ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. března 2014
o státní podpoře SA.34572 (13/C) (ex 13/NN), kterou poskytlo Řecko společnosti Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(oznámeno pod číslem C(2014) 1818)
(Pouze anglické znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2014/539/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
V rámci svého ekonomického ozdravného programu zahájilo Řecko program privatizace (2). K privatizaci byla jako státní podnik určena i společnost Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. (dále jen „společnost Larco“).
(2)
V březnu 2012 Fond pro správu majetku Řecké republiky (Hellenic Republic Asset Development Fund, dále jen „HRADF“) (3) informoval Komisi o navrhované privatizaci společnosti Larco. Aby se objasnilo, zda mohou v souvislosti s privatizačním projektem vyvstat nějaké problémy spojené se státní podporou, zahájila Komise řízení z moci úřední a v dubnu 2012 zahájila předběžné posouzení.
(3)
V rámci těchto jednání z odpovědi řeckých úřadů na dotazník ze dne 16. března 2012 vyplynulo, že společnost Larco měla již dříve užitek ze státních opatření. Komise požádala o další informace prostřednictvím e-mailových zpráv ze dne 18. dubna 2012, 24. dubna 2012, 5. července 2012, 22. srpna 2012 a 7. prosince 2012, a dopisy ze dne 4. května 2012 a 14. ledna 2013, na něž řecké orgány odpověděly dne 20. dubna 2012, 26. dubna 2012, 3. října 2012, 13. listopadu 2012, 15. listopadu 2012, 7. prosince 2012, 24. prosince 2012 a 18. ledna 2013. Setkání útvarů Komise a zástupců řeckých orgánů se uskutečnilo ve dnech 30. dubna 2012 a 11. září 2012 v Aténách a dne 25. ledna 2013 v Bruselu.
(4)
Dopisem ze dne 6. března 2013 (dále jen „rozhodnutí ze dne 6. března 2013“) Komise sdělila Řecku, že se rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, pokud jde o některá opatření podpory popsaná v části 2.2. níže (dále jen „formální vyšetřovací řízení“).
(5)
Rozhodnutí ze dne 6. března 2013 bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (4). Komise vyzvala řecké orgány a zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k opatřením podpory.
(6)
Komise obdržela vyjádření od řeckých orgánů dne 30. dubna 2013. Od zúčastněných stran žádné připomínky neobdržela.
(7)
Dne 21. ledna 2014 řecké orgány e-mailem informovaly Komisi, že souhlasí s přijetím rozhodnutí v anglickém jazyce.
2. POPIS OPATŘENÍ PODPORY
2.1. Příjemce
(8)
Společnost Larco se zabývá těžbou a zpracováním lateritu, těžbou lignitu a výrobou feroniklu a vedlejších produktů. Mezi činnosti společnosti patří průzkum, vývoj, těžba, tavba a obchodování s vlastními výrobky na celém světě. Společnost Larco je jedním z největších výrobců feroniklu na světě. V roce 2012 měla společnost 960 zaměstnanců, čímž se řadí mezi velké podniky (5).
(9)
V době, kdy probíhalo formální vyšetřovací řízení, vlastnil 55,2 % akcií společnosti Larco řecký stát prostřednictvím HRADF, 33,4 % vlastnila Řecká národní banka (National Bank of Greece S.A., soukromá finanční instituce, dále jen „NBG“) a 11,4 % vlastnila společnost Public Power Corporation S.A. (zavedený výrobce elektrické energie v Řecku, v němž je řecký stát majoritním držitelem akcií, dále jen „PPC“).
(10)
Společnost Larco provozuje huť ve městě Larymna ve středním Řecku. Společnost Larco rovněž vlastní těžební práva ve čtyřech lokalitách v různých částech Řecka: v dolech Agios Ioannis (poblíž města Larymna), v dolech Evia, v dolech Kastoria a v lignitovém dole Servia.
(11)
Společnost Larco byla založena jako nová právnická osoba v roce 1989 po likvidaci společnosti Hellenic Mining and Metallurgical S.A. ve městě Larymna (dále jen „někdejší společnost Larco“). Někdejší společnost Larco je stále v likvidaci, ale její aktiva byla spolu s odpovídajícími závazky v roce 1989 převedena do společnosti Larco. Někdejší společnost Larco je tedy věřitelem nynější společnosti Larco.
2.2. Popis jednotlivých opatření
2.2.1. Opatření 1: nevymáhání dluhu ministerstvem financí
(12)
V dubnu 1998 bylo dosaženo dohody o vyrovnání pohledávek mezi společností Larco a jejími největšími věřiteli, zejména někdejší společností Larco, společností PPC a řeckým státem. Podle dohody z roku 1998 měly být závazky společnosti Larco vůči těmto věřitelům spravovány s úrokem 6 % per annum (dále jen „p.a.“). Dluh vůči řeckému státu nicméně zůstal stabilní či přinejmenším od roku 2004 mírně vzrostl (6), zatímco závazky vůči společnosti PPC a někdejší společnosti Larco byly vyrovnány či poklesly (7).
(13)
Zdá se tedy, že stát nakládal se svými pohledávkami za společností Larco jiným způsobem než druzí dva věřitelé.
2.2.2. Opatření 2: státní záruka poskytnutá v roce 2008
(14)
Dne 22. prosince 2008 poskytl stát záruku za úvěr pro společnost Larco od banky ATE ve výši 30 milionů EUR. Záruka se vztahovala na 100 % úvěru po dobu až 3 let a prémie za záruku činila 1 % p.a.
2.2.3. Opatření 3: navýšení kapitálu v roce 2009
(15)
V roce 2009 s ohledem na záporné hodnoty vlastního kapitálu správní rada společnosti Larco navrhla navýšit základní kapitál o 134 milionů EUR, což všichni tři akcionáři schválili. Nicméně pouze řecký stát využil svá práva v plném rozsahu, zatímco banka NBG využila svá práva částečně a společnost PPC se na navýšení kapitálu nijak nepodílela. Na navýšení základního kapitálu se nepodíleli žádní noví akcionáři.
(16)
Skutečné navýšení základního kapitálu činilo pouze o 65,5 milionu EUR, z čehož stát přispěl přibližně 45 miliony EUR (69 % celkového kapitálového vkladu) a banka NBG přispěla 20,5 milionu EUR (31 %). I přes obtížnou finanční situaci společnosti Larco se zdá, že navýšení kapitálu nebylo založeno na restrukturalizačním plánu, který by obnovil životaschopnost společnosti, zatímco banka NBG podle všeho odepsala účetní hodnotu společnosti „protože banka NBG nepředpokládá, že získá zpět účetní hodnotu investice, jelikož společnost čelí vážným finančním problémům“ (8) (viz 45. bod odůvodnění rozhodnutí ze dne 6. března 2013).
2.2.4. Opatření 4: státní záruka poskytnutá v roce 2010
(17)
Dne 10. května 2010 poskytl stát záruku na krytí záruční listiny, aby banka NGB poskytla společnosti Larco částku ve výši 10,8 milionu EUR. Záruka pokryla 100 % záruční listiny, byla poskytnuta na neomezenou dobu a prémie za záruku činila 2 % p.a.
2.2.5. Opatření 5: záruční listiny místo zaplacení daňové pokuty předem v roce 2010
(18)
V roce 2010 řecké daňové orgány provedly audit účetní závěrky společnosti Larco a odmítly účetní zpracování určitých ztrát plynoucích ze zajišťovacích smluv pro ceny niklu. Z důvodu nesprávného zaúčtování ztrát byla uložena daňová pokuta ve výši 190 milionů EUR (9).
(19)
Společnost Larco tuto daňovou pokutu následně napadla u řeckých soudů. Podle řeckých právních předpisů platí (10), že subjekt, který je povinen uhradit daňovou pokutu, musí z této pokuty předem splatit 25 %, aby ji mohl u soudu napadnout (v tomto případě 25 % částky odpovídá 47 milionům EUR).
(20)
V případě společnosti Larco však řecký správní soud rozhodl, že ji zprostí povinnosti zaplatit 25 % daňové pokuty předem, a tuto povinnost nahradil povinností uložit záruční listiny na částku ve výši pouhých 1,5 milionu EUR.
2.2.6. Opatření 6: státní záruky poskytnuté v roce 2011
(21)
Dne 30. prosince 2011 řecký stát poskytl dvě záruky na dva úvěry ve výši 30 milionů EUR a 20 milionů EUR od banky ATE. Jeden z úvěrů (ve výši 20 milionů EUR) byl v okamžiku, kdy byla záruka poskytnuta, po termínu splatnosti. Záruky zajišťovaly 100 % pokrytí dluhu a prémie činila 1 % p.a.
2.3. Důvody pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení
(22)
V rozhodnutí ze dne 6. března 2013 (18.-25. bod odůvodnění) dospěla Komise k předběžnému závěru, že společnost Larco může být od roku 2007 považována za podnik v obtížích ve smyslu pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci (11). Vzhledem k tomu dospěla Komise k předběžnému závěru, že všech šest opatření představuje státní podporu a vyjádřila pochybnosti ohledně slučitelnosti těchto opatření s vnitřním trhem.
(23)
V případě, že by dotčená opatření představovala státní podporu, byla by poskytnuta v rozporu s požadavky na oznámení a pozastavení stanovenými v čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
3. PŘIPOMÍNKY ŘECKA
3.1. Podnik v obtížích
(24)
Ve svých připomínkách v rámci formálního vyšetřovacího řízení řecké orgány tvrdily, že společnost Larco nebyla v letech 2008 a 2009 podnikem v obtížích, protože zaznamenané ztráty byly způsobeny poklesem celosvětové ceny feroniklu v tomto období. Řecké orgány tvrdily, že společnost Larco byla podnikem v obtížích až od roku 2010.
3.2. Opatření 1: nevymáhání dluhu ministerstvem financí
(25)
Řecké orgány namítly, že státní úvěr pro společnost Larco v podstatě nepředstavuje státní prostředky, protože to byl původně soukromý úvěr poskytnutý organizací pro restrukturalizaci podniků (Organisation for Entreprise Restructuring S.A., dále jen „OER“). Když organizace OER procházela likvidací podle zákona č. 2741/1999, všechny její pohledávky byly převedeny na stát.
(26)
Dále řecké orgány vysvětlily, že dohoda o vyrovnání pohledávek z roku 1998 obsahovala zvláštní pravidla pro správu a vymáhání nesplacených pohledávek, která se měla použít na konci každého účetního období následujícím způsobem:
a)
pokud by společnost Larco zaznamenala během účetního období zisk, byly by věřitelům nejdříve splaceny vzniklé úroky (6 % p.a.) a až poté jistina;
b)
po splacení úroků by si společnost Larco ponechala určitou částku ze zisků na investice;
c)
po použití bodů a) a b) by jakýkoliv zisk, který zůstal na účtech společnosti Larco, byl rozdělen poměrným způsobem mezi věřitele společnosti Larco.
(27)
Pokud by společnost Larco po roce 1999 nevykázala žádný zisk, věřitelé měli právo dosáhnout splacení pohledávky prostřednictvím různých prostředků, jako například považovat platbu za splatnou, kapitalizace dluhu atd. Věřitelé nicméně nebyli oprávněni k jakékoliv nucené exekuci nesplacené pohledávky, jako je například zabavení aktiv společnosti nebo nucené zahájení konkurzního řízení vůči dotčené společnosti.
(28)
Do roku 2003 věřitelé obdrželi vzniklý úrok, jak bylo dohodnuto. V letech 2004-2007 společnost Larco nedosáhla žádného zisku, a tudíž nedošlo ke splacení vzniklého úroku. V roce 2007 uzavřela společnost PPC se společností Larco dohodu o surovinách, kterou schválili všichni věřitelé a podle níž společnost Larco dodávala společnosti PPC lignit, čímž snižovala výši pohledávky. Pohledávka vůči společnosti PPC byla zcela splacena v roce 2011.
(29)
Správce majetku někdejší společnosti Larco pokračoval ve vymáhání dluhu soudní cestou a zdá se, že určitá částka již byla splacena. Do roku 2011 někdejší společnost Larco na základě dohody z roku 1998 vymohla 5 milionů EUR nesplacené pohledávky. Vzhledem k tomu, že někdejší společnost Larco též měla dluhy vůči řeckému státu, vymohl řecký stát celou částku těchto 5 milionů EUR.
(30)
Pokud jde o přímý dluh společnosti Larco vůči řeckému státu, řecký stát společnosti Larco pravidelně zasílal faktury na roční částky dluhu včetně ročních vzniklých úroků.
(31)
Řecké orgány tudíž tvrdily, že dluh plynoucí z dohody z roku 1998 nemůže představovat státní prostředky a že společnost Larco v žádném případě nezískala selektivní výhodu.
3.3. Opatření 2: státní záruka poskytnutá v roce 2008
(32)
Řecké orgány se odvolaly na sdělení Komise o zárukách (12), a zejména na bod 3.2 tohoto sdělení, který obsahuje podmínky, za nichž Komise může vyloučit státní podporu v případě individuální záruky. Podle řeckých orgánů:
a)
společnost Larco nebyla podnikem v obtížích v okamžiku, kdy byla záruka poskytnuta;
b)
rozsah záruky mohl být náležitě poměřen v okamžiku, kdy byla záruka udělena;
c)
záruka byla poskytnuta na dluhové cenné papíry (dluhopisy), a mohla tudíž přesáhnout 80 % výše nesplaceného úvěru;
d)
1 % prémie zaplacená za záruku byla běžnou tržní cenou zohledňující finanční situaci společnosti Larco.
(33)
Řecké orgány tedy tvrdily, že státní záruka poskytnutá v roce 2008 nepředstavuje státní podporu.
(34)
Řecké orgány objasnily, že opatření 2 bylo uděleno na základě ministerského rozhodnutí YA 2/93378/0025 ze dne 22. prosince 2008 a pokrývalo přesnou částku 30 000 000 EUR.
