NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 950/2014
ze dne 4. září 2014
o zahájení dočasného a mimořádného režimu podpory soukromého skladování některých sýrů a stanovení výše podpory předem
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1), a zejména na čl. 219 odst. 1 ve spojení s článkem 228 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ruská vláda zavedla dne 7. srpna 2014 zákaz dovozu některých produktů, včetně mléčných výrobků, z Unie do Ruska. Z mléčných výrobků jsou zákazem nejvíce postiženy sýry, neboť jejich vývoz do Ruska představuje 33 % celkového vývozu sýrů z Unie. Pokud jde o sýry, je navíc Rusko výhradním obchodním partnerem Finska a pobaltských zemí a důležitým partnerem dalších členských států, například Německa, Nizozemska či Polska.
(2)
Vývoz sýrů do Ruska činil v roce 2013 více než 250 000 tun, což je množství, u nějž hrozí, že bude muset být z velké části absorbováno vnitřním trhem, což způsobí nerovnováhu trhu a stlačí ceny dolů.
(3)
Tržní intervenční opatření, která umožňuje nařízení (EU) č. 1308/2013, se nezdají být pro nově vzniklou situaci dostatečná, neboť se omezují na sýry se zeměpisným označením.
(4)
Hrozba vážné nerovnováhy na trhu se sýry by mohla být zmírněna nebo odstraněna skladováním. Je proto vhodné poskytnout podporu soukromému skladování sýrů a stanovit předem výši této podpory.
(5)
Článek 17 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví, že podpora soukromého skladování se může poskytovat na sýry s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (2). I když se sýrů se zeměpisným označením zákaz dovozu týká, představují z celkového sortimentu sýrů vyvážených do Ruska pouze minimální část. Z důvodů funkčnosti a správní účinnosti je vhodné zřídit jednotný režim podpory soukromého skladování zahrnující všechny druhy sýrů.
(6)
Je třeba vyloučit čerstvé sýry, které nejsou vhodné pro skladování.
(7)
Aby se usnadnilo řízení a kontrola, měla by být podpora soukromého skladování v zásadě poskytována pouze hospodářským subjektům usazeným a registrovaným pro účely DPH v Unii.
(8)
Aby byla zajištěna řádná kontrola režimu, mělo by toto nařízení specifikovat informace nutné pro uzavření smlouvy o skladování, jakož i povinnosti smluvních stran.
(9)
Za účelem zvýšení účinnosti režimu podpory by se smlouvy měly uzavírat na určité minimální množství a měly by v nich být přesně stanoveny povinnosti smluvní strany, zejména ty, které umožní příslušnému orgánu odpovědnému za kontrolu skladování provádět účinnou kontrolu skladovacích podmínek.
(10)
Jedním ze zásadních požadavků pro poskytování podpory soukromého skladování je skladování smluvního množství na sjednanou dobu. S ohledem na obchodní praxi a z praktických důvodů by měla být přípustná povolená odchylka od množství, na něž se vztahuje podpora.
(11)
Aby byla zajištěna řádná správa skladování, je třeba přijmout opatření na snížení výše podpory vyplácené v případě, že množství skladované během smluvní doby skladování bude nižší než smluvní množství a že nebude plně dodržena doba skladování.
(12)
Částka podpory by měla být určena na základě nákladů na skladování a/nebo jiných příslušných prvků trhu. Je vhodné stanovit podporu na pevné náklady spojené s uskladněním a vyskladněním dotyčných produktů a podporu na den na náklady na skladování v chladu a financování.
(13)
Je zapotřebí stanovit podmínky pro poskytnutí zálohové platby, podmínky pro úpravu podpory v případech, kdy není plně dodrženo smluvní množství, podmínky pro kontroly dodržování způsobilosti pro podporu, možné sankce a informace, které mají členské státy oznamovat Komisi.
(14)
Je vhodné umožnit stanovení redukčního koeficientu pro nevyřízené žádosti, pokud je to nutné, aby opatření nepřesáhla objemy pro které je režim podpory soukromého skladování stanoven.
(15)
Rovněž by se měla stanovit pravidla týkající se dokumentace, účetnictví, jakož i četnosti a povahy kontrol.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví dočasný mimořádný režim podpory soukromého skladování sýrů kódů KN 0406 20, 0406 30, 0406 40 a 0406 90 a zmrazeného tvarohu kódu 0406 10.
Maximální objem výrobků, na které se tento dočasný režim vztahuje, je stanoven na 155 000 tun.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „příslušnými orgány členských států“ rozumí útvary nebo subjekty akreditované členskými státy jako platební agentury, které splňují podmínky stanovené článkem 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (3).
Článek 3
Způsobilost produktů
1. Pro poskytnutí podpory soukromého skladování uvedené v článku 1 (dále jen „podpora“) musí sýry vykazovat řádnou a uspokojivou obchodní jakost, pocházet z Unie a ke dni začátku platnosti smlouvy o skladování mít minimální stáří odpovídající době zrání, která přispívá ke zvýšení hodnoty daných sýrů.
2. Sýry musí splňovat tyto požadavky:
a)
každá partie má hmotnost nejméně 0,5 tuny;
b)
mají nesmazatelné označení podniku, ve kterém byly vyrobeny, spolu s datem výroby, přičemž toto označení může mít formu kódu;
c)
je na nich uvedeno datum uskladnění;
d)
nebyly předmětem předchozí smlouvy o skladování.
3. Členské státy mohou upustit od povinnosti uvádět na sýrech datum uskladnění uvedené v odst. 2 písm. c), pokud se osoba odpovědná za sklad zaváže vést evidenci, do níž v den uskladnění budou zaznamenány údaje uvedené v odst. 2 písm. b).
Článek 4
Žádosti o podporu
1. Hospodářský subjekt, který žádá o podporu, podá žádost příslušným orgánům členských států, v nichž jsou výrobky skladovány.
2. Hospodářské subjekty, které žádají o podporu, musí být usazeny a registrovány pro účely DPH v Unii.
3. Žádosti o podporu lze podávat ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Žádosti je možno zasílat do 31. prosince 2014.
4. Žádosti o podporu se musí vztahovat na výrobky, které již byly zcela uskladněny.
