NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 462/2013
ze dne 21. května 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 (4) vyžaduje, aby ratingové agentury dodržovaly pravidla chování, jejichž cílem je zmírnění možných střetů zájmů, a zajistily vysokou kvalitu a dostatečnou transparentnost ratingů a ratingového procesu. V důsledku změn zavedených nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 513/2011 (5) získal Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (6) (dále jen „Evropský orgán pro cenné papíry a trhy“) pravomoc provádět registraci ratingových agentur a vykonávat nad nimi dohled. Toto nařízení stávající právní úpravu ratingových agentur doplňuje. Některé nejdůležitější otázky, jako například střety zájmů vyplývající z obchodního modelu ratingu placeného emitentem a zveřejňování u strukturovaných finančních nástrojů, již byly řešeny a poté, co bude tato úprava v platnosti přiměřeně dlouhou dobu, bude nutné posoudit, zda tyto otázky řeší zcela. Současná krize státního dluhu mezitím zvýraznila potřebu přezkoumat požadavky na průhlednost, procesní požadavky a termíny zveřejňování konkrétně pro ratingy států.
(2)
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 8. června 2011 o ratingových agenturách: budoucí perspektivy (7) požaduje zvýšenou regulaci ratingových agentur. Rada pro hospodářské a finanční záležitosti na svém neformálním zasedání ve dnech 30. září a 1. října 2010 potvrdila, že je třeba dále se snažit o vyřešení řady otázek týkajících se ratingových činností, včetně rizika nadměrného spoléhání se na ratingy a rizika střetů zájmů vyplývajícího z modelu odměňování ratingových agentur. Evropská rada dne 23. října 2011 dospěla k závěru, že je třeba dosáhnout pokroku při omezování nadměrného spoléhání se na ratingy.
(3)
Na mezinárodní úrovni vydala Rada pro finanční stabilitu, jejímž členem je Evropská centrální banka (ECB), dne 20. října 2010 zásady pro omezování spoléhání se státních orgánů a finančních institucí na ratingy (dále jen „zásady RFS“). Zásady RFS v listopadu 2010 schválila vrcholná schůzka skupiny G-20 v Soulu. Je proto vhodné, aby odvětvové příslušné orgány posuzovaly postupy účastníků trhu a motivovaly je ke zmírňování dopadu jejich postupů. O motivačních opatřeních by měly rozhodovat odvětvové příslušné orgány. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl, případně ve spolupráci s evropským orgánem dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (8) a evropským orgánem dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (9), v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010 a v rámci tohoto nařízení podniknout kroky k usnadnění sbližování postupů dohledu.
(4)
Ratingové agentury by měly investory upozorňovat na pravděpodobnost selhání ratingů a ratingových výhledů, které vycházejí z údajů o historické výkonnosti uveřejněných centrálním archivem vytvořeným Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
(5)
Podle zásad RFS by si „centrální banky měly udělat vlastní úsudek o úvěrových rizicích finančních nástrojů, které přijímají v rámci operací na trhu, ať už jako kolaterál nebo pro přímé nákupy. Politiky centrálních bank by se měly vyhýbat mechanickým přístupům, které by mohly vést ke zbytečně prudkým a rozsáhlým změnám ve způsobilosti finančních nástrojů a v úrovni srážek (haircuts), jež by mohla zesílit lavinové efekty“. ECB navíc ve svém stanovisku ze dne 2. dubna 2012 uvedla, že se zavazuje k podpoře společného cíle, tedy omezování nadměrného spoléhání se na ratingy. V tomto ohledu předkládá ECB pravidelně zprávy o různých opatřeních, která Eurosystém přijal s cílem omezit spoléhání se na ratingy. Podle čl. 284 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) má ECB předkládat výroční zprávu o činnosti Evropského systému centrálních bank (ESCB) a o měnové politice za uplynulý i běžný rok Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a také Evropské radě. Prezident ECB má tuto zprávu předložit Evropskému parlamentu, který na jejím základě může zahájit obecnou rozpravu, a Radě. ECB by v těchto zprávách mohla dále popsat, jak uplatňuje zásady RFS, a rovněž alternativní mechanismy hodnocení, které používá.
(6)
Unie v první fázi pracuje na přezkumu toho, zda odkazy na ratingy v právních předpisech Unie vedou nebo by mohly vést k výhradnímu nebo mechanickému spoléhání se na tyto ratingy, a ve druhé fázi na přezkumu všech odkazů na ratingy pro regulatorní účely s cílem je všechny odstranit do roku 2020 za předpokladu, že budou určeny a zavedeny vhodné alternativní způsoby hodnocení úvěrového rizika.
(7)
Význam ratingových výhledů pro investory a emitenty a jejich účinky na trhy jsou srovnatelné s významem a účinky ratingů. Proto by měly všechny požadavky nařízení (ES) č. 1060/2009, jejichž cílem je zajistit, aby byly veškeré ratingové úkony přesné, transparentní a bez střetu zájmů, platit i pro ratingové výhledy. V souladu se stávající dohledovou praxí řada požadavků uvedeného nařízení platí i pro ratingové výhledy. Toto nařízení by mělo vyjasnit pravidla a poskytnout právní jistotu zavedením definice ratingových výhledů a objasněním, která konkrétní ustanovení se na tyto výhledy vztahují. Definice ratingových výhledů by měla rovněž zahrnout stanoviska týkající se pravděpodobného směru vývoje ratingu v krátkodobém horizontu, která se běžně označují jako úvěrové signály (credit watches).
(8)
Ve střednědobém výhledu by měla být posouzena další opatření pro odstranění odkazů na ratingy pro regulatorní účely z finančních předpisů a zamezení hodnocení rizik spojených s aktivy pomocí ratingů. Prozatím jsou však ratingové agentury důležitými účastníky finančního trhu. V důsledku toho má nezávislost a integrita ratingových agentur a jejich ratingové činnosti zvláštní význam jako záruka jejich důvěryhodnosti vzhledem k účastníkům trhu, zejména investorům a jiným uživatelům ratingů. Nařízení (ES) č. 1060/2009 stanoví, že ratingové agentury podléhají registraci a dohledu, neboť jejich služby mají významný vliv na veřejný zájem. Ratingy, na rozdíl od investičního průzkumu, nejsou pouhé názory na hodnotu nebo cenu finančního nástroje nebo finančního závazku. Ratingové agentury nejsou pouhými finančními analytiky nebo investičními poradci. Ratingové agentury mají regulační hodnotu pro regulované investory, jako jsou například úvěrové instituce, pojišťovny a jiní institucionální investoři. Ačkoli je motivace k nadměrnému spoléhání se na ratingy postupně snižována, investiční rozhodnutí se stále ratingy řídí, zejména z důvodu informačních asymetrií a pro účely efektivnosti. V této souvislosti musí být ratingové agentury nezávislé a musí jako takové být vnímány účastníky trhu a metody jejich hodnocení musí být průhledné a jako takové musí být i vnímány.
(9)
Mělo by být omezeno nadměrné spoléhání se na ratingy a postupně by se měly odstranit všechny automatické následky vyplývající z ratingů. Úvěrové instituce a investiční firmy by měly být motivovány k zavedení vnitřních postupů pro vlastní hodnocení úvěrového rizika a měly by investory vybízet k provádění hloubkového hodnocení. V tomto kontextu toto nařízení stanoví, že by se finanční instituce neměly spoléhat na ratingy výhradně či mechanicky. Tyto instituce by proto neměly uzavírat smlouvy, podle nichž by se výhradně či mechanicky spoléhaly na ratingy, a neměly by je ve smlouvách používat jako jediné kritérium pro posuzování bonity investic či rozhodování o tom, zda investovat či se investic zbavit.
(10)
Nařízení (ES) č. 1060/2009 již stanovilo první soubor opatření k řešení otázky nezávislosti a integrity ratingových agentur a jejich ratingové činnosti. Cíl zaručit nezávislost ratingových agentur a cíl zjistit a zvládnout případné střety zájmů, které by mohly nastat, a pokud možno se jim vyhnout, byl již základem několika ustanovení uvedeného nařízení. Výběr a odměňování ratingových agentur hodnocenou osobou (v obchodním modelu ratingu placeného emitentem) vyvolává inherentní střety zájmů. V rámci tohoto modelu mají ratingové agentury motivaci vydávat příliš tolerantní ratingy emitenta za účelem zajištění dlouhodobého obchodního vztahu, aby si zaručily příjmy nebo zajistily další práci a příjmy. Navíc vztahy mezi akcionáři ratingových agentur a hodnocenými osobami mohou způsobit střety zájmů, které stávající pravidla dostatečně neřeší. V důsledku toho mohou být ratingy vydané v rámci obchodního modelu ratingu placeného emitentem vnímány jako ratingy, které vyhovují emitentovi, spíše než jako ratingy, které potřebuje investor. Je nezbytné posílit podmínky nezávislosti platné pro ratingové agentury za účelem zvýšení úrovně důvěryhodnosti ratingů vydaných v rámci obchodního modelu ratingu placeného emitentem.
(11)
V zájmu posílení hospodářské soutěže na trhu, jemuž dominují tři ratingové agentury, by měla být přijata opatření na podporu využívání malých ratingových agentur. V nedávné době se obecnou praxí emitentů nebo spřízněných třetích osob stalo zadávání ratingu dvěma nebo více ratingovým agenturám, a proto by emitent nebo spřízněná třetí osoba v případě, že hodlá zadat dva a více ratingů, měl zvážit možnost pověřit vydáním ratingu alespoň jednou ratingovou agenturou, jejíž celkový tržní podíl nepřesahuje 10 % a kterou by mohl vyhodnotit jako schopnou vydat rating dotyčné emise nebo osoby.
(12)
Na ratingovém trhu se ukazuje, že ratingové agentury a hodnocené osoby obvykle vstupují do dlouhodobých vztahů. To zvyšuje riziko nadstandardních vztahů, neboť ratingové agentury se mohou stát příliš nakloněné přáním hodnocené osoby. Za těchto okolností by mohla být časem zpochybněna nestrannost ratingových agentur. Ratingové agentury jednající z pověření podnikového emitenta, který je platí, mají motivaci vydávat nadměrně příznivé ratingy této hodnocené osoby nebo jejích dluhových nástrojů za účelem udržení obchodního vztahu s tímto emitentem. Na emitenty také působí stimuly ve prospěch dlouhodobých vztahů, například efekt uzamčení, kdy se emitent vyhýbá změně ratingové agentury, neboť by to mohlo vyvolat obavy investorů o bonitu emitenta. Tento problém byl již zjištěn v nařízení (ES) č. 1060/2009, které po ratingových agenturách požadovalo použití mechanismu rotace, který by zajistil postupné změny v analytických týmech a ratingových výborech, aby nebyla ohrožena nezávislost ratingových analytiků a osob schvalujících ratingy. Úspěch těchto pravidel ovšem do značné míry závisel na zásadách chování uvnitř ratingové agentury, totiž na skutečné nezávislosti a profesionalitě zaměstnanců ratingové agentury ve vztahu k obchodním zájmům samotné ratingové agentury. Tato pravidla nebyla vytvořena tak, aby třetím stranám poskytovala dostatečnou záruku, že střety zájmů vyplývající z dlouhodobých vztahů budou efektivně zmírněny a že jim bude zabráněno. Lze toho dosáhnout omezením lhůty, během níž může ratingová agentura nepřetržitě poskytovat ratingy téhož emitenta nebo jeho dluhových nástrojů. Stanovení maximálního trvání smluvního vztahu mezi emitentem, který je hodnocen nebo který vydal hodnocené dluhové nástroje, a ratingovou agenturou by mělo odstranit motivaci pro vydávání příznivých ratingů ve vztahu k tomuto emitentovi. Navíc požadavek na rotaci ratingových agentur jako normální a pravidelnou tržní praxi by měl rovněž účinně zmírnit problém efektu uzamčení. Rotace ratingových agentur by měla mít kladné účinky na ratingový trh, neboť usnadní vstup nových účastníků na trh a stávajícím ratingovým agenturám nabídne příležitost rozšířit jejich podnikání do nových oblastí.
(13)
Je však důležité koncipovat provádění mechanismu rotace takovým způsobem, aby jeho přínosy byly výrazně větší než jeho možné negativní dopady. Časté rotace by například mohly zvyšovat náklady emitentů a ratingových agentur, protože náklady spojené s ratingem nové osoby nebo nového finančního nástroje jsou obvykle vyšší než náklady na sledování již vydaného ratingu. Navíc jakýkoliv subjekt potřebuje k tomu, aby se zavedl jako ratingová agentura, ať už vyplňující mezeru na trhu či pokrývající všechny druhy aktiv, značné množství času a zdrojů. Mimoto neustálá rotace ratingových agentur by mohla mít podstatný vliv na kvalitu a kontinuitu ratingů. Stejně důležité je, aby byl mechanismus rotace prováděn s dostačujícími zárukami, aby měl trh možnost postupně se přizpůsobit dříve, než bude mechanismus v budoucnosti případně posílen. To lze provést omezením oblasti působnosti mechanismu na resekuritizace, což je omezený zdroj financování bank, přičemž by bylo možné, aby již vydané ratingy byly sledovány na vyžádání i poté, co se rotace stane závaznou. Obecně by tedy rotace měla ovlivnit pouze nové resekuritizace, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce. Komise by měla prověřit, zda je vhodné omezený mechanismus rotace zachovat nebo jej uplatnit i na jiné druhy aktiv, a je-li tomu tak, zda jiné druhy aktiv vyžadují odlišné zacházení, například pokud jde o maximální dobu trvání smluvního vztahu. Pokud je mechanismus rotace zřízen pro jiné druhy aktiv, měla by Komise posoudit, zda je nutné zavést povinnost ratingových agentur poskytnout na konci maximální doby trvání smluvního vztahu nastupující ratingové agentuře informace o emitentovi a hodnocených finančních nástrojích (předávací dokumentace).
(14)
Je vhodné zavést rotaci na trh s ratingem resekuritizací. Předně právě tento segment evropského sekuritizačního trhu nevykazuje od počátku finanční krize dostatečné výsledky, a nutnost řešit střety zájmů je tedy u něj nejnaléhavější. A dále, zatímco v případě dluhových nástrojů vydaných například podniky závisí úvěrové riziko do značné míry na schopnosti emitenta plnit dluhovou službu, u resekuritizací je úvěrové riziko obecně spojeno s jednotlivými transakcemi. Pokud tedy vznikne resekuritizace, nehrozí velké nebezpečí, že se v případě najmutí nové ratingové agentury ztratí informace. Jinými slovy, ačkoliv v současné době působí na trhu s ratingem resekuritizací pouze omezený počet ratingových agentur, je tento trh přirozeněji otevřen hospodářské soutěži a mechanismus rotace by mohl být hnací silou jeho dynamizace. Konečně, trh s ratingem resekuritizací je sice ovládán několika velkými ratingovými agenturami, ale i jiné subjekty získávají v této oblasti odborné znalosti a zkušenosti.
