ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 26. března 2013
o stanovení ročních emisních přídělů členských států na období 2013-2020 v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES
(oznámeno pod číslem C(2013) 1708)
(2013/162/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 (1), a zejména na čl. 3 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Údaje o emisích skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (2), získané z registru Unie, rozhodnutí Komise, národních alokačních plánů a úřední korespondence mezi Komisí a příslušnými členskými státy, představují ověřené údaje o emisích ve smyslu čl. 3 odst. 2 čtvrtého pododstavce rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(2)
Údaje o celkovém množství emisí skleníkových plynů z plynů a činností uvedených v čl. 2 odst. 1 rozhodnutí č. 406/2009/ES, předložené v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES ze dne 11. února 2004 o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu (3), sestavené v návaznosti na počáteční přezkum z roku 2012 provedený Komisí v souladu s pokyny k technickému přezkumu inventur emisí skleníkových plynů z roku 2012 (4), představují přehodnocené údaje o emisích skleníkových plynů v letech 2005, 2008, 2009 a 2010 ve smyslu čl. 3 odst. 2 čtvrtého pododstavce rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(3)
Aby byla zajištěna soudržnost mezi stanovením ročních emisních přídělů a vykazovanými emisemi skleníkových plynů za každý rok, měly by být roční emisní příděly členských států vypočteny rovněž s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17. Takto vypočtené roční emisní příděly by měly být použitelné od prvního roku, za který se vykazování inventur skleníkových plynů s pomocí těchto nových hodnot potenciálu globálního oteplování stane povinným v souladu s článkem 3 rozhodnutí č. 280/2004/ES.
(4)
Údaje aktuálně vykazované v rámci národní inventury skleníkových plynů a národních a unijních registrů nedostačují na úrovni členských států k tomu, aby bylo možno na národní úrovni stanovit emise CO2 z civilního letectví, na které se nevztahuje směrnice 2003/87/ES. Emise CO2 z letů, na které se nevztahuje směrnice 2003/87/ES, představují pouze zanedbatelnou část celkového množství emisí skleníkových plynů a shromažďování dodatečných informací o těchto emisích by přineslo nepřiměřenou administrativní zátěž. Množství emisí CO2 spadající do kategorie „1.A.3.A civilní letectví“ inventury by proto mělo být za účelem stanovení ročních emisních přídělů považováno za rovné nule.
(5)
Roční emisní příděly členského státu pro rok 2020 by měly být vypočteny odečtením množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, která v roce 2005 již existovala, od přehodnocených emisí skleníkových plynů v roce 2005 a upravením výsledku podle procentního podílu stanoveného v příloze II rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(6)
Množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení by se mělo stanovit takto:
-
V případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2005: množství emisí ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/EC, v roce 2005 upravené o množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, která se po úpravě oblasti působnosti použité členskými státy zařadila do systému obchodování s emisemi v období 2008-2012 nebo se z něj vyloučila, a množství emisí skleníkových plynů ze zařízení dočasně vyloučených ze systému obchodování s emisemi v roce 2005, avšak zařazených do systému obchodování s emisemi v období 2008-2012,
-
v případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2007: množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v roce 2007,
-
v případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2013: množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v roce 2005 (podle údajů oznámených příslušným členským státem a ověřených Komisí).
(7)
Průměrné množství emisí skleníkových plynů členského státu v roce 2009, který má kladnou mezní hodnotu emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES, by mělo být vypočteno odečtením průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010 v příslušném členském státě, od jeho průměrného množství celkových ověřených emisí skleníkových plynů v letech 2008, 2009 a 2010.
(8)
Roční emisní příděly členského státu s kladnou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES na období 2013-2019 by se měly určit z lineární spojnice, která začíná průměrným množstvím emisí skleníkových plynů uvedeného členského státu v roce 2009 a končí jeho ročním emisním přídělem pro rok 2020.
