ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 472/2014/EU
ze dne 16. dubna 2014
o Evropském roku pro rozvoj (2015)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 209 a čl. 210 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 10. prosince 2013 (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Hlavním cílem politiky rozvojové spolupráce je zmírňování chudoby a v konečném důsledku její vymýcení, jak je stanoveno v článku 21 Smlouvy o Evropské unii a v článku 208 Smlouvy o fungování Evropské unie. Celosvětový boj proti chudobě pomůže rovněž vybudovat stabilnější, mírumilovnější a spravedlivější svět s větší mírou prosperity, který by odrážel vzájemnou závislost bohatších a chudších zemí.
(2)
Jak je uvedeno v usnesení Evropského parlamentu ze dne 23. října 2012 nazvaném „Agenda pro změnu: budoucnost rozvojové politiky EU“, podstatou rozvojové spolupráce je rovněž podpora všech stránek lidského rozvoje a naplňování potřeb lidí ve všech směrech, včetně kulturního rozměru.
(3)
Unie poskytuje pomoc v oblasti rozvojové spolupráce od roku 1957 a je nyní největším dárcem oficiální rozvojové pomoci na světě.
(4)
Lisabonská smlouva pevně ukotvila rozvojovou politiku v rámci vnější činnosti Unie, aby podpořila zájem Unie na vytvoření stabilního a prosperujícího světa. Rozvojová politika pomáhá řešit také další globální výzvy a přispívá k plnění strategie Evropa 2020, uvedené ve sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaném „Evropa 2020 Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“.
(5)
Unie zaujímá vedoucí postavení při vytváření a provádění koncepce soudržnosti politik ve prospěch rozvoje, která je zaměřena na posílení součinnosti mezi politikami, jež se pomoci bezprostředně netýkají, a rozvojovými cíli, s cílem zajistit, aby politiky Unie podporovaly potřeby rozvojových zemí související s rozvojem nebo přinejmenším aby nebyly v rozporu s cílem vymýtit chudobu.
(6)
V roce 2000 se mezinárodní společenství zavázalo, že do roku 2015 uskuteční konkrétní kroky v boji proti chudobě, a to přijetím rozvojových cílů tisíciletí, jež byly schváleny Unií a členskými státy.
(7)
Ve společném prohlášení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice Evropské unie: „Evropský konsenzus“ (3), který i nadále tvoří nejkomplexnější základ rozvojové spolupráce Unie, se Unie vyzývá, aby pomáhala posilovat úlohu nových členských států jakožto nových dárců.
(8)
Náš svět prošel v posledních letech obrovskými změnami, včetně výrazných globálních posunů v hospodářské a politické rovnováze. Na světovou scénu vstoupili noví aktéři, včetně soukromých a jiných nestátních subjektů. I když většina celosvětového hrubého domácího produktu připadá na rozvinuté a rychle se rozvíjející ekonomiky, rychle se rozvíjející země se stávají nejdůležitější hybnou silou celosvětového růstu a již nyní mají výrazný vliv na světovou ekonomiku.
(9)
Životně důležitá je v rychle se měnícím světě kontinuita podpory rozvojové spolupráce. Přibližně 1,3 miliardy lidí stále ještě žije v extrémní příjmové chudobě a potřeby pro lidský rozvoj mnoha dalších nejsou dosud uspokojeny. Téměř všude na světě se prohloubily nerovnosti v rámci jednotlivých zemí. Přirozené životní prostředí se ocitá pod stále vyšším tlakem a důsledky změny klimatu obzvláště těžce dopadají na rozvojové země. Tyto problémy jsou univerzální a vzájemně spolu souvisejí, proto je musí řešit všechny země společně.
(10)
Byly zahájeny diskuse o rámci na období po roce 2015: v návaznosti na sdělení Komise ze dne 13. října 2011 nazvané „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ a na závěry Rady ze dne 14. května 2012 týkající se Agendy pro změnu, která již vedly k zásadní změně orientace rozvojové politiky Unie, Komise vyjádřila svůj názor ve sdělení ze dne 27. února 2013 nazvaném „Důstojný život pro všechny: skoncovat s chudobou a umožnit světu udržitelnou budoucnost“, a ve svých závěrech ze dne 25. června 2013 Rada přijala „Souhrnný rámec na období po roce 2015“, jejichž cílem je vyřešit nedostatky stávajícího rámce pro rozvoj a stanovit společný postup pro vytvoření zastřešujícího mezinárodního rámce, jenž by řešil tematiku vymýcení chudoby společně s problémy týkajícími se udržitelnosti.
(11)
Rok 2015 by měl být symbolickým a zároveň rozhodujícím rokem, neboť je posledním rokem pro dosažení společně dohodnutých rozvojových cílů tisíciletí, a nabízí tedy jedinečnou příležitost zhodnotit mezinárodní závazky. Rok 2015 bude rovněž rokem, ve kterém by měla být přijata zásadní mezinárodní rozhodnutí o rámci pro rozvoj, který má v příštích desetiletích nahradit rámec pro rozvojové cíle tisíciletí.
(12)
Rok 2015 je vhodným rokem k předložení výsledků rozvojové politiky Unie, kterých bylo dosaženo v návaznosti na uplatnění zásad stanovených ve sdělení Komise o Agendě pro změnu.