3.4. Opatření 3: navýšení kapitálu v roce 2009
(35)
Řecké orgány uvedly, že důvodem účasti státu na navýšení kapitálu bylo ochránit hodnotu společnosti kvůli její nadcházející privatizaci a za účelem provedení plánu restrukturalizace. Ve svém rozhodnutí stát zohlednil růstový potenciál společnosti Larco, hodnotu aktiv společnosti, celkovou situaci na trhu s feroniklem, jakož i restrukturalizační opatření a opatření ke snížení nákladů.
(36)
Banka NBG poskytla 31 % částky určené k navýšení kapitálu. Na rozdíl od řeckého státu se banka NBG rozhodla využít svá práva pouze částečně. Řecké orgány namítly, že záměrem banky NBG bylo udržet určitou kontrolu nad společností, a že tudíž její kroky by neměly být považovány za nedostatek důvěry v budoucnost společnosti Larco. Banka NBG opravdu snížila svůj podíl ve společnosti Larco na nezbytné minimum podle řeckých právních předpisů, aby měla právo veta nad některými důležitými rozhodnutími správní rady.
(37)
Třetí akcionář, společnost PPC, výslovně rozhodl, že se nebude podílet na navýšení kapitálu, a souhlasil tudíž, že se jeho akciový podíl sníží. Řecké orgány uvedly, že se společnost PPC rozhodla nezúčastnit se navýšení kapitálu z toho důvodu, že jejím záměrem bylo umožnit státu, aby získal větší akcionářský podíl kvůli privatizaci společnosti.
(38)
Na závěr řecké orgány uvedly, že stát jednal jako investor v tržním hospodářství, a že tedy navýšení kapitálu v roce 2009 nepředstavovalo státní podporu.
(39)
Pokud jde o datum poskytnutí záruky, řecké orgány neposkytly přesvědčivé informace. Ze zápisu z valné hromady vyplývá, že řecký stát poskytl 15 000 000 EUR na navýšení základního kapitálu dne 15. dubna 2009 na základě dokumentu Οικ2/27694/0025 ministerstva financí vzhledem k celkovému příspěvku státu na navýšení základního kapitálu, který dosáhl výše 44 999 999,40 EUR. V účetní závěrce společnosti Larco z roku 2009 je uvedeno, že o navýšení kapitálu bylo rozhodnuto dne 14. května 2009, ale neobjasňuje se, kdy se vklad nového kapitálu fakticky uskutečnil.
3.5. Opatření 4: státní záruka poskytnutá v roce 2010
(40)
Řecké orgány vysvětlily, že v rámci dohody z roku 1998 někdejší společnost Larco trvale usilovala o splacení částky, jež jí dlužila společnost Larco, u řeckých soudů a byla vydána řada rozsudků a rozhodnutí o neplatnosti, mimo jiné i ve věci dluhu ve výši 10,5 milionu EUR (13).
(41)
V rámci odvolání, které společnost Larco podala, a vzhledem k nebezpečí, že dojde k nenapravitelné škodě, pozastavil řecký nejvyšší soud splácení dluhu ve výši přibližně 10,5 milionu EUR až do konečného rozsudku příslušného soudu. Toto pozastavení bylo uděleno pod podmínkou, že společnost Larco poskytne někdejší společnosti Larco záruční listinu na výše uvedenou částku. Banka NBG poskytla společnosti Larco záruční listinu na částku přibližně 10,8 milionu EUR (10,5 milionu EUR původně napadeného dluhu + 0,3 milionu EUR na soudní výlohy a poplatky). Záruční listina byla následně pokryta státní zárukou na celou částku s prémií 2 % p.a. na neomezenou dobu.
(42)
Řecké orgány vysvětlily, že opatření bylo poskytnuto státem jako akcionářem s cílem splnit podmínky nutné pro pozastavení splácení a pro ochranu státních investic před dluhy po lhůtě splatnosti. V opačném případě by pozastavení splácení nebylo použitelné a někdejší společnost Larco by měla právo vymáhat splacení pohledávky, a to případně i zabavením aktiv společnosti Larco, která by se tak stala insolventní. Podle řeckých orgánů by banka NBG záruční listinu bez státní záruky neposkytla.
(43)
Řecké orgány objasnily, že opatření 4 bylo poskytnuto na základě ministerského rozhodnutí YA 2/923/0025 ze dne 10. května 2010 a vztahuje se na částku ve výši přesně 10 510 824,95 EUR a na částku 310 000 EUR na soudní poplatky a náklady, tedy na celkovou částku 10 820 824,95 EUR.
3.6. Opatření 5: záruční listiny místozaplacení daňové pokuty předem v roce 2010
(44)
Řecké orgány objasnily, že dotčené opatření se týká spíše dodatečné daně než daňové pokuty. Dodatečná daň byla vyměřena proto, že daňové orgány nesouhlasily s tím, že by ztráty vyplývající ze zajišťovacích smluv měly být odvozeny z čistých příjmů společnosti Larco, jak tvrdila společnost Larco. Řecké orgány rovněž upřesnily, že společnost Larco byla soudem vyzvána, aby poskytla záruční listiny v celkové hodnotě 4,7 milionu EUR.
(45)
Řecké orgány předložily důkazy o tom, že společnost Larco byla na základě obecného právního předpisu oprávněna nahradit platbu dodatečné daně předem záručními listinami. Soud v rozsudku, který umožnil společnosti Larco nahradit platbu dodatečné daně předem záručními listinami v souladu s vnitrostátními právními předpisy (14), použil ověření vyváženosti a zvážil přínos pro věřitele (stát) a životaschopnost dlužníka (společnost Larco), a rozhodl proto o dočasném pozastavení povinnosti předem zaplatit 47 milionů EUR (což představuje 25 % dodatečné daně) a o nahrazení této platby záruční listinou v celkové hodnotě 4,7 milionu EUR. Toto pozastavení mělo být v platnosti až do vydání konečného rozsudku ve sporu týkajícím se uložení dodatečné daně, který společnost Larco zahájila proti státu pro vyměření dodatečné daně.
(46)
Kromě toho řecké orgány uvedly, že rozhodnutí vnitrostátních soudů nemohou být připisována státu.
(47)
Řecké orgány rovněž vysvětlily, že navzdory tomuto dočasnému pozastavení stát prakticky zrušil finanční dopad tohoto pozastavení započtením dodatečné daně, kterou měla společnost Larco zaplatit, proti částce, kterou měl společnosti Larco zaplatit stát, např. vrácením přeplatku na dani z příjmu nebo na DPH. To bylo umožněno pozdějšími předpisy pro zrychlení výběru daní v Řecku.
(48)
To znamená, že stát již zjevně ve skutečnosti získal minimálně 16,1 milionu EUR z dlužné částky, pokud jde o zaplacení dodatečné daně společností Larco předem.
3.7. Opatření 6: státní záruky poskytnuté v roce 2011
(49)
Řecké orgány objasnily, že ani jeden z těchto dvou úvěrů, pro které byly poskytnuty záruky, nebyl po lhůtě splatnosti. Úvěr ve výši 20 milionů EUR poskytla banka ATE jako refinancování staršího úvěru ve výši 20 milionů EUR, který byl po splatnosti.
(50)
Řecké orgány uvedly, že ani jedna státní záruka se netýkala státních prostředků, protože stát společnosti Larco dlužil 60 milionů EUR na přeplatcích za DPH. Proto kdyby bylo třeba splatit záruky, tyto částky mohly kompenzovat nesplacené pohledávky státu.
(51)
Orgány rovněž tvrdily, že i kdyby opatření představovalo podporu, mělo by být považováno za slučitelné s vnitřním trhem, protože byly dodrženy požadavky dočasného rámce (15) a příslušného dočasného řeckého systému pro úvěrové záruky (dále jen „dočasný systém záruk“) (16). Orgány se zejména domnívaly, že kromě toho, že společnost Larco byla v době poskytnutí opatření podnikem v obtížích, byly splněny ostatní podmínky dočasného systému záruk:
a)
společnost Larco byla velkým podnikem;
b)
úvěr ve výši 30 milionů EUR byl investičním úvěrem, zatímco úvěr ve výši 20 milionů EUR byl úvěrem na refinancování staršího úvěru, který byl poskytnut na investiční účely;
c)
záruky byly poskytnuty před koncem roku 2011;
d)
celková částka dvou zaručených úvěrů přesáhla roční mzdové náklady společnosti Larco pouze částkou 3 miliony EUR;
e)
záruky se vztahují na 100 % úvěru, ale takové opatření bylo jedinou možností, jak mohla společnost Larco získat přístup k financování s ohledem na zvláštní situaci řeckého hospodářství;
f)
záruky obsahovaly prémii 1 % p.a., která by měla být považována za tržní prémii.
(52)
Dále řecké orgány uvedly, že v případě, že by Komise dospěla k závěru, že toto opatření představuje podporu a nebyly splněny podmínky dočasného systému záruk, opatření mělo být považováno za podporu na záchranu. Tato podpora by měla být považována za oznámenou, protože Komise byla o tomto opatření informována v odpovědi v dotazníku ze dne 16. března 2012, kdy věc byla ve fázi předběžného šetření z moci úřední.
(53)
Podle řeckých orgánů byla pomoc v souladu s požadavky pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci, neboť:
a)
se jednalo o likviditní podporu ve formě úvěrových záruk;
b)
byla opodstatněna závažnými sociálními problémy a neměla významně nepříznivé vedlejší účinky na jiné členské státy;
c)
řecké orgány připravovaly plán restrukturalizace ve spolupráci s Komisí;
d)
byla omezena na částku potřebnou k udržení podniku v provozu po omezenou dobu;
e)
respektovala podmínku „jednou a dost“, neboť společnost Larco nebyla příjemcem podpory na záchranu či restrukturalizaci v minulosti;
f)
společnost Larco předložila státu obchodní plán odůvodňující nutnost financování ve výši 30 milionů EUR na investice.
(54)
Řecké orgány objasnily, že opatření 6 bylo přijato na základě i) ministerského rozhodnutí YA 2/95156/0025 ze dne 30. prosince 2011 pokrývajícího přesnou částku ve výši 30 000 000 EUR a ii) ministerského rozhodnutí YA 2/95161/0025 ze dne 30. prosince 2011 týkajícího se částky ve výši přesně 20 000 000 EUR.
4. HODNOCENÍ
(55)
Toto rozhodnutí se v úvodu zabývá otázkou, zda je společnost Larco podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci. Následně rozhodnutí posoudí, zda zkoumaná opatření představují státní podporu vůči společnosti Larco ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, a konečně zda taková podpora je slučitelná s vnitřním trhem.
4.1. Obtíže společnosti Larco
(56)
V rozhodnutí ze dne 6. března 2013, a to zejména v 18.-25. bodu odůvodnění tohoto rozhodnutí, Komise dospěla k předběžnému závěru, že v době, kdy bylo poskytnuto šest dotčených opatření, byla společnost Larco podnikem v obtížích. V tabulce jsou uvedeny klíčové finanční údaje společnosti Larco v období 2007-2011:
Klíčové finanční údaje společnosti Larco v období 2007-6/2012 (v milionech EUR)
2007
2008
2009
2010
2011
H1 2012 (17)
Obrat
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Zisk před zdaněním
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Základní kapitál
163,8
163,8
109
109
109
109
Vlastní kapitál
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Celkový dluh
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Dluh/ vlastní kapitál (poměr)
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Bod 10 písm. a) pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci uvádí, že společnost s ručením omezeným se považuje za podnik v obtížích, pokud u ní „došlo ke ztrátě více než poloviny zapsaného kapitálu a kde ke ztrátě více než jedné čtvrtiny tohoto kapitálu došlo za posledních 12 měsíců“. To odráží předpoklad, že společnost prodělávající značné ztráty zapsaného (základního) kapitálu nebude schopna zastavit ztráty, které téměř jistě povedou k ukončení podnikatelské činnosti v krátkodobém nebo střednědobém horizontu (jak je uvedeno v bodě 9 pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(58)
Kromě toho podle bodu 11 pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci může být společnost považována za podnik v obtížích „tehdy, kdy jsou patrné typické příznaky podniku v obtížích, například narůstající ztráta, klesající obrat, rostoucí skladové zásoby, nadbytečná kapacita, slábnoucí peněžní tok, narůstající dluh, narůstající úroky a klesající nebo nulová hodnota čistých aktiv“. V tomto ohledu podle Tribunálu existence „záporného vlastního kapitálu, což může být […] považováno za významný ukazatel finančních potíží podniku“ (18).
(59)
Podle účetních závěrek společnosti Larco v období od roku 2007 do 1. pololetí roku 2012 základní kapitál společnosti neklesl o více než polovinu. Nicméně ve stejném období vlastní kapitál společnosti dosáhl záporných hodnot. Komise v předchozích případech měla za to, že pokud společnost má záporný vlastní kapitál, znamená to, že celý základní kapitál této společnosti byl ztracen, a a priori se předpokládá, že kritéria uvedená v bodě 10 písm. a) pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou splněna (19).
(60)
V případě společnosti Larco se Komise domnívá, že základní kapitál této společnosti se pouze zdánlivě nesnížil o více než polovinu, protože společnost nepřijala náležitá opatření, jež v takové situaci stanoví řecké právní předpisy (20). Příslušná opatření se zaměřují na změnu hodnoty vlastního kapitálu společnosti z negativní na pozitivní a zároveň na jeho zvyšování na odpovídající úroveň. Takovými opatřeními by mohla být buď kapitalizace ztrát, nebo zvýšení kapitálu, anebo obojí.
(61)
V této souvislosti se Komise domnívá, že kapitalizace ztrát by měla za následek ztrátu celého základního kapitálu společnosti, protože kumulované ztráty byly vyšší než základní kapitál. Z tohoto důvodu se Komise domnívá, že v tomto případě jsou od roku 2008 splněna kritéria stanovená v bodě 10 písm. a) pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(62)
Kromě toho, pokud jde o kritéria stanovená v bodě 11 pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci, ve společnosti Larco došlo od roku 2007 do roku 2009 k výraznému poklesu obratu a v letech 2008 a 2009 k významným ztrátám, a to v celkové výši 221 milionů EUR (116 milionů EUR a 105 milionů EUR). V letech 2010 a 2011 se společnosti zvýšil obrat i zisky, ale tento nárůst nebyl dostatečný k tomu, aby došlo k finančnímu zotavení společnosti. Během téhož období vlastní kapitál společnosti zůstal záporný a její dluh nadále rostl. Navíc operace společnosti Larco byly v 1. pololetí roku 2012 opět ztrátové.