5. Žádosti se podávají způsobem, který hospodářským subjektům zpřístupní příslušný členský stát.
Příslušné orgány členských států mohou vyžadovat, aby elektronické žádosti byly opatřeny zaručeným elektronickým podpisem ve smyslu čl. 2 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES (4) nebo elektronickým podpisem, který poskytuje rovnocennou záruku, pokud jde o požadovanou funkčnost podpisu, použitím týchž pravidel a podmínek, které jsou vymezeny v ustanoveních Komise o elektronických a digitálních dokumentech, uvedených v rozhodnutí Komise 2004/563/ES, Euratom (5) a v jeho prováděcích pravidlech.
6. Žádost je přijatelná pouze v případě, že jsou splněny tyto podmínky:
a)
je v ní uveden odkaz na toto nařízení;
b)
jsou v ní uvedeny identifikační údaje žadatele, jako jméno, adresa a identifikační číslo pro účely DPH;
c)
je v ní uveden produkt s příslušným šestimístným kódem KN;
d)
je v ní uvedeno množství produktů;
e)
je v ní uvedena doba skladování;
f)
je v ní uveden název a adresa místa skladování, číslo skladované partie a případně číslo schválení, které umožňuje určit výrobní závod;
g)
neobsahuje žádné další podmínky žadatele než ty, jež jsou stanoveny v tomto nařízení;
h)
je předložena v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu, ve kterém se žádost podává.
7. Obsah žádostí nesmí být po jejich podání měněn.
Článek 5
Uzavírání smluv
1. Smlouvy se uzavírají mezi příslušným orgánem členského státu, na jehož území jsou výrobky skladovány, a žadatelem (dále jen „smluvní strana“).
2. Smlouvy se uzavírají do 30 dnů od data přijetí informací uvedených v čl. 4 odst. 6 písm. f), případně s výhradou následného potvrzení způsobilosti produktů podle čl. 14 odst. 2 druhého pododstavce. Pokud není způsobilost potvrzena, je dotyčná smlouva považována za neplatnou.
Článek 6
Povinnosti smluvní strany
1. Smlouvy ukládají smluvní straně minimálně tyto povinnosti:
a)
na vlastní riziko a náklady uskladnit a po smluvní dobu skladování skladovat smluvní množství za podmínek, které zajistí, že budou zachovány požadavky na vlastnosti produktů, aniž by byly skladované produkty nahrazeny nebo přemístěny na jiné místo skladování. Na řádně odůvodněnou žádost smluvní strany však může příslušný orgán povolit přemístění skladovaných produktů;
b)
uchovávat doklady o hmotnosti pořízené v době uskladnění;
c)
umožnit příslušnému orgánu, aby kdykoli zkontroloval, zda jsou dodržovány všechny povinnosti stanovené ve smlouvě;
d)
zajistit, aby byly skladované produkty snadno přístupné a jednotlivě identifikovatelné: každá individuálně skladovaná jednotka je označena datem uskladnění, číslem smlouvy, názvem produktu a hmotností. Členské státy však mohou upustit od požadavku týkajícího se označení číslem smlouvy, pokud se osoba odpovědná za sklad zaváže, že zaznamená číslo smlouvy do evidence podle čl. 3 odst. 2.
2. Smluvní strana poskytne orgánu odpovědnému za kontrolu veškerou dokumentaci ke každé smlouvě, která umožní ověřit zejména tyto informace o produktech umístěných v soukromém skladu:
a)
číslo schválení, které umožňuje určit výrobní závod a členský stát výroby;
b)
původ a datum výroby produktů;
c)
datum uskladnění;
d)
hmotnost a počet zabalených kusů;
e)
fyzickou přítomnost ve skladu a adresu skladu;
f)
datum očekávaného ukončení smluvní doby skladování doplněné datem skutečného vyskladnění.
3. Smluvní strana, nebo případně provozovatel skladu, vede skladovou účetní evidenci, která musí být k dispozici ve skladu a která musí pod každým číslem smlouvy obsahovat tyto údaje:
a)
identifikaci produktů uskladněných v soukromém skladu podle partie;
b)
data uskladnění a vyskladnění;
c)
množství udané na skladovanou partii;
d)
umístění výrobků ve skladu.
Článek 7
Smluvní doba skladování
1. Smluvní doba skladování začíná dnem následujícím po dni, kdy příslušné orgány obdrží informace uvedené v čl. 4 odst. 6 písm. f).
2. Smluvní skladování končí dnem, který předchází dni vyskladnění.
3. Podpora může být poskytnuta pouze tehdy, činí-li smluvní doba skladování 60 až 210 dní.
Článek 8
Vyskladnění
1. Vyskladnění lze zahájit dnem následujícím po posledním dni smluvní doby skladování.
2. Vyskladňuje se celá skladovaná partie nebo i menší množství, pokud to povolí příslušný orgán. Avšak v případě uvedeném v čl. 14 odst. 4 písm. a) může být vyskladněno pouze zapečetěné množství.
3. V souladu s ustanoveními čl. 14 odst. 5 oznámí smluvní strana příslušnému orgánu předem, že hodlá začít vyskladňovat produkty ze skladu.
4. Pokud není splněn požadavek odstavce 3, ale příslušnému orgánu je do 30 dnů po vyskladnění z místa skladování předložen dostatečný důkaz o datu vyskladnění a dotčeném množství, snižuje se podpora o 15 % a vyplácí se pouze za období, pro které poskytla smluvní strana příslušnému orgánu dostatečný důkaz o tom, že produkt byl uskladněn na základě smlouvy.
5. Pokud není splněn požadavek odstavce 3 a příslušnému orgánu není do 30 dnů po vyskladnění z místa skladování předložen dostatečný důkaz o datu vyskladnění a dotčeném množství, nevyplácí se na základě dotyčné smlouvy žádná podpora.
Článek 9
Částky podpory
Podpora činí:
-
15,57 EUR na uskladněnou tunu za pevné náklady na skladování,
-
0,40 EUR na tunu za den smluvního skladování.
Článek 10
Vyplacení zálohy na podporu
1. Po uplynutí 60 dnů skladování lze na žádost smluvní strany vyplatit jedinou zálohu na podporu za předpokladu, že smluvní strana složí jistotu odpovídající záloze navýšené o 10 %.