(9)
Roční emisní příděl členského státu se zápornou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES pro rok 2013 by měl být vypočten odečtením průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010 v příslušném členském státě od jeho průměrného množství celkových ověřených emisí skleníkových plynů v letech 2008, 2009 a 2010.
(10)
Roční emisní příděl členského státu se zápornou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES na období 2014-2019 by se měl určit z lineární spojnice, která začíná ročním emisním přídělem uvedeného členského státu pro rok 2013 a končí jeho ročním emisním přídělem pro rok 2020.
(11)
Ověřené emise skleníkových plynů ze zařízení jednostranně zapojených do systému obchodování s emisemi v souladu s článkem 24 směrnice 2003/87/ES během období 2008-2012 by se neměly započítávat do průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010, neboť by to mělo za následek dvojnásobné započtení emisí skleníkových plynů během budoucích úprav ročních emisních přídělů v souladu s článkem 10 rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(12)
S ohledem na přistoupení Chorvatska k Unii by se jeho roční emisní příděl za každý rok období 2013-2020 měl stanovit stejnou metodou jako v případě ostatních členských států. Tyto hodnoty by měly být použitelné od data přistoupení Chorvatska.
(13)
Vzhledem k tomu, že Evropská rada přijala rozhodnutí 2012/419/EU ze dne 11. července 2012, kterým se mění status ostrova Mayotte vůči Evropské unii (5) od roku 2014, zohlední se při výpočtu ročních emisních přídělů pro Francii od roku 2014 příslušné ověřené emise skleníkových plynů.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Roční emisní příděly každého členského státu pro každý rok období 2013-2020 jsou stanoveny v příloze I a použijí se s výhradou případných úprav zveřejněných v souladu s článkem 10 rozhodnutí č. 406/2009/ES.
Článek 2
Bez ohledu na článek 1 se v případě, že akt přijatý v souladu s článkem 3 rozhodnutí č. 280/2004/ES stanoví pro členské státy povinnost předložit inventury emisí skleníkových plynů určené s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17 konference smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu, použijí roční emisní příděly stanovené v příloze II od prvního roku, za který se toto vykazování inventur skleníkových plynů stane povinným.
Článek 3
Roční emisní příděly Chorvatska stanovené v příloze I se použijí od data, kdy vstoupí v platnost smlouva o přistoupení Chorvatska.
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 26. března 2013.
32013D0162
L 090/106
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
ODLUKA KOMISIJE
od 26. ožujka 2013.
o utvrđivanju godišnjih emisijskih jedinica za razdoblje od 2013. do 2020. u skladu s Odlukom br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
(priopćena pod brojem dokumenta C(2013) 1708)
(2013/162/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Odluku br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o naporima koje poduzimaju države članice radi smanjenja emisija stakleničkih plinova s ciljem ostvarenja ciljeva Zajednice vezanih uz smanjenje emisija stakleničkih plinova do 2020. godine (1), a posebno četvrti podstavak njezinog članka 3. stavka 2.,
budući da:
(1)
Emisije stakleničkih plinova iz postrojenja obuhvaćenih Direktivom 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (2) koje proizlaze iz registra Unije, odluka Komisije, nacionalnih planova raspodjele emisijskih kvota i službene prepiske između Komisije i odgovarajućih država članica predstavljaju verificirane podatke o emisijama u smislu četvrtog podstavka članka 3. stavka 2. Odluke br. 406/2009/EZ.
(2)
Ukupne emisije stakleničkih plinova iz plinova i aktivnosti utvrđenih u članku 2. stavku 1. Odluke br. 406/2009/EZ koje su u 2012. predložene sukladno Odluci br. 280/2004/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o mehanizmu za praćenje emisija stakleničkih plinova u Zajednici i za provedbu Kyotskog protokola (3) kako su bile ustanovljene nakon početnog pregleda u 2012. koji je provela Komisija u skladu sa Smjernicama za tehnički pregled inventara emisija stakleničkih plinova u 2012. godini (4) predstavljaju revidirane podatke o emisijama stakleničkih plinova za godine 2005., 2008., 2009. i 2010. u smislu četvrtog podstavka članka 3. stavka 2. Odluke br. 406/2009/EZ.