(15)
Pravidelná rotace ratingových agentur, které vydávají ratingy resekuritizací, by měla přinést větší různorodost do posuzování bonity. Početnější a různé názory, perspektivy a metodiky používané ratingovými agenturami by měly vést k větší různorodosti ratingů a v konečném důsledku k lepšímu posouzení bonity resekuritizací. Aby tato různorodost hrála roli a aby se předešlo vzájemné solidárnosti původců a ratingových agentur, musí být maximální doba, po kterou je ratingové agentuře dovoleno hodnotit resekuritizace stejného původce, omezena na úrovni, která zaručí pravidelné nové posuzování bonity. Z těchto hledisek a z potřeby zajistit určitou kontinuitu přístupu k ratingům vyplývá, že vhodná lhůta činí čtyři roky. Jsou-li vydáním ratingu pověřeny alespoň čtyři ratingové agentury, bylo cílů mechanismu rotace již dosaženo, takže by se požadavek na rotaci neměl uplatňovat. Má-li být zajištěna skutečná hospodářská soutěž, měla by tato výjimka platit pouze pro případy, kdy nejméně čtyři pověřené ratingové agentury vydávají rating pro určitý podíl nevypořádaných finančních nástrojů původce.
(16)
Středem struktury mechanismu rotace pro resekuritizace by měl být původce. Resekuritizace se vydávají prostřednictvím účelových subjektů, jež nemají velkou kapacitu pro plnění dluhové služby. Pokud by byl tedy středem struktury rotace emitent, byl by tento mechanismus neúčinný. Opačně pak platí, že pokud by byl středem struktury rotace sponzor, výjimka by platila téměř vždy.
(17)
Mechanismus rotace by mohl být důležitým nástrojem ke zmenšování překážek, které brání ve vstupu na trh s ratingem resekuritizací. Současně může být ovšem v důsledku mechanismu rotace pro nové účastníky trhu obtížnější získat na něm pevnou pozici, jelikož si nebudou moci udržet klienty. Pro malé ratingové agentury je tedy vhodné zavést výjimku z mechanismu rotace.
(18)
Aby byl mechanismus rotace účinný, musí být prosazován důvěryhodně. Požadavek rotace by nevedl k dosažení svých cílů, kdyby odcházející ratingová agentura měla za příliš krátkou dobu znovu dovoleno vydávat rating pro resekuritizace téhož původce. Je tudíž důležité stanovit vhodnou lhůtu, během níž odcházející ratingová agentura nemůže být pověřena opětovným hodnocením resekuritizací téhož původce. Tato lhůta by měla být dostatečně dlouhá, aby umožnila přicházející ratingové agentuře účinně poskytovat své ratingové služby, zajistila, že resekuritizace budou skutečně vystaveny novému zkoumání v rámci jiného přístupu, a zaručila, že ratingy vydané novou ratingovou agenturou budou vykazovat dostatečnou kontinuitu. Má-li však mechanismus rotace řádně fungovat, je délka lhůty rovněž omezena počtem dostupných ratingových agentur, které mají dostatečné odborné znalosti v oblasti resekuritizací. Lhůta by proto měla být přiměřeně dlouhá, měla by se obecně rovnat délce smlouvy odcházející ratingové agentury, jejíž doba platnosti uplynula, ale neměla by překročit čtyři roky.
(19)
Požadovat pravidelnou rotaci ratingových agentur je přiměřené sledovanému cíli. Tento požadavek platí pouze pro registrované ratingové agentury, které jsou regulované a které poskytují službu dotýkající se veřejného zájmu (ratingy, které lze využít pro regulatorní účely) podle modelu ratingu placeného emitentem a pro určité druhy aktiv (resekuritizace). Výsada poskytování služeb, které jsou uznávány jako významný faktor regulace trhu finančních služeb, a získání povolení pro výkon této funkce s sebou nese nutnost plnit určité povinnosti, aby byla za všech okolností zaručena nezávislost a vnímání nezávislosti. Ratingová agentura, která nesmí vydávat rating pro resekuritizace určitého původce, by měla stále moci vydávat rating pro resekuritizace jiných původců i rating pro jiné druhy aktiv. Na trhu, na němž pro všechny účastníky platí pravidlo rotace, vzniknou obchodní příležitosti, neboť všechny ratingové agentury budou muset rotovat. Ratingové agentury navíc vždy mohou vydávat nevyžádané ratingy pro resekuritizace téhož původce a využívat při tom svých zkušeností. Nevyžádané ratingy nejsou omezeny obchodním modelem ratingu placeného emitentem, a tudíž jsou teoreticky méně ovlivněné možnými střety zájmů. Maximální doba trvání smluvního vztahu s ratingovou agenturou a požadavek na využívání více než jedné ratingové agentury představují i pro klienty ratingových agentur omezení jejich svobody podnikání. Tato omezení jsou však vzhledem k vlivu obchodního modelu ratingu placeného emitentem na nezbytnou nezávislost ratingových agentur nezbytná z důvodů veřejného zájmu za účelem zaručení nezávislých ratingů, které mohou investoři využít pro regulatorní účely. Tato omezení zároveň nepřekračují nezbytnou míru a je třeba je spíše považovat za faktor zvyšující bonitu resekuritizace ve vztahu k jiným stranám, a v konečném důsledku vzhledem k trhu.
(20)
Nezávislost ratingové agentury ve vztahu k hodnocené osobě je také ovlivněna možnými střety zájmů mezi některým z jejích významných akcionářů a hodnocenou osobou. Akcionář ratingové agentury by mohl být členem správní nebo dozorčí rady hodnocené osoby nebo spřízněné třetí osoby. Nařízení (ES) č. 1060/2009 se touto situací zabývalo, pouze pokud jde o střety zájmů způsobené ratingovými analytiky, osobami schvalujícími ratingy nebo jinými zaměstnanci ratingové agentury. Uvedené nařízení však neřešilo možné střety zájmů způsobené akcionáři nebo podílníky ratingových agentur. S cílem posílit vnímání nezávislosti ratingových agentur ve vztahu k hodnoceným osobám je vhodné stávající pravidla stanovená v uvedeném nařízení, která se týkají střetů zájmů způsobených zaměstnanci ratingových agentur, rozšířit i na střety zájmů způsobené akcionáři nebo podílníky, kteří mají v ratingové agentuře významnou pozici. Ratingová agentura by se tudíž měla zdržet vydávání ratingů nebo by měla zveřejnit, že rating může být ovlivněný, jestliže akcionář nebo podílník, který drží 10 % podíl na hlasovacích právech této agentury, je zároveň členem správní nebo dozorčí rady hodnocené osoby nebo do hodnocené osoby investoval a tato investice dosáhla určité výše. Dále by skutečnost, že akcionář nebo podílník, který drží alespoň 5 % podíl na hlasovacích právech této ratingové agentury, investoval do hodnocené osoby nebo je členem správní nebo dozorčí rady hodnocené osoby, měla být zveřejněna přinejmenším tehdy, pokud investice dosáhne určité výše. Navíc, nachází-li akcionář nebo podílník v pozici s významným vlivem na obchodní činnost ratingové agentury, neměl by hodnocené osobě nebo spřízněné třetí osobě poskytovat konzultační ani poradenské služby týkající se její organizační nebo právní struktury, majetku, závazků nebo činností.
(21)
Aby bylo zajištěno proveditelné uplatňování pravidel nezávislosti a předcházení střetu zájmů stanovených v nařízení (ES) č. 1060/2009 a aby se zabránilo tomu, že se stanou neúčinná, je nezbytný dostatečně vysoký počet ratingových agentur, které nejsou spojeny ani s odcházející ratingovou agenturou v případě rotace, ani s ratingovou agenturou, která současně poskytuje ratingové služby témuž emitentovi. Je vhodné vyžadovat přísné oddělení odcházející agentury od přicházející ratingové agentury v případě rotace a také v případě dvou ratingových agentur současně poskytujících ratingové služby stejnému emitentovi. Dotčené ratingové agentury by navzájem neměly být spojeny kontrolou, příslušností ke stejné skupině ratingových agentur ani tím, že by byly akcionářem nebo podílníkem nebo by mohly vykonávat hlasovací práva v některé z ostatních dotčených ratingových agentur nebo by byly způsobilé jmenovat členy jejich správních nebo dozorčích rad.
(22)
Ratingové agentury by měly vytvořit, udržovat, prosazovat a dokumentovat účinnou strukturu vnitřní kontroly pro politiky a postupy předcházení možným střetům zájmů a jejich kontrolu a pro zajištění nezávislosti ratingů, ratingových analytiků a ratingových týmů vzhledem k akcionářům, správním a řídícím orgánům a prodejním a marketingovým činnostem. Pro podnikovou správu, organizační záležitosti a řešení střetů zájmů by měly být zavedeny standardní provozní postupy. Tyto postupy by měly být pravidelně přezkoumávány a sledovány s cílem posoudit, zda jsou účinné a zda nevyžadují aktualizaci.
(23)
Vnímání nezávislosti ratingových agentur by bylo zvlášť ohroženo, pokud by titíž akcionáři nebo podílníci investovali do různých ratingových agentur, které nepatří do stejné skupiny ratingových agentur, přinejmenším pokud by tato investice dosáhla určité výše, která by těmto akcionářům nebo podílníkům umožnila vykonávat určitý vliv na fungování ratingové agentury. Za účelem zajištění nezávislosti (a vnímání nezávislosti) ratingových agentur je vhodné stanovit přísnější pravidla týkající se vztahů mezi ratingovými agenturami a jejich akcionáři nebo podílníky. Z toho důvodu by žádná osoba neměla současně držet 5 % nebo vyšší podíl ve více než jedné ratingové agentuře, jestliže dotčené ratingové agentury nepatří do téže skupiny.
(24)
K dosažení cíle zajistit dostatečnou nezávislost ratingových agentur je třeba, aby investoři neměli investice ve výši 5 % či více současně ve více než jedné ratingové agentuře. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (10), stanoví, že osoby kontrolující alespoň 5 % hlasovacích práv kotované společnosti mají tuto skutečnost zveřejnit, neboť je mimo jiné v zájmu investorů vědět o změnách ve struktuře hlasování takové společnosti. Prahová hodnota 5 % se tedy považuje za významnou účast, s níž je možno ovlivnit strukturu hlasování ve společnosti. Je proto vhodné ji použít pro účely omezení souběžných investic ve více než jedné ratingové agentuře. Toto opatření nelze považovat za nepřiměřené vzhledem k tomu, že všechny registrované ratingové agentury v Unii jsou podniky nekotované na burze cenných papírů, a tudíž nepodléhající pravidlům v oblasti transparentnosti a procesním pravidlům, která platí pro kotované společnosti v Unii v souladu se směrnicí 2004/109/ES. Podniky nekotované na burze cenných papírů se často řídí protokoly nebo dohodami akcionářů a počet akcionářů nebo podílníků je obvykle nízký. Tudíž i menšinové postavení v ratingové agentuře nekotované na burze cenných papírů by mohlo hrát velkou roli. Aby však byla stále zajištěna možnost čistě ekonomických investic do ratingových agentur, nemělo by se toto omezení současných investic do více než jedné ratingové agentury vztahovat na investice prováděné prostřednictvím programů kolektivního investování spravovaných třetími stranami nezávislými na investorovi a nepodléhajícími jeho vlivu.
(25)
Ustanovení tohoto nařízení týkající se střetů zájmů vyplývajících z vlastnické struktury by se neměla vztahovat pouze na přímé držení podílů, ale i na držení nepřímé, neboť jinak lze tato pravidla snadno obejít. Ratingové agentury by měly co nejvíce usilovat o to, aby znaly své nepřímé akcionáře, a mohly tak zabránit jakýmkoliv případným střetům zájmů tohoto druhu.
(26)
Účinnost pravidel pro nezávislost a předcházení střetům zájmů, která vyžadují, aby ratingové agentury neposkytovaly ratingové služby témuž emitentovi po dlouhou dobu, by mohla být omezena, pokud by se ratingové agentury směly stát významnými akcionáři nebo podílníky jiných ratingových agentur.
(27)
Je důležité zajistit, aby se v důsledku změn metodik pro vydávání ratingů nesnížila přesnost a důslednost metodik. Proto by emitenti, investoři a další zúčastněné strany měli mít možnost vyjádřit se ke všem zamýšleným změnám metodik pro vydávání ratingů. To jim pomůže pochopit důvody zavedení nových metodik a dotčených změn. Vyjádření emitentů a investorů k návrhu metodik může ratingovým agenturám poskytnout cenné podklady pro definování metodik. O zamýšlených změnách by rovněž měl být informován Evropský orgán pro cenné papíry a trhy. Přestože nařízení (ES) č. 1060/2009 uděluje Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy pravomoc ověřit, zda jsou metodiky uplatňované ratingovými agenturami přesné a důsledné, systematické, stabilní a podléhají vyhodnocování založenému na zkušenostech z minulosti, včetně zpětného testování, neměl by tento postup ověřování Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy přiznávat žádnou pravomoc posuzovat vhodnost navrhované metodiky ani obsah ratingů vydaných následně po použití metodik. Metodiky pro vydávání ratingů by měly tam, kde je to vhodné, zohledňovat finanční rizika vyplývající z ohrožení životního prostředí.
(28)
Vzhledem ke složitosti strukturovaných finančních nástrojů se ratingovým agenturám ne vždy dařilo zajišťovat dostatečně vysokou kvalitu vydávaných ratingů těchto nástrojů. To vedlo ke ztrátě důvěry trhů v tento druh ratingů. K obnovení důvěry by bylo vhodné od emitentů nebo spřízněných třetích osob vyžadovat, aby si pro poskytnutí ratingu strukturovaných finančních nástrojů najaly alespoň dvě různé ratingové agentury, což by mohlo vést k různým a konkurenčním ratingům. To by také mohlo omezit nadměrné spoléhání se na jediný rating.
(29)
Návrh směrnice o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky a návrh nařízení o obezřetnostních požadavcích pro úvěrové instituce a investiční společnosti, které mají nahradit směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (11) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (12), zavádějí požadavek, aby úvěrové instituce a investiční podniky hodnotily úvěrové riziko subjektů a finančních nástrojů, do nichž investují, a nespoléhaly se v tomto ohledu pouze na ratingy. Tento požadavek by měl být rozšířen i na jiné účastníky finančního trhu regulované podle práva Unie, včetně správců investičních fondů. Měl by však být od všech účastníků finančního trhu vymáhán rovnoměrně a měla by být zohledněna povaha, rozsah a složitost dotyčného účastníka. Členské státy by neměly být oprávněny ukládat ani zachovávat pravidla umožňující větší spoléhání se těchto investorů na ratingy.