2. Výše zálohy nesmí překročit částku podpory odpovídající době skladování v délce 90 dnů, případně tří měsíců. Jistota uvedená v odstavci 1 se uvolní, jakmile bude vyplacen zůstatek podpory.
Článek 11
Vyplacení podpory
1. Podpora nebo, pokud byla poskytnuta zálohová platba podle článku 10, zůstatek podpory se vyplácí na základě žádosti o vyplacení podané smluvní stranou do tří měsíců po ukončení období smluvního skladování.
2. Pokud nemohla smluvní strana předložit příslušné doklady ve lhůtě tří měsíců, ačkoli učinila vše pro jejich včasné získání, mohou jí být poskytnuty další lhůty v celkovém trvání maximálně tří měsíců.
3. Podpora nebo zůstatek podpory se vyplácí do 120 dnů po dni, kdy byla podána žádost o vyplacení podpory, za předpokladu, že byly splněny smluvní závazky a že byla provedena závěrečná kontrola. Pokud však probíhá správní šetření, bude platba provedena až po uznání nároku na podporu.
4. Pokud je skutečně skladované množství během smluvní doby skladování nižší než smluvní množství a není nižší než 95 % tohoto množství, podpora se s výjimkou případů vyšší moci poskytne na skutečně skladované množství. Pokud však příslušný orgán zjistí, že smluvní strana jednala úmyslně nebo z nedbalosti, může rozhodnout o dalším snížení podpory nebo o jejím nevyplacení.
5. Jestliže je množství skutečně skladované po smluvní dobu skladování nižší než procentní sazba uvedená v odstavci 4, ale není nižší než 80 % smluvního množství, sníží se podpora pro skutečně skladované množství o polovinu, s výjimkou případů vyšší moci. Pokud však příslušný orgán zjistí, že smluvní strana jednala úmyslně nebo z nedbalosti, může rozhodnout o dalším snížení podpory nebo o jejím nevyplacení.
6. Jestliže je množství skutečně skladované po smluvní dobu skladování nižší než 80 % smluvního množství, nevyplatí se žádná podpora, s výjimkou případů vyšší moci.
7. Pokud kontroly během skladování nebo při vyskladnění zjistí vadné produkty, nevyplatí se na toto množství žádná podpora. Zbytek skladované partie, který je stále způsobilý pro podporu, nesmí být menší než minimální množství stanovené v čl. 3 odst. 2. Stejné pravidlo se použije, pokud je z uvedeného důvodu vyskladněna část skladované partie před uplynutím minimální doby skladování.
Vadné produkty se do výpočtu skutečně skladovaného množství podle odstavců 4, 5 a 6 nezapočítávají.
8. Pokud, s výjimkou případů vyšší moci, smluvní strana nedodrží konec smluvní doby skladování stanovené v čl. 7 odst. 3 pro celé skladované množství, snižuje se za každý kalendářní den neplnění částka podpory u dotyčné smlouvy o 10 %. Toto snížení však nepřesáhne 100 % částky podpory.
Článek 12
Oznámení a sledování
1. Členské státy oznámí Komisi nejpozději každé úterý za předešlý týden množství, na které byly uzavřeny smlouvy, rozdělené podle doby skladování, jakož i množství produktů, pro něž byly žádosti o podporu předloženy.
Komise informuje členské státy, jakmile zjistí, že se množství, pro něž byly žádosti o podporu předloženy, blíží maximálnímu množství uvedenému v článku 1.
Poté, co Komise informovala členské státy o tom, že se množství, pro něž byly žádosti o podporu předloženy, blíží maximálnímu množství uvedenému v článku 1, oznámí členské státy Komisi každý pracovní den před 14.00 hod (bruselského času) množství produktů, pro které byly žádosti o podporu předloženy předcházejícího pracovního dne.
2. Na základě oznámení obdržených v souladu s odstavcem 1 se Komise přesvědčí, že maximální množství uvedené v článku 1 není překročeno.
Pokud Komise na základě těchto oznámení zjistí, že maximální množství uvedené v článku 1 bylo překročeno, neprodleně to oznámí všem členským státům.
3. Jestliže Komise informovala členské státy, že maximální množství uvedené v článku 1 bylo překročeno, členské státy následně informují hospodářské subjekty.
4. Členské státy oznámí Komisi nejpozději do konce měsíce za předcházející měsíc:
a)
množství produktů uskladněných a vyskladněných během dotyčného měsíce;
b)
množství produktů skladovaných na konci dotyčného měsíce;
c)
množství produktů, u nichž skončila doba smluvního skladování.
5. Oznámení členských států Komisi uvedená v odstavcích 1 a 4 se provádějí v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 (6).
Článek 13
Opatření pro dodržení maximálního množství
Pokud by přijetím celého množství produktů, pro které byly žádosti o podporu předloženy v určitý den, bylo překročeno maximální množství uvedené v článku 1, Komise prostřednictvím prováděcího aktu přijatého bez použití postupu uvedeného v čl. 229 odst. 2 a 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví koeficient přidělení, který se použije pro množství odpovídající žádostem oznámeným Komisi téhož dne. Tento koeficient přidělení omezí celkové množství produktů způsobilých pro dočasnou mimořádnou podporu soukromého skladování na maximální množství uvedené v článku 1.
Článek 14
Kontroly
1. Členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění dodržování tohoto nařízení. Uvedená opatření zahrnují důslednou správní kontrolu žádostí o podporu doplněnou kontrolami na místě stanovenými v odstavcích 2 až 8.
2. Orgán odpovědný za kontrolu provádí kontroly produktů uskladněných do 30 dnů od data přijetí informací uvedených v čl. 4 odst. 6 písm. f).
Aniž by bylo dotčeno ustanovení odst. 5 písm. a) prvního pododstavce tohoto článku, za účelem zajištění způsobilosti skladovaných produktů pro podporu se provede fyzická kontrola reprezentativního vzorku nejméně 5 % množství uskladněných produktů, aby bylo zajištěno, že skladované partie odpovídají údajům uvedeným v návrhu na uzavření smlouvy, mimo jiné pokud jde o hmotnost, identifikaci a povahu produktů.
