovoreno je da ribolovnu smrtnost treba smanjiti ako razina biomase padne ispod razine od 5 000 000 tona kako bi se osigurao brzi oporavak stoka.
(6)
U rujnu 2012. Međunarodno vijeće za istraživanje mora (ICES) preporučilo je da, u skladu s s preventivnim pristupom utvrđenim u planu gospodarenja, ukupan dopušteni ulov (TAC) za pet obalnih država ne premašuje 619 000 tona u 2013., što predstavlja smanjenje od 26 % u usporedbi s TAC-om koji je određen za 2012.
(7)
Tijekom konzultacija obalnih država održanih od listopada 2012. do siječnja 2013. u svrhu postizanja dogovora za 2013., predstavnici Farskih otoka uporno su i više puta izjavili da ne žele nastaviti postojeći dogovor o dijeljenju. Dogovori za 2013. konačno su zaključeni 18. siječnja 2013. između samo četiri obalne države, kako bi se u što većoj mjeri održala koordinacija gospodarenja tim stokom između obalnih država. U dogovorenom zapisniku s tih konzultacija od 23. siječnja 2013. navodi se sljedeće: „Delegacije su izrazile svoju zabrinutost zbog istupanja Farskih otoka iz sporazuma s obalnim državama bez prethodne obavijesti.” S obzirom na nemogućnost postizanja dogovora između pet strana zbog istupanja Farskih otoka iz konzultacija, dogovoreno je da ostale četiri strane uzmu u obzir ribolovne interese Farskih otoka ukidajući njihov tradicionalni udjel odnosno udjel kojim su gospodarili od dogovora iz 2007., a koji je odgovarao količini od 31 000 tona (5,16 % TAC-a).
(8)
Tijekom konzultacija obalnih država koje su trajale do 23. siječnja 2013., predstavnici Farskih otoka nisu postavili nikakve zahtjeve za određeni udjel, nisu podnijeli nikakav pisani ili usmeni prijedlog za novi dogovor o dijeljenju, nisu izrazili želju da stupe u dogovor s ostale četiri strane, niti su se potrudili surađivati u postizanju dogovora za 2013.
(9)
U izjavi ministra ribarstva Farskih otoka od 26. ožujka 2013. navodi se da je farska flota jednostrano odredila ograničenje ulova od 105 230 tona, a ta količina predstavlja 17 % preporučenog TAC-a ili tri puta veći udjel od onog koji se primjenjivao temeljem prethodnog dogovora i povećanje od 145 % u odnosu na njihov udjel iz 2012. Tu jednostranu objavu potrebno je ocijeniti u svjetlu prethodno navedenog znanstvenog mišljenja o smanjenju ulova u 2013. za 26 %. Tom su objavom Farski otoci i de facto odstupili od zajednički dogovorenog plana gospodarenja.
(10)
Tim su postupcima Farski otoci prekinuli suradnju s Unijom i s drugim obalnim državama u gospodarenju stokom od općeg interesa, atlantskom haringom, te su prekršili obveze iz članka 61. stavka 2., članka 63. stavaka 1. i 2. te članaka 118., 119. i 300. Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora od 10. prosinca 1982. (UNCLOS) i članaka 5. i 6. te članka 8. stavaka 1. i 2. Sporazuma Ujedinjenih naroda o provedbi odredbi Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora od 10. prosinca 1982. u pogledu očuvanja i upravljanja pograničnim ribljim naseljima i vrlo migratornim ribljim vrstama (UNFSA).
(11)
Ako se dosegnu ograničenja ulova koja su odredile četiri obalne države i Farski otoci, ukupan ulov iznosit će 692 290 tona, što predstavlja prelov u odnosu na preporučeni TAC. Prema ocjenama i predviđanjima ulova koje je pripremio ICES u sklopu svojeg savjeta o gospodarenju u ribolovnoj sezoni 2013. (2), takav bi ulov početkom 2014. doveo biomasu mrijestilišnog stoka (SSB) do razine od 4 200 000 tone, što je puno niže od razine od 5 000 000 tona pri kojoj bi se trebao proizvesti najveći održivi prinos.