(30)
Schopnost investorů informovaně hodnotit bonitu investice do strukturovaných finančních nástrojů by se dále zlepšila, pokud by jim byly poskytovány dostatečné informace o těchto nástrojích. Například vzhledem k tomu, že riziko spojené se strukturovanými finančními nástroji do velké míry závisí na kvalitě a výkonnosti podkladových aktiv, měli by být investoři více informováni o tomto druhu aktiv. Tím by se snížila závislost investorů na ratingu. Navíc zveřejnění příslušných informací o strukturovaných finančních nástrojích pravděpodobně posílí hospodářskou soutěž mezi ratingovými agenturami, protože by mohlo vést ke zvýšení počtu nevyžádaných ratingů. Do ledna 2016 by Komise měla prověřit, zda je vhodné uvedený požadavek na zveřejňování informací rozšířit na další finanční produkty, a předložit o tom zprávu. Existují například další finanční produkty, jako jsou kryté dluhopisy a jiné zajištěné dluhy, u nichž riziko do velké míry závisí na vlastnostech podkladového kolaterálu, a u kterých by tedy mohlo být vhodné investory o kolaterálu podrobněji informovat.
(31)
Investoři, emitenti a jiné zúčastněné strany by měli mít přístup k aktuálním ratingovým informacím na centrální internetové stránce. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl zřídit Evropskou ratingovou platformu a umožnit investorům snadné srovnání všech existujících ratingů týkajících se konkrétní hodnocené osoby. Je důležité, aby na internetových stránkách Evropské ratingové platformy byly uvedeny všechny dostupné ratingy pro jednotlivé nástroje, aby investoři mohli před přijetím rozhodnutí o investici posoudit celou škálu názorů. Aby však ratingové agentury mohly i nadále využívat obchodní model ratingu placeného investorem, takové ratingy by v Evropské ratingové platformě zahrnuty být neměly. Malým a novým ratingovým agenturám by Evropská ratingová platforma měla pomoci se zviditelnit. Součástí Evropské ratingové platformy by měl být centrální archiv Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy, aby tak vznikla jedna platforma pro všechny dostupné ratingy podle nástroje a pro informace o historické výkonnosti zveřejňované v centrálním archivu. Evropský parlament podpořil zavedení takového zveřejňování ratingů ve svém usnesení o ratingových agenturách ze dne 8. června 2011.
(32)
Ratingy, ať už vydané pro regulatorní účely, nebo ne, mají významný dopad na investiční rozhodnutí a na image a finanční atraktivitu emitentů. Ratingové agentury tedy mají významnou odpovědnost vůči investorům a emitentům spočívající v dodržování nařízení (ES) č. 1060/2009, aby tak jejich ratingy byly nezávislé, objektivní a přiměřeně kvalitní. Investoři a emitenti však nejsou vždy v takovém postavení, aby na ratingových agenturách vymohli, aby vůči nim jednaly odpovědně. Může být mimořádně složité stanovit občanskoprávní odpovědnost ratingové agentury při neexistenci smluvního vztahu mezi ratingovou agenturou a například investorem nebo emitentem, kteří jsou hodnoceni bez vyžádání. Emitenti mohou rovněž čelit potížím při vymáhání občanskoprávní odpovědnosti na ratingových agenturách, i když mají s dotčenou ratingovou agenturou smluvní vztah: například snížení ratingu na základě porušení nařízení (ES) č. 1060/2009, k němuž došlo úmyslně nebo v důsledku hrubé nedbalosti, může mít negativní dopad na pověst emitenta i na financování jeho nákladů, čímž může způsobit tomuto emitentovi škodu, i když se na ni nebude vztahovat smluvní odpovědnost. Je tudíž důležité stanovit náležité právo na náhradu škody pro investory, kteří se důvodně spolehli na rating vydaný v rozporu s nařízením (ES) č. 1060/2009, jakož i pro emitenty, jimž byla způsobena občanskoprávní škoda v důsledku ratingu vydaného v rozporu s uvedeným nařízením. Investor a emitent by měli mít možnost uplatňovat odpovědnost ratingové agentury za škodu způsobenou porušením uvedeného nařízení, které ovlivnilo výsledek ratingu. Zatímco investoři a emitenti, kteří mají k ratingové agentuře smluvní vztah, se mohou rozhodnout uplatnit svůj nárok vůči této ratingové agentuře na základě porušení smlouvy, možnost uplatňovat nárok na náhradu škod z důvodu porušení nařízení (ES) č. 1060/2009 by měli mít všichni investoři a emitenti bez ohledu na to, zda mezi nimi a druhou stranou existuje smluvní vztah.
(33)
Ratingové agentury by mělo být možné pohnat k odpovědnosti, jestliže úmyslně nebo z hrubé nedbalosti poruší povinnosti jim uložené nařízením (ES) č. 1060/2009. Tato míra zavinění je přiměřená, protože činnost ratingových agentur obnáší určitý stupeň hodnocení složitých hospodářských činitelů a používání různých metodik může vést k různým výsledkům ratingu, z nichž žádný nemůže být považován za nepravdivý. Je také vhodné stanovit, že ratingové agentury nesou potenciálně neomezenou odpovědnost, pouze pokud nařízení (ES) č. 1060/2009 poruší úmyslně nebo z hrubé nedbalosti.
(34)
Investor nebo emitent uplatňující nárok na náhradu škody z důvodu porušení nařízení (ES) č. 1060/2009 by měl předložit přesné a podrobné informace, které dokládají, že se ratingová agentura takového porušení uvedeného nařízení dopustila. Tuto skutečnost by měl posoudit příslušný soud, který by měl současně přihlédnout k tomu, že investor nebo emitent nemusí mít přístup k informacím, které jsou výlučně v dosahu ratingové agentury.
(35)
Záležitosti, které se týkají občanskoprávní odpovědnosti ratingové agentury a na které se nevztahuje toto nařízení nebo které nejsou tímto nařízení vymezeny, včetně příčinné souvislosti a pojmu hrubá nedbalost, se řídí použitelným vnitrostátním právem určeným příslušnými normami mezinárodního práva soukromého. Členské státy by měly mít zejména možnost zachovat vnitrostátní úpravu občanskoprávní odpovědnosti, která je příznivější pro investory či emitenty nebo která není založena na porušení nařízení (ES) č. 1060/2009. Soud příslušný k rozhodnutí o nároku z občanskoprávní odpovědnosti vzneseném investorem nebo emitentem by měly určit příslušné normy mezinárodního práva soukromého.
(36)
Skutečnost, že institucionální investoři, včetně správců investičních fondů, mají povinnost provádět vlastní hodnocení spolehlivosti investice do aktiv, by neměla bránit soudům dospět k závěru, že porušení nařízení (ES) č. 1060/2009 ratingovou agenturou způsobilo investorovi škodu, za niž ratingová agentura odpovídá. I když toto nařízení zlepší možnosti investorů pro provádění vlastního hodnocení rizika, budou mít investoři nadále k informacím omezenější přístup než samotné ratingové agentury. Navíc zejména malým investorům může často chybět schopnost kriticky přezkoumat rating poskytnutý ratingovou agenturou.
(37)
Členské státy a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měly zajistit, aby veškeré sankce uložené podle nařízení (ES) č. 1060/2009 byly zveřejněny tehdy, je-li to přiměřené.
(38)
V zájmu dalšího zmírnění střetů zájmů a usnadnění spravedlivé hospodářské soutěže na ratingovém trhu je důležité zajistit, aby poplatky účtované ratingovými agenturami klientům nebyly diskriminační. Rozdíly v poplatcích účtovaných za službu téhož druhu by měly být odůvodnitelné pouze rozdílem ve skutečných nákladech při poskytování této služby různým klientům. Navíc by poplatky účtované za ratingové služby danému emitentovi neměly záviset na výsledcích nebo závěru provedené práce nebo na poskytnutí souvisejících (doplňkových) služeb. Dále by v zájmu umožnění účinného dohledu nad těmito pravidly měly ratingové agentury Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy sdělit poplatky přijaté od každého z jejich klientů i svou obecnou cenovou politiku.
(39)
V zájmu aktuálnosti a důvěryhodnosti vydávaných ratingů států a snazšího porozumění uživatelů je důležité uvedené ratingy pravidelně přezkoumávat. Je také důležité zvýšit transparentnost týkající se prováděného průzkumu, zaměstnanců pověřených přípravou ratingů států a základních předpokladů ratingů, které ratingové agentury přijímají ve vztahu ke státnímu dluhu.
(40)
Je velmi důležité, aby investoři měli náležité informace k posuzování bonity členských států. Komise v rámci svého dohledu nad ekonomickou a fiskální politikou členských států shromažďuje a zpracovává údaje o hospodářské, finanční a fiskální situaci a výsledcích všech členských států, z nichž většinu zveřejňuje, a investoři je tedy mohou případně využít k posuzování bonity členských států. Ve vhodných a možných případech a jsou-li splněny příslušné předpisy pro zachování důvěrnosti, jimiž se Komise v rámci svého dohledu nad hospodářskou a fiskální politikou členských států řídí, by měla Komise stávající zprávy o hospodářských výsledcích členských států doplnit o další možné faktory či ukazatele, které by mohly investorům pomoci při posuzování bonity členských států. Tyto faktory by měly být veřejně přístupné a měly by doplňovat již zveřejněné a jinak veřejně přístupné informace, aby tak investoři mohli získat další údaje, které by jim pomohly při posuzování bonity svrchovaných subjektů a údajů o jejich zadlužení. S ohledem na to by Komise měla zvážit, zda by bylo možné vyvinout evropský systém pro posuzování bonity, který by investorům umožnil bonitu členských států nestranně a objektivně posuzovat a zohledňovat při tom konkrétní vývoj jejich hospodářské a sociální situace. V případě potřeby by měla Komise předložit vhodné legislativní návrhy.
(41)
Stávající pravidla stanoví, že ratingy je třeba hodnocené osobě oznámit 12 hodin před zveřejněním. Aby k tomuto oznámení nedošlo mimo pracovní dobu a aby hodnocená osoba měla dostatek času na ověření správnosti údajů, na nichž se rating zakládá, měl by být rating nebo ratingový výhled hodnocené osobě sdělen celý pracovní den před svým zveřejněním. Seznam osob oprávněných obdržet uvedené oznámení by měl být omezený a jasně určený hodnocenou osobou.
(42)
S ohledem na zvláštnosti ratingů států a v zájmu snížení rizika volatility je vhodné a přiměřené od ratingových agentur vyžadovat, aby tyto ratingy zveřejňovaly teprve po uzavření obchodování obchodních systémů usazených v Unii a nejméně jednu hodinu před jejich otevřením. Stejně tak je vhodné a přiměřené, aby ratingové agentury na konci prosince vydávaly harmonogram na příštích dvanáct měsíců, v němž stanoví termíny zveřejnění ratingů států a případně i jim odpovídající termíny zveřejnění souvisejících ratingových výhledů. Tyto termíny by měly být zvoleny tak, aby připadaly na pátek. Pouze v případě nevyžádaných ratingů států by měl být počet termínů zveřejnění v harmonogramu omezen na dva až tři. Ratingové agentury by měly mít možnost odchýlit se od zveřejněného harmonogramu, je-li to nutné za účelem splnění jejich právních povinností, s tím, že podrobně vysvětlí důvody tohoto odchýlení. Toto odchýlení by se však nemělo stát běžnou praxí.
(43)
Na základě vývoje trhu by Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu o vhodnosti a způsobech podpory evropské veřejné ratingové agentury, která by hodnotila bonitu státního dluhu členských států, nebo evropské ratingové nadace pro všechny ostatní ratingy. V případě potřeby by měla Komise předložit vhodné legislativní návrhy.
(44)
S ohledem na zvláštnosti ratingů států a s cílem zabránit riziku finanční nákazy šířící se Unií by mělo být zakázáno ohlašovat revize určité skupiny zemí, pokud nebudou doplněny o zprávy o jednotlivých zemích. Mimoto v zájmu posílení spolehlivosti a dostupnosti informačních zdrojů, které ratingové agentury používají pro veřejná sdělení o případných změnách v ratingu států - kromě ratingů, ratingových výhledů a doprovodných tiskových zpráv - by se tato sdělení měla vždy zakládat na informacích v dosahu hodnocené osoby, které byly zveřejněny se souhlasem této osoby, ledaže lze tyto informace získat z obecně dostupných zdrojů. Hodnocená osoba tento souhlas udělit nesmí, pokud jí právní úprava, jíž se řídí, nepovoluje tyto informace zveřejnit, jako například v případě důvěrné informace definované v čl. 1 bodě 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (13).
(45)
Z důvodu transparentnosti by ratingové agentury měly při zveřejňování ratingů států ve svých tiskových prohlášeních nebo zprávách objasnit klíčové faktory, na nichž jsou příslušné ratingy postaveny. Nicméně transparentnost při vydávání ratingů států by neměla být rozhodující pro směr, kterým se ubírají vnitrostátní politiky (v oblasti ekonomiky, zaměstnanosti či jiné). Zatímco tyto politiky mohou být pro ratingovou agenturu jedním z faktorů, které jí slouží k posuzování bonity svrchovaného subjektu či jeho finančních nástrojů, a lze je použít při vysvětlování hlavních důvodů k určitému ratingu státu, nemělo by být ratingovým agenturám povoleno předkládat svrchovaným subjektům přímé či výslovné požadavky nebo doporučení ohledně zmíněných politik. Ratingové agentury by neměly vydávat jakákoli přímá či výslovná doporučení k politikám svrchovaných subjektů.
(46)
Technické normy v odvětví finančních služeb by měly zajistit přiměřenou ochranu vkladatelů, investorů a spotřebitelů v celé Unii. Vypracování návrhu regulačních a prováděcích technických norem, které neobsahují volby politiky, pro předložení Komisi by bylo efektivní a vhodné svěřit Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy jako orgánu s vysoce specializovanými odbornými znalostmi.