3. Pokud členský stát uvede řádné důvody, může být třicetidenní lhůta stanovená v odstavci 2 prodloužena o 15 dnů.
4. Orgán odpovědný za kontrolu:
a)
zapečetí během kontroly uvedené v odstavci 2 produkty podle smluv, skladovaných partií nebo menších množství nebo
b)
provede neohlášenou kontrolu, aby se zajistilo, že se smluvní množství nachází v místě skladování.
Kontrola podle písm. b) prvního pododstavce musí odpovídat alespoň 10 % celkového množství uvedeného ve smlouvě a musí být reprezentativní. Kontroly zahrnují kontrolu skladové evidence podle čl. 6 odst. 3 a příslušných dokladů, jako např. potvrzení o hmotnosti a dokladu o uskladnění, a ověření hmotnosti, druhu a identifikace produktů vztahující se minimálně na 5 % množství, které je předmětem neohlášené kontroly.
5. Na konci smluvní doby skladování ověří orgán odpovědný za kontrolu nejméně u poloviny smluv hmotnost a identifikaci skladovaných produktů prostřednictvím odebrání vzorků. Za účelem této kontroly informuje smluvní strana příslušný orgán a uvede dotyčné skladované partie nejméně pět pracovních dnů před:
a)
koncem maximálního období smluvního skladování nebo
b)
zahájením vyskladnění, pokud k vyskladnění produktů dochází před uplynutím maximální smluvní doby skladování.
Členský stát může souhlasit s kratší lhůtou, než je pět pracovních dnů.
6. Pokud se využije možnost uvedená v odst. 4 písm. a), ověří se na konci smluvní doby skladování přítomnost a neporušenost použitých pečetí. Náklady na zapečetění a manipulaci nese smluvní strana.
7. Veškeré vzorky odebrané za účelem ověření jakosti a složení produktů odebírají pracovníci orgánu odpovědného za kontrolu nebo jsou tyto vzorky odebírány v jejich přítomnosti.
Fyzická kontrola nebo ověření hmotnosti se provádí v přítomnosti uvedených pracovníků při vážení.
Pro účely kontrol musí být všechny skladové a finanční záznamy a doklady kontrolované uvedenými pracovníky opatřeny při kontrole razítkem nebo parafovány. Pokud jsou kontrolovány elektronické záznamy, vytiskne se jedna kopie a uloží do kontrolního spisu.
Článek 15
Zpráva o auditu
1. Kontrolní orgán odpovědný za kontrolu vypracuje kontrolní zprávu o každé kontrole provedené na místě. Zpráva přesně popíše jednotlivé kontrolované položky.
Zpráva zahrnuje:
a)
datum a čas zahájení kontroly;
b)
podrobné informace o předběžném oznámení kontroly;
c)
dobu trvání kontroly;
d)
přítomné zodpovědné osoby;
e)
povahu a rozsah provedených kontrol, a zejména podrobné údaje o prověřených dokladech a produktech;
f)
zjištění a závěry;
g)
zda je vyžadováno následné opatření.
Kontrolní zpráva musí být podepsána odpovědným pracovníkem a spolupodepsána smluvní stranou nebo ve stanovených případech provozovatelem skladu a musí být zahrnuta do platební dokumentace.
2. V případě významných nesrovnalostí týkajících se nejméně 5 % množství produktů v rámci jedné smlouvy podléhajících kontrole se ověření rozšíří na větší vzorek, který bude stanoven orgánem odpovědným za provádění kontrol.
3. Na základě kritérií závažnosti, rozsahu, doby trvání a opakování zaznamená orgán odpovědný za kontrolu všechny případy porušení předpisů, které mohou vést k vyloučení z podpory podle čl. 16 odst. 1 a/nebo k vrácení neoprávněně vyplacené podpory, případně včetně úroků, v souladu s odstavcem 4 uvedeného článku.
Článek 16
Sankce
1. Pokud příslušný orgán členského státu zjistí, že doklad předložený žadatelem o udělení práv vyplývajících z tohoto nařízení obsahuje nesprávné informace, a pokud je tato nesprávná informace rozhodující pro udělení uvedeného práva, vyloučí příslušný orgán žadatele z řízení na poskytování podpory u téhož produktu, u nějž byla nesprávná informace uvedena, na období jednoho roku od okamžiku přijetí konečného správního rozhodnutí konstatujícího nesrovnalost.
2. Vyloučení podle odstavce 1 se nepoužije, pokud žadatel před příslušným orgánem uspokojivě prokáže, že situace uvedená v daném odstavci byla způsobena vyšší mocí nebo že je důsledkem zřejmého omylu.
3. Neoprávněně vyplacenou podporu vrátí dotyčné hospodářské subjekty s úrokem. Obdobně se použijí pravidla stanovená v článku 73 nařízení Komise (ES) č. 796/2004 (7).
4. Prováděním správních sankcí a vymáháním neoprávněně vyplacených částek podle tohoto článku není dotčeno sdělování nesrovnalostí Komisi podle nařízení Komise (ES) č. 1848/2006 (8).
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. září 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 950/2014
оd 4. rujna 2014.
o otvaranju privremenih izvanrednih programa potpore za privatno skladištenje određenih sireva i utvrđivanju iznosa potpore unaprijed
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (1), a posebno njezin članak 219. stavak 1. u vezi s člankom 228.,
budući da:
(1)
Ruska vlada uvela je 7. kolovoza 2014. zabranu uvoza određenih proizvoda iz Unije u Rusiju, uključujući mliječne proizvode. Mliječni proizvod na koji najviše utječe zabrana jest sir, s obzirom na to da izvoz u Rusiju čini 33 % ukupnog izvoza sira Unije. Nadalje, Rusija je isključivi trgovinski partner Finske i baltičkih zemalja za sir te značajno odredište za druge države članice poput Njemačke, Nizozemske i Poljske.
(2)
Izvoz sireva u Rusiju 2013. iznosio je više od 250 000 tona te postoji rizik da će znatni dio te količine morati apsorbirati unutarnje tržište, što će dovesti do nestabilnosti tržišta i pritiska na smanjenje cijena.
(3)
Mjere tržišne intervencije dostupne na temelju Uredbe (EU) br. 1308/2013 ne čine se dostatnima za nedavno nastalo stanje jer su ograničene na sireve s oznakom zemljopisnog podrijetla.
