PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 917/2013
ze dne 23. září 2013,
kterým se mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 857/2010 o uložení konečného vyrovnávacího cla z dovozu některých polyethylentereftalátů pocházejících z Íránu, Pákistánu a Spojených arabských emirátů a o konečném výběru uloženého prozatímního cla
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
(1)
Rada uložila prováděcím nařízením Rady (EU) č. 857/2010 (2) (dále jen „napadené nařízení“) konečná vyrovnávací cla v rozsahu od 42,34 EUR za tunu do 139,70 EUR za tunu z dovozu některých polyethylentereftalátů s viskozitním číslem 78 ml/g nebo vyšším podle normy ISO 1628-5, pocházejících z Íránu, Pákistánu a Spojených arabských emirátů.
(2)
Dne 6. prosince 2010 podal jeden spolupracující vyvážející výrobce v Pákistánu, totiž společnost Novatex Ltd (dále jen „Novatex“ nebo „dotčená společnost“), u Tribunálu žalobu, jíž se domáhal zrušení napadeného nařízení, pokud jde o jeho použití na navrhovatele (3).
(3)
Dne 11. října 2012 Tribunál ve svém rozsudku ve věci T-556/10 (dále jen „rozsudek Tribunálu“) shledal, že skutečnost, že Komise ani Rada nezohlednily údaj vyplývající z revize řádku 74 daňového přiznání dotčené společnosti za zdaňovací období roku 2008, jakož i chyba, k níž v důsledku této skutečnosti došlo, ovlivňují legalitu článku 1 napadeného nařízení v rozsahu, v němž konečné vyrovnávací clo stanovené Radou přesáhlo clo uplatnitelné při neexistenci uvedené chyby. Tribunál tudíž zrušil článek 1 napadeného nařízení v rozsahu, v němž se týkal společnosti Novatex a v němž konečné vyrovnávací clo přesáhlo clo uplatnitelné při neexistenci uvedené chyby.
(4)
Tribunál ve věci T-2/95 uznal, že v případech, kdy řízení sestává z několika správních kroků, neznamená zrušení jednoho z těchto kroků zrušení celého řízení. Toto antisubvenční řízení je příkladem takového řízení sestávajícího z více kroků. Proto zrušení některé části napadeného nařízení neznamená zrušení celého postupu předcházejícího jeho přijetí. V souladu s článkem 266 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou kromě toho orgány Unie povinny přijmout opatření vyplývající z rozsudku Tribunálu. Z toho rovněž plyne možnost opravit ty prvky napadeného nařízení, které vedly k jeho částečnému zrušení, přičemž části, jež nebyly napadeny a jež nejsou rozsudkem Tribunálu (4) dotčeny, se ponechají beze změn. Je třeba poznamenat, že veškerá ostatní zjištění uvedená v napadeném nařízení jsou nadále platná.
(5)
Na základě rozsudku Tribunálu Komise dne 17. května 2013 částečně znovuzahájila antisubvenční šetření týkající se dovozu některých polyethylentereftalátů pocházejících mimo jiné z Pákistánu (5) (dále jen „oznámení“). Znovuzahájení bylo omezeno na provedení rozsudku Tribunálu, pokud jde o společnost Novatex.
(6)
Komise o částečném znovuzahájení šetření oficiálně vyrozuměla vyvážející výrobce, dovozce, uživatele a dodavatele surovin, o nichž je známo, že se jich záležitost týká, zástupce země vývozu a výrobní odvětví Unie. Zúčastněné strany měly možnost se písemně vyjádřit a ve lhůtě uvedené v oznámení požádat o slyšení. O slyšení nepožádala žádná ze zúčastněných stran.
(7)
Všechny dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr doporučit uložení pozměněného konečného vyrovnávacího cla společnosti Novatex. Byla jim poskytnuta lhůta na předložení stanovisek k poskytnutým informacím.
B. PROVEDENÍ ROZSUDKU TRIBUNÁLU
1. Předběžná poznámka
(8)
Připomíná se, že důvodem pro částečné zrušení napadeného nařízení byla skutečnost, že Komise a Rada měly zohlednit, že řádek 74 daňového přiznání dotčené společnosti za zdaňovací období roku 2008 byl revidován.
2. Připomínky zúčastněných stran
(9)
Ve lhůtě použitelné pro podání připomínek dotčená společnost poznamenala, že na základě rozsudku by mělo být konečné vyrovnávací clo z dovozu některých polyethylentereftalátů pocházejících z Pákistánu do Unie sníženo o 1,02 %. Novatex dále uvedl, že vyrovnávací clo použitelné na něj by mělo být stanoveno na 4,1 % nebo 35,39 EUR za tunu ode dne 1. června 2010 (údajné datum vstupu prozatímního cla v platnost).