(47)
Komise by měla přijmout návrhy regulačních technických norem vypracované Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy týkající se obsahu, četnosti a prezentace informací o strukturovaných finančních nástrojích, které mají poskytovat emitenti, prezentace informací, včetně struktury, formátu, metod a časového rozvrhu předkládání zpráv, které by ratingové agentury měly sdělovat Evropskému výboru pro cenné papíry a trhy v souvislosti s Evropskou ratingovou platformou a obsahem a formátem pravidelných výkazů poplatků účtovaných ratingovými agenturami a předkládaných Evropskému výboru pro cenné papíry a trhy pro účely průběžného dohledu. Komise by měla tyto normy přijmout prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU a v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
(48)
Nařízení (ES) č. 1060/2009 umožňuje použití ratingů vydaných v třetích zemích pro regulatorní účely, pokud jsou vydány ratingovými agenturami certifikovanými podle uvedeného nařízení nebo přejaty ratingovými agenturami usazenými v Unii v souladu s uvedeným nařízením. Certifikace vyžaduje, aby Komise přijala rozhodnutí o rovnocennosti regulatorního režimu třetí země pro ratingové agentury, a převzetí vyžaduje, aby postup ratingové agentury ze třetí země splňoval požadavky, jež jsou alespoň stejně přísné jako příslušná pravidla Unie. Některá ustanovení zaváděná tímto nařízením by se neměla vztahovat na posuzování rovnocennosti a převzetí. Jedná se o ustanovení, jež ukládají povinnosti pouze emitentům, nikoli však ratingovým agenturám. V této souvislosti by se dále nemělo přihlížet k ustanovením, jež se týkají struktury ratingového trhu v Unii, a nikoli stanovení pravidel jednání ratingových agentur. Aby měly třetí země dostatek času k přezkumu svých regulatorních rámců vzhledem ke zbývajícím novým hmotněprávním ustanovením, měla by se tato ustanovení pro účely posuzování rovnocennosti a převzetí používat až od 1. června 2018. V této souvislosti je nutno připomenout, že regulatorní režim třetí země nemusí obsahovat totožná pravidla, jako jsou pravidla tohoto nařízení. Jak již bylo stanoveno v nařízení (ES) č. 1060/2009, je k tomu, aby byl regulatorní režim třetí země považován za rovnocenný regulatornímu režimu Unie nebo za stejně přísný jako regulatorní režim Unie, postačující, aby dosahoval stejných cílů a účinků v praxi.
(49)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž posílení nezávislosti ratingových agentur, prosazení řádných postupů a metodik pro vydávání ratingů, zmírnění rizik spojených s ratingy států, omezení rizik nadměrného spoléhání se účastníků trhu na ratingy a zajištění práva na náhradu škody pro investory, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu celounijní struktury a dopadu ratingových činností, jež mají být předmětem dohledu, lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(50)
Komise by měla do konce roku 2013 předložit zprávu o tom, zda je proveditelné vytvořit síť malých ratingových agentur s cílem posílit na trhu hospodářskou soutěž. Tato zpráva by měla posoudit finanční a nefinanční podporu i pobídky Unie pro vytvoření takové sítě a zohlednit při tom potenciální střety zájmů vyplývající z veřejného financování tohoto druhu.
(51)
Evropský inspektor ochrany údajů byl v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (14) konzultován a vydal své stanovisko (15).
(52)
Nařízení (ES) č. 1060/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny nařízení (ES) č. 1060/2009
Nařízení (ES) č. 1060/2009 se mění takto:
1)
Článek 1 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
Předmět
Toto nařízení zavádí společný regulatorní přístup k posílení čestnosti a poctivosti, transparentnosti, odpovědnosti, řádné správy a řízení a nezávislosti ratingových činností a přispívá ke kvalitě ratingů vydávaných v Unii i k řádnému fungování vnitřního trhu při dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitelů a investorů. Stanoví podmínky pro vydávání ratingů a pravidla organizace a jednání ratingových agentur, včetně jejich akcionářů a podílníků, s cílem podpořit nezávislost ratingových agentur, vyhnout se střetům zájmů a posílit ochranu spotřebitelů a investorů.
Toto nařízení také stanoví emitentům, původcům a sponzorům usazeným v Unii povinnosti ve vztahu ke strukturovaným finančním nástrojům.“
2)
V čl. 2 odst. 1, čl. 3 odst. 1 písm. m), čl. 4 odst. 2, odst. 3 návětí a odst. 4 prvním a druhém pododstavci, čl. 5 odst. 1 návětí, čl. 14 odst. 1 a v bodě 1 přílohy II se slovo „Společenství“ nahrazuje slovem „Unie“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru a příslušná věta se případně odpovídajícím způsobem mluvnicky upravuje.
3)
Článek 3 se mění takto:
a)
odstavec 1 se mění takto:
i)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
„regulatorním účelem“ použití ratingů ke zvláštnímu účelu dosažení souladu s právem Unie samotným nebo tak, jak je provedeno vnitrostátními právními předpisy členských států;“,
ii)
vkládají se nová písmena, která znějí:
„pa)
„úvěrovou institucí“ úvěrová instituce ve smyslu čl. 4 bodu 1 směrnice 2006/48/ES;
pb)
„investičním podnikem“ investiční podnik ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 směrnice 2004/39/ES;
pc)
„pojišťovnou“ pojišťovna ve smyslu čl. 13 bodu 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (16);
pd)
„zajišťovnou“ zajišťovna ve smyslu čl. 13 bodu 4 směrnice 2009/138/ES;
pe)
„institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění“ instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění ve smyslu čl. 6 písm. a) směrnice 2003/41/ES;
pf)
„správcovskou společností“ správcovská společnost ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (17);
pg)
„investiční společností“ investiční společnost zřízená podle směrnice 2009/65/ES;
ph)
„správcem alternativního investičního fondu“ správce ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů (18);
pi)
„ústřední protistranou“ ústřední protistrana ve smyslu čl. 2 bodu 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (19), která je povolena v souladu s článkem 14 uvedeného nařízení;
pj)
„prospektem“ prospekt zveřejněný podle směrnice 2003/71/ES a nařízení (ES) č. 809/2004;
iii)
písmena q) a r) se nahrazují tímto:
„q)
„odvětvovými právními předpisy“ legislativní akty Unie uvedené v písmenech pa) až pj);
r)
„odvětvovými příslušnými orgány“ vnitrostátní příslušné orgány, které byly podle příslušných odvětvových právních předpisů pověřeny dohledem nad úvěrovými institucemi, investičními podniky, pojišťovnami a zajišťovnami, institucemi zaměstnaneckého penzijního připojištění, správcovskými společnostmi, investičními společnostmi, správci alternativních investičních fondů, ústředními protistranami a prospekty;“,
iv)
doplňují se nová písmena, která znějí:
„s)
„emitentem“ emitent ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. h) směrnice 2003/71/ES;
t)
„původcem“ původce ve smyslu čl. 4 bodu 41 směrnice 2006/48/ES;
u)
„sponzorem“ sponzor ve smyslu čl. 4 bodu 42 směrnice 2006/48/ES;
v)
„ratingem státu“
i)
rating, u něhož je hodnocenou osobou stát nebo regionální či místní orgán státu,
ii)
rating, u něhož je emitentem dluhového nástroje nebo finančního závazku, dluhového cenného papíru nebo jiného finančního nástroje stát nebo regionální či místní orgán státu nebo účelový subjekt pro stát nebo regionální či místní orgán,
iii)
rating, u něhož je emitentem mezinárodní finanční instituce zřízená dvěma nebo více státy, jejímž účelem je získávat finanční prostředky a poskytovat finanční pomoc ve prospěch členů této mezinárodní finanční instituce, kteří čelí vážným finančním problémům nebo jim takové problémy hrozí;
w)
„ratingovým výhledem“ stanovisko týkající se pravděpodobného směru vývoje ratingu v krátkém, středním nebo obojím období;
x)
„nevyžádaným ratingem“ a „nevyžádaným ratingem státu“ rating nebo rating státu, který vydá ratingová agentura jinak než na žádost;
y)
„úvěrovým ohodnocením“ měřítko bonity odvozené od sumarizace a vyjádření údajů pouze na základě předem nastaveného statistického systému nebo modelu bez jakýchkoli podstatných dodatečných analytických vstupů ratingového analytika týkajících se ratingu;
z)
„regulovaným trhem“ regulovaný trh ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 směrnice 2004/39/ES, který je usazen v Unii;
aa)
„resekuritizací“ resekuritizace ve smyslu čl. 4 bodu 40a směrnice 2006/48/ES.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„3. Pro účely tohoto nařízení pojem „akcionář“ zahrnuje skutečné vlastníky ve smyslu čl. 3 bodu 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (20).
4)
Článek 4 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Úvěrové instituce, investiční podniky, pojišťovny, zajišťovny, instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění, správcovské společnosti, investiční společnosti, správci alternativních investičních fondů a ústřední protistrany mohou k regulatorním účelům používat pouze ratingy vydané ratingovými agenturami usazenými v Unii a registrovanými v souladu s tímto nařízením.
Pokud prospekt obsahuje odkaz na rating nebo ratingy, zajistí emitent, předkladatel nabídky nebo osoba žádající o přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu, aby byla v prospektu uvedena také jasná a výrazná informace o tom, zda ratingy vydala ratingová agentura usazená v Unii a registrovaná podle tohoto nařízení.“;
b)
v odstavci 3 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
ratingová agentura ověřila a může Evropskému orgánu dohledu (Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy) zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (21) (dále jen „Evropský orgán pro cenné papíry a trhy“) průběžně dokládat, že ratingovou činnost vedoucí k vydání ratingu, který má být přejat, vykonávala ratingová agentura ze třetí země způsobem, jenž splňuje požadavky alespoň stejně přísné, jako jsou požadavky stanovené v článcích 6 až 12 a v příloze I, s výjimkou článků 6a, 6b, 8a, 8b, 8c a 11a a oddílu B bodu 3 písm. ba) a bodů 3a a 3b přílohy I.
5)
Článek 5 se mění takto:
a)
v odstavci 6 druhém pododstavci se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
ratingové agentury v této třetí zemi jsou povinny dodržovat právně závazná pravidla, která jsou rovnocenná pravidlům stanoveným v článcích 6 až 12 a v příloze I, s výjimkou článků 6a, 6b, 8a, 8b, 8c a 11a a oddílu B bodu 3 písm. ba) a bodů 3a a 3b přílohy I, a“;
b)
odstavec 8 se nahrazuje tímto:
„8. Články 20, 23b a 24 se vztahují na ratingové agentury certifikované v souladu s čl. 5 odst. 3 a jimi vydávané ratingy.“
6)
V hlavě I se vkládají nové články, které znějí:
„Článek 5a
Nadměrné spoléhání se finančních institucí na ratingy
1. Subjekty uvedené v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci provádějí vlastní hodnocení úvěrového rizika a nespoléhají se pro účely posouzení bonity osoby nebo finančního nástroje výhradně nebo mechanicky na ratingy.
2. Odvětvové příslušné orgány pověřené dohledem nad subjekty uvedenými v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci sledují, s přihlédnutím k povaze, rozsahu a složitosti činností těchto subjektů, přiměřenost jejich postupů hodnocení úvěrového rizika, posuzují používání smluvních odkazů na ratingy a případně je v souladu s odvětvovými právními předpisy vybízejí ke zmírňování dopadu těchto odkazů, aby tak omezily výhradní a mechanické spoléhání se na ratingy.
Článek 5b
Spoléhání se evropských orgánů dohledu a Evropské rady pro systémová rizika na ratingy
1. Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (22), Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (23) a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy nebudou ve svých pokynech, doporučeních a návrzích technických norem odkazovat na ratingy, jestliže by tyto odkazy u příslušných orgánů, odvětvových příslušných orgánů nebo subjektů uvedených v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci nebo jiných účastníků finančního trhu mohly vést k výhradnímu nebo mechanickému spoléhání se na ratingy. V souladu s tím do 31. prosince 2013 Evropský orgán pro bankovnictví, Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy ve stávajících pokynech a doporučeních přezkoumají a případně odstraní všechny takové odkazy na ratingy.
2. Evropská rada pro systémová rizika zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (24) nebude ve svých varováních a doporučeních odkazovat na ratingy, jestliže by tyto odkazy mohly vést k výhradnímu nebo mechanickému spoléhání se na ratingy.
Článek 5c
Nadměrné spoléhání se na ratingy v právních předpisech Unie
Aniž je dotčeno její právo legislativní iniciativy, pokračuje Komise v přezkumu toho, zda odkazy na ratingy v právních předpisech Unie vedou nebo by mohly vést k tomu, že by se příslušné orgány, odvětvové příslušné orgány, subjekty uvedené v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci či jiní účastníci finančního trhu výhradně nebo mechanicky spoléhali na ratingy, a to s cílem odstranit všechny odkazy na ratingy pro regulatorní účely v právních předpisech Unie do 1. ledna 2020 za předpokladu, že budou určeny a zavedeny vhodné alternativní způsoby hodnocení úvěrového rizika.
7)
Článek 6 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Ratingová agentura přijme veškerá nezbytná opatření, aby zajistila, že vydání ratingu nebo ratingového výhledu není ovlivněno žádnými stávajícími nebo potenciálními střety zájmů ani obchodním vztahem ratingové agentury, která rating nebo ratingový výhled vydává, jejích akcionářů, řídících pracovníků, ratingových analytiků, zaměstnanců či jiných fyzických osob, které poskytují služby pro ratingovou agenturu nebo podle jejích příkazů, nebo jakékoli osoby s ratingovou agenturou přímo či nepřímo spojené prostřednictvím kontroly.“;
b)
v odstavci 3 se návětí nahrazuje tímto:
„3. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může ratingové agentuře na její žádost udělit výjimku z povinnosti plnit požadavky stanovené v oddíle A bodech 2, 5, 6 a 9 přílohy I a v čl. 7 odst. 4, pokud tato ratingová agentura prokáže, že vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti její činnosti i vzhledem k povaze a rozsahu vydávaných ratingů nejsou tyto požadavky přiměřené, a pokud“;
c)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„4. Ratingové agentury vytvářejí, udržují, prosazují a dokumentují účinnou strukturu vnitřní kontroly pro uplatňování politik a postupů pro předcházení a zmírňování možných střetů zájmů a jejich kontrolu a pro zajištění nezávislosti ratingů, ratingových analytiků a ratingových týmů na akcionářích, správních a řídících orgánech a prodejních a marketingových činnostech. Ratingové agentury zavedou standardní provozní postupy pro podnikovou správu, organizaci a řešení střetů zájmů. Tyto postupy pravidelně sledují a přezkoumávají za účelem posouzení jejich účinnosti a potřeby jejich aktualizace.“
8)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 6a
Střety zájmů týkající se investic do ratingových agentur
1. Akcionář nebo podílník ratingové agentury, který drží 5 % nebo více kapitálu nebo hlasovacích práv v ratingové agentuře nebo ve společnosti, jež má faktickou moc vykonávat nad ní kontrolu nebo dominantní vliv, nesmí
a)
držet 5 % nebo více kapitálu žádné jiné ratingové agentury;
b)
mít právo nebo faktickou moc vykonávat 5 % nebo více hlasovacích práv v žádné jiné ratingové agentuře;
c)
mít právo nebo faktickou moc jmenovat nebo odvolávat členy správní nebo dozorčí rady žádné jiné ratingové agentury;
d)
být členem správní nebo dozorčí rady žádné jiné ratingové agentury;
e)
vykonávat nebo mít faktickou moc vykonávat kontrolu nebo dominantní vliv nad jinou ratingovou agenturou.