(63)
Komise nesouhlasí s argumentem řeckých orgánů, že společnost Larco nebyla v průběhu let 2008 a 2009 v obtížích, protože ztráty byly způsobeny snížením ceny feroniklu.
(64)
Za prvé, skutečnost, že pokles cen feroniklu vedl ke ztrátám a přispěl k obtížím společnosti Larco, neomlouvá sama o sobě zjištění, že společnost Larco vykazovala obvyklé rysy podniku v obtížích. Zdravá firma by musela přizpůsobit své náklady takovým cenovým změnám, aby zabránila ztrátám.
(65)
Za druhé, v letech 2008 a 2009 měla společnost záporný vlastní kapitál a její dluh rostl (nárůst o 63 % mezi lety 2007-2008). I když se cena feroniklu a obrat společnosti po roce 2010 výrazně zvýšily, pozdější finanční výsledky společnosti Larco naznačují, že její obtíže přetrvávaly. Proto nelze dospět k závěru, že ztráty z roku 2008 a 2009 byly pouze důsledkem nízkých cen feroniklu.
(66)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti dospěla Komise k závěru, že společnost Larco byla podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci v době, kdy jí bylo poskytnuto šest dotčených opatření.
4.2. Existence státní podpory
(67)
V čl. 107 odst. 1 Smlouvy se stanoví, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou - pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy - neslučitelné s vnitřním trhem.
(68)
V souladu s ustálenou praxí Komise, a jak bylo potvrzeno judikaturou, kritériem pro posouzení, zda transakce mezi veřejnoprávním subjektem a podnikem je státní podporou, je zásada investora v tržním hospodářství nebo zásada věřitele v tržním hospodářství (21). Z této zásady plyne, že pokud stát jedná na trhu jako komerční hospodářský subjekt, musí tak učinit způsobem srovnatelným se soukromým subjektem. Pokud stát tak nečiní, může se jednat o státní podporu. Jinými slovy, ukazatelem pro posouzení, zda transakce zahrnuje státní podporu, je to, zda by se soukromý subjekt v podobné situaci choval stejným způsobem. Při uplatňování této zásady nelze jako důvody pro udělení podpůrných opatření vzít v úvahu jiná než hospodářská hlediska.
4.2.1. Opatření 1: nevymáhání dluhu ministerstvem financí
(69)
Na základě dostupných informací nemůže Komise souhlasit s tvrzením řeckých orgánů, že úvěr od organizace OER byl soukromým úvěrem. Podle řeckého zákona č. 1386/1983 (článek 1) (22), kterým se zřizuje organizace OER, „OER bude fungovat ve prospěch společenského zájmu a pod dohledem státu“. Podle článku 3 téhož zákona byl stát jediným akcionářem organizace OER. Kromě toho měl stát možnost přímo jmenovat předsedu spolu s 2 z 8 členů představenstva a nepřímo i další 4 členy. Z výše uvedeného vyplývá, že zdroje organizace OER jsou v podstatě státními prostředky, a tedy se zdá, že každý úvěr od organizace OER lze považovat za úvěr od státu.
(70)
Důkazy předložené řeckými orgány ukazují, že dluh společnosti Larco vůči organizaci OER (následně převedený na stát) byl pravidelně vykazován a fakturován v souladu s dohodou o vyrovnání pohledávek z roku 1998 a na základě dohody vyrovnání pohledávek z roku 1998. Část dluhu byla splacena, když to umožnila ziskovost společnosti. Společnost Larco v tomto období provedla investice, které snížily splátky, ale tyto investice byly schváleny všemi věřiteli. Podle zmíněné dohody věřitelé neměli nárok na žádnou nucenou exekuci nesplaceného dluhu.
(71)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k závěru, že opatření 1 je v souladu se zásadou věřitele v tržním hospodářství, protože stát jako věřitel jednal způsobem srovnatelným s chováním soukromého věřitele, protože použil všechny prostředky, které měl k dispozici a ve smluvně dohodnutém rámci, s cílem vymoci svůj dluh.
4.2.2. Opatření 2: státní záruka v roce 2008
(72)
Státní záruky představují riziko pro státní prostředky, protože požadavek na jejich plnění je hrazen ze státního rozpočtu. Navíc jakákoliv záruka, která není řádně zhodnocena, znamená pro stát finanční ztrátu. Kritérium státních prostředků a přičitatelnost státu jsou tedy pro toto opatření splněny a řecké orgány to nezpochybňují.
(73)
Komise nesouhlasí s argumentem řeckých orgánů, že jsou splněny podmínky uvedené v bodě 3.2 sdělení o zárukách. Komise dospěla k závěru, že společnost Larco byla v roce 2008 podnikem v obtížích. Kromě toho roční záruku ve výši 1 % nelze považovat za záruku zohledňující riziko selhání, pokud jde o zaručené úvěry, a to vzhledem ke značným finančním obtížím společnosti Larco a zejména vzhledem k vysokému podílu dluhů k vlastnímu kapitálu v případě této společnosti.
(74)
Komise se domnívá, že rozumný tržní věřitel v tržním hospodářství by společnosti Larco záruku za těchto podmínek neposkytl. Vzhledem k tomu, že opatření bylo poskytnuto selektivně společnosti Larco, dospěla Komise k závěru, že státní záruka poskytnutá v roce 2008 poskytla příjemci selektivní výhodu.
(75)
Společnost Larco působí v odvětví, s jehož produkty se mezi členskými státy obchoduje, a sama vyváží většinu své produkce do jiných členských států. Těžba niklu, tavení a rafinace se kromě Řecka dále děje v 6 členských státech, a to v Rakousku, Finsku, Francii (Nové Kaledonii), Španělsku, Švédsku a Spojeném království (23). S niklem se obchoduje téměř ve všech členských státech (24).
(76)
Zkoumaná opatření umožňují společnosti Larco, aby pokračovala v činnosti jako doposud, a na rozdíl od ostatních konkurentů, kteří se nacházejí ve finančních potížích, nemusí čelit následkům, jež by jinak vyplynuly ze špatných finančních výsledků společnosti. To narušuje hospodářskou soutěž, protože ostatní společnosti, které působí na stejných trzích, se musí bez této státní podpory obejít.
(77)
Proto dospěla Komise k závěru, že opatření 2 představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Komise se domnívá, že podpora se rovná výši zaručeného úvěru, protože je nepravděpodobné, že by společnost Larco s ohledem na své ekonomické obtíže nalezla na trhu prostředky financování, a to bez ohledu na podmínky. Jinými slovy, Komise se domnívá, že společnost Larco získala výhodu, která se rovná výši zaručeného úvěru, protože bez státní záruky by nebyla schopna na trhu takové finanční prostředky získat.
(78)
Komise nemá žádné informace o tom, zda byla záruka fakticky uplatněna.
4.2.3. Opatření 3: navýšení základního kapitálu v roce 2009
(79)
Účast státu na navýšení základního kapitálu ve společnosti Larco v roce 2009 zahrnuje státní prostředky a lze ji připsat státu. Toto kritérium je tedy splněno a řecké orgány je nezpochybňují.
(80)
Komise neobdržela ze strany řeckých orgánů žádné přesvědčivé důkazy, které by ospravedlnily jejich tvrzení, že stát jednal jako rozumný investor v tržním hospodářství. Zápisy z valných hromad akcionářů uvedené jako důkaz ve skutečnosti naznačují, že žádný plán restrukturalizace nebyl akcionářům před navýšením základního kapitálu předložen, a to i přesto, že společnost Larco byla podnikem v obtížích. Kromě toho konečná částka navýšení základního kapitálu nakonec nedostačovala k pokrytí záporného vlastního kapitálu společnosti, a proto navýšení nemohlo být považováno za opatření na ochranu hodnoty společnosti a podporu její restrukturalizace.
(81)
Pokud jde o účast banky NBG, Komise připomíná vyjádření Soudního dvora, že „souběžnost sama o sobě i při existenci významných soukromých investic dostačující k učinění závěru o neexistenci podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES, když nebyly vzaty v úvahu ostatní relevantní skutkové a právní okolnosti“ (25).
(82)
Ve skutečnosti nelze částečnou účast banky NBG použít jako důkaz o souběžnosti činností mezi státem a soukromými akcionáři, protože banka NBG byla vůči společnosti Larco nejen akcionářem, ale také věřitelem. Její rozhodnutí podílet se částečně na navýšení kapitálu bylo tedy prostředkem, jak ochránit nejen hodnotu své investice, ale také své postavení věřitele.
(83)
Kromě toho stát již poskytl společnosti Larco státní záruku v roce 2008. Tedy, jak stanovuje příslušná judikatura, účast státu na navýšení kapitálu v roce 2009 nelze chápat izolovaně, ale musí být posuzována v souvislosti s jinými podpůrnými opatřeními (26).
(84)
A konečně, v zápisech z valných hromad akcionářů nelze najít oporu pro tvrzení řeckých orgánů, že záměrem společnosti PPC bylo, aby stát dosáhl výrazného většinového podílu. Namísto toho společnost PPC jednoduše prohlásila, že se na navýšení základního kapitálu nebude podílet.
(85)
Komise se proto domnívá, že rozumný tržní investor by se na navýšení základního kapitálu společnosti Larco za těchto podmínek nepodílel. Vzhledem k tomu, že opatření bylo poskytnuto selektivně společnosti Larco, dospěla Komise k závěru, že účast státu na navýšení kapitálu v roce 2009 poskytla příjemci selektivní výhodu.
(86)
Z důvodů uvedených v 75. a 76. bodě odůvodnění vyplývá, že toto opatření může ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušit hospodářskou soutěž.
(87)
Proto dospěla Komise k závěru, že opatření 3 představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Vzhledem k tomu, že není zpochybněno, že stát plně vykonával svá práva na navýšení základního kapitálu [nejasné], hodnota opatření 3 dosahuje částky 44 999 999,40 EUR.
(88)
Pokud jde o datum poskytnutí příspěvku, ze zápisu z valné hromady konané dne 14. května 2009 vyplývá, že řecký stát poskytl 15 000 000 EUR na navýšení základního kapitálu dne 15. dubna 2009 (27) s cílem navýšit základní kapitál [nejasné] příspěvkem státu v celkové hodnotě 44 999 999,40 EUR. Komise nemá informace o datu, kdy byla poskytnuta zbývající částka příspěvku státu na navýšení základního kapitálu společnosti.
4.2.4. Opatření 4: státní záruka poskytnutá v roce 2010
(89)
Ze stejných důvodů jako u opatření 2 je pro opatření 4 splněno kritérium státních prostředků a přičitatelnosti státu a řecké orgány to nezpochybnily.
(90)
Komise uznává, že poskytnutí záruky v případech podobných tomuto případu může být běžnou obchodní praxí akcionářů. Avšak vzhledem k tomu, že banka NBG byla také akcionářem společnosti Larco, se Komise domnívá, že by pro akcionáře bylo obvyklé úměrně sdílet expozici plynoucí z dotčené záruky. Místo toho stát na sebe vzal veškeré riziko plynoucí z poskytnutí záruky na úvěr, zatímco společnost Larco byla v obtížích a její dluh narůstal.
(91)
Pokud jde o opatření 2, podmínky uvedené v bodě 3.2 sdělení o zárukách nejsou ani pro toto opatření splněny, protože dluhová prémie ve výši 2 % nemůže být považována za prémii zohledňující riziko selhání společnosti Larco.
(92)
Komise se proto domnívá, že rozumný věřitel v tržním hospodářství by společnosti Larco za těchto podmínek záruku neposkytl. Vzhledem k tomu, že toto opatření bylo poskytnuto selektivně společnosti Larco, dospěla Komise k závěru, že zárukou byla příjemci poskytnuta selektivní výhoda.
(93)
Z důvodů uvedených v 75. a 76. bodě odůvodnění vyplývá, že toto opatření může ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušit hospodářskou soutěž.
(94)
Proto Komise dospěla k závěru, že opatření 4 představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Komise se domnívá, že výše podpory se rovná zaručené částce, protože je jasné, že bez ohledu na podmínky by žádný rozumný subjekt na trhu nebyl schopen zaručit pro společnost Larco tuto částku vzhledem k ekonomickým obtížím společnosti. Jinými slovy, Komise se domnívá, že společnost Larco získala výhodu ve výši zaručené částky, protože bez státní záruky by společnost Larco nemohla na trhu získat žádné záruky.
(95)
Komise nemá žádné informace o tom, zda byla záruka fakticky uplatněna.
4.2.5. Opatření 5: záruční listiny místo zaplacení dodatečné daně předem v roce 2010
(96)
Komise bere na vědomí vysvětlení předložená řeckými orgány, pokud jde o skutkový rámec opatření 5.
(97)
S ohledem na důkazy předložené řeckými orgány Komise souhlasí s tím, že právo nahradit platbu dodatečné daně předem záruční listinou bylo společnosti uděleno soudem na základě objektivních kritérií, která by se použila na jakoukoliv společnost v podobné situaci. Proto dospěla Komise k závěru, že opatření 5 nezahrnovalo selektivní výhodu pro společnost Larco.
4.2.6. Opatření 6: státní záruky poskytnuté v roce 2011
(98)
Komise bere na vědomí vysvětlení poskytnutá řeckými orgány, pokud jde o skutkový rámec pro opatření 6.
(99)
Komise nesouhlasí s řeckými orgány, že opatření 6 nezahrnuje státní prostředky. Za prvé, jak je vysvětleno u opatření 2, státní záruky ohrožují prostředky státu, protože jejich plnění je vypláceno ze státního rozpočtu. Kromě toho jakákoliv záruka, která není řádně zhodnocena tržní prémií, znamená pro stát finanční ztrátu. Navíc argument o nesplacených pohledávkách DPH ve výši 60 milionů EUR se zdá být v rozporu s připomínkami k opatření 5, kde řecké orgány tvrdily, že úmyslně a v souladu se zákonem nevrátily dlužnou DPH, a to s cílem kompenzovat pozastavení platby dodatečné daně předem.