(12)
Nadalje, novi znanstveni dokazi dostupni široj javnosti koje je ICES dostavio u svibnju 2013. (3) potvrđuju da je dugoročni plan gospodarenja u svojem trenutačnom obliku (s ograničenjem ribolovne smrtnosti na 0,125) preventivan, dok povećanje ciljne ribolovne smrtnosti na vrijednost od 0,15, što bi se ostvarilo povećanjem farskog udjela, čini plan nepreventivnim, a prati ga i povećana opasnost od izlovljenosti stoka.
(13)
U skladu s člankom 3. Uredbe (EU) br. 1026/2012, neka zemlja može biti određena kao zemlja koja dopušta neodrživi ribolov kada: (a) ne surađuje u gospodarenju stokom od zajedničkog interesa u potpunosti poštujući odredbe Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora od 10. prosinca 1982. (UNCLOS) i Sporazuma Ujedinjenih naroda o provedbi odredbi Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora od 10. prosinca 1982. u pogledu očuvanja i upravljanja pograničnim ribljim naseljima i vrlo migratornim ribljim vrstama od 4. kolovoza 1995. (UNFSA) ili druge međunarodne sporazume ili norme međunarodnog prava; i (b): i. ne donosi potrebne mjere gospodarenja ribarstvom; ili ii. donosi mjere gospodarenja ribarstvom ne uzimajući u obzir prava, interese i dužnosti ostalih zemalja i Unije, a te mjere gospodarenja ribarstvom, kada se razmatraju zajedno s mjerama koje su poduzele druge zemlje i Unija, dovode to ribolovnih aktivnosti koje bi mogle dovesti stok do neodrživa stanja.
(14)
Kao rezultat prethodno navedenih razmatranja, Farski otoci ispunjavaju sve kriterije da se odrede kao zemlja koja dopušta neodrživi ribolov te Komisija stoga može donijeti mjere predviđene Uredbom (EU) br. 1026/2012.
(15)
U skladu s člankom 6. Uredbe (EU) br. 1026/2012, Komisija je odlučila obavijestiti Lokalnu vladu Farskih otoka i Vladu Danske odlukom od 17. svibnja 2013. (4) i pismom od istog datuma, o svojoj namjeri da Farske otoke odredi kao zemlju koja dopušta neodrživi ribolov, navodeći razloge za takvo određenje i opisujući moguće mjere koje se mogu poduzeti u skladu s tom Uredbom. Lokalna vlada Farskih otoka potvrdila je primitak tog pisma istog dana.
(16)
Lokalna vlada Farskih otoka odgovorila je na obavijest 17. lipnja 2013. osporavajući argumente koje je iznijela Komisija svojim protuargumentima da nisu istupili iz konzultacija, da i dalje žele sudjelovati u pregovorima radi nalaženja rješenja za dijeljenje stoka i da EU nema pravo primijeniti prisilne mjere. Međutim, nisu izrazili namjeru da izmijene odluku o neodrživim ograničenjima ulova za 2013. niti su ponudili jasno obrazloženje za visoko ograničenje ulova koje su odredili za 2013., osim nepotkrijepljene tvrdnje o „povećanoj prisutnosti tog stoka posljednjih godina u pomorskom području u nadležnosti Farskih otoka”.
(17)
Komisija je proučila postojeću znanstvenu literaturu na tu temu i naišla je samo na izjave koje upućuju na povremenu prisutnost haringe u farskim vodama tijekom duljeg razdoblja u sezoni, ali se nigdje ne navodi ništa što bi moglo poslužiti kao temelj za tumačenje da je riječ o stabilnom ili stalnom povećanju količine. Što se tiče argumenta Farskih otoka da će stok svejedno pasti ispod razine najvećeg održivog prinosa u 2014., i to ne kao posljedica njihova jednostranog povećanja udjela, potrebno je napomenuti da će, prema najnovijem znanstvenom mišljenju (vidjeti uvodnu izjavu (12)) i unatoč tome što se može obnoviti do najvećeg održivog prinosa, stok dulje ostati ispod te razine i prijetit će mu veća opasnost od izlovljenosti ako se trenutačna ciljna ribolovna smrtnost poveća do vrijednosti jednake onoj koja proizlazi iz farskog povećanja udjela.