(4)
Opasnost od ozbiljne neravnoteže na tržištu sira mogla bi se skladištenjem umanjiti ili ukloniti. Stoga je primjereno dodijeliti potpore za privatno skladištenje sira i unaprijed utvrditi iznos potpore.
(5)
Člankom 17. Uredbe (EU) br. 1308/2013 predviđa se dodjeljivanje potpora za privatno skladištenje sireva koji ostvaruju korist od zaštićene oznake izvornosti ili zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla u skladu s Uredbom (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (2). Iako na sireve s oznakom zemljopisnog podrijetla utječe zabrana uvoza, oni čine samo minimalni udio cjelokupnog raspona sireva izvezenih u Rusiju. Zbog operativne i administrativne učinkovitosti primjereno je uspostaviti jedinstveni program potpore za privatno skladištenje kojim bi se obuhvatile sve vrste sireva.
(6)
Primjereno je isključiti svježe sireve koji nisu prikladni za skladištenje.
(7)
Kako bi se pojednostavnilo upravljanje i nadzor, potpora za privatno skladištenje treba, kao opće pravilo, biti odobrena samo onim gospodarskim subjektima koji za potrebe PDV-a imaju poslovni nastan i registrirani su unutar Unije.
(8)
Kako bi se osiguralo pravilno praćenje dogovora, u ovoj Uredbi treba pobliže odrediti informacije potrebne za sklapanje ugovora o skladištenju, kao i obveze ugovornih stranaka.
(9)
Kako bi program bio što učinkovitiji, ugovori se trebaju odnositi na određenu najmanju količinu te na obveze koje svaka ugovorna stranka mora ispuniti, a posebno one kojima se nadležnim tijelima odgovornima za provjeru aktivnosti skladištenja omogućuje učinkovita inspekcija uvjeta skladištenja.
(10)
Skladištenje ugovorenih količina tijekom dogovorenog razdoblja predstavlja jedan od glavnih zahtjeva za dodjelu potpore za privatno skladištenje. Kako bi se u obzir uzela poslovna praksa i praktični razlozi, treba odobriti dopuštena odstupanja u odnosu na količinu za koju se potpora odobrava.
(11)
Kako bi se osiguralo pravilno upravljanje skladištem, primjereno je donijeti odredbe za smanjenje iznosa potpore koji se mora platiti ako je količina skladištena tijekom ugovornog razdoblja manja od ugovorene količine i u slučaju kada razdoblje skladištenja nije u potpunosti poštivano.
(12)
Iznos potpore potrebno je odrediti na temelju troškova skladištenja i/ili ostalih relevantnih tržišnih elemenata. Primjereno je odrediti iznos potpore za fiksne troškove ulaza i izlaza predmetnih proizvoda i potpore po danu skladištenja za troškove hladnog skladištenja i financiranja.
(13)
Potrebno je navesti uvjete pod kojima se može odobriti predujam, prilagođavanje potpore u slučajevima kada ugovorena količina nije u potpunosti poštivana, provjere prava na potporu, moguće kazne te informacije koje države članice moraju dostaviti Komisiji.
(14)
Primjereno je predvidjeti mogućnost određivanja koeficijenta smanjenja za još neriješene zahtjeve kada je to potrebno kako se mjerama ne bi premašile količine za koje je uspostavljen program potpore za privatno skladištenje.
(15)
Osim toga, treba utvrditi pravila u pogledu dokumentacije, računovodstva te učestalosti i prirode provjera.
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom predviđa privremeni izvanredni program potpore za privatno skladištenje sireva obuhvaćenih oznakama KN 0406 20, 0406 30, 0406 40 i 0406 90 i zamrznute skute obuhvaćene oznakom KN 0406 10.
Najveća utvrđena količina proizvoda na koje se odnosi ovaj privremeni program iznosi 155 000 tona.
Članak 2.
Definicija
Za potrebe primjene Uredbe, izraz „nadležna tijela država članica” znači odjeli ili tijela koja su države članice akreditirale kao agencije za plaćanje koje ispunjavaju uvjete utvrđene u članku 7. Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (3).
Članak 3.
Prihvatljivost proizvoda
1. Kako bi ispunio uvjete za potporu za privatno skladištenje iz članka 1., dalje u tekstu „potpora”, sir mora biti dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete, biti podrijetlom iz Unije i, na dan početka ugovornog skladištenja, biti star najmanje onoliko koliko iznosi razdoblje dozrijevanja koje pridonosi povećanju vrijednosti sira.
2. Sir mora ispunjavati sljedeće zahtjeve:
(a)
svaka serija ima masu od najmanje 0,5 tone;
(b)
na njemu su na neizbrisiv način navedeni oznaka objekta u kojem je proizveden, pri čemu ta oznaka može biti u obliku šifre, te datum proizvodnje;
(c)
na njemu je naveden datum uskladištenja;
(d)
nije predmet nekog prethodnog ugovora o skladištenju.
3. Države članice mogu odlučiti ne primjenjivati obvezu navođenja datuma uskladištenja iz točke (c) drugog stavka na siru pod uvjetom da se upravitelj skladišta obveže da će voditi evidenciju u koju se na dan uskladištenja unose podaci iz točke (b) drugog stavka.
Članak 4.
Podnošenje zahtjeva za potporu
1. Gospodarski subjekt koji traži potporu podnosi zahtjev nadležnim tijelima države članice u kojoj su proizvodi skladišteni.
2. Gospodarski subjekti koji podnose zahtjev za potporu imaju poslovni nastan i registrirani su u Uniji za potrebe PDV-a.
3. Zahtjevi za potporu mogu se podnositi od datuma stupanja na snagu ove Uredbe. Posljednji rok za podnošenje zahtjeva jest 31. prosinca 2014.
4. Zahtjevi za potporu odnose se na proizvode koji su u cijelosti uskladišteni.
5. Zahtjevi za potporu dostavljaju se metodom dostupnom gospodarskim subjektima u dotičnoj državi članici.
Nadležna tijela država članica mogu zahtijevati da se zahtjevi u elektroničkom obliku poprate naprednim elektroničkim potpisom u smislu članka 2. točke 2. Direktive 1999/93/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) ili elektroničkim potpisom koji ima funkcionalno jednaku vjerodostojnost kao potpis, primjenom pravila i uvjeta jednakih onima određenima u odredbama Komisije o elektroničkim i digitalnim dokumentima, određenima u Odluci Komisije 2004/563/EZ, Euratom (5) te u njezinim provedbenim pravilima.