(100)
Komise se proto domnívá, že kritérium státních prostředků a přičitatelnosti státu je u tohoto opatření splněno.
(101)
Ani pro toto opatření, podobně jako u opatření 2 a 4, nejsou splněny podmínky uvedené v bodě 3.2 sdělení o zárukách.
(102)
Komise se proto domnívá, že rozumný věřitel v tržním hospodářství by společnosti Larco záruku za těchto podmínek neposkytl. Vzhledem k tomu, že toto opatření bylo společnosti Larco poskytnuto selektivně, dospěla Komise k závěru, že zárukou byla příjemci poskytnuta selektivní výhoda.
(103)
Z důvodů uvedených v 75. a 76. bodě odůvodnění vyplývá, že toto opatření může ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušit hospodářskou soutěž.
(104)
Proto došla Komise k závěru, že opatření 6 představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Pokud jde o opatření 2, Komise se domnívá, že výše podpory se rovná částce zaručených úvěrů, protože je nepravděpodobné, že by společnost Larco vzhledem ke svým ekonomickým obtížím nalezla na trhu financování bez ohledu na podmínky.
(105)
Komise nemá žádné informace o tom, zda byla záruka fakticky uplatněna.
4.2.7. Závěr ohledně existence státní podpory
(106)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že opatření 1 a 5 nepředstavují státní podporu, zatímco opatření, 2, 3, 4 a 6 představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(107)
To znamená, že státní podpora plynoucí z opatření 2 činí 30 000 000 EUR poskytnutých dne 22. prosince 2008. Státní podpora plynoucí z opatření 3 činí 44 999 999,40 EUR, ale je třeba, aby řecké orgány upřesnily datum (data), kdy byla podpora poskytnuta. Státní podpora plynoucí z opatření 4 činí 10 820 824,95 EUR a byla poskytnuta dne 10. května 2010 a celková státní podpora plynoucí z opatření 6 činí 50 000 000 EUR (součet 30 000 000 EUR + 20 000 000 EUR) poskytnutých dne 30. prosince 2011.
4.3. Protiprávní podpora
(108)
Opatření 2, 3, 4 a 6 představují státní podporu, která byla poskytnuta v rozporu s povinností týkající se oznámení a povinností nekonat, jež jsou stanoveny v čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Tato opatření tudíž představují protiprávní státní podporu.
4.4. Slučitelnost podpory
(109)
Vzhledem k tomu, že určitá opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, jejich slučitelnost musí být posouzena s ohledem na výjimky stanovené v čl. 107 odst. 2 a 3 Smlouvy.
(110)
Podle judikatury Soudního dvora záleží na rozhodnutí členského státu, zda se bude dovolávat možných důvodů slučitelnosti a prokáže, že jsou splněny podmínky pro takovou slučitelnost (28).
4.4.1. Slučitelnost opatření 2, 4 a 6
(111)
V případě opatření 2 a 4 se řecké orgány nedovolávaly žádných případných důvodů slučitelnosti, protože namítaly, že tato opatření nepředstavují státní podporu.
(112)
Vzhledem k tomu, že tato opatření představují státní podporu, měla by být posuzována s ohledem na jejich slučitelnost podle čl. 107 odst. 3 bodu c) Smlouvy, a zejména podle pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci, neboť společnost Larco byla podnikem v obtížích nejméně od roku 2008. Podle bodu 20 pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci „nemůže být podnik v obtížích považován za prostředek k prosazování jiných politických cílů, dokud není zajištěna jeho životaschopnost. Komise se proto domnívá, že podpora poskytovaná podnikům v obtížích může přispívat k rozvoji hospodářských činností, aniž by nepříznivě ovlivňovala obchod v takové míře, jež by byla v rozporu se zájmem Společenství, pouze pokud budou splněny podmínky uvedené v těchto pokynech.“
(113)
Nicméně, příslušné podmínky pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci (bod 3.1.) nejsou v projednávaném případě splněny. Záruky nebyly ukončeny po 6 měsících a řecké orgány neoznámily plán restrukturalizace, kterým by se obnovila životaschopnost společnosti, přičemž nebyla provedena žádná kompenzační opatření s cílem zmírnit narušení hospodářské soutěže. Neexistuje také žádný důkaz, že podpora byla omezena na nezbytné minimum, zejména prostřednictvím významného vlastního příspěvku příjemce podpory. Úřady nepředložily plán likvidace.
(114)
Pokud jde o opatření 6, řecké orgány namítly, že bylo v souladu s dočasným rámcem a dočasným systémem záruk, a proto je lze v každém případě považovat za podporu na záchranu.
(115)
Komise nesouhlasí s argumenty řeckých orgánů. Domnívá se, že nebyly splněny podmínky dočasného rámce a dočasného systému pojištění vkladů, protože společnost Larco byla podnikem v obtížích. Celková částka obou záruk převýšila roční mzdové náklady společnosti Larco, záruka překročila 90 % úvěru a dluhová prémie ve výši 1 % p.a. nemůže být považována za tržní prémii, jež odráží riziko selhání při splácení zaručené částky.
(116)
Pokud jde o tvrzení, že opatření bylo součástí podpory na záchranu, i když Komise vedla jednání s řeckými úřady o společnosti Larco od roku 2011, úřady se nikdy nezmínily, že záruky poskytnuté v roce 2011 by měly být považovány za podporu na záchranu, a nikdy nic takového neoznámily. Ve skutečnosti ve své odpovědi ze dne 16. března 2012 v dotazníku řecké orgány výslovně prohlásily, že společnost Larco za posledních 10 let z podpory na záchranu a/nebo restrukturalizaci netěžila.
(117)
Příslušné podmínky pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci každopádně nebyly splněny ani v tomto případě. Záruky poskytnuté v roce 2011 nebyly po 6 měsících ukončeny a řecké orgány neoznámily plán restrukturalizace nebo plán likvidace. Obchodní plán odůvodňující potřebu 30 milionů EUR na investice nemůže tvořit základ slučitelného plánu restrukturalizace podle pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci. Důvodem je, že tento plán nesměřoval k obnovení životaschopnosti podniku a neobsahoval žádná plánovaná nebo provedená kompenzační opatření s cílem zmírnit narušení hospodářské soutěže. Kromě toho neexistoval žádný důkaz o tom, že podpora byla omezena na nezbytné minimum, a to zejména prostřednictvím významného vlastního příspěvku příjemce podpory. Úřady neposkytly ani plán likvidace.
(118)
Komise nezjistila žádné další možné důvody pro slučitelnost opatření 2, 4 a 6.
(119)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že opatření 2, 4 a 6 nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
4.4.2. Slučitelnost opatření 3
(120)
Řecké orgány neuvedly žádné případné důvody pro slučitelnost opatření 3, protože tvrdily, že toto opatření nepředstavuje státní podporu.
(121)
Vzhledem k tomu, že zmíněné opatření představuje státní podporu, mělo by také být posuzováno s ohledem na svou slučitelnost s pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci, a to z důvodů uvedených v 112. bodě odůvodnění. Nicméně příslušné podmínky pokynů pro záchranu a restrukturalizaci nejsou ani v tomto případě splněny. Řecké orgány nikdy neoznámily plán restrukturalizace, který by obnovil životaschopnost podniku, a nebyla provedena žádná kompenzační opatření s cílem zmírnit narušení hospodářské soutěže. Neexistuje také žádný důkaz, že podpora byla omezena na nezbytné minimum, a to zejména prostřednictvím významného vlastního příspěvku příjemce podpory.
(122)
Komise nezjistila žádné další možné důvody pro slučitelnost tohoto opatření.
(123)
Na základě těchto skutečností považuje Komise opatření 3 za neslučitelné s vnitřním trhem.
4.5. Navrácení podpory
(124)
Podle Smlouvy a ustálené judikatury Soudního dvora je Komise oprávněna rozhodnout, zda dotyčný členský stát musí zrušit nebo upravit podporu, pokud zjistí, že tato podpora je neslučitelná s vnitřním trhem (29). Soudní dvůr rovněž opakovaně rozhodl, že povinnost členského státu zrušit podporu, kterou Komise prohlásila za neslučitelnou s vnitřním trhem, je upravena tak, aby obnovila předchozí stav (30). V této souvislosti Soudní dvůr stanovil, že tohoto cíle bude dosaženo, jakmile příjemce splatí částky podpory poskytnuté formou protiprávní podpory, čímž ztratí výhodu, kterou měl oproti svým konkurentům na trhu, a situace před obdržením podpory bude obnovena (31).
(125)
V souladu s judikaturou je v čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (32) uvedeno, že „[j]e-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil […]“.
(126)
Vzhledem k tomu, že v rozporu s článkem 108 Smlouvy žádné z dotčených opatření nebylo Komisi oznámeno, a je tudíž třeba je považovat za protiprávní a neslučitelnou podporu, musí být tato opatření vrácena, aby byla opět nastolena situace, která na trhu existovala před jejich poskytnutím. Vrácení by se mělo týkat doby, odkdy vznikla příjemci výhoda, tj. odkdy mohl příjemce podporu využívat, až do okamžiku vrácení podpory, a částky, které mají být získány zpět, by měly být úročeny až do okamžiku vrácení podpory.
5. ZÁVĚR
(127)
Opatření 1 a 5 nepředstavují podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(128)
Řecko protiprávně a v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy provedlo opatření 2, 3, 4 a 6.
(129)
Zejména opatření 2, 4 a 6 (státní záruky poskytnuté v letech 2008, 2010 a 2011) ve prospěch společnosti Larco představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy a jsou neslučitelná s vnitřním trhem, neboť nebyly splněny příslušné podmínky stanovené pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci a nebyly zjištěny žádné další důvody pro slučitelnost.
(130)
Opatření 3 (účast státu na navýšení kapitálu společnosti Larco v roce 2009) rovněž představuje státní podporu a je neslučitelné se Smlouvou, protože nebyly splněny příslušné podmínky pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci a nebyl zjištěn žádný jiný důvod pro slučitelnost.
(131)
Komise bere na vědomí, že Řecko souhlasilo s tím, aby toto rozhodnutí bylo přijato v anglickém jazyce.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Nevymáhání dluhu ministerstvem financí a přijetí záručních listin místo platby dodatečné daně předem v roce 2010, což Řecko uplatnilo v případě společnosti Larco, nepředstavují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
Článek 2
Státní podpora ve výši 135 820 824,35 EUR ve formě státních záruk pro společnost Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. poskytnutých v letech 2008, 2010 a 2011 a účast státu na navýšení základního kapitálu společnosti v roce 2009 protiprávně poskytnutá Řeckem v rozporu s článkem 108 odst. 3 Smlouvy jsou neslučitelné s vnitřním trhem.
Článek 3
1. Řecko od příjemce zajistí navrácení neslučitelné podpory uvedené v článku 2.
2. Částky, které mají být navráceny, se úročí ode dne, kdy byly dány k dispozici příjemci, až do okamžiku jejich skutečného navrácení.
3. Úroky se vypočítají jako složené úroky v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (33) ve znění pozdějších předpisů.
4. Pokud jde o opatření 3, Řecko poskytne přesné datum (data), kdy poskytlo svůj příspěvek k navýšení základního kapitálu v roce 2009.
5. Řecko zruší všechny neprovedené platby podpory uvedené v článku 2 s účinností ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.
Článek 4
1. Navrácení podpory uvedené v článku 2 musí být okamžité a účinné.
2. Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno ve lhůtě čtyř měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí.
Článek 5
1. Do dvou měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí Řecko předloží následující informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úrok do okamžiku vrácení podpory), která má být příjemcem navrácena,
b)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím,
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno navrácení podpory.
2. Řecko bude Komisi informovat o vývoji vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí až do okamžiku úplného navrácení podpory uvedené v článku 2. Na žádost Komise Řecko neprodleně předloží informace o opatřeních již přijatých a plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím a poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úrocích, které příjemce již vrátil.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 27. března 2014.
ODLUKA KOMISIJE
od 27. ožujka 2014.
o državnoj potpori SA.34572 (13/C) (bivši 13/NN) koju je pružila Grčka društvu Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 1818)
(vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)
(Tekst značajan za EGP)
(2014/539/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 108. stavak 2. prvi podstavak,
uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom području, a posebno njegov članak 62. stavak 1. točku (a),
nakon što je od zainteresiranih strana zatražila da podnesu komentare u skladu s prethodno navedenim odredbama (1),
budući da:
1. POSTUPAK
(1)
U kontekstu svojeg programa gospodarskih prilagodbi Grčka je poduzela program privatizacije (2). Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. („Larco”) namijenjen je za privatizaciju kao društvo u državnom vlasništvu.
(2)
U ožujku 2012. Fond za razvoj imovine Helenske Republike („HRADF”) (3) izvijestio je Komisiju o predloženoj privatizaciji društva Larco. Kako bi se razjasnilo bi li se u kontekstu privatizacijskog projekta mogla pojaviti sporna pitanja u pogledu državnih potpora, Komisija je u travnju 2012. po službenoj dužnosti otvorila predmet i pokrenula privremenu procjenu.
(3)
U kontekstu navedenih rasprava, iz odgovora grčkih nadležnih tijela na upitnik od 16. ožujka 2012. postalo je očito da je društvo Larco već imalo koristi od državnih mjera. Komisija je zatražila daljnje informacije elektroničkim porukama od 18. travnja 2012., 24. travnja 2012., 5. srpnja 2012., 22. kolovoza 2012. i 7. prosinca 2012. te dopisima od 4. svibnja 2012. i 14. siječnja 2013., na koja su grčka nadležna tijela odgovorila 20. travnja 2012., 26. travnja 2012., 3. listopada 2012., 13. studenoga 2012., 15. studenoga 2012., 7. prosinca 2012., 24. prosinca 2012. i 18. siječnja 2013. Sastanci službi Komisije i predstavnika grčkih nadležnih tijela održali su se 30. travnja 2012. i 11. rujna 2012. u Ateni te 25. siječnja 2013. u Bruxellesu.