(18)
Nakon podrobne analize argumenata Lokalne vlade Farskih otoka Komisija je zaključila da oni ne čine protuargument argumentima navedenima u obavijesti Komisije, niti čine objektivno opravdanje za nedostatak suradnje ove zemlje. Komisija je na temelju tog zaključka i na temelju nespremnosti za ispravljanje jednostranih ograničenja ulova za 2013. zaključila da Farski otoci i dalje ispunjavaju kriterije da se odrede kao zemlja koja dopušta neodrživi ribolov.
(19)
Komisija stoga smatra da je nužno donijeti mjere u skladu s člankom 4. Uredbe (EU) br. 1026/2012.
(20)
Te mjere trebaju biti učinkovite i razmjerne da bi se ostvario cilj očuvanja i spriječiti Farske otoke da iskorištavaju tržišta, luke i objekte Unije za nastavak neodrživog ribolova haringe.
(21)
Isto tako, Komisija je procijenila kratkoročne i dugoročne okolišne, trgovinske, gospodarske i društvene posljedice mjera koje se mogu donijeti u skladu s člankom 4. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1026/2012, kao i administrativno opterećenje povezano s njihovom provedbom.
(22)
Na temelju te procjene čini se primjerenim da prvi korak bude donošenje određenih mjera navedenih u točkama (c), (d), (e) i (i) članka 4. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1026/2012. Ako se te mjere pokažu neučinkovitima i ako Farski otoci nastave dopuštati neodrživ ribolov, mogu se uspostaviti daljnje mjere.
(23)
Farski ribolov haringe koji se obavlja lebdećim povlačnim mrežama (koćama) može biti ciljno ribarstvo u hladnijim mjesecima godine, ali je mješovito ribarstvo u kasno proljeće i ljeti, kada se haringa i skuša love u sličnim količinama. Obje vrste mogu se loviti istim plovilom u jednom izvlačenju, tijekom istog izlaska u ribolov ili na istom ribolovnom području u sezoni. Stoga se skuša kao vrsta povezuje s haringom. Dakle, ako nastave s ulovom i izvozom skuše, Farski otoci nastavit će loviti velike količine haringe kao neizbježan prilov, čak i ako se haringa ne može izvoziti u Uniju. Stoga je učinkovitost zabrane na uvoze haringe kao sredstva za sprečavanje nanošenja daljnje štete održivosti stoka haringe upitna ako se u mjere ne uključe i izvozi skuše. Skuša dijeli životni prostor s haringom u tolikoj mjeri da uvijek postoji opasnost ulova haringe prilikom ribolova skuše u ribarstvu pod kontrolom Farskih otoka. Stoga sve skuše ulovljene pod kontrolom Farskih otoka mogu biti ulovljene skupa s haringom. Iz toga proizlazi da trgovinske mjere trebaju obuhvatiti i haringu i skušu da bi bile učinkovite.
(24)
Ocjenjujući razmjernost mjera, a posebno odlučujući o tome je li ograničenja trgovine glavnim vrstama ulovljenima prilikom ribolova haringe potrebno ograničiti na određenu količinu ili zabraniti sve uvoze, Komisija je ispitala mogu li se predvidjeti alternativne mjere osim potpune zabrane uvoza svih proizvoda od haringe ili skuše ili onih koji ih sadrže, koje bi bile razmjernije. Ocijenjene su tri moguće opcije: i. kvantitativno ograničenje svih proizvoda, čime bi se izvozi ograničili na tradicionalne razmjene; ii. potpuna zabrana samo svježe, smrznute i konzervirane ribe, isključujući složenije proizvode kao što je riblje brašno i ulje; te iii. ograničenje uvozne zabrane samo na haringu i proizvode od haringe. Premda bi prva od tih triju opcija mogla biti izrazito učinkovita s obzirom na to da je izvoz ribljeg brašna s Farskih otoka u EU iznimno važan, ocijenjeno je da bi ona značila preveliko opterećenje u ovoj fazi, posebno zbog toga jer, s jedne strane, može utjecati na sektore farske riblje industrije koji nisu izravno povezani sa sektorom pelagičkog ribolova i, s druge, jer bi stvorila visoko administrativno opterećenje povezano s analizom uzoraka ribljeg brašna i ulja u specijaliziranim laboratorijima kako bi se utvrdio njihov sastav prema vrstama. Treća spomenuta opcija smatra se neučinkovitom jer se njezine moguće gospodarske posljedice mogu lako nadoknaditi izvozom skuše. Drugom se opcijom stoga najbolje uravnotežuje sredstvo i njegov željeni učinak, a manje teške mjere za postizanje potrebnog rezultata ne postoje.