(13)
Rok 2015 bude také rokem, během kterého se v členských státech uskuteční důležité mezinárodní události, jako je Světová výstava „Nasytit planetu - energie pro život“ v Miláně, jež budou představovat zvláštní příležitost k diskuzi o celosvětové rozvojové politice a k uskutečnění rozsáhlého informování veřejnosti o udržitelném rozvoji a s ním spojených otázkách.
(14)
Ve svém usnesení o Agendě o změně vyzval Evropský parlament Komisi, aby vyhlásila rok 2015 Evropským rokem pro rozvoj, a vyjádřil naději, že takové opatření zvýší viditelnost rozvojové spolupráce.
(15)
Rok 2015 by měl tedy být vyhlášen Evropským rokem pro rozvoj (dále jen „evropský rok“) s cílem zvýšit povědomí veřejnosti o stávající orientaci rozvojové politiky Unie. Je třeba přinést informace o tom, jak může Unie hledící za své hranice pomoci se zajištěním celosvětové udržitelnosti. V tomto kontextu je třeba více hovořit o celosvětové vzájemné závislosti a o tom, že rozvoj je víc než pouhá pomoc.
(16)
Klíčem k zajištění úspěšného dopadu činnosti Unie v oblasti rozvoje je míra podpory veřejnosti, politické podpory a účinného a účelného vynakládání veřejných prostředků za účelem dosažení výsledků v oblasti rozvoje. Evropský rok by proto měl být příležitostí ke zvyšování informovanosti, mimo jiné i prostřednictvím veřejné politické diskuze a vzdělávání o otázkách rozvoje, podnětem k větší aktivitě v této oblasti a k výměně osvědčených postupů mezi členskými státy, místními a regionálními orgány, občanskou společností, soukromým sektorem, sociálními partnery a mezinárodními subjekty a organizacemi, které se zabývají problematikou rozvoje. Měl by pomoci soustředit politickou pozornost na tuto problematiku a mobilizovat všechny zúčastněné strany, aby se prosadila a podpořila další opatření a iniciativy na úrovni Unie a členských států ve spolupráci s příjemci rozvojové pomoci a jejich zástupci.
(17)
V rámci evropského roku by se měla zvýšit informovanost o všech formách diskriminace na základě pohlaví, kterým čelí ženy a dívky v různých regionech, zejména pokud jde o přístup ke vzdělání, k pracovním příležitostem a k systémům zdravotnictví a o nucené sňatky, sexuální vykořisťování, mrzačení pohlavních orgánů a jiné podobné praktiky.
(18)
Ze zvláštního průzkumu Eurobarometr č. 392 zveřejněného v říjnu 2012 a nazvaného „Globální solidarita: Evropané a rozvojová pomoc“ vyplynulo, že pomoc lidem v partnerských zemích se u občanů Unie těší silné podpoře ve výši 85 %. Jak se uvádí v tomto průzkumu, navzdory současné hospodářské situaci se více než šest občanů z deseti domnívá, že by mělo dojít ke zvýšení pomoci poskytované osobám v partnerských zemích. Zároveň z tohoto průzkumu jasně vyplynulo, že lidé toho o rozvojové spolupráci Unie mnoho nevědí; toto zjištění implikuje potřebu lepší komunikace s lidmi.
(19)
Účinná koordinace aktivit všech partnerů působících na úrovni Unie a na celostátní, regionální a místní úrovni je condicio sine qua non skutečně účinného evropského roku. Při prosazování rozvojové politiky Unie hrají v tomto případě obzvláště důležitou roli místní a regionální partneři.
(20)
Různorodé vnitrostátní socioekonomické a kulturní kontexty a citlivé otázky vyžadují, aby se činnosti v rámci evropského roku decentralizovaly na vnitrostátní úroveň, a to v souladu s článkem 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (4). Stanovení priorit na vnitrostátní úrovni by však mělo být koordinováno spolu s Komisí s cílem zajistit soulad se strategickými cíli evropského roku. Pro zajištění synergického působení a úspěšný průběh evropského roku je důležitá v prvé řadě pečlivá koordinace činnosti Komise a členských států.
(21)
Účast na financovaných činnostech evropského roku by měla být kromě členských států umožněna i kandidátským zemím, na něž se vztahuje předvstupní strategie, a to v souladu se všeobecnými zásadami a podmínkami pro účast těchto zemí na programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a v rozhodnutích Rady přidružení. Je třeba podporovat koordinaci s vnitrostátními opatřeními, zejména s vnitrostátními programy pro rozvojové vzdělávání a zvyšování informovanosti. Míra a forma zapojení do evropského roku by měla být na zvážení každého členského státu.
(22)
Měla by být zajištěna soudržnost a doplňkovost s dalšími právními předpisy a akcemi Unie, zejména s nástrojem pro rozvojovou spolupráci zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (5), včetně programu pro rozvojové vzdělávání a zvyšování informovanosti, s Evropským rozvojovým fondem, evropským nástrojem sousedství zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (6) a s dalšími nástroji Unie pro financování vnější činnosti, které mají význam pro rozvojovou politiku.
(23)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případně správních a finančních sankcí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
(24)
Aby bylo možné optimalizovat účinnost a účelnost akcí plánovaných na evropský rok, je důležité, aby byl soubor přípravných akcí proveden v roce 2014.