(4)
Dopisom od 6. ožujka 2013. („odluka od 6. ožujka 2013.”) Komisija je izvijestila Grčku da je odlučila pokrenuti postupak propisan člankom 108. stavkom 2. Ugovora u pogledu određenih mjera potpore opisanih u odjeljku 2.2. u nastavku („postupak službene istrage”).
(5)
Odluka od 6. ožujka 2013. objavljena je u Službenom listu Europske unije (4). Komisija je pozvala grčka nadležna tijela i zainteresirane strane da podnesu komentare na mjere potpore.
(6)
Komisija je 30. travnja 2013. zaprimila komentare grčkih nadležnih tijela. Nije primila komentare zainteresiranih strana.
(7)
Grčka su tijela elektroničkom porukom od 21. siječnja 2014. izvijestila Komisiju da se slažu s donošenjem odluke na engleskom jeziku.
2. OPIS MJERA POTPORE
2.1. Korisnik
(8)
Društvo Larco specijalizirano je za vađenje i obradu lateritne rude, vađenje lignita te proizvodnju feronikla i nusproizvoda. Njegove djelatnosti uključuju istraživanje, razvoj, iskapanje, taljenje i trgovanje vlastitim proizvodima širom svijeta. Društvo Larco jedan je od najvećih proizvođača feronikla na svijetu. U 2012. imalo je 960 zaposlenika te je stoga ispunjavalo uvjete za kategoriju velikog poduzeća (5).
(9)
U doba provođenja postupka službene istrage 55,2 % dionica društva Larco bilo je u vlasništvu grčke države preko HRADF-a, 33,4 % u vlasništvu National Bank of Greece S.A. („NBG”, privatna financijska ustanova) i 11,4 % u vlasništvu Public Power Corporation S.A. („PPC”, postojeći proizvođač električne energije u Grčkoj, koji je u većinskom vlasništvu države).
(10)
Društvo Larco upravlja talionicom u Larymni, u središnjem dijelu Grčke. Ima prava i na rudarske radove na raznim lokacijama u Grčkoj u sklopu sljedećih četiriju kompleksa: rudnici Agios Ioannis (u blizini Larymne), rudnici Evia, rudnici Kastoria i rudnik lignita Servia.
(11)
Društvo Larco osnovano je 1989. kao nov gospodarski subjekt nakon likvidacije rudarskog i metalurškog poduzeća Hellenic Mining and Metallurgical S.A. iz Larymne („Staro društvo Larco”). Staro društvo Larco još je uvijek pod likvidacijom, ali njegova je imovina 1989. unesena u Larco, zajedno s odgovarajućim obvezama. Staro društvo Larco stoga je vjerovnik društva Larco.
2.2. Opis mjera
2.2.1. Prva mjera: Nenaplata duga prema Ministarstvu financija
(12)
U travnju 1998. postignut je sporazum o namirenju duga između društva Larco i njegovih glavnih vjerovnika, a to su Staro društvo Larco, PPC i grčka država. Prema tom sporazumu iz 1998. Larco je trebao podmirivati dug prema navedenim vjerovnicima s kamatnom stopom od 6 % godišnje (per annum - „p.a.”) Međutim, dug prema grčkoj državi ostao je nepromijenjen ili u blagom porastu najmanje od 2004. (6), dok je dug PPC-u i Starom društvu Larco nestao ili se smanjio (7).
(13)
Stoga se čini da se država prema svojem kreditu odobrenom društvu Larco odnosila drukčije nego ostala dva vjerovnika.
2.2.2. Druga mjera: Državno jamstvo iz 2008.
(14)
Država je 22. prosinca 2008. dala društvu Larco jamstvo za kredit banke ATE u iznosu od 30 milijuna EUR. Jamstvom je pokriveno 100 % kredita u trajanju do tri godine, a premija na jamstvo iznosila je 1 % p.a.
2.2.3. Treća mjera: Povećanje kapitala iz 2009.
(15)
U 2009., u svjetlu činjenice da su dugovanja društva Larco premašila njegovu imovinu, Upravni je odbor predložio, a tri su dioničara odobrila povećanje dioničkog kapitala za 134 milijuna EUR. Međutim, samo je grčka država u potpunosti ostvarila svoja prava, dok ih je NBG ostvario djelomično, a PPC uopće nije sudjelovao u povećanju dioničkog kapitala. Nijedan novi dioničar nije dao doprinos povećanju dioničkog kapitala.
(16)
Stvarno povećanje dioničkog kapitala iznosilo je samo 65,5 milijuna EUR, pri čemu je država pridonijela s otprilike 45 milijuna EUR (69 % ukupne injekcije kapitala), a NBG s 20,5 milijuna EUR (31 %). Unatoč lošem financijskom stanju društva, čini se da se povećanje kapitala nije temeljilo na planu restrukturiranja kojim bi se ponovno uspostavila održivost društva te da je NBG otpisao knjigovodstvenu vrijednost društva „jer grupacija ne predviđa povrat knjigovodstvene vrijednosti ulaganja s obzirom na to da je društvo suočeno s velikim financijskim poteškoćama” (8) (vidjeti uvodnu izjavu 45. odluke od 6. ožujka 2013.).
2.2.4. Četvrta mjera: Državno jamstvo iz 2010.
(17)
Država je 10. svibnja 2010. odobrila jamstvo kao pokriće jamstvenog pisma koje je NBG trebao dati društvu Larco za iznos od otprilike 10,8 milijuna EUR. Jamstvom je pokriveno 100 % jamstvenog pisma te je imalo neograničen rok trajanja, a premija na jamstvo iznosila je 2 % p.a.
2.2.5. Peta mjera: Jamstvena pisma umjesto predujma porezne kazne iz 2010.
(18)
Grčka tijela 2010. izvršila su reviziju financijskih izvješća društva i odbila knjiženje pojedinih gubitaka kao rezultata ugovora o zaštiti od rizika povezanog s cijenom nikla. Kao posljedica pogrešnog iskazivanja gubitaka nametnuta je porezna kazna u iznosu od 190 milijuna EUR (9).
(19)
Društvo Larco naknadno je osporilo nametanje porezne kazne pred grčkim sudovima. Prema grčkom zakonu (10), subjekt koji je obvezan platiti poreznu kaznu mora uplatiti predujam od 25 % predmetnog iznosa ako želi osporiti nametanje porezne kazne pred sudom (u ovom slučaju 25 % iznosilo bi 47 milijuna EUR).
(20)
Međutim, u ovom je slučaju grčki upravni sud odlučio osloboditi društvo Larco obveze plaćanja predujma u visini od 25 % porezne kazne i zamijeniti je obvezom pohranjivanja jamstvenih pisama u visini od samo 1,5 milijuna EUR.
2.2.6. Šesta mjera: Državna jamstva iz 2011.
(21)
Država je 30. prosinca 2011. izdala dva jamstva za dva kredita banke ATE u iznosu od 30 milijuna EUR i 20 milijuna EUR. Rok za otplatu jednog kredita (u iznosu od 20 milijuna EUR) već je bio prekoračen u doba kada je jamstvo dodijeljeno. Jamstva su pružila 100 % pokrića, s premijom od 1 % p.a.
2.3. Razlozi za pokretanje postupka službene istrage
(22)
U odluci od 6. ožujka 2013. (uvodne izjave 18. - 25.) Komisija je donijela privremeni zaključak da bi se društvo Larco od 2007. moglo smatrati poduzećem u teškoćama u smislu Smjernica o sanaciji i restrukturiranju (11). Uzimajući prethodno navedeno u obzir, Komisija je došla do privremenog zaključka da svih šest mjera predstavlja državnu potporu i izrazila dvojbe povodom njihove usklađenosti s unutarnjim tržištem.
(23)
Kada bi se pokazalo da utvrđene mjere predstavljaju državnu potporu, to bi značilo da su dodijeljene protivno obvezama obavješćivanja i mirovanja propisanim člankom 108. stavkom 3. Ugovora.
3. KOMENTARI GRČKE
3.1. Poduzeće u teškoćama
(24)
U komentarima u kontekstu postupka službene istrage grčka nadležna tijela iznijela su tvrdnju da društvo Larco tijekom 2008. i 2009. nije bilo poduzeće u teškoćama jer su iskazani gubici nastali zbog smanjenja cijene feronikla na svjetskoj razini tijekom tih godina. Grčka tijela tvrdila su da je Larco poduzeće u teškoćama tek od 2010.
3.2. Prva mjera: Nenaplata duga prema Ministarstvu financija
(25)
Grčka tijela izjavila su da kredit države društvu Larco nije predstavljao državna sredstva jer je izvorno bila riječ o privatnom kreditu koji je dodijelilo poduzeće Organisation for Enterprise Restructuring S.A. („OER”). Kada je OER likvidiran, sva su njegova potraživanja, u skladu sa Zakonom 2741/1999, prebačena na državu.
(26)
Osim toga, objasnili su da je sporazum o namirenju duga iz 1998. sadržavao posebna pravila za knjiženje i naplatu nepodmirenog duga, koja su se trebala primjenjivati na kraju svake financijske godine na sljedeći način:
a.
ako društvo Larco tijekom financijske godine ostvari dobit, obračunana kamata (6 % p.a.) plaća se najprije vjerovnicima, prije no što se izvrši otplata glavnice duga;
b.
nakon svake otplate kamate društvo Larco zadržava određen iznos dobiti za ulaganja;
c.
nakon što se izvrši navedeno pod (a) i (b), sva preostala dobit na računu društva Larco razmjerno se dodjeljuje njegovim vjerovnicima.
(27)
U slučaju da Larco ne ostvari dobit nakon 1999., vjerovnici su imali pravo postići povrat svojih dugova različitim sredstvima, poput naknade dugovanih iznosa, kapitalizacije duga i sl. Međutim, vjerovnici nisu imali pravo na prisilnu naplatu nepodmirenog duga, primjerice zapljenom imovine društva ili prisilnim pokretanjem stečajnog postupka nad društvom.
(28)
Do 2003. vjerovnici su primali obračunane kamate, kako je dogovoreno. U razdoblju od 2004. do 2007. društvo Larco nije ostvarilo dobit i stoga nije izvršena otplata obračunane kamate. U 2007. PPC i Larco zaključili su sporazum o sirovinama, koji su odobrili svi vjerovnici i na temelju kojeg je Larco osiguravao lignit PPC-u te u skladu s time smanjivao svoj dug. Dug prema PPC-u potpunosti je otplaćen 2011.
(29)
Upravitelj Starog društva Larco nastoji ostvariti naplatu duga sudski i čini se da su pojedini iznosi već plaćeni. Do 2011. Staro društvo Larco naplatilo je pet milijuna EUR nepodmirenog duga u skladu sa sporazumom iz 1998. Budući da Staro društvo Larco ima dugove i prema grčkoj državi, ona je naplatila ukupni iznos od tih pet milijuna EUR.
(30)
U pogledu izravnog duga društva Larco grčkoj državi, država redovito šalje račune s mjesečnim iznosom duga, uključujući godišnju obračunanu kamatu.
(31)
Stoga su grčka nadležna tijela izjavila da dug koji potječe od sporazuma iz 1998. ne može predstavljati državna sredstva i da društvo Larco ni u kojem slučaju nije steklo selektivnu prednost.
3.3. Druga mjera: Državno jamstvo iz 2008.
(32)
Grčka tijela pozvala su se na Obavijest o jamstvima (12), a posebno na odjeljak 3.2. Obavijesti, koji uključuje uvjete pod kojima Komisija može isključiti postojanje državne potpore u pojedinačnom jamstvu. Prema tvrdnji grčkih nadležnih tijela:
a.
Društvo Larco nije bilo poduzeće u teškoćama u doba dodjele jamstva;
b.
opseg jamstva mogao se pravilno izmjeriti u trenutku njegove dodjele;
c.
jamstvo je dodijeljeno za dužničke vrijednosne papire (zajam na temelju zaloga obveznica) i stoga je smjelo prekoračiti 80 % nepodmirenog zajma;
d.
premija od 1 % koja se plaćala na jamstvo bila je tržišna cijena koja je odražavala financijsko stanje društva.
(33)
Stoga su grčka nadležna tijela tvrdila da državno jamstvo iz 2008. nije predstavljalo državnu potporu.
(34)
Grčka nadležna tijela razjasnila su da je druga mjera odobrena na temelju ministarske odluke YA 2/93378/0025 od 22. prosinca 2008. i da je njome pokriven iznos od točno 30 000 000 EUR.
3.4. Treća mjera: Povećanje kapitala iz 2009.
(35)
Grčka nadležna tijela iznijela su tvrdnju da je država sudjelovala u povećanju kapitala kako bi zaštitila vrijednost društva, s obzirom na njegovu predstojeću privatizaciju i u cilju provedbe plana restrukturiranja. Država je u svojoj odluci uzela u obzir potencijalan rast društva Larco, vrijednost njegove imovine i opće stanje na tržištu feronikla te mjere restrukturiranja i rezanja troškova.
(36)
NBG je pridonio povećanju kapitala s 31 %. Za razliku od države, NBG je odlučio samo djelomično ostvariti svoja prava. Grčka tijela izjavila su da je cilj NBG-a bio zadržati određen nadzor nad društvom i da stoga njegove postupke ne treba tumačiti kao nedostatak povjerenja u budućnost društva Larco. Štoviše, NBG je smanjio dionički udio u društvu na minimalni iznos neophodan prema grčkom zakonu kako bi imao veto na određene važne odluke koje donosi Upravni odbor.
(37)
Treći dioničar, PPC, izričito je odlučio ne sudjelovati u povećanju kapitala te je prihvatio činjenicu da će njegov dionički udio biti razvodnjen. Grčka tijela izjavila su da PPC nije sudjelovao zato što je želio omogućiti državi da poveća svoj većinski udio u vlasništvu, s obzirom na privatizaciju društva.
(38)
Zaključno, grčka su tijela ustvrdila da se država ponijela kao tržišni gospodarski ulagač te da stoga povećanje kapitala iz 2009. nije predstavljalo državnu potporu.