Zákaz uvedený v prvním pododstavci písm. a) se nevztahuje na podíly na osobách nebo fondech diverzifikovaného kolektivního investování, včetně spravovaných fondů, jako jsou penzijní fondy nebo životní pojištění, za předpokladu, že podíly na těchto osobách nebo fondech nestaví akcionáře nebo podílníka ratingové agentury do pozice s významným vlivem na obchodní činnosti těchto osob nebo fondů.
2. Tento článek se nevztahuje na investice do jiných ratingových agentur, které patří do téže skupiny ratingových agentur.
Článek 6b
Maximální doba trvání smluvního vztahu s ratingovou agenturou
1. Jestliže ratingová agentura uzavřela smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací, nesmí vydávat ratingy nových resekuritizací, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce, po dobu delší než čtyři roky.
2. Jestliže ratingová agentura uzavře smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací, požaduje, aby uvedený emitent
a)
stanovil počet ratingových agentur, které uzavřely smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce;
b)
vypočítal v procentním vyjádření celkový počet nevypořádaných ratingem hodnocených resekuritizací, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce, ke kterému vydává každá ratingová agentura ratingy.
Jestliže alespoň čtyři ratingové agentury vydávají rating k více než 10 % celkového počtu nevypořádaných ratingem hodnocených resekuritizací, omezení uvedená v odstavci 1 se nepoužijí.
Výjimka stanovena ve druhém pododstavci platí nejméně do doby, kdy ratingová agentura uzavře novou smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce. Pokud při uzavírání takové smlouvy nejsou splněna kritéria uvedená ve druhém pododstavci, počítá se doba uvedená v odstavci 1 ode dne uzavření nové smlouvy.
3. Po uplynutí doby platnosti smlouvy podle odstavce 1 nesmí ratingová agentura uzavřít novou smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce, po dobu rovnající se době trvání ukončené smlouvy, avšak nejdéle po dobu čtyř let.
První pododstavec se použije také na
a)
ratingovou agenturu, která náleží do stejné skupiny ratingových agentur jako ratingová agentura uvedená v odstavci 1;
b)
ratingovou agenturu, která je akcionářem nebo podílníkem ratingové agentury uvedené v odstavci 1;
c)
ratingovou agenturu, v níž je akcionářem nebo podílníkem ratingová agentura uvedená v odstavci 1.
4. Bez ohledu na odstavec 1, pokud byl rating resekuritizace vydán před koncem maximální doby trvání smluvního vztahu uvedené v odstavci 1, může ratingová agentura tyto ratingy na vyžádání dále sledovat a aktualizovat po dobu trvání resekuritizace.
5. Tento článek se nevztahuje na ratingové agentury, které mají na úrovni skupiny méně než 50 zaměstnanců zapojených do výkonu ratingových činností, ani na agentury, jejichž roční obrat z ratingových činností na úrovni skupiny nedosahuje 10 milionů EUR.
6. Jestliže ratingová agentura uzavře smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací před 20. červnem 2013, doba uvedená v odstavci 1 se počítá od zmíněného dne.“
9)
V článku 7 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5. Odměňování a hodnocení výkonu zaměstnanců, kteří jsou zapojeni do výkonu ratingových činností nebo do zpracování ratingových výhledů, a osob schvalujících ratingy nebo ratingové výhledy nesmí záviset na výši příjmů, které ratingové agentuře plynou od hodnocených osob nebo spřízněných třetích osob.“
10)
Článek 8 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Ratingová agentura přijímá, uplatňuje a prosazuje vhodná opatření k zajištění toho, aby ratingy a ratingové výhledy, které vydává, byly založeny na důkladné analýze veškerých informací, které má k dispozici a které jsou podle příslušných metodik pro vydávání ratingů z hlediska jí prováděné analýzy relevantní. Přijme veškerá nezbytná opatření, aby informace, které při udělování ratingů a ratingových výhledů využívá, byly dostatečně kvalitní a pocházely ze spolehlivých zdrojů. Ratingová agentura při vydávání ratingů a ratingových výhledů uvádí, že rating je stanoviskem agentury a že by se na něj mělo spoléhat v omezené míře.
2a. Změny ratingů se vydávají v souladu se zveřejněnými metodikami pro vydávání ratingů ratingové agentury.“;
b)
v odstavci 5 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Ratingy států se přezkoumávají nejméně každých šest měsíců.“;
c)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„5a. Ratingová agentura, která zamýšlí významně změnit stávající nebo používat případné nové ratingové metodiky, modely nebo klíčové předpoklady pro vydávání ratingů, které by mohly ovlivnit rating, na svých internetových stránkách zveřejní navrhované významné změny nebo navrhované nové metodiky pro vydávání ratingů, společně s podrobným vysvětlením důvodů pro navrhované významné změny nebo navrhované nové metodiky pro vydávání ratingů a jejich důsledků a vyzve zúčastněné osoby k podání připomínek ve lhůtě jednoho měsíce.“;
d)
odstavec 6 se mění takto:
i)
návětí se nahrazuje tímto:
„6. Jsou-li v souladu s čl. 14 odst. 3 změněny metodiky pro vydávání ratingů, modely nebo klíčové předpoklady pro vydávání ratingů používané při ratingových činnostech, ratingová agentura“,
ii)
vkládají se nová písmena, která znějí:
„aa)
neprodleně uvědomí Evropský orgán pro cenné papíry a trhy a na svých internetových stránkách zveřejní výsledky připomínkování a nové metodiky pro vydávání ratingů společně s jejich podrobným vysvětlením a s datem, od něhož budou používány;
ab)
neprodleně na svých internetových stránkách zveřejní odpovědi na připomínky uvedené v odstavci 5a s výjimkou případů, kdy ten, kdo připomínky podal, požádal o zachování důvěrnosti;“
e)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„7. Jestliže ratingová agentura zjistí chyby ve svých metodikách pro vydávání ratingů nebo v jejich uplatňování, neprodleně
a)
tyto chyby oznámí Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy a všem dotčeným hodnoceným osobám a vysvětlí jejich vliv na své ratingy, včetně případné nutnosti přezkoumat vydané ratingy;
b)
mají-li některé chyby vliv na její ratingy, zveřejní tyto chyby na svých internetových stránkách;
c)
opraví tyto chyby v metodikách pro vydávání ratingů a
d)
použije opatření uvedená v odst. 6 písm. a), b) a c).“
11)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 8a
Ratingy států
1. Ratingy států se vydávají způsobem, který zaručuje, že byla provedena analýza konkrétní zvláštnosti daného členského státu. Ohlášení revize určité skupiny zemí je zakázáno, pokud není doplněno o zprávy o jednotlivých zemích. Tyto zprávy se zveřejní.
2. Veřejná sdělení jiná než ratingy, ratingové výhledy nebo doprovodná tisková prohlášení nebo zprávy uvedené v oddíle D části I bodě 5 přílohy I, která se týkají případných změn v ratingu státu, se nesmějí zakládat na informacích v dosahu hodnocené osoby, jež byly zveřejněny bez jejího souhlasu, ledaže lze tyto informace získat z obecně dostupných zdrojů nebo hodnocená osoba nemá žádný oprávněný důvod k tomu, aby s jejich zveřejněním nesouhlasila.
3. Ratingová agentura s přihlédnutím k čl. 8 odst. 5 druhému pododstavci na konci prosince každého roku zveřejní na svých internetových stránkách v souladu s oddílem D částí III bodem 3 přílohy I a zašle Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy harmonogram na příštích dvanáct měsíců, v němž stanoví nejvýše tři termíny pro uveřejnění nevyžádaných ratingů států a souvisejících ratingových výhledů a dále termíny pro uveřejnění vyžádaných ratingů států a souvisejících ratingových výhledů. Tyto termíny zvolí tak, aby připadaly na pátek.
4. Od termínů stanovených v harmonogramu pro zveřejnění ratingů států nebo souvisejících ratingových výhledů se ratingová agentura může odchýlit jen tehdy, je-li to nezbytné ke splnění jejích povinností podle čl. 8 odst. 2, čl. 10 odst. 1 a čl. 11 odst. 1. V takovém případě podrobně vysvětlí, proč se od oznámeného harmonogramu odchýlila.
Článek 8b
Informace o strukturovaných finančních nástrojích
1. Emitent, původce a sponzor strukturovaného finančního nástroje usazení v Unii jsou povinni na internetové stránce zřízené Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy podle odstavce 4 společně zveřejnit informace o úvěrové kvalitě a výkonnosti podkladových aktiv tohoto strukturovaného finančního nástroje, struktuře sekuritizační transakce, peněžních tocích a jakémkoli kolaterálu zajišťujícím sekuritizační expozici, jakož i jakékoliv informace, které jsou potřebné pro provedení komplexního a řádně podloženého zátěžového testu peněžních toků a hodnot kolaterálu zajišťujícího podkladové expozice.
2. Povinnost zveřejnit informace v souladu s odstavcem 1 se nevztahuje na zveřejňování informací, které by mělo za následek porušení vnitrostátního práva nebo práva Unie upravujícího ochranu důvěrnosti informačních zdrojů nebo zpracování osobních údajů.
3. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vypracuje návrhy regulačních technických norem pro upřesnění
a)
informací, které jsou osoby uvedené v odstavci 1 povinny zveřejňovat, aby vyhověly povinnosti vyplývající z odstavce 1 v souladu s odstavcem 2;
b)
frekvence aktualizace informací uvedených v písmenu a);
c)
prezentace informací uvedených v písmenu a) pomocí standardizované předlohy pro zveřejňování informací.
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 21. června 2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem stanoveným v článcích 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zřídí internetovou stránku pro zveřejňování informací o strukturovaných finančních nástrojích, jak je uvedeno v odstavci 1.
Článek 8c
Dvojitý rating strukturovaných finančních nástrojů
1. Jestliže emitent nebo spřízněná třetí osoba zamýšlí požádat o rating strukturovaného finančního nástroje, pověří alespoň dvě ratingové agentury, aby nezávisle na sobě poskytly svůj rating.
2. Emitent nebo spřízněná třetí osoba podle odstavce 1 zajistí, aby pověřené ratingové agentury splňovaly tyto podmínky:
a)
nepatří do stejné skupiny ratingových agentur;
b)
nejsou akcionářem nebo podílníkem žádné z ostatních ratingových agentur;
c)
nemají právo nebo faktickou moc vykonávat hlasovací právo v žádné z ostatních ratingových agentur;
d)
nemají právo nebo faktickou moc jmenovat či odvolávat členy správní nebo dozorčí rady žádné z ostatních ratingových agentur;
e)
žádný z členů jejich správní nebo dozorčí rady není členem správní nebo dozorčí rady žádné z ostatních ratingových agentur;
f)
nevykonávají ani nemají faktickou moc vykonávat kontrolu nebo dominantní vliv nad žádnou z ostatních ratingových agentur.
Článek 8d
Využívání více ratingových agentur
1. Zamýšlí-li emitent nebo spřízněná třetí osoba pověřit vydáním ratingu téže emise či ohodnocením téže osoby alespoň dvě ratingové agentury, zváží možnost pověřit tímto úkolem alespoň jednu ratingovou agenturu, jejíž podíl na trhu nepřesahuje 10 % a kterou může vyhodnotit jako schopnou vydat rating dotyčné emise nebo ohodnotit dotyčnou osobu, je-li na základě seznamu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy uvedeného v odstavci 2 taková ratingová agentura k dispozici. Pokud emitent nebo spřízněná třetí osoba ratingem nepověří alespoň jednu ratingovou agenturu, jejíž celkový podíl na trhu nepřesahuje 10 %, je jeho rozhodnutí zaznamenáno.
2. S cílem usnadnit emitentovi nebo spřízněné třetí osobě vyhodnocení podle odstavce 1 zveřejňuje Evropský orgán pro cenné papíry a trhy každoročně na svých internetových stránkách seznam registrovaných ratingových agentur s uvedením jejich celkového podílu na trhu a typů ratingů, které vydávají. Tento seznam může emitent použít jako východisko pro své vyhodnocení.
3. Pro účely tohoto článku se celkový tržní podíl měří ve vztahu k ročnímu obratu z činnosti a doplňkových služeb ratingové agentury na úrovni skupiny.“
12)
V článku 10 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
„1. Ratingová agentura neselektivně a včas uveřejní každý rating nebo ratingový výhled i každé rozhodnutí o ukončení vydávání ratingu. V případě rozhodnutí o ukončení vydávání ratingu obsahuje uveřejněná informace také plné odůvodnění takového rozhodnutí.
První pododstavec se vztahuje také na ratingy, které jsou distribuovány na základě předplatného.
2. Ratingové agentury zajistí, aby byly ratingy a ratingové výhledy prezentovány a zpracovávány v souladu s požadavky stanovenými v oddíle D přílohy I a aby obsahovaly výlučně faktory, které se vztahují k dotčeným ratingům.
2a. Ratingy, ratingové výhledy a související informace se až do svého zveřejnění na trhu považují za důvěrné informace ve smyslu směrnice 2003/6/ES a v souladu s ní.
Na ratingové agentury se obdobně použije zejména čl. 6 odst. 3 uvedené směrnice v souvislosti s jejich povinností zachovávat důvěrnost a vést seznam osob, které mají přístup k jejím ratingům, ratingovým výhledům nebo souvisejícím informacím před jejich zveřejněním.
Seznam osob, jimž jsou ratingy, ratingové výhledy nebo související informace sdělovány před jejich zveřejněním, by měl být omezen na osoby, které za tímto účelem každá hodnocená osoba určí.“
13)
V čl. 10 odst. 5 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„5. Pokud ratingová agentura vydává nevyžádaný rating, zřetelně a s použitím jasně rozeznatelného barevného odlišení pro ratingovou kategorii v něm uvede, zda byla hodnocená osoba nebo spřízněná třetí osoba zapojena do procesu udělování ratingu a zda ratingová agentura měla přístup k účetnictví, řízení a dalším významným interním dokumentům hodnocené osoby nebo spřízněné třetí osoby.“
14)
V článku 11 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Každá registrovaná nebo certifikovaná ratingová agentura poskytne do centrálního archivu zřízeného Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy informace o své historické výkonnosti, včetně četnosti přenosu ratingů, a informace o ratingových hodnoceních vydaných v minulosti a jejich změnách. Tato ratingová agentura poskytuje informace do tohoto archivu na standardním formuláři, který poskytne Evropský orgán pro cenné papíry a trhy. Ten je zpřístupní veřejnosti a každoročně zveřejní souhrnné informace o hlavních aspektech vývoje.“
15)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 11a
Evropská ratingová platforma
1. Každá registrovaná nebo certifikovaná ratingová agentura poskytne při vydávání ratingu či ratingového výhledu Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy ratingové informace včetně ratingu a ratingového výhledu hodnoceného nástroje, informace o druhu ratingu, druhu ratingové činnosti a datu a hodině zveřejnění.
2. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní na internetové stránce jednotlivé ratingy, které mu byly předloženy podle odstavce 1 („Evropská ratingová platforma“).
Součástí Evropské ratingové platformy je centrální archiv uvedený v čl. 11 odst. 2.
3. Tento článek se nevztahuje na ratingy a ratingové výhledy, které jsou za poplatek zpracovány a zpřístupněny výlučně investorům.“
16)
V čl. 14 odst. 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Aniž je dotčen druhý pododstavec, oznámí ratingová agentura Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy zamýšlené významné změny metodik pro vydávání ratingů nebo navrhované nové metodiky pro vydávání ratingů, když je zveřejní na svých internetových stránkách v souladu s čl. 8 odst. 5a. Po uplynutí lhůty pro podávání připomínek oznámí ratingová agentura Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy veškeré změny vyplývající z těchto připomínek.“
17)
V článku 18 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Každé rozhodnutí podle článku 16, 17 nebo 20 oznámí Evropský orgán pro cenné papíry a trhy Komisi, Evropskému orgánu pro bankovnictví, Evropskému orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, příslušným orgánům a odvětvovým příslušným orgánům.“
18)
V článku 19 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy účtuje ratingovým agenturám poplatky v souladu s tímto nařízením a nařízením Komise uvedeným v odstavci 2. Tyto poplatky plně pokrývají nezbytné výdaje Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy související s registrací a certifikací ratingových agentur a dohledem nad nimi a s náhradami veškerých nákladů, jež mohou vzniknout příslušným orgánům při plnění úkolů na základě tohoto nařízení, zejména v důsledku přenesení úkolů podle článku 30.“
19)
Článek 21 se mění takto:
a)
odstavec 4 se mění takto:
i)
návětí se nahrazuje tímto:
„4. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vypracuje návrhy regulačních technických norem pro upřesnění“,
ii)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
obsahu a formátu pravidelného předkládání ratingových údajů, jež má Evropský orgán pro cenné papíry a trhy od registrovaných a certifikovaných ratingových agentur požadovat pro účely průběžného dohledu.“,
iii)
doplňují se nové pododstavce, které znějí:
„Evropský orgán pro cenné papíry a trhy předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 21. června 2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem stanoveným v článcích 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.“;
b)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„4a. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vypracuje návrhy regulačních technických norem pro upřesnění
a)
obsahu a prezentace informací, včetně struktury, formátu, metody a časového rozvrhu předkládání zpráv, které mají ratingové agentury poskytovat Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy podle čl. 11a odst. 1, a
b)
obsahu a formátu pravidelných výkazů poplatků účtovaných ratingovými agenturami a předkládaných Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy pro účely průběžného dohledu.
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 21. června 2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem stanoveným v článcích 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4b. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy podá Komisi do 21. června 2015 zprávu o možnosti zavést jednu nebo více kategorizací ratingů poskytnutých v souladu s čl. 11a odst. 1 stupňům úvěrové kvality (mapping). Zpráva zejména vyhodnotí
a)
možnost, náklady a přínosy zavedení jedné nebo více kategorizací;
b)
jak lze jednu nebo více kategorizací provést, aniž by byly ratingy vzhledem k různým metodikám pro vydávání ratingů nesprávně vykládány;
c)
veškeré dopady, které by kategorizace mohla mít na regulační technické normy vypracované do té doby v souvislosti s čl. 21 odst. 4a písm. a) a b).
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy konzultuje ohledně údajů uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) s Evropským orgánem pro bankovnictví a Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění.“;
c)
odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„5. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní každoročně zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Tato zpráva obsahuje zejména posouzení toho, jak ratingové agentury registrované podle tohoto nařízení uplatňují přílohu I a jak je uplatňován mechanismus přejímání ratingů podle čl. 4 odst. 3.“
20)
Nadpis článku 22a se nahrazuje tímto:
„Posuzování dodržování metodických požadavků“.
21)
Článek 25a se nahrazuje tímto:
„Článek 25a
Odvětvové příslušné orgány zodpovědné za dohled nad čl. 4 odst. 1 a nad články 5a, 8b, 8c a 8d a za jejich prosazování
Odvětvové příslušné orgány zodpovídají za dohled nad čl. 4 odst. 1 a nad články 5a, 8b, 8c a 8d a za jejich prosazování v souladu s příslušnými odvětvovými právními předpisy.“
22)
Vkládá se nová hlava, která zní:
„HLAVA IIIa
OBČANSKOPRÁVNÍ ODPOVĚDNOST RATINGOVÝCH AGENTUR
Článek 35a
Občanskoprávní odpovědnost
1. Jestliže se ratingová agentura úmyslně či z hrubé nedbalosti dopustí kteréhokoliv z porušení povinnosti uvedených v příloze III, jež má vliv na rating, vzniká investorovi nebo emitentovi vůči ratingové agentuře nárok na náhradu škody, která mu v důsledku tohoto porušení vznikla.
Investor může požadovat náhradu škody podle tohoto článku, pokud prokáže, že se v souladu s čl. 5a odst. 1 nebo jinak s náležitou péčí důvodně spoléhal na daný rating v souvislosti s rozhodnutím, zda má do finančního nástroje, který byl předmětem tohoto ratingu, investovat, zda jej má držet nebo se jej má zbavit.
Emitent může požadovat náhradu škody podle tohoto článku, pokud prokáže, že on sám nebo jeho finanční nástroje byly předmětem daného ratingu a že k porušení povinnosti nedošlo v důsledku zavádějících a nepřesných informací poskytnutých emitentem ratingové agentuře, ať přímo nebo prostřednictvím veřejně přístupných informací.
2. Je na investorovi nebo emitentovi, aby předložil přesné a podrobné informace, které dokládají, že ratingová agentura porušila některou povinnost podle tohoto nařízení a že dotyčné porušení ovlivnilo vydaný rating.
Otázku, co představuje přesné a podrobné informace, posoudí příslušný vnitrostátní soud s přihlédnutím k tomu, že investor nebo emitent nemusí mít přístup k informacím, které jsou výlučně v dosahu ratingové agentury.
3. Občanskoprávní odpovědnost ratingových agentur uvedená v odstavci 1 je předem omezena pouze tehdy, je-li toto omezení
a)
rozumné a přiměřené a současně;
b)
možné podle použitelného vnitrostátního práva určeného v souladu s odstavcem 4.
Omezení občanskoprávní odpovědnosti, které je v rozporu s prvním pododstavcem, nebo její vyloučení nemá žádný právní účinek.
4. Pojmy jako „škoda“, „úmysl“, „hrubá nedbalost“, „důvodné spoléhání“, „náležitá péče“, „vliv“, „rozumné“ a „přiměřené“ uvedené v tomto článku, jež toto nařízení nevymezuje, se vykládají a uplatňují v souladu s použitelným vnitrostátním právem určeným příslušnými normami mezinárodního práva soukromého. Otázky občanskoprávní odpovědnosti ratingové agentury, jež toto nařízení neupravuje, se řídí použitelným vnitrostátním právem určeným příslušnými normami mezinárodního práva soukromého. Soud příslušný k rozhodnutí o nároku z občanskoprávní odpovědnosti uplatněném investorem nebo emitentem se určí v souladu s příslušnými normami mezinárodního práva soukromého.
5. Tento článek nevylučuje další nároky z občanskoprávní odpovědnosti v souladu s vnitrostátním právem.
6. Právo na náhradu škody stanovené v tomto článku nebrání Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, aby plně vykonával své pravomoci stanovené v článku 36a.“
23)
V čl. 36a odst. 2 se první pododstavec mění takto:
a)
písmena a) a b) se nahrazují tímto:
„a)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 1 až 5, 11 až 15, 19, 20, 23, 26a až 26d, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50, 51 a 55 až 62 oddílu I přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 500 000 EUR, přičemž nepřesáhne 750 000 EUR;
b)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 6, 7, 8, 16, 17, 18, 21, 22, 22a, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37 až 40, 42, 42a, 42b, 45 až 49a, 52, 53 a 54 oddílu I přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 300 000 EUR, přičemž nepřesáhne 450 000 EUR;“
b)
písmena d) a e) se nahrazují tímto:
„d)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 1, 6, 7, 8 a 9 oddílu II přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 50 000 EUR, přičemž nepřesáhne 150 000 EUR;
e)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 2 a 3a až 5 oddílu II přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 25 000 EUR, přičemž nepřesáhne 75 000 EUR;“
c)
písmeno h) se nahrazuje tímto:
„h)
v případě porušení povinnosti uvedených v bodě 20a oddílu I přílohy III a v bodech 4 až 4c, 6, 8 a 10 oddílu III přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 90 000 EUR, přičemž nepřesáhne 200 000 EUR;“.
24)
Článek 39 se mění takto:
a)
odstavce 1 a 3 se zrušují;
b)
doplňují se nové odstavce, které znějí:
„4. Komise po obdržení technického poradenství Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy přezkoumá situaci na ratingovém trhu pro strukturované finanční nástroje, především na trhu s ratingem resekuritizací. V návaznosti na tento přezkum předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 1. července 2016 zprávu, případně doprovázenou legislativním návrhem, v níž posoudí zejména
a)
dostupnost dostatečné volby ke splnění požadavků stanovených v článcích 6b a 8c;
b)
zda je vhodné zkrátit nebo prodloužit maximální dobu trvání smluvního vztahu uvedenou v čl. 6b odst. 1 a minimální lhůtu, než může ratingová agentura znovu uzavřít smlouvu s emitentem nebo se spřízněnou třetí osobou za účelem vydání ratingů resekuritizací uvedených v čl. 6b odst. 3;
c)
zda je vhodné pozměnit výjimku uvedenou v čl. 6b odst. 2 druhém pododstavci.
5. Komise po obdržení technického poradenství Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy přezkoumá situaci na ratingovém trhu. V návaznosti na tento přezkum předloží do 1. ledna 2016 Evropskému parlamentu a Radě zprávu, případně doprovázenou legislativním návrhem, v níž posoudí zejména:
a)
zda je nutné rozšířit povinnosti uvedené v článku 8b a zahrnout do nich další finanční úvěrové produkty;
b)
zda požadavky uvedené v článcích 6, 6a a 7 dostatečně zmírnily střety zájmů;
c)
zda by oblast působnosti mechanismu rotace uvedeného v článku 6b měla být rozšířena na další druhy aktiv a zda je vhodné používat pro různé druhy aktiv různě dlouhá období;
d)
vhodnost stávajících a alternativních modelů odměňování;
e)
zda je nutné provádět další opatření na podporu hospodářské soutěže na ratingovém trhu;
f)
zda je vhodné zavést dodatečná opatření na podporu hospodářské soutěže na ratingovém trhu s ohledem na vývoj struktury tohoto odvětví;
g)
zda je nutné navrhnout opatření, která by řešila nadměrné spoléhání na ratingy ve smlouvách;
h)
míru koncentrace trhu, rizika plynoucí z vysoké koncentrace a vliv na celkovou stabilitu finančního sektoru.
6. Komise alespoň jednou ročně informuje Evropský parlament a Radu o veškerých nových rozhodnutí o rovnocennosti podle čl. 5 odst. 6, která byla přijata během vykazovaného období.“
25)
Článek 39a se nahrazuje tímto:
„Článek 39a
Lidské a finanční zdroje Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy do 21. června 2014 posoudí své potřeby lidských a finančních zdrojů, které vyplývají z převzetí pravomocí a povinností podle tohoto nařízení, a předloží Evropskému parlamentu, Radě a Komisi související zprávu.“
26)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 39b
Oznamovací povinnosti
1. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2015 zprávu o
a)
opatřeních přijatých k odstranění odkazů na ratingy, které vedou nebo by mohly vést k výhradnímu nebo mechanickému spoléhání na rating; a
b)
alternativních nástrojích, které by investorům umožnily vypracovávat vlastní hodnocení úvěrového rizika emitentů a finančních nástrojů,
s cílem odstranit všechny odkazy na ratingy v právních předpisech Unie pro regulatorní účely do 1. ledna 2020 za předpokladu, že budou určeny a zavedeny vhodné alternativy. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy poskytuje Komisi technické poradenství pro účely tohoto odstavce.
2. Komise s přihlédnutím k situaci na trhu předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2014 zprávu o tom, zda je vhodné vypracovat evropský systém pro posuzování bonity státního dluhu.
Komise s přihlédnutím ke zjištěním obsaženým ve zprávě uvedené v prvním pododstavci a k situaci na trhu předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2016 zprávu o tom, zda je vhodné a proveditelné ustavit evropskou ratingovou agenturu, která by hodnotila bonitu státního dluhu členských států, nebo evropskou ratingovou nadaci pro všechny ostatní ratingy.
3. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2013 zprávu o tom, zda je proveditelné vytvořit síť malých ratingových agentur s cílem posílit na trhu hospodářskou soutěž. V této zprávě posoudí finanční a nefinanční podporu vytvoření takové sítě a zváží potenciální střety zájmů vycházející z takového veřejného financování. Na základě zjištění obsažených v této zprávě a technického poradenství poskytnutého Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy může Komise znovu posoudit článek 8d a navrhnout jeho změnu.“
27)
Příloha I se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
28)
Příloha III se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Bez ohledu na první pododstavec:
1)
čl. 1 bod 7 písm. a), body 9 a 10, bod 11 ve vztahu k článku 8d nařízení (ES) č. 1060/2009 a body 12 a 27 tohoto nařízení se použijí ode dne 1. června 2018 pro účely posouzení podle:
a)
čl. 4 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1060/2009, jehož předmětem je zjistit, zda jsou požadavky třetí země alespoň stejně přísné jako požadavky uvedené v uvedeném písmenu; a
b)
čl. 5 odst. 6 druhého pododstavce písm. b) nařízení (ES) č. 1060/2009, jehož předmětem je zjistit, zda jsou ratingové agentury v třetích zemích povinny dodržovat právně závazná pravidla, která jsou rovnocenná pravidlům stanoveným v uvedeném písmenu;
2)
pokud jde o kteréhokoli akcionáře nebo podílníka ratingové agentury, který k 15. listopadu 2011 držel 5 % nebo více kapitálu více než jedné ratingové agentury, použije se čl. 1 bod 8 tohoto nařízení ve vztahu k čl. 6a odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1060/2009 ode dne 21. června 2014;
3)
čl. 1 bod 15 se použije ode dne 21. června 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 21. května 2013.