(25)
Ocjenjujući razmjernost, Komisija je proučila i jesu li potrebne druge mjere osim ograničenja uvoza, npr. ograničenja na korištenje luka i ograničenja izvoza. Budući da korištenje luka za opskrbu gorivom, iskrcaj, zamjenu posade, popravke i odmor predstavlja rutinske i nužne aktivnosti koje prate ulov haringe, Komisija je zaključila da su i takve mjere potrebne i da nikakve alternativne i manje ograničavajuće mjere nisu moguće da se flote Farskih otoka spriječe da iskorištavaju objekte EU-a radi neodrživog ribolova haringe.
(26)
Na temelju procjene kratkoročnih i dugoročnih okolišnih, trgovinskih, gospodarskih i društvenih učinaka mjera, kao i administrativnog opterećenja povezanog s njihovom provedbom, može se zaključiti da su mjere razumne i da neće imati neprihvatljive učinke, ni stvoriti neopravdano opterećenje. Učinci mjera sigurni su za okoliš jer se očekuje da će pridonijeti održivosti stoka haringe. Trgovinski učinci bit će umjereni jer, iako se mogu očekivati izravni gospodarski učinci, srednjoročno je moguće pronaći alternativne mehanizme razmjene i u konačnici se ne očekuje nestašica u zalihama u EU-u. Očekuje se da će srednjoročni gospodarski i društveni učinci biti umjereni jer će se nadovezati na trgovinske učinke, a ako mjere srednjoročno i dugoročno postignu željene učinke, i gospodarski i društveni učinci bit će izrazito pozitivni, posebno za brojne flote koje financijski izrazito ovise o ulovu pelagičke ribe. Administrativno opterećenje kao rezultat mjera bit će razmjerno nisko ako se uzme u obzir da većina sredstava nadzora potrebnih za provedbu mjera, uključujući osoblje, već postoji u državama članicama.
(27)
Na koncu, Komisija je proučila usklađenost mjera s međunarodnim pravom i zaključila da se odnose na očuvanje iscrpivog stoka ribe te da im je svrha sprečavanje prekomjernog iskorištavanja stoka, jer se njima nastoji održati stok atlantske haringe unutar sigurnih bioloških ograničenja. Mjere se provode zajedno s mjerama Unije za očuvanje (članak 5. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 1026/2012.). Naime, Unija je smanjila ulov za 26 % u skladu s preporukom Međunarodnog vijeća za istraživanje mora (ICES) i u potpunosti primjenjuje uvjete i ograničenja dugoročnog plana gospodarenja koji su obalne države dogovorile i primjenjivale od 1999. i koji je, kako je ICES iznova potvrdio u svibnju 2013., usklađen s preventivnim pristupom i ispravan je pristup gospodarenja za održavanje iskorištavanja unutar sigurnih bioloških ograničenja. Nadalje, ne postoje konačni znanstveni dokazi koji bi Farskim otocima mogli poslužiti kao temelj za povećanje udjela ribolova atlantske haringe. Stoga je smanjenje njihova ulova u skladu s preporukama ICES-a za 2013. primjereno.