(39)
U pogledu datuma dodjele, grčka nadležna tijela nisu pružila konačnu informaciju. Iz zapisnika sa sastanka dioničara vidi se da je grčka država odobrila 15 000 000 EUR u svrhu povećanja kapitala 15. travnja 2009., na temelju dokumenta Οικ2/27694/0025 Ministarstva financija u cilju ukupnog doprinosa države povećanju dioničkoga kapitala u iznosu od 44 999 999,40 EUR. Financijsko izvješće društva za 2009. pokazuje da je odluka o povećanju kapitala donesena 14. svibnja 2009., ali nije razjašnjeno kada je Larco stvarno primio injekciju kapitala.
3.5. Četvrta mjera: Državno jamstvo iz 2010.
(40)
Grčka nadležna tijela objasnila su da je u kontekstu sporazuma iz 1998. Staro društvo Larco nastojalo pred grčkim sudovima ostvariti povrat duga društva Larco te da je donesen niz sudskih presuda i poništenja, među ostalim i u pogledu duga u iznosu od otprilike 10,5 milijuna EUR (13).
(41)
U kontekstu žalbe društva Larco i zbog opasnosti da bi moglo doći do nepopravljive štete, grčki vrhovni sud obustavio je plaćanje duga u iznosu od otprilike 10,5 milijuna EUR do pravomoćne presude mjerodavnog suda. Obustava je odobrena pod uvjetom da Larco izda Starom društvu Larco jamstveno pismo za obustavljeni iznos. NBG je izdao jamstveno pismo društvu Larco za iznos od otprilike 10,8 milijuna EUR (10,5 milijuna EUR izvorno osporavanog duga + 0,3 milijuna EUR za zakonske pristojbe i troškove). To je jamstveno pismo zauzvrat pokriveno državnim jamstvom u cjelokupnom iznosu, s premijom od 2 % p.a. na neograničeno razdoblje.
(42)
Grčka nadležna tijela objasnila su da je država odobrila tu mjeru kao dioničar u svrhu ispunjenja uvjeta obustave te kako bi zaštitila svoje ulaganje od proglašenja dugova dospjelim i nepodmirenim. Obustava inače ne bi bila primjenjiva, a Staro društvo Larco imalo bi pravo na naplatu duga, možebitno zapljenom imovine društva Larco. Larco je u tom slučaju mogao postati nesolventan. Prema tvrdnji grčkih tijela NBG ne bi izdao jamstveno pismo bez državnog jamstva.
(43)
Grčka nadležna tijela pojasnila su da je Četvrta mjera odobrena na temelju ministarske odluke YA 2/923/0025 od 10. svibnja 2010. i da je njome pokriven od točno 10 510 824,95 EUR i 310 000 EUR za zakonske pristojbe i troškove, što ukupno iznosi 10 820 824,95 EUR.
3.6. Peta mjera: Jamstvena pisma umjesto predujma porezne kazne iz 2010.
(44)
Grčka tijela pojasnila su da se predmetna mjera tiče dodatnog poreza, a ne porezne kazne. Dodatni je porez nametnut zato što se porezna tijela nisu složila s tvrdnjom društva Larco da gubitke proizišle iz ugovora o zaštiti od rizika treba odbiti od neto prihoda društva. Grčka tijela pojasnila su i da je sud zatražio od društva da pribavi jamstvena pisma u ukupnoj vrijednosti od 4,7 milijuna EUR.
(45)
Grčka tijela priskrbila su dokaze da je Larco na temelju opće zakonske odredbe bio ovlašten zamijeniti predujam dodatnog poreza jamstvenim pismima. U sudskoj presudi kojom je društvu dopuštena zamjena plaćanja predujma dodatnog poreza jamstvenim pismima, u skladu s nacionalnim zakonom (14), primijenjen je test ravnoteže, pri kojem su se u obzir uzele prednosti vjerovnika (države) i održivost dužnika (društva Larco) te je donesena odluka o privremenoj obustavi obveze plaćanja predujma od 47 milijuna EUR (to jest 25 % dodatnog poreza) i njezinoj zamjeni jamstvenim pismima u ukupnom iznosu od 4,7 milijuna EUR. Obustava se trebala primjenjivati do donošenja pravomoćne presude u pogledu parnice koju je društvo Larco pokrenulo protiv države zbog nametanja dodatnoga poreza.
(46)
Osim toga, grčka nadležna tijela iznijela su tvrdnju da se odluke nacionalnih sudova ne mogu pripisati državi.
(47)
Grčka nadležna tijela objasnila su da je, unatoč privremenoj obustavi, država u praksi poništila financijski učinak te obustave poravnavajući dodatni porez koji je Larco trebao platiti s iznosima koje je država trebala platiti njemu, poput povrata poreza na dohodak ili PDV-a. To je omogućeno nedavno donesenim propisima u svrhu ubrzanja naplate poreza u Grčkoj.
(48)
Stoga se čini da je država zapravo već naplatila najmanje 16,1 milijuna EUR od dospjelog iznosa u pogledu predujma dodatnog poreza društva Larco.
3.7. Šesta mjera: Državna jamstva iz 2011.
(49)
Grčka nadležna tijela pojasnila su da nije bilo kašnjenja u plaćanju nijednog od dvaju kredita za koja su dodijeljena jamstva. Kredit u iznosu od 20 milijuna EUR odobrila je banka ATE kao refinanciranje starijeg kredita u iznosu od 20 milijuna EUR, koji se nije pravodobno otplaćivao.
(50)
Grčka tijela izjavila su da navedena dva državna jamstva nisu uključivala državna sredstva jer je država dugovala društvu Larco 60 milijuna EUR na ime povrata PDV-a. Stoga, da su jamstva bila aktivirana, tim bi se iznosima mogao poravnati nepodmireni dug države.
(51)
Tijela su izjavila i da bi se ta mjera, da je predstavljala potporu, trebala smatrati usklađenom s unutarnjim tržištem jer je udovoljavala uvjetima Privremenog okvira (15) i mjerodavne privremene grčke sheme za kreditna jamstva („privremena jamstvena shema”) (16). Tijela su posebno navela da su ostali uvjeti sheme, osim činjenice da je društvo Larco u doba dodjele potpore bilo poduzeće u teškoćama, bili ispunjeni:
a.
Larco je bio veliko društvo;
b.
kredit u iznosu od 30 milijuna EUR bio je investicijski kredit, dok je kredit u iznosu od 20 milijuna EUR bio kredit za refinanciranje starijeg kredita, koji je dodijeljen u investicijske svrhe;
c.
jamstva su dodijeljena prije kraja 2011.;
d.
ukupni iznos dvaju kredita za koja su izdana jamstva premašio je godišnji ukupni iznos plaća društva Larco za samo tri milijuna EUR;
e.
jamstva su pokrila 100 % kredita, ali takva je mjera predstavljala jedinu mogućnost da društvo dođe do financiranja zbog specifične situacije grčkoga gospodarstva;
f.
jamstva su uključivala premiju od 1 % p.a., što treba smatrati tržišnom premijom.
(52)
Naposljetku, grčka tijela iznijela su stav da bi se predmetne mjere, ako Komisija zaključi da su predstavljale potporu i da uvjeti privremene jamstvene sheme nisu bili ispunjeni, trebale smatrati mjerama sanacije. Takva se potpora trebala smatrati prijavljenom jer je Komisija upoznata s mjerom u odgovoru na upitnik od 16. ožujka 2012., u fazi privremene istrage po službenoj dužnosti.
(53)
Prema izjavi grčkih nadležnih tijela, potpora je udovoljavala uvjetima Smjernica o sanaciji i restrukturiranju zbog sljedećih razloga:
a.
predstavljala je potporu za likvidnost u obliku kreditnih jamstava;
b.
dodijeljena je na temelju ozbiljnih socijalnih teškoća i nije imala štetne učinke „prelijevanja” na druge države članice;
c.
grčka nadležna tijela pripremala su plan restrukturiranja u suradnji s Komisijom;
d.
bila je ograničena na iznos potreban za održavanje poslovanja poduzeća tijekom ograničenog razdoblja;
e.
ispunjavala je uvjet „jednokratne dodjele” jer društvo Larco nikad prije nije bilo primilo potporu za sanaciju ili restrukturiranje;
f.
društvo je predstavilo državi poslovni plan i opravdalo potrebu za financiranjem u iznosu od 30 milijuna EUR za ulaganja.
(54)
Grčka nadležna tijela pojasnila su da je Šesta mjera odobrena na temelju i. ministarske odluke YA 2/95156/0025 od 30. prosinca 2011., kojom je pokriven iznos od točno 30 000 000 EUR i ii. ministarske odluke YA 2/95161/0025 od 30. prosinca 2011. koja se odnosila na iznos od točno 20 000 000 EUR.
4. PROCJENA
(55)
U okviru ove Odluke odluka prije svega se razmatra pitanje je li društvo Larco poduzeće u teškoćama u smislu Smjernica o sanaciji i restrukturiranju. Nadalje, Odlukom će se procijeniti predstavljaju li mjere koje se pomno ispituju državnu potporu društvu Larco u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora te konačno, bi li takva potpora mogla biti usklađena s unutarnjim tržištem.
4.1. Teškoće društva Larco
(56)
U Odluci od 6. ožujka 2013., a posebno u njezinim uvodnim izjavama 18. - 25., Komisija je na privremenoj osnovi zaključila da je Larco bio poduzeće u teškoćama u razdoblju kada mu je odobreno šest predmetnih mjera. Najvažniji financijski podaci društva Larco u razdoblju od 2007. do 2011. navedeni su u tablici.
Najvažniji financijski podaci društva Larco od 2007. do lipnja 2012. (u milijunima EUR)
2007.
2008.
2009.
2010.
2011.
1. polovica 2012. (17)
Promet
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Zarada prije poreza
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Upisani kapital
163,8
163,8
109
109
109
109
Vlastiti kapital
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Ukupni dug
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Omjer duga i kapitala
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
U točki 10. podtočki (a) Smjernica o sanaciji i restrukturiranju stoji da se smatra da je društvo s ograničenom odgovornošću u teškoćama ako je „više od polovine upisanog kapitala nestalo, a više od četvrtine tog kapitala izgubljeno u prethodnih dvanaest mjeseci”. To odražava pretpostavku da društvo koje proživljava masovne gubitke upisanog kapitala neće moći zaustaviti gubitke koji će ga gotovo sigurno osuditi na prestanak poslovanja u kratkoročnom ili srednjoročnom razdoblju (kao što je navedeno u točki 9. Smjernica o sanaciji i restrukturiranju).
(58)
Nadalje, u skladu s točkom 11. Smjernica o sanaciji i restrukturiranju, može se smatrati da je poduzeće u teškoćama „ako su prisutni uobičajeni znakovi poduzeća u teškoćama, kao primjerice povećavanje gubitaka, smanjenje prometa, rast zaliha, višak kapaciteta, smanjenje novčanih tokova, rast duga, rast troškova kamata i pad ili nulta neto vrijednost imovine”. U tom pogledu, prema tvrdnji Općeg suda, „postojanje negativnoga vlastitog kapitala koji […] može se smatrati važnim pokazateljem da je poduzeće u teškoj financijskoj situaciji” (18).
(59)
Prema financijskim izvješćima društva Larco za razdoblje od 2007. do kraja prve polovice 2012., upisani kapital društva nije se smanjio za više od polovice. Međutim, tijekom istog razdoblja vlastiti kapital društva dobio je negativan predznak. U prethodnim predmetima Komisija je tvrdila da, ako društvo ima „negativni kapital”, to podrazumijeva da je cjelokupni upisani kapital tog društva izgubljen te dolazi do a priori pretpostavke da su ispunjeni uvjeti iz točke 10. podtočke (a) Smjernica o sanaciji i restrukturiranju (19).
(60)
U predmetu društva Larco Komisija smatra da se samo čini da upisani kapital društva nije smanjen za više od polovice jer to društvo nije primijenilo odgovarajuće mjere, koje inače predviđa grčko zakonodavstvo (20). Cilj je takvih odgovarajućih mjera pretvoriti vlastiti kapital društva iz negativnog u pozitivni te ga istodobno podići na primjerenu razinu. Takve odgovarajuće mjere mogu biti ili kapitalizacija gubitaka ili povećanje kapitala ili oboje.
(61)
U tom pogledu Komisija smatra da bi kapitalizacija gubitaka dovela do gubitka cjelokupnoga upisanog kapitala društva jer su nakupljeni gubici bili veći od upisanog kapitala. Zbog tog razloga Komisija smatra da su u ovom predmetu od 2008. ispunjeni uvjeti iz točke 10. podtočke (a) Smjernica o sanaciji i restrukturiranju.
(62)
Osim toga, u pogledu uvjeta iz točke 11. Smjernica o sanaciji i restrukturiranju, društvo Larco iskusilo je znatno smanjenje prometa u razdoblju od 2007. do 2009. i znatne gubitke 2008. i 2009., i to u ukupnom iznosu od 221 milijuna EUR (116 milijuna EUR smanjenja prometa i 105 milijuna EUR gubitaka). U 2010. i 2011. društvo je povećalo promet i zaradu, ali ta povećanja nisu bila dovoljna za njegov financijski oporavak. U istom je razdoblju kapital društva ostao negativan, a dug je nastavio rasti. Osim toga, poslovanje društva ponovno je počelo proizvoditi gubitke u prvoj polovici 2012.
(63)
Komisija se ne slaže s tvrdnjom grčkih nadležnih tijela da društvo nije bilo u teškoćama tijekom 2008. i 2009. jer su gubici bili posljedica smanjenja cijene feronikla.
(64)
Kao prvo, činjenica da je smanjenje cijene feronikla dovelo do gubitaka i pridonijelo teškoćama društva ne ublažava sama po sebi zaključak da je Larco pokazivao uobičajene znakove poduzeća u teškoćama. Zdravo bi poduzeće trebalo prilagoditi troškove promjenama cijena kako bi izbjeglo gubitke.