6. Zahtjev za potporu prihvatljiv je samo ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
navedeno je upućivanje na ovu Uredbu;
(b)
navedeni su identifikacijski podaci podnositelja zahtjeva: ime, adresa i registracijski broj za PDV;
(c)
naveden je proizvod s odgovarajućom šesteroznamenkastom oznakom KN;
(d)
navedena je količina proizvoda;
(e)
navedeno je razdoblje skladištenja;
(f)
navedeni su naziv i adresa mjesta skladištenja, broj skladišne serije i, prema potrebi, broj odobrenja tvornice;
(g)
ne sadržava nikakve dodatne uvjete podnositelja zahtjeva osim onih koji su utvrđeni ovom Uredbom;
(h)
sastavljen je na službenom jeziku ili na jednom od službenih jezika država članica u kojima je zahtjev podnesen.
7. Sadržaj zahtjeva ne mijenja se nakon što su podneseni.
Članak 5.
Sklapanje ugovora
1. Ugovori se sklapaju između nadležnog tijela država članica na čijem su području proizvodi uskladišteni i podnositelja zahtjeva, dalje u tekstu: „ugovorna stranka”.
2. Ugovori se sklapaju u roku od 30 dana od dana primitka obavijesti iz članka 4. stavka 6. točke (f), pri čemu je, prema potrebi, obvezna dodatna informacija o prihvatljivosti proizvoda, kako je navedeno u članku 14. stavku 2. drugom podstavku. Ako prihvatljivost nije utvrđena, predmetni se ugovor smatra ništavnim.
Članak 6.
Obveze ugovornih stranaka
1. Ugovorima se određuju najmanje sljedeće obveze za ugovornu stranku:
(a)
uskladištiti ugovorene količine i držati ih u skladištu tijekom ugovornog razdoblja skladištenja na svoj vlastiti rizik i trošak, pod uvjetima kojima se osigurava održavanje svojstava proizvoda, bez zamjene skladištenih proizvoda ili njihova prijenosa u drugo skladište. U slučaju kada ugovorna stranka podnese razuman zahtjev, nadležno tijelo može odobriti premještaj skladištenih proizvoda;
(b)
zadržati dokumente o masi utvrđenoj u trenutku uskladištenja;
(c)
dopustiti nadležnom tijelu da u svakom trenutku provjeri jesu li obveze utvrđene u ugovoru ispunjene;
(d)
mora se pobrinuti da su uskladišteni proizvodi lako dostupni i pojedinačno prepoznatljivi: svaka zasebno skladištena jedinica označena je tako da su datum uskladištenja, broj ugovora, proizvod i masa prikazani. Međutim, države članice mogu odustati od zahtjeva za označivanje brojem ugovora pod uvjetom da se upravitelj skladišta obveže da će broj ugovora upisati u evidenciju iz članka 3. stavka 2.
2. Ugovorna stranka tijelu odgovornom za provjeru stavlja na raspolaganje cjelokupnu dokumentaciju, za svaki ugovor zasebno, te mu posebno omogućuje provjeru podataka o proizvodima smještenima u privatna skladišta:
(a)
broj odobrenja kojim su označene tvornica i država članica proizvodnje;
(b)
podrijetlo i datum proizvodnje proizvoda;
(c)
datum uskladištenja;
(d)
masa i broj upakiranih jedinica;
(e)
prisutnost u skladištu i adresu skladišta;
(f)
predviđeni datum isteka ugovornog razdoblja skladištenja, upotpunjenog stvarnim datumom otpreme.
3. Ugovorna stranka ili, prema potrebi, upravitelj skladišta, vodi evidenciju o zalihama dostupnima u skladištu, koja uz broj ugovora sadržava:
(a)
oznaku uskladištenih proizvoda po serijama;
(b)
datum uskladištenja i datum otpreme;
(c)
količinu za svaku uskladištenu seriju;
(d)
mjesto uskladištenih proizvoda.
Članak 7.
Ugovorno razdoblje skladištenja
1. Ugovorno razdoblje skladištenja započinje sljedećeg dana od dana kad su nadležna tijela primila obavijest iz članka 4. stavka 6. točke (f).
2. Ugovorno skladištenje završava dan prije dana otpreme iz skladišta.
3. Potpora se može dodijeliti jedino ako ugovorno skladištenje traje od 60 do 210 dana.
Članak 8.
Otprema iz skladišta
1. Otprema iz skladišta može započeti sljedećeg dana od posljednjeg dana ugovornog razdoblja skladištenja.
2. Otprema iz skladišta vrši se u cijelim skladišnim serijama ili u manjim količinama, ako nadležno tijelo to odobri. Međutim, u slučaju iz članka 14. stavka 4. točke (a), iz skladišta se smije otpremiti samo plombirana količina.
3. Ugovorna stranka obavješćuje nadležno tijelo prije nego što namjerava otpremiti proizvode iz skladišta, u skladu s odredbama utvrđenima u članku 14. stavku 5.
4. Kada se ne poštuje zahtjev iz trećeg stavka, iako je nadležnim tijelima u roku od 30 dana od dana otpreme iz skladišta dostavljen dovoljan dokaz o planiranom datumu otpreme iz skladišta te o dotičnim količinama, potpora se umanjuje za 15 % te se isplaćuje samo za razdoblje za koje ugovorna stranka nadležnom tijelu dostavi zadovoljavajući dokaz da je proizvod pohranjen u ugovornom skladištu.
5. Kada se ne poštuje zahtjev iz trećeg stavka, a nadležnom tijelu u roku od 30 dana od dana otpreme iz skladišta nije dostavljen dovoljan dokaz o planiranom datumu otpreme iz skladišta te o dotičnim količinama, ugovorna potpora se ne isplaćuje.
Članak 9.
Iznosi potpore
Potpora iznosi:
-
15,57 EUR po uskladištenoj toni za fiksne troškove skladištenja,
-
0,40 EUR po toni po danu ugovornog skladištenja.