(28)
Slijedom navedenoga, mjere koje je potrebno donijeti u prvom koraku trebaju obuhvatiti sljedeće: (a) zabranu uvoza haringe i skuše iz atlantskog stoka, kao i proizvode ribarstva koji sadrže takvu ribu ili su od nje napravljeni; i (b) ograničenja na korištenje luka Unije plovilima za ulov stoka atlantske haringe i skuše pod nadzorom Farskih otoka i plovilima koja prevoze ribu ili proizvode ribarstva koji potječu iz takvog ribolova. Kako bi se olakšala provedba mjera primjenjivih na plovila koja obavljaju ribolov predmetnih haringi i skuša iz stoka ili prijevoz ribe ili proizvoda ribarstva koji potječu iz tih stokova, državama članicama trebalo bi dostaviti popis tih plovila. Kako bi se odredilo jesu li haringe i skuše ulovljene plovilom pod nadzorom Farskih otoka, trebalo bi uporabiti program certificiranja ulova utvrđen u poglavlju III. Uredbe (EZ) br. 1005/2008 od 29. rujna 2008. o uspostavi sustava Zajednice za sprečavanje, suzbijanje i zaustavljanje nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribolova, o izmjeni uredbi (EEZ) br. 2847/93, (EZ) br. 1936/2001 i (EZ) br. 601/2004 i o stavljanju izvan snage uredbi (EZ) br. 1093/94 i (EZ) br. 1447/1999 (5).
(29)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora za ribarstvo i akvakulturu,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom Farski otoci određuju kao zemlja koja dopušta neodrživi ribolov atlantskog stoka haringe i utvrđuju mjere za Farske otoke u svrhu dugoročnog očuvanja tog stoka.
Članak 2.
Područje primjene i ciljevi
Ova se Uredba primjenjuje na ribolov atlantske haringe koji se obavlja pod nadzorom Farskih otoka. Njezin je cilj osigurati dugoročnu održivost stoka atlantske haringe.
Članak 3.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„stok atlantske haringe znači stok haringe (Clupea harengus) u potpodručjima ICES (Međunarodno vijeće za istraživanje mora) I., II., V., XII. i XIV. (6);
(b)
„atlantska haringa” znači riba iz stoka atlantske haringe;
(c)
skuša je riba vrste Scomber scombrus koju se lovi u područjima koje nastanjuje atlantska haringa;
(d)
„ulovljena pod nadzorom Farskih otoka” znači da je ulovljena plovilom pod zastavom Farskih otoka ili plovilom pod zastavom druge države članice koja ima dozvolu za ribolov u isključivoj gospodarskoj zoni Farskih otoka ili koje je iznajmilo farsko poduzeće ili farsko tijelo vlasti.
Članak 4.
Određivanje
Farski otoci određuju se kao zemlja koja dopušta neodrživi ribolov stoka atlantske haringe.
Članak 5.
Mjere
1. Zabranjuje se unošenje na područje Unije, uključujući u svrhu prekrcaja u lukama, ribe ili proizvoda ribarstva navedenih u Prilogu koji se sastoje ili su napravljeni od, ili sadrže atlantsku haringu ili skušu ulovljenu pod nadzorom Farskih otoka.
2. Plovilima pod zastavom Farskih otoka koja love atlantsku haringu ili skušu i koja prevoze ribu ili proizvode ribarstva koji potječu od atlantske haringe ili skuše ulovljene plovilima pod zastavom te zemlje ili onima koji imaju njezinu dozvolu, a plove pod nekom drugom zastavom zabranjuje se korištenje luka u Uniji. Ta zabrana ne primjenjuju se u slučajevima više sile ili pogibelji u smislu članka 18. Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora iz 1982. za postupke koji su nužni za otklanjanje takvih stanja.
Članak 6.
Provedba
1. Nadležna tijela država članica dužna su koristiti se programom certifikacije ulova navedenim u poglavlju III. Uredbe (EZ) br. 1005/2008 za određivanje svih proizvoda obuhvaćenih zabranom u skladu s člankom 5. stavkom 1. ove Uredbe.
2. Kako bi se olakšala provedba zabrane navedene u članku 5. stavku 2., državama članicama dostavlja se indikativni popis plovila koja su prema pouzdanim izvorima podataka lovila ili trenutačno love atlantsku haringu ili skušu pod nadzorom Farskih otoka.
Članak 7.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 20. kolovoza 2013.