(25)
Komise již přijala nejrůznější opatření na podporu politik rozvoje a ke zvýšení informovanosti občanů o rozvojové spolupráci. Pro účely evropského roku by se tato stávající opatření měla využívat co nejvíce.
(26)
Primární odpovědnost za zvyšování povědomí občanů o problematice rozvoje leží na členských státech. Akce na úrovni Unie doplňuje iniciativy přijímané na celostátní, regionální a místní úrovni, jak je zdůrazněno v politickém prohlášení nazvaném „Partnerství pro komunikaci o Evropě“, které dne 22. října 2008 podepsal Evropský parlament, Rada a Komise.
(27)
Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, vzhledem k potřebě mnohostranných partnerství, nadnárodní výměny informací, zvyšování povědomí o této problematice napříč Unií a šíření osvědčených postupů, ale spíše jich, z důvodu rozsahu evropského roku, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Rok 2015 se vyhlašuje „Evropským rokem pro rozvoj“ (dále jen „evropský rok“).
Motto evropského roku zní „Náš svět, naše důstojnost, naše budoucnost“.
Článek 2
Cíle
Cílem evropského roku je:
a)
informovat občany Unie o rozvojové spolupráci Unie a členských států a zdůraznit přitom výsledky, jichž Unie jakožto globální aktér spolu s členskými státy dosáhla a v jejichž dosahování bude v souladu s nejnovějšími jednáními o zastřešujícím rámci na období po roce 2015 pokračovat;
b)
podporovat přímé zapojení, kritické myšlení a aktivní zájem občanů Unie a zúčastněných stran o rozvojovou spolupráci, mimo jiné i o vytváření a provádění politik a
c)
zvýšit informovanost o přínosech rozvojové spolupráce Unie nejen z hlediska příjemců rozvojové pomoci Unie, ale také občanů Unie, a dospět k širšímu pochopení provázanosti politik v oblasti rozvoje, a podpořit mezi občany v Evropě a občany v rozvojových zemích smysl pro společnou odpovědnost, solidaritu a příležitosti v měnícím se a stále více vzájemně provázaném světě.
Článek 3
Opatření
1. Opatření přijatá k dosažení cílů evropského roku zahrnují tato opatření, která mohou být organizována na úrovni Unie a na celostátní, regionální nebo místní úrovni, jak je uvedeno v příloze tohoto rozhodnutí, a v souladu s čl. 6 odst. 5 v partnerských zemích:
a)
sdělovací kampaně za účelem šíření klíčových sdělení zaměřené na širokou veřejnost i na konkrétnější cílové skupiny, zejména na mladé lidi a další klíčové cílové skupiny, a to i prostřednictvím sociálních médií;
b)
pořádání konferencí, akcí a iniciativ ve spolupráci se všemi příslušnými zúčastněnými stranami s cílem podpořit aktivní účast a diskusi a zvýšit informovanost na všech úrovních;
c)
konkrétní opatření v členských státech zaměřená na podporu cílů evropského roku, zejména prostřednictvím vzdělávání o otázkách rozvoje, výměny informací a sdílení zkušeností a osvědčených postupů mezi celostátními, regionálními, místními správami a jinými organizacemi, a
d)
provádění studií a průzkumů a šíření jejich výsledků.
2. Komise může označit další opatření jako přínosná pro cíle evropského roku a umožnit, aby odkazy na evropský rok a jeho motto mohly být použity k propagaci těchto opatření za podmínky, že budou přispívat k dosažení těchto cílů.
Článek 4
Koordinace s členskými státy
1. Komise vyzve členské státy, aby každý z nich jmenoval svého národního koordinátora pověřeného organizací účasti tohoto členského státu na evropském roce. Členské státy informují o takovém jmenování Komisi.
2. Národní koordinátoři v úzké spolupráci s Komisí konzultují a spolupracují s celou řadou příslušných zúčastněných stran, včetně občanské společnosti a soukromého sektoru, vnitrostátních parlamentů, sociálních partnerů a případně vnitrostátních agentur, a to na federální nebo nižší správní úrovni, včetně regionálních a místních orgánů, případně s příslušnými přidruženými zámořskými zeměmi a územími, nebo s kontaktními místy pro příslušné programy Unie.
3. Komise vyzve členské státy, aby jí do 1. září 2014 předložily svůj pracovní program, v němž budou uvedeny podrobnosti o vnitrostátních činnostech plánovaných na evropský rok v souladu s cíli evropského roku a s podrobnostmi o opatřeních uvedenými v příloze.
4. Před schválením pracovních programů Komise ověří, jak je stanoveno v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7), že navrhovaná opatření jsou v souladu s cíli evropského roku.
Článek 5
Účast
Činností v rámci evropského roku, které mají být financovány z rozpočtu Unie, se mohou účastnit členské státy a kandidátské země, na něž se vztahuje předvstupní strategie, v souladu se všeobecnými zásadami a podmínkami pro účast těchto zemí na programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a v rozhodnutích Rady přidružení.
Článek 6
Koordinace na úrovni Unie a provádění
1. Komise provádí toto rozhodnutí na úrovni Unie, zejména prostřednictvím přijetí nezbytných rozhodnutí o financování v souladu s nařízeními zřizujícími nástroje pro financování vnější činnosti, která se týkají dotčených akcí, tedy nástroj pro rozvojovou spolupráci, evropský nástroj pro demokracii a lidská práva ve světě zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (8), evropský nástroj sousedství, nástroj přispívající ke stabilitě a míru zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (9), nástroj předvstupní pomoci zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (10) a nástroj partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (11) (dále jen „nástroje pro financování vnější činnosti“).