(65)
Kao drugo, tijekom 2008. i 2009. društvo je imalo negativan vlasnički kapital i sve veći dug (povećanje od 63 % u razdoblju od 2007. do 2008.). Premda su cijena feronikla i promet bitno porasli nakon 2010., idući financijski rezultati društva pokazuju da su se teškoće nastavile. Stoga se ne može zaključiti da su gubici iz 2008. i 2009. bili posljedica jedino niskih cijena feronikla.
(66)
U svjetlu prethodno navedenoga, zaključuje se da je društvo Larco bilo poduzeće u teškoćama u smislu Smjernica o sanaciji i restrukturiranju u doba dodjele šest predmetnih mjera.
4.2. Postojanje državne potpore
(67)
Člankom 107. stavkom 1. Ugovora propisuje se da je svaka potpora koju dodijeli država članica ili koja se dodjeljuje državnim sredstvima u bilo kojem obliku kojim se narušava ili prijeti da će narušiti tržišno natjecanje stavljanjem određenih poduzeća ili proizvodnje određene robe u povoljniji položaj, nespojiva s unutarnjim tržištem u mjeri u kojoj utječe na trgovinu među državama članicama.
(68)
U skladu s ustaljenom praksom Komisije i kao što je potvrđeno sudskom praksom, kriterij s pomoću kojeg se procjenjuje predstavlja li transakcija između javnog tijela i poduzeća državnu potporu načelo je ulagača pod uvjetima tržišnoga gospodarstva ili vjerovnika pod uvjetima tržišnoga gospodarskog („MEIP” ili „MECP”) (21). Iz tog načela proizlazi da država, kada djeluje kao komercijalni gospodarski subjekt na tržištu, mora to činiti na način usporediv s privatnim gospodarskim subjektima. Ako država to ne učini, možda je uključena državna potpora. Drugim riječima, mjerilo s pomoću kojeg se procjenjuje uključuje li transakcija državnu potporu pitanje je bi li se privatni gospodarski subjekt u istoj situaciji ponašao na isti način. U primjeni toga načela razmatranja koja nisu gospodarske naravi ne mogu se uzeti u obzir kao razlozi za dodjelu mjera potpore.
4.2.1. Prva mjera: Nenaplata duga prema Ministarstvu financija
(69)
Na temelju raspoloživih informacija Komisija se ne može složiti s tvrdnjom grčkih nadležnih tijela da je kredit koji je odobrio OER bio privatan kredit. Prema grčkom zakonu 1386/1983 (članak 1.) (22) kojim se osniva OER, „OER će djelovati na dobrobit društvenog interesa i pod nadzorom države”. U skladu s člankom 3. istog zakona država je bila jedini dioničar OER-a. Osim toga, država je imala mogućnost izravno imenovati predsjednika s dvoje od osmero članova Upravnoga odbora te neizravno još četiri člana. Iz prethodno navedenoga slijedi da su sredstva OER-a državna sredstva te se stoga čini da se svaki kredit koji dodijeli OER može pripisati državi.
(70)
Dokazi koje su pružila grčka nadležna tijela pokazuju da je dug društva Larco OER-u (naknadno prebačen na državu) redovito prijavljivan i fakturiran, u skladu sa sporazumom o namirenju duga iz 1998. Dio duga naplaćivan je kad je profitabilnost društva to dopuštala. Društvo Larco vršilo je tijekom tog razdoblja ulaganja, što je smanjilo povrat kredita, ali s tim su se ulaganjima složili svi vjerovnici. U skladu sa sporazumom, vjerovnici nisu imali pravo ni na kakvu prisilnu naplatu nepodmirenog duga.
(71)
U svjetlu prethodno navedenoga zaključeno je da je Prva mjera bila sukladna s MECP-om jer je država, u svojstvu vjerovnika, postupala na način usporediv s privatnim vjerovnicima jer je upotrijebila sva sredstva koja su joj bila na raspolaganju i u okviru koji je bio dogovoren sporazumom kako bi naplatila dugovanje.
4.2.2. Druga mjera: Državno jamstvo iz 2008.
(72)
Državna jamstva dovode u rizik državna sredstva jer se aktiviranjem jamstva vrši plaćanje iz državnog proračuna. Osim toga, svako jamstvo koje nije propisno nadoknađeno podrazumijeva gubitak financijskih sredstava države. Stoga je kriterij državnih sredstava i mogućnosti pripisivanja državi za ovu mjeru ispunjen, a grčka nadležna tijela to nisu osporila.
(73)
Komisija se ne slaže s tvrdnjom grčkih nadležnih tijela da su ispunjeni uvjeti iz odjeljka 3.2. Obavijesti o jamstvima. Komisija je utvrdila da je društvo Larco 2008. bilo poduzeće u teškoćama. Osim toga, ne može se smatrati da godišnja jamstvena premija od 1 % odražava rizik neplaćanja kredita za koje je izdano jamstvo s obzirom na velike financijske teškoće društva Larco i posebice na njegov nepovoljan omjer duga i kapitala.
(74)
Komisija smatra da razuman tržišni vjerovnik pod takvim uvjetima ne bi odobrio jamstvo društvu Larco. Budući da je ta mjera društvu odobrena selektivno, Komisija zaključuje da je državno jamstvo iz 2008. pružilo korisniku selektivnu prednost.
(75)
Društvo Larco djeluje u sektoru u kojem se trguje proizvodima među državama članicama te i samo izvozi većinu proizvoda u druge države članice. Osim toga, iskapanje, taljenje i rafiniranje nikla odvija se u šest država članica osim Grčke, a to su Austrija, Finska, Francuska (Nova Kaledonija), Španjolska, Švedska i Ujedinjena Kraljevina (23). Niklom se trguje u gotovo svim državama članicama (24).
(76)
Predmetnim mjerama društvu Larco omogućuje se nastavak poslovanja tako da, za razliku od drugih tržišnih natjecatelja s novčanim teškoćama, ne mora snositi posljedice koje bi inače proizišle iz njegovih loših financijskih rezultata. Time se narušava tržišno natjecanje jer druga društva koja djeluju na istim tržištima moraju poslovati bez takve državne potpore.
(77)
Stoga je zaključeno da Druga mjera predstavlja državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora. Komisija smatra da je potpora jednaka iznosu kredita za koji je izdano jamstvo jer je dvojbeno bi li Larco, s obzirom na svoje gospodarske teškoće, pronašao ikakvo financiranje na tržištu bez obzira na okolnosti. Drugim riječima, Komisija smatra da je društvo steklo prednost jednaku iznosu kredita za koji je izdano jamstvo jer bez državnog jamstva ne bi moglo dobiti to financiranje na tržištu.
(78)
Komisija nema informacije da je to jamstvo aktivirano.
4.2.3. Treća mjera: Povećanje kapitala iz 2009.
(79)
Sudjelovanje države u povećanju dioničkog kapitala društva Larco 2009. uključuje državna sredstva i može se pripisati državi. Stoga je taj kriterij ispunjen i grčka ga tijela nisu osporila.
(80)
Komisija od grčkih nadležnih tijela nije primila uvjerljive dokaze kojima bi se opravdala njihova tvrdnja da je država djelovala kao razuman tržišni ulagač. Štoviše, iz zapisnika sa sastanaka dioničara koji su podneseni kao dokaz daje se naslutiti da dioničarima nije predočen plan restrukturiranja prije povećanja kapitala, unatoč činjenici da je Larco bio poduzeće u teškoćama. Osim toga, konačni iznos povećanja kapitala na kraju nije bio dostatan za pokriće negativnog kapitala društva Larco i stoga se ne može protumačiti kao mjera kojom se štiti vrijednost društva i podupire njegovo restrukturiranje.
(81)
U pogledu sudjelovanja NBG-a Komisija se prisjeća pojašnjenja Suda da „istodobnost sama po sebi, čak i ako su izvršena znatna privatna ulaganja, ne može biti dovoljna za zaključak da nije postojala potpora u smislu članka 87. stavka 1. Ugovora o EZ-u bez razmatranja ostalih mjerodavnih činjenica i točaka zakona.” (25).
(82)
Štoviše, djelomično sudjelovanje NBG-a ne može se uporabiti kao dokaz istodobnog djelovanja države i privatnih dioničara jer je NBG bio izložen društvu Larco ne samo kao dioničar, nego i kao vjerovnik. Njegova odluka da djelomično sudjeluje u povećanju kapitala stoga je bila sredstvo zaštite ne samo vrijednosti svojeg ulaganja, nego i svojeg vjerovničkog položaja.
(83)
Nadalje, država je društvu Larco već bila dodijelila državno jamstvo za 2008. Stoga, kao što je utvrđeno mjerodavnom sudskom praksom, čin sudjelovanja države u povećanju kapitala iz 2009. ne može se promatrati izolirano, nego se mora razmatrati u kontekstu ostalih mjera potpore (26).
(84)
Konačno, zapisnici sa sastanaka dioničara ne potkrepljuju tvrdnju grčkih nadležnih tijela da je namjera PPC-a bila omogućiti državi da ima veliku većinu vlasničkog udjela. Umjesto toga, PPC je jednostavno izjavio da neće sudjelovati u povećanju dioničkog kapitala.
(85)
Stoga Komisija smatra da razuman tržišni ulagač pod takvim uvjetima ne bi sudjelovao u povećanju dioničkog kapitala društva Larco. Budući da je ta mjera odobrena društvu selektivno, Komisija zaključuje da je sudjelovanje države u povećanju kapitala iz 2009. pružilo korisniku selektivnu prednost.
(86)
Zbog razloga iznesenih u prethodno navedenim uvodnim izjavama 75 i 76 gore, ovom bi se mjerom moglo utjecati na trgovinu među državama članicama i narušiti tržišno natjecanje.
(87)
Stoga je zaključeno da Treća mjera predstavlja državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora. Budući da nije osporeno da je država u potpunosti ostvarila svoja prava na povećanje dioničkog kapitala [nejasno], vrijednost Treće mjere iznosi 44 999 999,40 EUR.
(88)
U pogledu datuma dodjele, iz zapisnika sa sastanka dioničara od 14. svibnja 2009. proizlazi da je grčka država dodijelila 15 000 000 EUR za povećanje kapitala 15. travnja 2009. (27) s namjerom da ukupan doprinos države povećanju dioničkog kapitala [nejasno] bude iznos od 44 999 999,40 EUR. Komisija nema informacije o datumu kada je dodijeljen preostali iznos državnog doprinosa povećanju dioničkog kapitala društva.
4.2.4. Četvrta mjera: Državno jamstvo iz 2010.
(89)
Iz istih razloga kao i za Drugu mjeru, kriterij državnih sredstava i mogućnosti pripisivanja državi ispunjen je za Četvrtu mjeru i grčka nadležna tijela to nisu osporila.
(90)
Komisija priznaje da je moguće da je uobičajena poslovna praksa dioničara davati jamstva u okolnostima sličnima ovom slučaju. Međutim, kako je i NBG bio dioničar društva Larco, Komisija smatra da bilo normalno da su dioničari razmjerno podijelili izloženost riziku koja potječe od predmetnog jamstva. Umjesto toga, država je preuzela cijeli rizik odobrivši jamstvo za dug u doba kada je Larco bio u teškoćama i već imao dug u porastu.
(91)
Kao i kod Druge mjere, ni kod ove mjere nisu ispunjeni uvjeti iz odjeljka 3.2. Obavijesti o jamstvima jer se ne može smatrati da premija od 2 % odražava rizik da Larco neće vršiti plaćanje.
(92)
Stoga Komisija smatra da razumni tržišni vjerovnik ne bi odobrio društvu Larco jamstvo pod tim uvjetima. Budući da je ova mjera društvu odobrena selektivno, Komisija zaključuje da je korisnik stekao selektivnu prednost.
(93)
Zbog razloga iznesenih u prethodno navedenim uvodnim izjavama 75 i 76 gore, ovom bi se mjerom moglo utjecati na trgovinu među državama članicama i narušiti tržišno natjecanje.
(94)
Stoga je zaključeno da Četvrta mjera predstavlja državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora. Komisija smatra da je iznos potpore jednak iznosu za koji je izdano jamstvo jer je jasno da, bez obzira na uvjete, nijedan razuman tržišni sudionik ne bi mogao dati jamstvo za taj iznos društvu Larco s obzirom na njegove gospodarske teškoće. Drugim riječima, Komisija smatra da je društvo steklo prednost jednaku jamčenom iznosu jer ono bez državnog jamstva ne bi moglo dobiti nikakvo jamstvo na tržištu.
(95)
Komisija nema informacije da je to jamstvo aktivirano.
4.2.5. Peta mjera: Jamstvena pisma umjesto predujma dodatnog poreza iz 2010.
(96)
Komisija je primila na znanje pojašnjenja koja su pružila grčka nadležna tijela u pogledu činjenica na kojima se temelji Peta mjera.
(97)
U svjetlu dokaza koje su pružila grčka nadležna tijela Komisija se slaže da je sud odobrio društvu Larco pravo zamjene predujma dodatnog poreza jamstvenim pismima na temelju objektivnih kriterija, koji bi se primijenili na bilo koje drugo društvo u sličnoj situaciji. Stoga je zaključeno da Peta mjera nije uključivala selektivnu prednost za Larco.
4.2.6. Šesta mjera: Državna jamstva iz 2011.
(98)
Komisija je primila na znanje pojašnjenja koja su pružila grčka nadležna tijela u pogledu činjenica na kojima se temelji Šesta mjera.
(99)
Komisija se ne slaže s tvrdnjom grčkih nadležnih tijela da Šesta mjera nije uključivala državna sredstva. Prvo, kao što je objašnjeno u pogledu Druge mjere, državnima jamstvima dovode se u rizik državna sredstva jer se njihovim aktiviranjem vrši plaćanje iz državnog proračuna. Osim toga, svako jamstvo koje nije propisno nadoknađeno tržišnom premijom podrazumijeva gubitak financijskih sredstava države. Nadalje, tvrdnja o nepodmirenom dugu za PDV u iznosu od 60 milijuna EUR čini se proturječnom komentarima podnesenima u pogledu Pete mjere, pri čemu su grčka nadležna tijela izjavila da namjerno, u skladu sa zakonom, nisu vratila dospjeli PDV kako bi se poravnala obustava predujma dodatnog poreza.