(3)
Kako bi se osigurala dosljednost između utvrđivanja godišnjih emisijskih kvota i emisija stakleničkih plinova iz izvješća za svaku godinu, godišnje emisijske kvote država članica trebaju također biti izračunane korištenjem vrijednosti potencijala globalnog zagrijavanja iz Četvrtog izvješća o procjeni Međuvladinog odbora za klimatske promjene (IPCC) usvojenog Odlukom 15/CP.17. Godišnje emisijske kvote izračunane na takav način trebaju se početi primjenjivati od prve godine u kojoj izvješćivanje o inventarima stakleničkih plinova korištenjem tih novih vrijednosti potencijala globalnog zagrijavanja postane obvezno u skladu s člankom 3. Odluke br. 280/2004/EZ.
(4)
Podaci koji se trenutačno dostavljaju iz nacionalnih inventara stakleničkih plinova, nacionalnih registara i registra Unije nisu dovoljni da se na razini država članica utvrde emisije CO2 iz civilnog zračnog prometa na nacionalnoj razini koje nisu obuhvaćene Direktivom 2003/87/EZ. Emisije CO2 od letova koje nisu obuhvaćene Direktivom 2003/87/EZ predstavljaju samo vrlo mali dio ukupnih emisija stakleničkih plinova te bi prikupljanje dodatnih podataka o tim emisijama stvorilo nerazmjerno administrativno opterećenje. Sukladno tome, pri utvrđivanju godišnjih emisijskih kvota količina emisija CO2 u kategoriji „1.A.3.A civilni zračni promet” treba se smatrati jednakom nuli.
(5)
Godišnje emisijske kvote za državu članicu za 2020. godinu trebalo bi izračunati tako da se količinu verificiranih emisija stakleničkih plinova iz postrojenja koja su postojala 2005. godine oduzme od revidiranih emisija stakleničkih plinova za 2005. godinu te se rezultat prilagodi za postotak utvrđen u Prilogu II. Odluci br. 406/2009.
(6)
Količinu verificiranih emisija stakleničkih plinova iz postrojenja trebalo bi utvrđivati na sljedeći način:
-
za države članice koje su sudjelovale u sustavu trgovanja emisijskim jedinicama od 2005. godine: količina emisija iz postrojenja obuhvaćenih Direktivom 2003/87/EZ u 2005. godini usklađena s količinom emisija stakleničkih plinova iz onih postrojenja koja su bila uključena u sustav trgovanja emisijskim jedinicama ili su iz njega isključena u razdoblju od 2008. do 2012. godine zbog prilagođenog područja primjene u državama članicama te količine emisija stakleničkih plinova iz postrojenja koja su bila privremeno isključena iz sustava trgovanja emisijskim jedinicama 2005. godine, ali nisu bila isključena u razdoblju od 2008. do 2012.
-
za države članice koje su sudjelovale u sustavu trgovanja emisijskim jedinicama od 2007. godine: količina emisija stakleničkih plinova iz postrojenja obuhvaćenih Direktivom 2003/87/EZ u 2007. godini,
-
za države članice koje sudjeluju u sustavu trgovanja emisijskim jedinicama od 2013. godine: količina emisija stakleničkih plinova iz postrojenja obuhvaćenih Direktivom 2003/87/EZ u 2005. godini (kako ju je dostavila država članica i pregledala Komisija).
(7)
Prosječnu količina emisija stakleničkih plinova u 2009. godini neke države članice koja ima pozitivno ograničenje emisija stakleničkih plinova sukladno Prilogu II. Odluci br. 406/2009/EZ trebalo bi izračunati tako da se prosječnu količinu verificiranih emisija stakleničkih plinova te države članice iz postrojenja obuhvaćenih Direktivom 2003/87/EZ u 2008., 2009. i 2010. godini oduzme od njenih prosječnih ukupnih revidiranih emisija stakleničkih plinova u 2008., 2009. i 2010. godini.