2. Komise spolu s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) úzce spolupracuje s Evropským parlamentem, Radou a členskými státy, Evropským hospodářským a sociálním výborem, Výborem regionů a s orgány a sdruženími působícími na úrovni Unie v oblasti problematiky rozvoje.
3. Komise uspořádá zasedání národních koordinátorů s cílem koordinovat provádění evropského roku a vyměňovat informace o jeho provádění na úrovni Unie a členských států. Komise může pozvat zástupce občanské společnosti a regionálních a místních orgánů a členy Evropského parlamentu, aby se těchto zasedání účastnili jako pozorovatelé.
4. Komise uspořádá zasedání všech příslušných zúčastněných stran zapojených do rozvojové spolupráce Unie, které jí budou nápomocny při provádění evropského roku na úrovni Unie. Na tato zasedání jsou zváni národní koordinátoři.
5. Komise zajistí, aby se téma evropského roku stalo prioritou sdělovacích činností jejích zastoupení v členských státech a delegací EU v partnerských zemích. Pokud jde o jejich účast na činnostech souvisejících s evropským rokem, a to bez ohledu na to, zda probíhají v Unii, nebo ve třetích zemích, je podpora rozvojovým partnerům ve třetích zemích poskytována prostřednictvím delegací EU a zámořské země a území jsou podporovány příslušnou institucionální cestou.
6. ESVČ a delegace EU učiní z evropského roku nedílnou součást své současné informační a sdělovací činnosti.
Článek 7
Soudržnost a doplňkovost
V souladu s nařízeními zřizujícími nástroje pro financování vnější činnosti, která se týkají dotčených akcí, Komise zajistí, aby opatření stanovená v tomto rozhodnutí byla v souladu s ostatními unijními, celostátními a regionálními opatřeními, která přispívají k dosažení cílů evropského roku, a aby v plné míře doplňovala stávající unijní, celostátní a regionální opatření.
Článek 8
Zvláštní ustanovení o finanční a nefinanční podpoře
1. Celounijní opatření uvedená v části A přílohy vedou k zadávání veřejných zakázek nebo udělování grantů financovaných Unií v souladu s hlavou V a VI nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Celounijní opatření uvedená v části B přílohy mohou být spolufinancována Unií.
3. Komise může postupem uvedeným v části C přílohy poskytnout spolufinancování každému národnímu koordinátorovi.
4. Je-li to vhodné, mohou být stávající programy, které přispívají k podpoře rozvoje, použity k podpoře evropského roku, a to aniž jsou dotčeny jejich cíle a rozpočty. Ve vnitrostátních pracovních programech lze rovněž zohlednit mimořádné úsilí členských států při řízení akcí a činnosti v oblasti mezinárodního rozvoje.
5. Komise může poskytnout nefinanční podporu činnostem prováděným veřejnými a soukromými organizacemi, které jsou v souladu s čl. 3 odst. 2.
6. Aby byla opatření způsobilá pro financování podle tohoto rozhodnutí, musejí účinně využívat veřejné zdroje, musejí přinášet přidanou hodnotu a musejí být orientována na výsledky.
Článek 9
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto rozhodnutí finanční zájmy Unie chráněny preventivními opatřeními proti podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání, účinnými kontrolami a inspekcemi, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět audit na základě kontroly veškerých dokladů a kontrol a inspekcí na místě u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů, poskytovatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie na základě tohoto rozhodnutí.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) je oprávněn provádět vyšetřování včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (12) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (13) s cílem zjistit, zda nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie, pokud jde o grantovou dohodu, rozhodnutí o grantu nebo smlouvu, které jsou financovány podle tohoto rozhodnutí.
Článek 10
Podávání zpráv a hodnocení
Do 31. prosince 2016 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o provádění, výsledcích a celkovém hodnocení opatření stanovených v tomto rozhodnutí, aby bylo možné zvážit vhodné návazné kroky.
Článek 11
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
ODLUKA br. 472/2014/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 16. travnja 2014.
o Europskoj godini za razvoj (2015.)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 209. i članak 210. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora 10. prosinca 2013. (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Glavni je cilj politike razvojne suradnje smanjenje i dugoročno iskorjenjivanje siromaštva, kako je utvrđeno u članku 21. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) i članku 208. Ugovora o financiranju Europske unije. Borbom protiv globalnog siromaštva pomaže se izgradnji postojanijeg, mirnijeg, naprednijeg i pravednijeg svijeta odražavajući međuovisnost bogatijih i siromašnijih zemalja.
(2)
Kako je navedeno u rezoluciji Europskog parlamenta od 23. listopada 2012. naslovljenoj „Plan za promjenu: budućnost razvojne politike EU-a”, razvojna suradnja također se sastoji od promicanja ljudskog razvoja i ostvarenja ljudskih bića u svim pogledima, uključujući kulturnu dimenziju.
(3)
Unija pruža pomoć za razvojnu suradnju od 1957. godine i sada je najveći donator službene razvojne pomoći u svijetu.