Članak 10.
Predujam potpore
1. Nakon 60 dana skladištenja, na zahtjev ugovorne stranke smije biti isplaćen jednokratan predujam potpore, pod uvjetom da ta stranka položi sredstvo osiguranja koje je jednakovrijedno predujmu plus 10 %.
2. Predujam ne premašuje iznos potpore koji, prema potrebi, odgovara razdoblju skladištenja od 90 dana ili tri mjeseca. Sredstvo osiguranja iz stavka 1. oslobađa se odmah nakon isplate razlike potpore.
Članak 11.
Isplata potpore
1. Potpora ili, ako je odobren predujam u skladu s člankom 10., razlika potpore, isplaćuje se na temelju zahtjeva za isplatu koji ugovorna stranka položi u roku od tri mjeseca nakon završetka ugovornog razdoblja skladištenja.
2. U slučaju kada ugovorna stranka nije uspjela predočiti popratnu dokumentaciju u roku od 3 mjeseca, iako je pravovremeno djelovala kako bi istu na vrijeme prikupila, može joj se odobriti produljenje koje ne smije biti dulje od ukupno tri mjeseca.
3. Isplata potpore ili razlike potpore vrši se u roku od 120 dana od dana podnošenja zahtjeva za isplatu potpore, pod uvjetom da su ispunjene obveze iz ugovora i da je izvršena konačna provjera. Međutim, ako je u tijeku upravna istraga, plaćanje se ne izvršava dok se ne prizna pravo.
4. Osim u slučajevima više sile, ako količina koja je stvarno uskladištena tijekom ugovornog razdoblja skladištenja iznosi manje od ugovorene količine i ne manje od 95 % te količine, potpora se isplaćuje za stvarno uskladištenu količinu. Međutim, ako nadležno tijelo ustanovi da je ugovorna stranka djelovala namjerno ili nesavjesno, može odlučiti dodatno smanjiti potporu ili je uopće ne isplatiti.
5. Osim u slučajevima više sile, ako količina koja je stvarno uskladištena tijekom ugovornog razdoblja skladištenja iznosi manje od postotaka navedenih u stavku 4., ali ne manje od 80 % ugovorene količine, potpora za stvarno uskladištenu količinu upola se smanjuje. Međutim, ako nadležno tijelo ustanovi da je ugovorna stranka djelovala namjerno ili nesavjesno, može odlučiti dodatno smanjiti potporu ili je uopće ne isplatiti.
6. Osim u slučajevima više sile, ako količina koja je stvarno uskladištena tijekom ugovornog razdoblja skladištenja iznosi manje od 80 % ugovorene količine, potpora se ne isplaćuje.
7. Ako se provjerama izvršenima tijekom uskladištenja ili prilikom otpreme otkriju manjkavi proizvodi, za navedene se količine potpora ne isplaćuje. Preostali dio skladišne serije koji i dalje ispunjava uvjete za potporu ne smije biti manji od najmanje količine utvrđene u članku 3. stavku 2. Isto se pravilo primjenjuje ako je dio skladišne serije iz istog razloga otpremljen prije isteka najkraćeg razdoblja skladištenja.
Manjkavi proizvodi nisu uključeni u izračun stvarno uskladištene količine iz stavaka 4., 5. i 6.
8. Osim u slučajevima više sile, kada ugovorna stranka ne poštuje kraj ugovornog razdoblja skladištenja, kako je utvrđeno člankom 7. stavkom 3., za ukupnu uskladištenu količinu, za svaki se kalendarski dan tog nepoštovanja iznos potpore za navedeni ugovor smanjuje za 10 %. Međutim, to smanjenje ne premašuje 100 % iznosa potpore.
Članak 12.
Obavijesti i praćenje
1. Države članice obavješćuju Komisiju najkasnije svakog utorka za prethodni tjedan o količinama za koje su ugovori sklopljeni, raščlanjeno po razdoblju skladištenja te o količinama proizvoda za koje su podneseni zahtjevi za potporu.
Komisija obavješćuje države članice čim utvrdi da se količine za koje su podneseni zahtjevi za potporu približavaju najvećoj količini iz članka 1.
Nakon što je Komisija obavijestila države članice da se količine za koje su podneseni zahtjevi za potporu približavaju najvećoj količini iz članka 1., države članice obavješćuju Komisiju svaki radni dan do 14.00 (po briselskom vremenu) o količinama proizvoda za koje su podneseni zahtjevi za potporu prethodnog radnog dana.
2. Na temelju obavijesti primljenih u skladu sa stavkom 1., Komisija provjerava da najveća količina iz članka 1. nije premašena.
Ako Komisija na temelju tih obavijesti utvrdi da je najveća količina iz članka 1. premašena, o tome odmah obavješćuje sve države članice.
3. Nakon što Komisija obavijesti države članice da je najveća količina iz članka 1. premašena, države članice na odgovarajući način obavješćuju gospodarske subjekte.
4. Države članice obavješćuju Komisiju najkasnije do isteka svakog mjeseca za prethodni mjesec:
(a)
o količinama proizvoda dopremljenih u skladište i otpremljenih iz njega tijekom dotičnog mjeseca;
(b)
o količinama proizvoda u skladištu na kraju dotičnog mjeseca;
(c)
o količinama proizvoda za koje je ugovorno razdoblje završilo.
5. Obavijesti država članica iz stavaka 1. i 4. dostavljaju se u skladu s Uredbom Komisije (EZ) br. 792/2009 (6).
Članak 13.
Mjere za poštovanje najveće količine
U slučaju da se prihvaćanjem ukupne količine proizvoda za koje su podneseni zahtjevi za potporu na određeni dan premaši najveća količina iz članka 1., Komisija provedbenim aktom donesenim bez primjene postupka iz članka 229. stavaka 2. i 3. Uredbe (EU) br. 1308/2013 određuje koeficijent dodjele primjenjiv na količine koje odgovaraju zahtjevima o kojima je Komisija obaviještena na taj dan. Tim se koeficijentom dodjele ukupna količina proizvoda prihvatljiva za privremenu izvanrednu potporu za privatno skladištenje ograničuje na najveću količinu iz članka 1.