(10)
Ke znovuzahájení nebyly předloženy žádné podstatné připomínky.
3. Analýza připomínek
(11)
Po analýze výše uvedených připomínek se potvrzuje, že by ze zrušení napadeného nařízení s ohledem na Novatex nemělo vyplynout zrušení celého postupu předcházejícího přijetí dotčeného nařízení, pokud konečné vyrovnávací clo přesáhlo výši cla použitelného v případě neexistence chyby zjištěné Tribunálem.
(12)
Z opětného výpočtu celní sazby subvence společnosti Novatex - s přihlédnutím k revidovanému řádku 74 daňového přiznání - skutečně vyplyne opravená částka ve výši 35,39 EUR za tunu.
(13)
Revidovaná celní sazba by měla být skutečně použita se zpětnou působností, tedy ode dne vstupu napadeného nařízení v platnost.
4. Závěr
(14)
Předložené připomínky byly zohledněny a jejich analýza vedla k závěru, že provedení rozsudku Tribunálu by mělo mít podobu revize sazby vyrovnávacího cla použitelného na Novatex, která by měla být snížena ze 44,02 EUR za tunu na 35,39 EUR za tunu. Jelikož byl Novatex během období šetření jediným vyvážejícím výrobcem dotčeného výrobku v Pákistánu, použije se tato revidovaná celní sazba na veškerý dovoz z Pákistánu. Revidovaná celní sazba by měla být použita se zpětnou působností, tedy ode dne vstupu napadeného nařízení v platnost. Avšak podle článku 2 se uvedeného nařízení lze částky zajištěné prostřednictvím prozatímního vyrovnávacího cla podle nařízení (EU) č. 473/2010 (6) vybrat s konečnou platností pouze na úrovni sazby konečného vyrovnávacího cla uloženého podle článku 1 ve výši 35,39 EUR za tunu. Částky, které byly zajištěny nad rámec sazby konečného vyrovnávacího cla, by měly být uvolněny. Z důvodu transparentnosti je třeba připomentou, že nařízení Komise (EU) č. 472/2010 vstoupilo v platnost prvním dnem po svém vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie, tedy dne 2. června 2010 (a nikoli dne 1. června 2010, jak uvedl Novatex).
(15)
Celní orgány by měly být vyzvány, aby v souladu s platnými právními předpisy přistoupily k navrácení přeplatků na clech uložených za dotyčný dovoz přesahujících 35,39 EUR za tunu.
C. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(16)
Zúčastněné strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr provést rozsudek Tribunálu. Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost předložit své připomínky ve lhůtě deseti dnů stanovené v čl. 30 odst. 5 základního nařízení.
(17)
Žádné podstatné připomínky předloženy nebyly.
D. ZMĚNA OPATŘENÍ
(18)
Vzhledem k výsledkům částečného znovuzahájení se považuje za vhodné změnit vyrovnávací clo použitelné na dovoz některých polyethylentereftalátů s viskozitním číslem 78 ml/g nebo vyšším podle normy ISO 1628-5 pocházejících z Pákistánu na 35,39 EUR za tunu.
(19)
Tento postup nemá vliv na datum konce platnosti opatření uložených napadeným nařízením, kterým je 30. září 2015,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tabulka v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 857/2010 se nahrazuje tímto:
„Země
Sazba konečného vyrovnávacího cla
(v EUR/t)
Írán: všechny společnosti
139,70
Pákistán: všechny společnosti
35,39
Spojené arabské emiráty: všechny společnosti
42,34 “
2. Revidované celní sazby ve výši 35,39 EUR za tunu pro Pákistán se použijí ode dne 30. září 2010.
3. Cla zaplacená nebo zaúčtovaná podle článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 857/2010 v původním znění a prozatímní cla vybraná s konečnou platností podle článku 2 téhož nařízení v původním znění, které přesahují částky stanovené na základě článku 1 tohoto nařízení, se vrátí nebo prominou. O vrácení nebo prominutí je nutno požádat vnitrostátní celní orgány v souladu s příslušnými celními předpisy. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. září 2013.
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 917/2013
od 23. rujna 2013.
o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 857/2010 o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe na uvoz određenog polietilen tereftalata podrijetlom iz Irana, Pakistana i Ujedinjenih Arapskih Emirata
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 15. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije, podnesen nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
A. POSTUPAK
(1)
Provedbenom uredbom Vijeća (EU) br. 857/2010 (2) („sporna Uredba”) Vijeće je uvelo konačne kompenzacijske pristojbe u rasponu od 42,34 EUR po toni do 139,70 EUR po toni na uvoz određenog polietilen tereftalata viskoznosti od 78 ml/g ili više, prema normi ISO 1628-5, podrijetlom iz Irana, Pakistana i Ujedinjenih Arapskih Emirata.