(4)
Ugovorom iz Lisabona razvojna je politika čvrsto ugrađena u vanjsko djelovanje Unije kao podrška interesu Unije za stabilan i prosperitetan svijet. Razvojnom se politikom također pomaže u rješavanju drugih globalnih izazova i doprinosi strategiji Europa 2020., utvrđenoj u Komunikaciji Komisije od 3. ožujka 2010. naslovljenoj „Europa 2020., strategija za pametan, održiv i uključiv rast”.
(5)
Unija ima vodeću ulogu u oblikovanju i provedbi ideje o usklađenosti politika za razvoj, kojoj je cilj jačanje sinergija između politika koje se ne odnose na pomoć i razvojnih ciljeva, kako bi osigurala da se politikama Unije podupiru razvojne potrebe zemalja u razvoju ili da barem nisu u suprotnosti s ciljem iskorjenjivanja siromaštva.
(6)
Međunarodna zajednica obvezala se 2000. godine poduzeti konkretne korake do 2015. godine u borbi protiv siromaštva donošenjem milenijskih razvojnih ciljeva, koje su prihvatile Unija i države članice.
(7)
Zajedničkom izjavom Vijeća i predstavnika vlada država članica koji su se sastali u okviru Vijeća, Europskog parlamenta i Komisije o razvojnoj politici Europske unije: „Europski konsenzus” (3), koji je i dalje najsveobuhvatniji temelj za razvojnu suradnju Unije, Uniju se poziva da pomogne ojačati ulogu država članica kao novih donatora.
(8)
Svijet je doživio velike promjene tijekom proteklih godina, uključujući velike pomake u globalnoj gospodarskoj i političkoj ravnoteži. Na globalnoj sceni pojavili su se novi subjekti, uključujući privatne i druge nevladine sudionike. Dok većina svjetskog bruto domaćeg proizvoda dolazi iz razvijenih i rastućih gospodarstava, ova potonja sada su postala glavni pokretači globalnog rasta i već imaju znatan utjecaj na svjetsko gospodarstvo.
(9)
Trajna potpora za razvojnu suradnju od ključne je važnosti u svijetu koji se brzo mijenja. Oko 1,3 milijarde ljudi i dalje živi u krajnjem dohodovnom siromaštvu, a potrebe za ljudski razvoj brojnih drugih još nisu zadovoljene. Nejednakosti unutar zemalja povećale su se u većini dijelova svijeta. Prirodni okoliš pod rastućim je pritiskom, a zemlje u razvoju posebno su teško pogođene učincima klimatskih promjena. Ti su izazovi univerzalni i međusobno povezani te ih trebaju rješavati sve zemlje zajedničkim djelovanjem.
(10)
Započete su rasprave o okviru nakon 2015. godine: nastavno na komunikaciju Komisije od 13. listopada 2011. naslovljenu „Povećavanje utjecaja razvojne politike EU-a: Plan za promjenu” i Zaključke Vijeća od 14. svibnja 2012. o Planu za promjenu, koji su već rezultirali važnim preusmjeravanjem razvojnih politika Unije, Komisija je iznijela svoje poglede u svojoj komunikaciji od 27. veljače 2013. naslovljenoj „Dostojan život za sve, okončanje siromaštva i pružanje održive budućnosti svijetu”, a u svojim zaključcima od 25. lipnja 2013. Vijeće je usvojilo „Sveobuhvatni program za razdoblje nakon 2015.”, s ciljem rješavanja nedostataka trenutačnog razvojnog okvira i utvrđivanja zajedničkog pristupa objedinjavanju pitanja iskorjenjivanja siromaštva i održivosti u jednom sveobuhvatnom međunarodnom okviru.
(11)
Godina 2015. trebala bi biti znakovita i ključna, kao posljednja godina za ostvarivanje zajednički dogovorenih milenijskih razvojnih ciljeva, nudeći stoga jedinstvenu priliku da se razmotre preuzete međunarodne obveze. Godina 2015. bit će i godina u kojoj treba donijeti važne međunarodne odluke o razvojnom okviru koji treba zamijeniti okvir milenijskih razvojnih ciljeva u predstojećim desetljećima.
(12)
Godina 2015. prikladna je godina za predstavljanje rezultata razvojne politike Unije nakon provedbe načela utvrđenih u komunikaciji Komisije o Planu za promjenu.
(13)
Godina 2015. također će biti godina tijekom koje će se održati važna međunarodna događanja u državama članicama, kao što je svjetska izložba „Nahraniti planet - Energija za život” u Milanu, kojom će se pružiti posebna prilika za raspravu o globalnim razvojnim politikama i provođenje aktivnosti širokog osvješćivanja javnosti o održivom razvoju i povezanim pitanjima.
(14)
U svojoj rezoluciji o Planu za promjenu Europski parlament pozvao je Komisiju da 2015. proglasi Europskom godinom za razvoj, izražavajući nadu da će to povećati prepoznatljivost razvojne suradnje.
(15)
Godina 2015. trebala bi stoga biti proglašenom Europskom godinom za razvoj („Europska godina”) kako bi se pružila pravovremena prilika za podizanje svijesti opće javnosti o trenutačnom usmjerenju razvojne politike Unije. Potrebne su informacije o načinu na koji Unija, koja je otvorena prema vani, može pomoći osigurati globalnu održivost. To uključuje podizanje svijesti o globalnoj međuovisnosti i pokazuje da je razvoj više od same pomoći.