Članak 14.
Provjere
1. Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale usklađenost s ovom Uredbom. Te mjere uključuju potpune upravne provjere zahtjeva za potporu, koje se dopunjuju provjerama na licu mjesta, kako je navedeno u stavcima od 2. do 8.
2. Tijelo odgovorno za provjere vrši provjere proizvoda koji ulaze u skladište u roku od 30 dana od dana primitka obavijesti iz članka 4. stavka 6. točke (f).
Ne dovodeći u pitanje stavak 5. prvi podstavak točku (a) ovog članka, kako bi se osiguralo da svi uskladišteni proizvodi ispunjavaju uvjete za potporu, reprezentativni uzorak od najmanje 5 % uskladištenih količina fizički se provjerava kako bi se osiguralo da su skladišne serije, između ostalog, masa, oznaka i priroda proizvoda, u skladu s podacima iz zahtjeva za sklapanje ugovora.
3. U slučaju kada država članica može ponuditi valjano utemeljene razloge, rok od 30 dana utvrđen u stavku 2. može se produljiti za 15 dana.
4. Tijelo odgovorno za provjere:
(a)
plombira proizvode po ugovoru, skladišnoj seriji ili manjoj količini u trenutku provjere iz stavka 2.; ili
(b)
provodi nenajavljenu provjeru kako bi osiguralo da se ugovorena količina nalazi u skladištu.
Provjera iz točke (b) prvog podstavka reprezentativna je i odgovara najmanje 10 % ukupne količine po ugovoru. Takve provjere uključuju pregled evidencije zaliha, kako je navedeno u članku 6. stavku 3. i popratnoj dokumentaciji, kao što su iskaz mase i evidencija o dobavi te provjera mase, vrste proizvoda i njihovih oznaka koja mora odgovarati najmanje 5 % količine koja je predmet nenajavljene provjere.
5. Na kraju ugovornog razdoblja skladištenja, tijelo odgovorno za provjere uzorkovanjem provjerava, za najmanje polovicu ugovora, masu i oznaku proizvoda u skladištu. Za potrebe ove provjere, ugovorna stranka obavješćuje nadležno tijelo, navodeći uključene serije, najmanje pet radnih dana prije:
(a)
isteka najduljeg ugovornog razdoblja skladištenja; ili
(b)
početka aktivnosti otpreme u slučaju kada je proizvod otpremljen prije isteka najduljeg ugovornog razdoblja skladištenja.
Države članice mogu prihvatiti rok kraći od pet radnih dana.
6. U slučaju primjene mogućnosti iz stavka 4. točke (a), prisutnost i neoštećenost primijenjenih plombi provjerava se na kraju ugovornog razdoblja skladištenja. Troškove plombiranja i postupanja snosi ugovorna stranka.
7. Sve uzorke za provjeru kakvoće i sastava proizvoda uzimaju službenici tijela odgovornog za provjere ili se navedeno uzorkovanje provodi u njihovoj nazočnosti.
Fizička provjera ili provjera mase provodi se u postupku vaganja u nazočnosti navedenih službenika.
Za potrebe tijeka revizije, sva se evidencija o zalihama i financijama te sva dokumentacija koju su navedeni službenici provjerili pečati ili parafira tijekom kontrolnog obilaska. Kada se ovjerava kompjutorska evidencija, tiska se njezina kopija i prilaže inspekcijskoj dokumentaciji.
Članak 15.
Revizorsko izvješćivanje
1. Tijelo odgovorno za provjere sastavlja kontrolno izvješće tijekom svake provjere na licu mjesta. U tom izvješću detaljno su opisane različite provjerene stavke.
U kontrolnom izvješću navodi se:
(a)
datum i vrijeme početka provjere;
(b)
pojedinosti o prethodnoj obavijesti;
(c)
trajanje provjere;
(d)
nazočne odgovorne osobe;
(e)
priroda i opseg izvršenih provjera te posebno navodi pojedinosti o pregledanim dokumentima i proizvodima;
(f)
rezultati i zaključci;
(g)
je li potrebno daljnje praćenje.
Izvješće potpisuje odgovorni službenik i supotpisuje ugovorna stranka ili, prema potrebi, upravitelj skladišta te se uključuje u evidenciju o plaćanju.
2. U slučaju znatnih nepravilnosti koje utječu na barem 5 % količine proizvoda obuhvaćenih jednim ugovorom, a koji podliježu provjerama, provjera se proširuje na veći uzorak koji određuje tijelo odgovorno za provjere.
3. Tijelo odgovorno za provjere evidentira sve slučajeve neusklađenosti na temelju kriterija ozbiljnosti, opsega, trajanja i ponavljanja, koje može prouzročiti isključivanje u skladu s člankom 16. stavkom 1. i/ili vraćanje neopravdano isplaćene potpore uključujući, prema potrebi, kamate u skladu sa stavkom 4. tog članka.
Članak 16.
Sankcije
1. U slučaju kada nadležno tijelo države članice otkrije da dokument koji je predočio podnositelj zahtjeva za dodjelu prava koja potječu iz ove Uredbe navodi netočnu informaciju ili ako je netočna informacija ključna za dodjelu tog prava, nadležno tijelo isključuje podnositelja zahtjeva iz postupka dodjele potpore za isti proizvod za koji je dostavljena netočna informacija te na razdoblje od jedne godine od trenutka donošenja konačne upravne odluke kojom se ta nepravilnost utvrđuje.
2. Isključenje predviđeno u stavku 1. ne primjenjuje se ako podnositelj zahtjeva dokaže, na način prihvatljiv nadležnom tijelu, da je stanje iz tog stavka posljedica više sile ili očite pogreške.
3. Dotični gospodarski subjekti vraćaju neopravdano isplaćenu potporu zajedno s kamatama. Pravila utvrđena u članku 73. Uredbe Komisije (EZ) br. 796/2004 (7) primjenjuju se mutatis mutandis.
4. Provedba upravnih kazni i povrat neopravdano isplaćenih iznosa, kako je predviđeno u ovom članku, ne dovode u pitanje obavješćivanje Komisije o nepravilnostima u skladu s Uredbom Komisije (EZ) br. 1848/2006 (8).
Članak 17.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 4. rujna 2014.