(2)
Kooperativni proizvođač izvoznik iz Pakistana, odnosno Novatex Ltd („Novatex” ili „društvo u pitanju”) 6. prosinca 2010. podnio je zahtjev Općem sudu kojim je tražio poništenje sporne Uredbe u mjeri u kojoj se primjenjuje na podnositelja (3).
(3)
Opći sud je 11. listopada 2012. u svojoj presudi u predmetu T-556/10 („presuda Općeg suda”) utvrdio da Komisija i Vijeće nisu uzeli u obzir podatak koji proizlazi iz revizije retka 74. porezne prijave za 2008. društva u pitanju i da pogreška koja je time nastala utječe na zakonitost članka 1. sporne Uredbe u mjeri u kojoj konačna kompenzacijska pristojba koju je odredilo Vijeće prelazi pristojbu primjenjivu kada te pogreške nema. Stoga je Opći sud poništio članak 1. sporne Uredbe u mjeri u kojoj se odnosi na društvo Novatex i u mjeri u kojoj konačna kompenzacijska pristojba prelazi primjenjivu kada te pogreške nema.
(4)
U predmetu T-2/95 (4) Opći je sud utvrdio da, u slučajevima kada se postupak sastoji od nekoliko administrativnih koraka, poništavanje jednog koraka ne poništava cijeli postupak. Ovaj antisubvencijski postupak je primjer postupka koji se sastoji od više koraka. Stoga se poništenjem dijela sporne Uredbe ne podrazumijeva poništenje cijelog postupka prije donošenja te Uredbe. Nadalje, u skladu s člankom 266. Ugovora o funkcioniranju Europske unije institucije Unije dužne su se pridržavati presude Općeg suda. Time se podrazumijeva i mogućnost ispravljanja aspekata sporne Uredbe koji su doveli do djelomičnog poništenja, pritom ostavljajući nesporne dijelove na koje se ne odnosi presuda Općeg suda nepromijenjenima. Valja napomenuti da su svi ostali utvrđeni zaključci u spornoj Uredbi i dalje važeći.
(5)
Nakon presude Općeg suda, Komisija je 17. svibnja 2013. djelomično ponovno pokrenula antisubvencijski ispitni postupak o uvozu određenog polietilen tereftalata podrijetlom, inter alia, iz Pakistana („obavijest”) (5). Ponovno pokretanje postupka bilo je ograničeno na provedbu presude Općeg suda u mjeri u kojoj se odnosi na Novatex.
(6)
Komisija je o djelomičnom ponovnom pokretanju ispitnog postupka službeno obavijestila proizvođače izvoznike, uvoznike, korisnike i dobavljače sirovina za koje se zna da su obuhvaćeni, predstavnike zemlje izvoznice i industrije Unije. Zainteresirane strane dobile su priliku da iznesu svoja stajališta u pismenom obliku i da zatraže saslušanje unutar vremenskog okvira određenog u obavijesti. Nijedna zainteresirana strana nije zatražila saslušanje.
(7)
Sve zainteresirane strane obaviještene su o ključnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih je planirana preporuka za uvođenje izmijenjene konačne kompenzacijske pristojbe za društvo Novatex. Odobreno im je razdoblje za podnošenje prigovora nakon objave.
B. PROVEDBA PRESUDE OPĆEG SUDA
1. Uvodna napomena
(8)
Podsjeća se da je razlog djelomičnog poništenja sporne Uredbe bio taj da su Komisija i Vijeće trebali uzeti u obzir činjenicu da je redak 74. porezne prijave društva u pitanju za 2008. bio revidiran.
2. Komentari zainteresiranih strana
(9)
U okviru važećeg roka za podnošenje komentara društvo u pitanju komentiralo je da bi nakon presude Općeg suda konačnu kompenzacijsku pristojbu za uvoz u Uniju određenog polietilen tereftalata podrijetlom iz Pakistana trebalo smanjiti za 1,02 %. Nadalje, društvo Novatex izjavilo je da bi kompenzacijska pristojba koja se primjenjuje na Novatex trebala iznositi 4,1 %, odnosno 35,39 EUR po toni od 1. lipnja 2010. (navodni datum stupanja na snagu privremene pristojbe).
(10)
Nisu zaprimljeni daljnji komentari bilo koje vrste o djelomičnom ponovnom pokretanju postupka.