(100)
Stoga Komisija smatra da je za ovu mjeru ispunjen kriterij državnih sredstava i mogućnosti pripisivanja državi.
(101)
Slično kao kod Druge i Četvrte mjere, uvjeti iz odjeljka 3.2. Obavijesti o jamstvima nisu ispunjeni ni za ovu mjeru.
(102)
Stoga Komisija smatra da razumni tržišni vjerovnik ne bi odobrio društvu Larco jamstvo pod tim uvjetima. Budući da je ova mjera odobrena društvu selektivno, Komisija zaključuje da je korisnik stekao selektivnu prednost.
(103)
Zbog razloga iznesenih u prethodno navedenim uvodnim izjavama 75 i 76 gore, ovom bi se mjerom moglo utjecati na trgovinu među državama članicama i narušiti tržišno natjecanje.
(104)
Stoga je zaključeno da Šesta mjera predstavlja državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora. Kao i kod Druge mjere, Komisija smatra da je iznos potpore jednak iznosu kredita za koje je izdano jamstvo jer je dvojbeno bi li Larco, s obzirom na svoje gospodarske teškoće, pronašao ikakvo financiranje na tržištu bez obzira na okolnosti.
(105)
Komisija nema informacije da je to jamstvo aktivirano.
4.2.7. Zaključak o postojanju državne potpore
(106)
U svjetlu prethodno navedenoga, Komisija smatra da Prva i Peta mjera ne predstavljaju državnu potporu, dok Druga, Treća, Četvrta i Šesta mjera predstavljaju državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora.
(107)
Prema tome, državna potpora obuhvaćena Drugom mjerom iznosi 30 000 000 EUR dodijeljenih 22. prosinca 2008. Državna potpora obuhvaćena Trećom mjerom iznosi 44 999 999,40 EUR, ali grčka nadležna tijela trebaju razjasniti datum(e) dodjele. Državna potpora obuhvaćena Četvrtom mjerom iznosi 10 820 824,95 EUR dodijeljenih 10. svibnja 2010., a ukupna državna potpora obuhvaćena Šestom mjerom iznosi 50 000 000 (rezultat zbroja 30 000 000 EUR + 30 000 000 EUR) dodijeljenih 30. prosinca 2011.
4.3. Nezakonita potpora
(108)
Druga, Treća, Četvrta i Šesta mjera predstavljaju državnu potporu i dodijeljene su protivno obvezama obavješćivanja i mirovanja koje su utvrđene člankom 108. stavkom 3. Ugovora. Stoga te mjere predstavljaju nezakonitu potporu.
4.4. Usklađenost potpore
(109)
Budući da određene mjere predstavljaju državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora, njihova usklađenost mora se ocijeniti u svjetlu iznimaka navedenih u stavcima 2. i 3. tog članka.
(110)
U skladu sa sudskom praksom Europskog suda, državi članici prepušta se da se pozove na moguće temelje usklađenosti i pokaže da su uvjeti za takvu usklađenost ispunjeni (28).
4.4.1. Usklađenost Druge, Četvrte i Šeste mjere
(111)
Za Drugu i Četvrtu mjeru grčka nadležna tijela nisu se pozvala ni na kakve moguće temelje usklađenosti jer su tvrdila da te mjere ne predstavljaju državnu potporu.
(112)
Budući da te mjere predstavljaju državnu potporu, njihovu usklađenost treba ocijeniti u skladu s člankom 107. stavkom 3. točkom (c) Ugovora i posebno u skladu sa Smjernicama o sanaciji i restrukturiranju jer je Larco najmanje od 2008. bio poduzeće u teškoćama. U skladu s točkom 20. Smjernica o sanaciji i restrukturiranju, „poduzeće u teškoćama ne može se smatrati odgovarajućim sredstvom za promoviranje drugih ciljeva javne politike sve dok nije osigurana njegova održivost. S obzirom na to, Komisija smatra da potpore poduzećima u teškoćama mogu pridonijeti razvoju gospodarskih djelatnosti a da ne utječu štetno na trgovinu u mjeri u kojoj je to suprotno interesu Zajednice samo ako se poštuju uvjeti iz ovih Smjernica.”
(113)
Međutim, u ovom slučaju nisu ispunjeni mjerodavni uvjeti iz Smjernica o sanaciji i restrukturiranju (odjeljak 3.1.). Jamstva nisu prestala vrijediti nakon šest mjeseci, a grčka nadležna tijela nisu prijavila plan restrukturiranja kojim bi se ponovno uspostavila održivost društva i pritom nisu provedene kompenzacijske mjere kako bi se ublažilo narušavanje tržišnog natjecanja. Konačno, nema dokaza da je potpora bila ograničena na potreban minimum, posebno vlastitim doprinosom korisnika potpore. Nadležna tijela nisu podnijela likvidacijski plan.
(114)
U pogledu Šeste mjere, grčka nadležna tijela izjavila su da je sukladna s Privremenim okvirom i privremenom jamstvenom shemom te da u svakom slučaju ispunjava uvjete za sanacijsku potporu.
(115)
Komisija se ne slaže s tim tvrdnjama grčkih nadležnih tijela. Ona smatra da uvjeti iz Privremenog okvira i privremene jamstvene sheme nisu ispunjeni jer je društvo Larco bilo poduzeće u teškoćama. Ukupni iznos tih dvaju jamstava premašio je godišnji ukupni iznos plaća društva Larco, jamstvo je premašilo 90 % kredita, a 1 % p.a. ne može se smatrati tržišnom premijom koja odražava rizik neplaćanja jamčenog iznosa.
(116)
U pogledu tvrdnje da ta mjera predstavlja potporu za sanaciju, premda Komisija vodi rasprave s grčkim nadležnim tijelima o društvu Larco još od 2011., tijela nikad nisu spomenula da bi se jamstva iz 2011. trebala smatrati sanacijskom potporom i nikad nisu dostavila nikakvu obavijest u tu svrhu. Štoviše, u odgovoru na upitnik koji su poslala 16. ožujka 2012., grčka nadležna tijela izričito su izjavila da društvo u posljednjih deset godina nije imalo koristi ni od potpore za sanaciju ni od potpore za restrukturiranje.
(117)
U svakom slučaju, ni u ovom predmetu nisu ispunjeni mjerodavni uvjeti iz Smjernica o sanaciji i restrukturiranju. Jamstva iz 2011. nisu prestala vrijediti nakon šest mjeseci, a grčka nadležna tijela nisu prijavila plan restrukturiranja ni plan likvidacije. Poslovni plan u kojem se opravdava potreba za 30 milijuna EUR za ulaganja ne može biti temelj usklađenog plana restrukturiranja u smislu Smjernica o sanaciji i restrukturiranju. Razlog tome je taj što cilj tog plana nije bila ponovna uspostava održivosti društva i nije bilo ni predviđenih ni provedenih kompenzacijskih mjera kojima bi se ublažila narušavanja tržišnog natjecanja. Konačno, nije bilo dokaza da je potpora bila ograničena na potreban minimum, posebno vlastitim doprinosom korisnika potpore. Tijela nisu podnijela ni likvidacijski plan.
(118)
Komisija nije pronašla nijedan drugi mogući temelj za usklađenost Druge, Četvrte i Šeste mjere.
(119)
U svjetlu prethodno navedenoga, Komisija smatra da Druga, Četvrta i Šesta mjera nisu usklađene s unutarnjim tržištem.
4.4.2. Usklađenost Treće mjere
(120)
Grčka nadležna tijela nisu navela nijedan mogući temelj za usklađenost Treće mjere jer su tvrdila da ta mjera ne predstavlja državnu potporu.
(121)
Budući da ta mjera predstavlja državnu potporu, treba je ocijeniti i u pogledu njezine usklađenosti prema Smjernicama o sanaciji i restrukturiranju zbog razloga iznesenih u prethodno navedenoj uvodnoj izjavi 112 gore. Međutim, ni u ovom slučaju nisu ispunjeni mjerodavni uvjeti iz Smjernica o sanaciji i restrukturiranju (odjeljak 3.1.). Grčka nadležna tijela nikad nisu prijavila plan restrukturiranja kojim bi se ponovno uspostavila održivost društva i nisu provedene kompenzacijske mjere kojima bi se ublažilo narušavanje tržišnog natjecanja. Konačno, nema dokaza da je potpora bila ograničena na potreban minimum, posebno vlastitim doprinosom korisnika potpore.
(122)
Komisija nije pronašla nijedan drugi mogući temelj za usklađenost ove mjere.
(123)
Uzimajući prethodno navedeno u obzir, Komisija smatra da Treća mjera nije usklađena s unutarnjim tržištem.
4.5. Povrat
(124)
U skladu s Ugovorom i uspostavljenom sudskom praksom Suda, Komisija je nadležna zaključiti da predmetna država članica mora ukinuti ili izmijeniti potporu ako se utvrdi da nije usklađena s unutarnjim tržištem (29). Sud isto tako dosljedno tvrdi da obveza države članice da ukine potporu koju Komisija smatra neusklađenom s unutarnjim tržištem služi u svrhu ponovne uspostave prethodne situacije (30). U tom kontekstu Sud je utvrdio da će taj cilj biti ostvaren kada primatelj vrati iznose koji su mu dodijeljeni u okviru nezakonite potpore, čime će izgubiti prednost nad tržišnim natjecateljima koju je uživao na tržištu te će se uspostaviti situacija koja je postojala prije isplate potpore (31).
(125)
U skladu sa sudskom praksom, u članku 14. stavku 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 (32) tvrdi se da, „kada se u slučajevima nezakonite potpore donesu negativne odluke, Komisija donosi odluku kojom se od predmetne države članice zahtijeva da poduzme sve potrebne mjere kako bi od korisnika povukla sredstva potpore […]”.
(126)
Stoga, s obzirom na to da nijedna od predmetnih mjera nije bila prijavljena Komisiji, što predstavlja kršenje članka 108. Ugovora te ih se stoga treba smatrati nezakonitim i neusklađenim potporama, moraju se vratiti kako bi se ponovno uspostavila situacija koja je postojala na tržištu prije njihove dodjele. Povrat bi trebao pokriti razdoblje od trenutka kada je nastala prednost za korisnika, odnosno kada je potpora stavljena na raspolaganje korisniku, do njezina učinkovitog povratka, a na iznose koje treba vratiti obračunava se kamata sve do učinkovitog povrata.
5. ZAKLJUČAK
(127)
Prva i Peta mjera ne predstavljaju potporu u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora.
(128)
Grčka je nezakonito primijenila Drugu, Treću, Četvrtu i Šestu mjeru, kršeći odredbe članka 108. stavka 3. Ugovora.
(129)
Druga, Četvrta i Šesta mjera (državna jamstva iz 2008., 2010. i 2011.) u korist društva Larco posebno su predstavljale državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora i nisu bile usklađene s unutarnjim tržištem jer nisu bili ispunjeni mjerodavni uvjeti iz Smjernica o sanaciji i restrukturiranju i nije utvrđen nijedan drugi temelj usklađenosti.
(130)
Treća mjera (sudjelovanje države u povećanju kapitala društva Larco 2009.) isto je tako predstavljala državnu potporu i nije bila usklađena s Ugovorom jer nisu bili ispunjeni mjerodavni uvjeti iz Smjernica o sanaciji i restrukturiranju i nije utvrđen nijedan drugi temelj usklađenosti.
(131)
Komisija napominje da je Grčka pristala da se predmetna odluka donese na engleskom jeziku.
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Mjere nenaplate duga prema Ministarstvu financija i zamjene predujma dodatnog poreza jamstvenim pismima iz 2010., koje je provela Grčka u korist društva Larco, ne predstavljaju državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora.
Članak 2.
Mjere državne potpore u iznosu od 135 820 824,35 EUR u obliku državnih jamstava društvu Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. 2008., 2010. i 2011. i sudjelovanja države u povećanju kapitala društva 2009., koje je Grčka dodijelila nezakonito, kršeći članak 108. stavak 3. Ugovora, nisu usklađene s unutarnjim tržištem.
Članak 3.
1. Grčka mora zatražiti od korisnika povrat neusklađenih potpora iz članka 2.
2. Na iznose koje treba vratiti obračunava se kamatna stopa od datuma kada su stavljeni na raspolaganje korisnika do njihova stvarnog povrata.
3. Obračun se vrši na temelju složene kamate, u skladu s poglavljem V. Uredbe Komisije (EZ) br. 794/2004 (33), kako je izmijenjena.
4. U pogledu Treće mjere Grčka mora navesti točan datum (točne datume) kada je dala doprinos povećanju dioničkog kapitala 2009.
5. Grčka mora otkazati sva preostala plaćanja potpore iz članka 2., s učinkom od datuma donošenja ove Odluke.
Članak 4.
1. Povrat potpore iz članka 2. ima trenutačni učinak.
2. Grčka mora osigurati da se ova Odluka provede u roku od četiri mjeseca od dana njezine objave.
Članak 5.
1. U roku od dva mjeseca nakon objave ove Odluke Grčka ima obvezu podnijeti sljedeće informacije:
(a)
ukupni iznos (glavnicu i kamatu na iznos povrata) koji treba povući od korisnika;
(b)
detaljan opis već poduzetih i planiranih mjera kojima će se ispuniti uvjeti iz ove Odluke;
(c)
dokumentaciju koja pokazuje da je korisniku naložen povrat potpore.
2. Grčka mora izvješćivati Komisiju o napretku nacionalnih mjera poduzetih radi provedbe ove Odluke do potpunog povrata potpore iz članka 2. Na jednostavan zahtjev Komisije mora odmah predočiti informacije o već poduzetim i planiranim mjerama u svrhu ispunjavanja uvjeta iz ove Odluke. Jednako tako, mora pružiti detaljne informacije o iznosima potpore i kamata za povrat koji su već naplaćeni od korisnika.
Članak 6.
Ova je Odluka upućena Helenskoj Republici.
Sastavljeno u Bruxellesu 27. ožujka 2014.