32013R0462
L 146/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 462/2013 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 21. svibnja 2013.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1060/2009 o agencijama za kreditni rejting
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Uredbom (EZ) br. 1060/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (4) od agencija za kreditni rejting zahtijeva se usklađenost s pravilima poslovanja kako bi se smanjili mogući sukobi interesa i osigurale visoka kvaliteta i dovoljna transparentnost kreditnih rejtinga i postupka dodjele rejtinga. Nastavno na izmjene uvedene Uredbom (EU) br. 513/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (5), europsko nadzorno tijelo (Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala) (ESMA) osnovano Uredbom (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (6), ovlašteno je za registraciju i nadzor agencija za kreditni rejting. Ovom se Uredbom dopunjuje postojeći regulatorni okvir za agencije za kreditni rejting. Pristupilo se rješavanju nekih od najvažnijih pitanja, kao što su sukobi interesa zbog modela „izdavatelj plaća” i objave vezane uz strukturirane financijske instrumente, a okvir će trebati preispitati nakon što bude na snazi u razumnom roku kako bi se procijenilo jesu li tim okvirom u potpunosti riješena navedena pitanja. U međuvremenu je trenutačna dužnička kriza država istaknula potrebu za preispitivanjem transparentnosti, postupovnih zahtjeva i vremena objavljivanja posebno u vezi s kreditnim rejtinzima država.
(2)
Rezolucijom Europskog parlamenta od 8. lipnja 2011. o agencijama za kreditni rejting: budućim perspektivama (7) zahtijeva se poboljšana regulacija agencija za kreditni rejting. Na neformalnom sastanku održanom 30. rujna i 1. listopada 2010. Vijeće Ecofina potvrdilo je da su potrebni daljnji napori u rješavanju izvjesnog broja pitanja koja se odnose na aktivnosti vezane uz kreditni rejting, uključujući rizik prekomjernog oslanjanja na kreditne rejtinge i rizik sukoba interesa proizišlih iz modela naknada agencija za kreditni rejting. Europsko vijeće je 23. listopada 2011. zaključilo da je potrebno ostvariti napredak u smanjenju prekomjernog oslanjanja na kreditne rejtinge.
(3)
Na međunarodnoj je razini 20. listopada 2010. Odbor za financijsku stabilnost (FSB), čija je institucija članica Europska središnja banka (ESB), potvrdio načela za smanjenje oslanjanja tijela i financijskih institucija na kreditne rejtinge (dalje u tekstu „načela FSB-a”). Načela FSB-a potvrđena su na Samitu skupine G20 održanom u Seulu u studenome 2010. Stoga je primjereno da sektorska nadležna tijela procijene prakse sudionika na tržištu i potaknu ih na smanjenje utjecaja takvih praksi. Sektorska nadležna tijela trebala bi odlučiti o mjerama za poticanje. ESMA, prema potrebi u suradnji s europskim nadzornim tijelom (Europskim nadzornim tijelom za bankarstvo), osnovanim Uredbom (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (8), i s europskim nadzornim tijelom (Europskim nadzornim tijelom za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje), osnovanim Uredbom (EU) br. 1094/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (9), trebala bi poduzeti mjere za olakšavanje konvergencije nadzornih praksi u skladu s Uredbom (EU) br. 1095/2010 i u okviru ove Uredbe.
(4)
Agencije za kreditni rejting trebale bi ulagatelje upoznati s podacima o vjerojatnošću pogreške u kreditnim rejtinzima i izgledima vezanima uz rejting na temelju prethodnih rezultata kako je objavljeno u središnjem registru koji uspostavlja ESMA.
(5)
Na temelju načela FSB-a „središnje banke trebale bi donositi vlastite odluke o kreditnom rejtingu financijskih instrumenata koje će prihvatiti u operacijama na tržištu kao kolateral i kao izravnu kupnju. Središnje banke u svojim politikama trebaju izbjegavati automatske pristupe koji bi mogli dovesti do nepotrebno naglih i velikih promjena primjerenosti financijskih instrumenata i razine odbitaka koji mogu pojačati učinke naglog pada.” Nadalje, u svojem mišljenju od 2. travnja 2012. ESB navodi da je posvećen pružanju potpore zajedničkom cilju smanjenja prekomjernog oslanjanja na kreditne rejtinge. U tom smislu ESB redovito izvješćuje o različitim mjerama za smanjenje oslanjanja na kreditne rejtinge koje poduzima Eurosustav. Na temelju članka 284. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), ESB treba Europskom parlamentu, Vijeću i Komisiji, a također i Europskom vijeću dostaviti godišnje izvješće o aktivnostima Europskog sustava središnjih banaka (ESSB) i o monetarnoj politici u prethodnoj i tekućoj godini. Predsjednik ESB-a treba to izvješće predstaviti Europskom parlamentu, koji tim povodom može održati opću raspravu, i Vijeću. Nadalje, ESB može u takvim izvješćima opisati kako je provodio načela FSB-a i alternativne mehanizme procjene koje koristi.
(6)
Unija u prvoj fazi radi na preispitivanju pitanja dovode li, odnosno mogu li bilo koja upućivanja na kreditne rejtinge u pravu Unije dovesti do isključivog ili automatskog oslanjanja na takve kreditne rejtinge, a u drugoj fazi na preispitivanju svih upućivanja na kreditne rejtinge u regulatorne svrhe s ciljem njihovog brisanja do 2020., pod uvjetom da se utvrde i provedu odgovarajuće alternative procjeni kreditnog rizika.
(7)
Relevantnost izgleda vezanih uz rejting za ulagatelje i izdavatelje te njihovi učinci na tržištima usporedivi su s relevantnošću i učincima kreditnih rejtinga. Stoga bi se svi zahtjevi Uredbe (EZ) br. 1060/2009 koji su usmjereni na osiguravanje točnosti i transparentnosti mjera vezanih uz kreditni rejting i izostanka sukoba interesa u vezi s njima trebali također primijeniti na izglede vezane uz rejting. U skladu s postojećom nadzornom praksom, izvjestan broj zahtjeva navedene Uredbe primjenjuje se na izglede vezane uz rejting. U ovoj bi Uredbi trebalo pojasniti pravila te osigurati pravnu sigurnost uvođenjem definicije izgleda vezanih uz rejting i pojašnjenjem o tome koje se konkretne odredbe primjenjuju na takve izglede vezane uz rejting. Definicijom izgleda vezanih uz rejting trebalo bi obuhvatiti i mišljenja u vezi s vjerojatnim kratkoročnim smjerom kreditnog rejtinga, što se obično naziva pozorno praćenje kreditnog rejtinga zbog mogućeg sniženja (credit watch).
(8)
Srednjoročno bi trebalo ocijeniti daljnje mjere za brisanje iz financijskih propisa upućivanja na kreditne rejtinge u regulatorne svrhe i za uklanjanje ponderiranja rizika imovine na osnovu kreditnog rejtinga. Međutim, za sada su agencije za kreditni rejting važni sudionici na financijskim tržištima. Slijedom toga, neovisnost i integritet agencija za kreditni rejting i njihove aktivnosti vezane uz kreditni rejting posebno su važni u jamčenju njihove vjerodostojnosti u odnosu na sudionike na tržištu, posebno u odnosu na ulagatelje i druge korisnike kreditnih rejtinga. Uredbom (EZ) br. 1060/2009 predviđa se da se agencije za kreditni rejting moraju registrirati i nadzirati budući da njihove usluge imaju značajan učinak na javni interes. Za razliku od investicijskog istraživanja, kreditni rejtinzi nisu samo procjene vrijednosti ili cijene financijskog instrumenta ili financijske obveze. Agencije za kreditni rejting nisu samo financijski analitičari ili investicijski savjetnici. Kreditni rejtinzi imaju regulatornu vrijednost za regulirane ulagatelje, kao što su kreditne institucije, osiguravajuća društva i drugi institucionalni ulagatelji. Iako se poticaj za prekomjerno oslanjanje na kreditne rejtinge smanjuje, kreditni rejtinzi još uvijek utječu na odabir ulaganja, posebno zbog asimetričnost informacija i u svrhu učinkovitosti. U tom smislu agencije za kreditni rejting moraju biti neovisne i sudionici na tržištu ih kao takve moraju prepoznati, a njihove metode vezane uz rejting moraju biti transparentne te prepoznate kao takve.
(9)
Prekomjerno oslanjanje na kreditne rejtinge trebalo bi smanjiti, a sve automatske učinke proizišle iz kreditnih rejtinga trebalo bi postupno ukloniti. Kreditne institucije i investicijska društva trebalo bi poticati na uspostavljanje unutarnjih postupaka za izradu vlastitih procjena kreditnog rizika, a ulagatelje bi trebalo poticati na provođenje postupka temeljite analize (due diligence). Unutar tog okvira ovom se Uredbom predviđa da se financijske institucije ne bi trebale isključivo ili automatski oslanjati na kreditne rejtinge. Stoga bi te institucije trebale izbjegavati sklapanje ugovora u slučaju kojih se isključivo ili automatski oslanjaju na kreditne rejtinge i trebale bi u ugovorima izbjegavati uporabu kreditnih rejtinga kao jedinog parametra za procjenu kreditne sposobnosti ulaganja ili za donošenje odluka o ulaganju ili povlačenju iz ulaganja.
(10)
Uredbom (EZ) br. 1060/2009 već je predviđen prvi krug mjera za rješavanje pitanja neovisnosti i integriteta agencija za kreditni rejting i njihovih aktivnosti vezanih uz kreditni rejting. Cilj jamčenja neovisnosti agencija za kreditni rejting i cilj prepoznavanja sukoba interesa, upravljanja njima i, u mjeri u kojoj je to moguće, izbjegavanja svih sukoba interesa do kojih može doći već su korišteni kao osnova nekoliko odredaba te Uredbe. Odabir i plaćanje naknada agenciji za kreditni rejting od strane subjekta kojem se dodjeljuje rejting (model „izdavatelj plaća”) dovode do svojstvenih sukoba interesa. Prema tom modelu agencije za kreditni rejting imaju poticaj da izdavatelju dodjeljuju povoljne rejtinge kako bi osigurale dugotrajan poslovni odnos i time zajamčile prihode ili osigurale dodatni posao i prihode. Štoviše, odnosi između dioničara agencija za kreditni rejting i subjekata kojima se dodjeljuje rejting mogu prouzročiti sukobe interesa koji nisu u dovoljnoj mjeri riješeni postojećim pravilima. Kao posljedica toga, na kreditne rejtinge dodijeljene na temelju modela „izdavatelj plaća” može se gledati kao na kreditne rejtinge koji odgovaraju izdavatelju, a ne na kreditne rejtinge koji su potrebni ulagatelju. Bitno je ojačati uvjete neovisnosti koji se primjenjuju na agencije za kreditni rejting kako bi se povećala razina vjerodostojnosti kreditnih rejtinga dodijeljenih na temelju modela „izdavatelj plaća”.
(11)
Kako bi se na tržištu na kojem dominiraju tri agencije za kreditni rejting povećala tržišna konkurencija, trebalo bi poduzeti mjere za promicanje korištenja manjih agencija za kreditni rejting. U posljednje je vrijeme praksa da izdavatelji ili povezane treće strane traže kreditne rejtinge od dviju ili više agencija za kreditni rejting pa stoga, u slučaju kada se traže dva kreditna rejtinga ili više kreditnih rejtinga, izdavatelj ili povezana treća strana trebali bi razmotriti angažiranje najmanje jedne agencije za kreditni rejting koja nema više od 10 % ukupnog tržišnog udjela i koju bi izdavatelj ili povezana treća strana mogli ocijeniti kao sposobnu za dodjelu rejtinga relevantnom izdanju ili subjektu.
(12)
Tržište kreditnih rejtinga pokazuje da agencije za kreditni rejting i subjekti kojima se dodjeljuje rejting tradicionalno ulaze u dugotrajne odnose. To dovodi do rizika dobrog međusobnog poznavanja budući da agencija za kreditni rejting može postati pretjerano naklonjena željama subjekta kojem se dodjeljuje rejting. U takvim okolnostima nepristranost agencija za kreditni rejting može s vremenom postati upitna. Kod agencija za kreditni rejting koje imenuje i plaća korporativni izdavatelj zaista postoji poticaj da dodjeljuju pretjerano povoljne rejtinge subjektu čiji rejting određuju ili njegovim dužničkim instrumentima kako bi održale poslovni odnos s tim izdavateljem. I kod izdavatelja postoji poticaj da pogoduju dugotrajnim odnosima, kao što je efekt zaključavanja u slučaju kada se izdavatelj suzdržava od promjene agencije za kreditni rejting jer bi to moglo uzrokovati zabrinutost ulagatelja u vezi s kreditnom sposobnošću izdavatelja. Ovaj je problem već prepoznat u Uredbi (EZ) br. 1060/2009 na temelju koje se od agencija za kreditni rejting zahtijeva primjena mehanizma rotacije kojim se osigurava postupna promjena analitičkih timova i odbora za kreditni rejting kako ne bi bila ugrožena neovisnost analitičara rejtinga i osoba koje odobravaju kreditne rejtinge. Međutim, uspjeh tih pravila u velikoj je mjeri ovisio o unutarnjem rješenju agencije za kreditni rejting u vezi s ponašanjem, odnosno o stvarnoj neovisnosti i profesionalizmu zaposlenika agencije za kreditni rejting u odnosu na poslovne interese same agencije za kreditni rejting. Navedena pravila nisu bila oblikovana tako da su trećima u dovoljnoj mjeri jamčila da će se sukobi interesa proizišli iz dugotrajnog odnosa učinkovito smanjiti ili izbjeći. To bi se moglo postići ograničavanjem razdoblja tijekom kojeg agencija za kreditni rejting može neprekidno dodjeljivati kreditne rejtinge istom izdavatelju ili njegovim dužničkim instrumentima. Utvrđivanjem maksimalnog trajanja ugovornog odnosa između izdavatelja kojem se dodjeljuje rejting ili koji je izdao dužničke instrumente kojima se dodjeljuje rejting i agencije za kreditni rejting trebao bi se ukloniti poticaj za dodjelu povoljnih kreditnih rejtinga u vezi s tim izdavateljem. Pored toga, zahtjevom da se rotacija agencija za kreditni rejting provodi kao uobičajena i redovita tržišna praksa trebao bi se također uspješno ublažiti efekt zaključavanja. Naposljetku, rotacija agencija za kreditni rejting trebala bi imati pozitivne učinke na tržište kreditnih rejtinga jer bi se njome olakšao ulazak novih sudionika na tržište, a postojećim bi se agencijama za kreditni rejting pružila prilika za proširenje poslovanja na nova područja.