(16)
Ključ za uspješan učinak djelovanja Unije u području razvoja stupanj je u kojem ono uživa široku podršku među stanovništvom i političku podršku i u kojem se njime pruža dokaz učinkovitog i djelotvornog iskorištavanja javnih sredstava za postizanje rezultata u području razvoja. Europska godina stoga bi trebala djelovati kao katalizator za podizanje svijesti, među ostalim javnom političkom raspravom i obrazovanjem o razvoju, davanje zamaha i razmjenu najboljih praksi između država članica, lokalnih i regionalnih tijela, civilnog društva, privatnog sektora, socijalnih partnera i međunarodnih institucija i organizacija koje se bave pitanjima razvoja. Njome bi se trebalo pomoći usmjeravanju političke pažnje i mobiliziranju svih uključenih radi pokretanja i promicanja daljnjeg djelovanja i inicijativa na razini Unije i država članica u suradnji s korisnicima razvojne pomoći i njihovim predstavnicima.
(17)
Zahvaljujući Europskoj godini trebala bi se povećati svijest o svim oblicima spolne diskriminacije kojoj su izložene žene i djevojke u raznim regijama, posebno kad je riječ o pristupu obrazovanju, poslu i zdravstvenom sustavu te o prisilnom braku, seksualnom iskorištavanju, genitalnom sakaćenju i drugim nedjelima.
(18)
Posebno izvješće Eurobarometra 392 naslovljeno „Globalna solidarnost: Europljani i razvojna pomoć”, objavljeno u listopadu 2012., pokazalo je da 85 % građana Unije podržava pomoć stanovnicima u partnerskim zemljama. Kako je navedeno u tom izvještaju, usprkos trenutačnoj gospodarskoj klimi, više od šest od deset građana smatra da bi pomoć stanovnicima u partnerskim zemljama trebalo povećati. To je izvješće istodobno jasno pokazalo nedostatak znanja o razvojnoj suradnji Unije, što zahtijeva bolju komunikaciju.
(19)
Učinkovita suradnja među svim partnerima koji pridonose na razini Unije, nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini temeljni je preduvjet za učinkovitu Europsku godinu. Lokalni i regionalni partneri u ovom slučaju imaju posebnu ulogu u promicanju razvojne politike Unije.
(20)
Različiti nacionalni socijalno-ekonomski i kulturni konteksti i osjetljiva pitanja pozivaju na decentralizaciju određenih aktivnosti Europske godine na nacionalnu razinu, u skladu s člankom 58. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Europskog parlamenta i Vijeća (4). Međutim, utvrđivanje prioriteta politike na nacionalnoj razini trebalo bi koordinirati s Komisijom s ciljem jamčenja dosljednosti sa strateškim ciljevima Europske godine. Za ostvarivanje sinergija i uspješnost Europske godine najveću važnost ima bliska suradnja između Komisije i država članica u njihovim aktivnostima.
(21)
Uz države članice, sudjelovanje u aktivnostima koje se trebaju financirati u okviru Europske godine trebalo bi biti otvoreno za zemlje kandidatkinje korisnice pretpristupne strategije, u skladu s općim načelima i općim uvjetima sudjelovanja tih zemalja u programima Unije, uspostavljenima u odgovarajućim okvirnim sporazumima i odlukama Vijeća za pridruživanje. Trebalo bi poticati koordinaciju s nacionalnim mjerama, posebno s nacionalnim programima za obrazovanje i podizanje svijesti o razvoju (DEAR). Svaka država članica trebala bi imati pravo odlučiti u kojoj će mjeri i na koji način sudjelovati u Europskoj godini.
(22)
Trebalo bi osigurati dosljednost i komplementarnost s ostalim zakonodavstvom i djelovanjima Unije, posebno s Instrumentom za razvojnu suradnju uspostavljenim Uredbom (EU) br. 233/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (5), uključujući program DEAR, Europskim fondom za razvoj, Europskim instrumentom za susjedstvo uspostavljenim Uredbom (EU) br. 232/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (6) i drugim instrumentima Unije za financiranje vanjskog djelovanja kada se odnose na razvojnu politiku.
(23)
Financijske interese Unije trebalo bi štititi proporcionalnim mjerama tijekom cijelog ciklusa rashoda, uključujući sprječavanje, otkrivanje i istraživanje nepravilnosti, povrat izgubljenih, neopravdano uplaćenih i nepravilno upotrijebljenih sredstava te, prema potrebi, administrativne i financijske sankcije u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012.
(24)
Radi optimizacije djelotvornosti i učinkovitosti aktivnosti predviđenih za Europsku godinu važno je provesti niz pripremnih djelovanja u 2014. godini.
(25)
Komisija je već poduzela razne mjere za promicanje razvojnih politika i informiranje građana Unije o svojoj razvojnoj suradnji. Te postojeće mjere trebalo bi koristiti što je više moguće za Europsku godinu.
(26)
Primarna odgovornost za podizanje svijesti građana o razvojnim pitanjima i dalje je na državama članicama. Djelovanje na razini Unije upotpunjuje i nadopunjuje djelovanja na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini, kako je naglašeno u političkoj deklaraciji koju su 22. listopada 2008. potpisali Europski parlament, Vijeće i Komisija, naslovljenoj „Partnerstvo za komuniciranje o Europi”.