3. Analiza komentara
(11)
Nakon analize gore navedenih komentara potvrđeno je da se poništenjem sporne Uredbe u vezi s društvom Novatex, u mjeri u kojoj je konačna kompenzacijska pristojba prelazila primjenjivu pristojbu u nedostatku pogreške koju je utvrdio Sud, ne bi trebalo podrazumijevati poništenje cijelog postupka prije donošenja te Uredbe.
(12)
Uzimajući u obzir revidirani redak 74. porezne prijave društva, ponovni izračun stope kompenzacijske pristojbe društva Novatex uistinu daje ispravljeni iznos od 35,39 EUR po toni.
(13)
Revidiranu stopu pristojbe bi zaista trebalo retroaktivno primjenjivati, odnosno od datuma stupanja na snagu sporne Uredbe.
4. Zaključak
(14)
Uzeti su u obzir izneseni komentari, te je nakon njihove analize zaključeno da se provedba presude Općeg suda treba provesti revizijom stope kompenzacijske pristojbe koja se primjenjuje na društvo Novatex, koju je potrebno smanjiti s 44,02 EUR po toni na 35,39 EUR po toni. S obzirom na to da je Novatex bio jedini proizvođač izvoznik predmetnog proizvoda u Pakistanu tijekom trajanja ispitnog postupka, ova se revidirana stopa pristojbe primjenjuje na sve uvoze iz Pakistana. Revidirana stopa pristojbe trebala bi se primjenjivati retroaktivno, odnosno od datuma stupanja na snagu sporne Uredbe. Međutim, kako je predviđeno člankom 2. te Uredbe, iznosi osigurani temeljem privremene kompenzacijske pristojbe u skladu s Uredbom Komisije (EU) br. 473/2010 (6) na uvoz iz Pakistana mogu se samo konačno naplatiti po stopi konačne kompenzacijske pristojbe od 35,39 EUR po toni, uvedenoj u skladu sa sadašnjom izmjenom članka 1. sporne Uredbe. Osigurani iznosi koji premašuju stopu konačne kompenzacijske pristojbe trebali bi se osloboditi. Osim toga, radi transparentnosti, treba naglasiti da je Uredba (EU) br. 473/2010 stupila na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije, to jest 2. lipnja 2010. (a ne 1. lipnja 2010., kako je tvrdilo društvo Novatex).
(15)
Carinska tijela trebalo bi uputiti da povrate iznose plaćenih pristojbi koji premašuju iznos od 35,39 EUR po toni za predmetni uvoz, sukladno s važećim carinskim propisima.
C. OBJAVA
(16)
Zainteresirane strane obaviještene su o ključnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih se namjeravala provesti presuda Općeg suda. Sve zainteresirane strane dobile su priliku dati komentare u roku od 10 dana propisanom u članku 30. stavku 5. Osnovne uredbe.
(17)
Nisu zaprimljeni značajni komentari.
D. IZMJENA MJERA
(18)
S obzirom na rezultate djelomičnog ponovnog pokretanja postupka, smatra se primjerenim da se kompenzacijska pristojba koja se primjenjuje na uvoz određenog polietilen tereftalata viskoznosti od 78 ml/g ili više, u skladu s ISO normom 1628-5, podrijetlom iz Pakistana, izmijeni na 35,39 EUR po toni.
(19)
Ovim postupkom ne utječe se na datum kada istječu mjere uvedene spornom Uredbom, odnosno 30. rujna 2015.,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Tablica u članku 1. stavku 2. Provedbene uredbe (EU) br. 857/2010 zamjenjuje se sljedećim:
„Zemlja
Konačna stopa kompenzacijske pristojbe
(EUR/tona)
Iran: sva društva
139,70
Pakistan: sva društva
35,39
Ujedinjeni Arapski Emirati: sva društva
42,34 ”
2. Revidirana stopa pristojbe od 35,39 EUR po toni za Pakistan primjenjuje se od 30. rujna 2010.
3. Iznose pristojbi koji su plaćeni ili uknjiženi prema članku 1. Provedbene uredbe (EU) br. 857/2010 u početnoj verziji i iznose privremenih pristojbi koji su konačno naplaćeni prema članku 2. iste Uredbe u početnoj verziji, koji premašuju one koji su utvrđeni na temelju članka 1. ove Uredbe, vraćaju se ili otpuštaju. Povrat i otpust zahtijevaju se od nacionalnih carinskih tijela sukladno s važećim carinskim propisima. Ako nije drukčije navedeno, primjenjuju se važeće odredbe povezane s carinskim pristojbama.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 23. rujna 2013.