(8)
Godišnje emisijske kvote neke države članice koja ima pozitivno ograničenje emisija stakleničkih plinova sukladno Prilogu II. Odluci br. 406/2009/EZ za godine od 2013. do 2019. trebalo bi odrediti linearnom putanjom koja započinje s prosječnom količinom emisija stakleničkih plinova te države članice u 2009. godini i završava s njenom godišnjom emisijskom kvotom za 2020. godinu.
(9)
Godišnju emisijsku kvotu neke države članice koja ima negativno ograničenje emisija stakleničkih plinova sukladno Prilogu II. Odluci br. 406/2009/EZ za 2013. godinu trebalo bi izračunati tako da se prosječnu količinu verificiranih emisija stakleničkih plinova te države članice iz postrojenja obuhvaćenih Direktivom 2003/87/EZ u 2008., 2009. i 2010. godini oduzme od njenih prosječnih ukupnih revidiranih emisija stakleničkih plinova u 2008., 2009. i 2010. godini.
(10)
Godišnju emisijsku kvotu neke države članice koja ima negativno ograničenje emisija stakleničkih plinova sukladno Prilogu II. Odluci br. 406/2009/EZ za godine od 2014. do 2019. trebalo bi odrediti linearnom putanjom koja započinje s godišnjom emisijskom kvotom te države članice za 2013. godinu i završava s njenom godišnjom emisijskom kvotom za 2020. godinu.
(11)
Verificirane emisije stakleničkih plinova iz postrojenja koja su jednostrano uključena u sustav trgovanja emisijskim jedinicama u skladu s člankom 24. Direktive 2003/87/EZ u razdoblju od 2008. do 2012. godine ne bi se trebale obračunati u prosječnoj količini verificiranih emisija stakleničkih plinova iz postrojenja obuhvaćenih Direktivom 2003/87/EZ za 2008., 2009. i 2010. godinu jer bi to dovelo do dvostrukog brojanja emisija stakleničkih plinova tijekom budućih prilagodbi godišnjih emisijskih kvota sukladno članku 10. Odluke br. 406/2009/EZ.
(12)
S obzirom na pristupanje Hrvatske Uniji, njena godišnja emisijska kvota za svaku godinu razdoblja od 2013. do 2020. treba biti utvrđena korištenjem iste metodologije kao i za ostale države članice. Te vrijednosti trebaju postati primjenljive na dan pristupanja Hrvatske.
(13)
S obzirom da je Europsko vijeće usvojilo Odluku 2012/419/EU od 11. srpnja 2012. o izmjeni statusa prekomorske zemlje Mayotte u odnosu na Europsku uniju (5), od 2014. godine godišnje emisijske kvote za Francusku se izračunavaju uzimajući u obzir relevantne revidirane emisije stakleničkih plinova.
(14)
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora za klimatske promjene,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Godišnje emisijske kvote za svaku državu članicu za svaku godinu u razdoblju od 2013. do 2020. utvrđene su u Prilogu I. te se primjenjuju u skladu sa svim prilagodbama objavljenim sukladno članku 10. Odluke br. 406/2009/EZ.
Članak 2.
Bez obzira na članak 1., kada akt usvojen u skladu s člankom 3. Odluke br. 280/2004/EZ propiše da države članice dostavljaju inventare emisija stakleničkih plinova koji su utvrđeni korištenjem vrijednosti potencijala globalnog zagrijavanja iz Četvrtog izvješća o procjeni Međuvladinog odbora za klimatske promjene usvojenog Odlukom 15/CP.17. Konferencije stranaka Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime, godišnje emisijske kvote navedene u Prilogu II. primjenjuju se od prve godine u kojoj takvo izvješćivanje o inventarima stakleničkih plinova postane obvezno.
Članak 3.
Godišnje emisijske kvote za Hrvatsku utvrđene u Prilogu I. primjenjuju se od dana stupanja na snagu Ugovora o pristupanju Hrvatske.
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 26. ožujka 2013.