(27)
S obzirom na to da ciljeve ove Odluke zbog potrebe za multilateralnim partnerstvima, transnacionalnom razmjenom informacija te podizanjem svijesti i širenjem dobre prakse u cijeloj Uniji ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog opsega Europske godine oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. UEU-a. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
Članak 1.
Predmet
Godina 2015. proglašava se „Europskom godinom za razvoj” („Europska godina”).
Slogan je Europske godine „Naš svijet, naše dostojanstvo, naša budućnost”.
Članak 2.
Ciljevi
Ciljevi Europske godine su:
(a)
informirati građane Unije o razvojnoj suradnji Unije i država članica, naglašavajući rezultate koje je Unija, djelujući zajedno s državama članicama, ostvarila kao globalni sudionik i koje će nadalje postizati u skladu s posljednjim raspravama o sveobuhvatnom okviru nakon 2015.;
(b)
potaknuti izravno sudjelovanje građana Unije i dionika u razvojnoj suradnji, uključujući oblikovanje i provedbu politike, te njihovo kritičko razmišljanje i aktivno zanimanje u pogledu toga; i
(c)
podići svijest o prednostima razvojne suradnje Unije ne samo za korisnike razvojne pomoći Unije, već i za građane Unije, postići šire razumijevanje usklađenosti politika za razvoj te poticati osjećaj zajedničke odgovornosti, solidarnosti i mogućnosti među građanima u Europi i zemljama u razvoju u svijetu koji se mijenja i sve je više međuovisan.
Članak 3.
Mjere
1. Mjere poduzete radi ostvarenja ciljeva Europske godine uključuju sljedeće mjere, koje mogu biti organizirane na razini Unije ili na nacionalnoj, regionalnoj ili lokalnoj razini, kako je navedeno u Prilogu, te u partnerskim zemljama, u skladu s člankom 6. stavkom 5.:
(a)
komunikacijske kampanje kojima se šire ključne poruke namijenjene općoj javnosti i pojedinačnim publikama, posebno mladim ljudima i drugim ključnim ciljnim skupinama, između ostalog preko društvenih medija;
(b)
organizacija konferencija, događaja i inicijativa sa svim relevantnim dionicima radi promicanja aktivnog sudjelovanja i rasprave te podizanja svijesti na svim razinama;
(c)
konkretne mjere u državama članicama namijenjene promicanju ciljeva Europske godine, posebno obrazovanjem o razvoju, razmjenom informacija i iskustava te dobre prakse među nacionalnim, regionalnim ili lokalnim upravama i drugim organizacijama; i
(d)
provođenje studija i istraživanja i širenje njihovih rezultata.
2. Komisija može odrediti i druge mjere koje doprinose ciljevima Europske godine i može dopustiti uporabu upućivanja na Europsku godinu i na njezin slogan u promicanju tih mjera, u mjeri u kojoj se time doprinosi ostvarenju tih ciljeva.
Članak 4.
Koordinacija s državama članicama
1. Komisija poziva države članice da svaka imenuje nacionalnog koordinatora koji će biti odgovoran za organizaciju uključivanja te države članice u Europsku godinu. Države članice obavješćuju Komisiju o svakom takvom imenovanju.
2. Nacionalni koordinatori, u bliskoj koordinaciji s Komisijom, savjetuju se i surađuju sa širokim krugom relevantnih dionika, uključujući civilno društvo i privatni sektor, nacionalne parlamente, socijalne partnere i, prema potrebi, nacionalne agencije, saveznu državu ili tijela vlasti ispod nacionalne razine, uključujući regionalna i lokalna tijela i, ako je primjenjivo, povezane prekomorske zemlje i područja ili kontaktne točke za odgovarajuće programe Unije.
3. Komisija poziva države članice da joj do 1. rujna 2014. proslijede svoj program rada, koji sadrže podatke o nacionalnim aktivnostima planiranima za Europsku godinu, u skladu s ciljevima Europske godine i podacima o mjerama utvrđenima u Prilogu.
4. Prije odobravanja programa rada, Komisija provjerava jesu li te aktivnosti, u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 i Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 1268/2012 (7), usklađene s ciljevima Europske godine.
Članak 5.
Sudjelovanje
Sudjelovanje u aktivnostima Europske godine financiranima od strane Unije otvoreno je za države članice i zemlje kandidatkinje korisnice pretpristupne strategije, u skladu s općim načelima i općim uvjetima sudjelovanja tih zemalja u programima Unije utvrđenima u odgovarajućim okvirnim sporazumima i odlukama Vijeća za pridruživanje.
Članak 6.
Koordinacija na razini Unije i provedba
1. Komisija provodi ovu Odluku na razini Unije, posebno donošenjem potrebnih odluka o financiranju u skladu s uredbama o uspostavi instrumenata za financiranje vanjskog djelovanja mjerodavnih za predmetna djelovanja, a to su Instrument za razvojnu suradnju, Europski instrument za demokraciju i ljudska prava uspostavljen Uredbom (EU) br. 235/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (8), Europski instrument za susjedstvo, Instrument za doprinos stabilnosti i miru uspostavljen Uredbom (EU) br. 230/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (9), Instrument pretpristupne pomoći uspostavljen Uredbom (EU) br. 231/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (10) te Instrument za partnerstvo za suradnju s trećim zemljama uspostavljen Uredbom (EU) br. 234/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (11) („instrumenti za financiranje vanjskog djelovanja”).
2. Komisija, zajedno s Europskom službom za vanjsko djelovanje (ESVD), blisko surađuje s Europskim parlamentom, Vijećem i državama članicama, Europskim gospodarskim i socijalnim odborom, Odborom regija te tijelima i udruženjima koji se bave pitanjima razvoja na razini Unije.
3. Komisija saziva sastanke nacionalnih koordinatora radi koordinacije provedbe Europske godine i razmjene informacija o provedbi na razini Unije i na nacionalnoj razini. Komisija može pozvati predstavnike civilnog društva te regionalnih i lokalnih tijela i članove Europskog parlamenta da sudjeluju na tim sastancima kao promatrači.
4. Komisija saziva sastanke svih relevantnih dionika koji sudjeluju u razvojnoj suradnji Unije kako bi joj pomogli u provedbi Europske godine na razini Unije. Nacionalni koordinatori pozivaju se na te sastanke.
5. Komisija proglašava Europsku godinu prioritetom u komunikacijskim aktivnostima svojih predstavništava u državama članicama i delegacija EU-a u partnerskim zemljama. Kako bi oni sudjelovali u aktivnostima povezanima s Europskom godinom, bez obzira na to održavaju li se te aktivnosti u Uniji ili u trećim zemljama, delegacije EU-a podupiru razvojne partnere u trećim zemljama, dok se prekomorskim zemljama i područjima podrška pruža odgovarajućim institucionalnim putovima.
6. Europska godina čini sastavni dio tekućih informacijskih i komunikacijskih aktivnosti ESVD-a i delegacija EU-a.
Članak 7.
Dosljednost i komplementarnost
U skladu s uredbama o uspostavi instrumenata za financiranje vanjskog djelovanja mjerodavnih za predmetna djelovanja, Komisija osigurava da su mjere predviđene u ovoj Odluci dosljedne bilo kojim drugim mjerama Unije, kao i nacionalnim i regionalnim mjerama, kojima se pomaže postizanju ciljeva Europske godine te da one u potpunosti dopunjuju postojeće mjere Unije te nacionalne i regionalne mjere.
Članak 8.
Posebne odredbe o financijskoj i nefinancijskoj potpori
1. Mjere koje se po prirodi odnose na cijelu Uniju i navedene su u dijelu A Priloga dovode do postupka javne nabave ili dodjele bespovratnih sredstava financiranih od strane Unije u skladu s glavama V. i VI. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
2. Mjere koje se po prirodi odnose na cijelu Uniju i navedene su u dijelu B Priloga može sufinancirati Unija.
3. Komisija može dodijeliti sufinanciranje svakom nacionalnom koordinatoru u skladu s postupkom iz dijela C Priloga.
4. Prema potrebi, i ne dovodeći u pitanje njihove ciljeve i proračun, postojećim programima koji doprinose promicanju razvoja može se pružiti potpora Europskoj godini. Nadalje, iznimni napori država članica u upravljanju događanjima ili djelovanjima na međunarodnoj razini povezanima s razvojem mogu se također uzeti u obzir u nacionalnim programima rada.
5. Komisija može odobriti nefinancijsku potporu za aktivnosti koje su poduzele javne i privatne organizacije, a koje su u skladu s člankom 3. stavkom 2.
6. Da bi se mjere smatrale prihvatljivima za financiranje u okviru ove Odluke, od njih se zahtijeva učinkovita uporaba javnih sredstava, donošenje dodane vrijednosti i usmjerenost na rezultate.
Članak 9.
Zaštita financijskih interesa Unije
1. Komisija poduzima odgovarajuće mjere kojima se osigurava da su, kada se provode djelovanja financirana na temelju ove Odluke, zaštićeni financijski interesi Unije primjenom preventivnih mjera protiv prijevare, korupcije i drugih nezakonitih aktivnosti, učinkovitim provjerama i inspekcijama te, ako su nepravilnosti otkrivene, povratom neopravdano uplaćenih sredstava te, prema potrebi, učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim administrativnim i financijskim sankcijama.
2. Komisija ili njezini predstavnici i Revizorski sud imaju ovlast revizije, na osnovi dokumenata te provjera i inspekcija na terenu, nad svim korisnicima bespovratnih sredstava, izvođačima i podizvođačima koji su primili sredstva Unije na temelju ove Odluke.
3. Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) može provoditi istrage, uključujući provjere i inspekcije na terenu, u skladu s odredbama i postupcima utvrđenima u Uredbi Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 (12) i Uredbi (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (13) s ciljem utvrđivanja je li došlo do prijevare, korupcije ili druge nezakonite aktivnosti koja šteti financijskim interesima Unije u vezi sa sporazumom o dodjeli bespovratnih sredstava ili odlukom o dodjeli bespovratnih sredstava ili ugovorom koji se financira u okviru ove Odluke.
Članak 10.
Izvješćivanje i ocjena
Do 31. prosinca 2016. Komisija Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija podnosi izvješće o provedbi, rezultatima i sveobuhvatnoj ocjeni mjera predviđenih ovom Odlukom kako bi se razmotrile odgovarajuće prateće mjere.
Članak 11.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Strasbourgu 16. travnja 2014.