(13)
Međutim, provedbu mehanizma rotacije važno je oblikovati na takav način da koristi mehanizma bitno premašuju moguće negativne posljedice. Na primjer, česta rotacija može za posljedicu imati povećanje troškova za izdavatelje i agencije za kreditni rejting jer su troškovi povezani s dodjelom rejtinga novom subjektu ili financijskom instrumentu obično veći od troškova praćenja već dodijeljenog kreditnog rejtinga. Za osnivanje agencije za kreditni rejting bilo kao igrača u određenoj niši ili kao agencije za kreditni rejting koja obuhvaća sve kategorije imovine također je potrebna znatna količina vremena i resursa. Nadalje, stalna rotacija agencija za kreditni rejting mogla bi imati značajan utjecaj na kvalitetu i kontinuitet kreditnih rejtinga. Isto je tako važno da se mehanizam rotacije provede uz dovoljne mjere zaštite kako bi se tržištu omogućila postupna prilagodba prije mogućeg unapređenja mehanizma u budućnosti. To se može postići ograničavanjem područja primjene mehanizma na resekuritizacije, što je ograničeni izvor financiranja banaka, i istovremenim omogućavanjem daljnjeg praćenja već dodijeljenih kreditnih rejtinga na zahtjev čak i nakon što rotacija postane obvezna. Tako bi u pravilu rotacija trebala utjecati samo na nove resekuritizacije s temeljnom imovinom istog inicijatora. Komisija bi trebala preispitati je li prikladno zadržati ograničeni mehanizam rotacije ili ga treba primijeniti i na druge kategorije imovine i ako da, je li opravdano s drugim kategorijama postupati na drukčiji način u pogledu, na primjer, maksimalne duljine trajanja ugovornog odnosa. Ako je mehanizam rotacije uspostavljen za druge kategorije imovine, Komisija bi trebala ocijeniti je li potrebno uvesti obvezu da agencija za kreditni rejting na kraju maksimalnog trajanja ugovornog odnosa ulaznoj agenciji za kreditni rejting pruži informacije o izdavatelju i o financijskim instrumentima kojima je dodijeljen rejting (dokumentaciju o primopredaji).
(14)
Primjereno je uvesti rotaciju na tržište kreditnih rejtinga za resekuritizacije. Prvo, riječ je o segmentu europskog tržišta sekuritizacije koji od početka financijske krize ostvaruje slabe rezultate pa na tom tržištu postoji najveća potreba za rješavanjem sukoba interesa. Drugo, dok kreditni rizik dužničkih instrumenata koje izdaju, na primjer, korporacije u velikoj mjeri ovisi o sposobnosti servisiranja duga samog izdavatelja, kreditni rizik resekuritizacije općenito je jedinstven za svaku transakciju. Stoga u slučaju resekuritizacije rizik gubitka znanja zbog angažiranja nove agencije za kreditni rejting nije visok. Drugim riječima, iako trenutačno postoji samo ograničeni broj agencija za kreditni rejting koje su aktivne na tržištu kreditnih rejtinga za resekuritizacije, to je tržište prirodno otvorenije za tržišno natjecanje, a mehanizam rotacije može potaknuti veću dinamiku na tom tržištu. Naposljetku, na tržištu kreditnih rejtinga za resekuritizacije dominira nekoliko velikih agencija za kreditni rejting, ali postoje i drugi sudionici koji su izgradili stručno znanje u tom području.
(15)
Redovita rotacija agencija za kreditni rejting koje dodjeljuju kreditne rejtinge za resekuritizacije trebala bi unijeti više raznolikosti u procjenu kreditne sposobnosti. Veći broj različitih stajališta, perspektiva i metodologija koje primjenjuju agencije za kreditni rejting trebao bi dovesti do različitih kreditnih rejtinga i u konačnici do poboljšanja procjene kreditne sposobnosti resekuritizacije. Kako bi takva raznolikost imala određenu ulogu i kako bi se izbjegla popustljivost inicijatora i agencija za kreditni rejting, maksimalno razdoblje tijekom kojeg je agenciji za kreditni rejting dopuštena dodjela rejtinga za resekuritizacije istog inicijatora mora biti ograničeno na razinu kojom se jamče redovite nove procjene kreditne sposobnosti. Navedeni čimbenici, zajedno s potrebom da se osigura određeni kontinuitet pristupa kreditnim rejtinzima, znače da bi razdoblje od četiri godine bilo primjereno. U slučaju kada su angažirane najmanje četiri agencije za kreditni rejting, ciljevi mehanizma rotacije već su ostvareni, pa zahtjev u vezi s rotacijom nije potrebno primjenjivati. Kako bi se osiguralo stvarno tržišno natjecanje, takvo bi se izuzeće trebalo primjenjivati samo u slučaju kada najmanje četiri angažirane agencije za kreditni rejting dodjeljuju rejtinge za određeni udjel izdanih financijskih instrumenata inicijatora.
(16)
Primjereno je mehanizam rotacije za resekuritizacije strukturirati prema inicijatoru. Resekuritizacije izdaju subjekti posebne namjene bez značajnije sposobnosti servisiranja duga. Stoga bi u slučaju strukturiranja rotacije prema izdavatelju mehanizam postao neučinkovit. Suprotno tome, strukturiranje rotacije prema sponzoru značilo bi da bi se gotovo uvijek primjenjivalo izuzeće.
(17)
Mehanizam rotacije mogao bi biti važan alat za smanjenje prepreka ulasku na tržište kreditnih rejtinga za resekuritizacije. Međutim, on bi istodobno mogao novim sudionicima na tržištu otežati stjecanje sigurne pozicije na tržištu jer im ne bi bilo dozvoljeno zadržavanje klijenata. Stoga je prikladno uvesti izuzeće od mehanizma rotacije za male agencije za kreditni rejting.
(18)
Kako bi bio učinkovit, izvršenje mehanizma rotacije treba biti vjerodostojno. Obvezna rotacija neće ostvariti svoje ciljeve ako bi izlaznoj agenciji za kreditni rejting bila dopuštena ponovna dodjela rejtinga za resekuritizacije istog inicijatora u prekratkom roku. Stoga je važno osigurati primjeren rok u kojem izlazna agencija za kreditni rejting ne može biti imenovana za ponovnu dodjelu rejtinga za resekuritizacije istog inicijatora. To bi razdoblje trebalo biti dovoljno dugo kako bi se ulaznoj agenciji za kreditni rejting omogućilo učinkovito pružanje usluga vezanih uz kreditni rejting, osiguralo stvarno izlaganje resekuritizacija novom preispitivanju na temelju drukčijeg pristupa i jamčilo da se kreditnim rejtinzima koje je dodijelila nova agencija za kreditni rejting osigurava dovoljan kontinuitet. Istodobno, da bi mehanizam rotacije pravilno funkcionirao, duljina razdoblja je ograničena ponudom agencija za kreditni rejting koje imaju dovoljno stručnog znanja u području resekuritizacije. Stoga bi duljina razdoblja trebala biti razmjerna, trebala bi općenito biti jednaka duljini isteklog ugovora izlazne agencije za kreditni rejting, ali ne bi trebala premašivati četiri godine.
(19)
Zahtjev za redovitu rotaciju agencija za kreditni rejting razmjeran je cilju koji se nastoji ostvariti. Zahtjev se odnosi samo na registrirane agencije za kreditni rejting koje su regulirane i koje pružaju uslugu koja utječe na javni interes (kreditni rejtinzi koji se mogu koristiti u regulatorne svrhe) na temelju modela „izdavatelj plaća” i za određenu kategoriju imovine (resekuritizacije). Povlastica pružanja usluga koje su prepoznate kao važne za regulaciju tržišta financijskih usluga i posjedovanja odobrenja za obavljanje ove funkcije dovodi do potrebe za poštovanjem određenih obveza kako bi se u svim okolnostima jamčila neovisnost i percepcija neovisnosti. Agenciji za kreditni rejting koja je spriječena u dodjeli rejtinga za resekuritizacije određenog inicijatora bilo bi još uvijek dopušteno dodjeljivati rejtinge za resekuritizacije drugih inicijatora kao i rejtinge za druge kategorije imovine. U kontekstu tržišta u kojem se pravila rotacije primjenjuju na sve sudionike javljat će se poslovne prilike budući da će se sve agencije za kreditni rejting trebati rotirati. Štoviše, agencije za kreditni rejting mogu uvijek dodjeljivati nenaručene kreditne rejtinge za resekuritizacije istog inicijatora te time kapitalizirati vlastito iskustvo. Nenaručeni kreditni rejtinzi nisu ograničeni modelom „izdavatelj plaća” i stoga teoretski na njih u manjoj mjeri utječu potencijalni sukobi interesa. Za klijente agencija za kreditni rejting maksimalno trajanje ugovornog odnosa s agencijom za kreditni rejting i zahtjev u vezi s angažiranjem više od jedne agencije za kreditni rejting također predstavljaju ograničenja njihove slobode poduzetništva. Međutim, takva su ograničenja potrebna radi zaštite javnog interesa budući da je modelom „izdavatelj plaća” ugrožena neovisnost agencija za kreditni rejting u vezi osiguranja neovisnih kreditnih rejtinga kojima se ulagatelji mogu koristiti u regulatorne svrhe. Istodobno navedena ograničenja ne prelaze ono što je potrebno i na njih bi trebalo gledati kao na element koji dovodi do povećanja kreditne sposobnosti resekuritizacija prema drugim stranama i u konačnici prema tržištu.
(20)
Na neovisnost agencije za kreditni rejting u odnosu na subjekt kojem se dodjeljuje rejting također utječu mogući sukobi interesa između bilo kojeg od njezinih značajnih dioničara i subjekta kojem se dodjeljuje rejting. Dioničar agencije za kreditni rejting može biti član upravnog ili nadzornog odbora subjekta kojem se dodjeljuje rejting ili povezane treće strane. U Uredbi (EZ) br. 1060/2009 ova je vrsta situacije riješena samo u vezi sa sukobima interesa koje uzrokuju analitičari rejtinga, osobe koje odobravaju kreditne rejtinge ili drugi zaposlenici agencije za kreditni rejting. Međutim, ta se Uredba ne bavi potencijalnim sukobima interesa koje uzrokuju dioničari ili članovi agencija za kreditni rejting. S ciljem jačanja percepcije neovisnosti agencija za kreditni rejting u odnosu na subjekte kojima se dodjeljuje rejting, primjereno je postojeća pravila utvrđena tom Uredbom u vezi sa sukobima interesa koje uzrokuju zaposlenici agencija za kreditni rejting proširiti na sukobe interesa koje uzrokuju dioničari ili članovi koji drže značajan udio u agenciji za kreditni rejting. Stoga bi se agencija za kreditni rejting trebala suzdržati od dodjeljivanja kreditnih rejtinga ili bi trebala objaviti da postoji mogućnost utjecaja na kreditni rejting ako je dioničar ili član koji ima 10 % prava glasa u toj agenciji istodobno član upravnog ili nadzornog odbora subjekta kojem se dodjeljuje rejting ili je uložio u subjekt kojem se dodjeljuje rejting kada ulaganje dosegne određeni iznos. Nadalje, činjenicu da je dioničar ili član s najmanje 5 % prava glasa u toj agenciji za kreditni rejting uložio u subjekt kojem se dodjeljuje kreditni rejting ili je član upravnog ili nadzornog odbora subjekta kojem se dodjeljuje kreditni rejting trebalo bi objaviti javnosti, barem ako ulaganje dosegne određeni iznos. Osim toga, u slučaju kada dioničar ili član može značajno utjecati na poslovnu aktivnost agencije za kreditni rejting, ta osoba ne bi trebala obavljati konzultantske poslove ili poslove savjetovanja za subjekt kojem se dodjeljuje rejting ili povezanu treću stranu vezano uz njihovu korporativnu ili pravnu strukturu, imovinu, obveze ili aktivnosti.
(21)
Kako bi se osigurala uspješna primjena pravila o neovisnosti i sprečavanju sukoba interesa utvrđenih Uredbom (EZ) br. 1060/2009 i kako bi se spriječilo da ta pravila postanu neučinkovita, postoji potreba za dovoljno velikim brojem agencija za kreditni rejting koje nisu povezane s izlaznom agencijom za kreditni rejting u slučaju rotacije ni s agencijom za kreditni rejting koja istom izdavatelju istodobno pruža usluge vezane uz kreditni rejting. Primjereno je zahtijevati strogo odvajanje izlazne agencije i ulazne agencije za kreditni rejting u slučaju rotacije kao i dviju agencija za kreditni rejting koje istom izdavatelju istodobno pružaju usluge vezane uz kreditni rejting. Predmetne agencije za kreditni rejting ne bi trebale biti međusobno povezane putem odnosa kontrole, kao dio iste grupe agencija za kreditni rejting, kao dioničar ili član ili putem ostvarivanja prava glasa u bilo kojoj drugoj agenciji za kreditni rejting ili putem mogućnosti imenovanja članova upravnih ili nadzornih odbora bilo koje druge agencije za kreditni rejting.
(22)
Agencije za kreditni rejting trebale bi uspostaviti, održavati, izvršavati i dokumentirati učinkovitu strukturu unutarnje kontrole kojom je uređena provedba politika i postupaka za sprečavanje i kontrolu mogućih sukoba interesa i za osiguravanje neovisnosti kreditnih rejtinga, analitičara rejtinga i timova za dodjelu rejtinga u vezi s dioničarima, upravnim i izvršnim tijelima te prodajnim i marketinškim aktivnostima. Trebalo bi uspostaviti standardne operativne postupke u vezi s korporativnim upravljanjem, organizacijskim pitanjima i upravljanjem sukobima interesa. Standardne operativne postupke trebalo bi redovito preispitivati i pratiti kako bi se ocijenila njihova učinkovitost i potreba za njihovim ažuriranjem.
(23)
Percepcija neovisnosti agencija za kreditni rejting bila bi posebno narušena kada bi isti dioničari ili članovi ulagali u različite agencije za kreditni rejting koje ne pripadaju istoj grupi agencija za kreditni rejting, barem ako bi takvo ulaganje dosegnulo određeni iznos koji bi tim dioničarima ili članovima omogućio određeni utjecaj na poslovanje agencije za kreditni rejting. Stoga je primjereno, s ciljem osiguravanja neovisnosti (i percepcije neovisnosti) agencija za kreditni rejting, predvidjeti stroža pravila u vezi s odnosima između agencija za kreditni rejting i njihovih dioničara ili članova. Iz tog razloga ni jedna osoba ne bi trebala istodobno imati udjel od 5 % ili više u više od jedne agencije za kreditni rejting, osim ako predmetne agencije za kreditni rejting pripadaju istoj grupi.
(24)
Cilj osiguravanja dovoljne neovisnosti agencija za kreditni rejting zahtijeva da ulagatelji nemaju istodobno 5 % ili više ulaganja u više od jedne agencije za kreditni rejting. Direktivom 2004/109/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 2004. o usklađivanju zahtjeva za transparentnošću u vezi s informacijama o izdavateljima čiji su vrijednosni papiri uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu (10) predviđeno je da osobe koje kontroliraju najmanje 5 % prava glasa u uvrštenom društvu tu činjenicu objave javnosti jer je, između ostalog, ulagateljima u interesu da budu upoznati s promjenama u strukturi prava glasa takvog društva. Stoga se razina od 5 % smatra većinskim udjelom na temelju kojeg se može utjecati na strukturu prava glasa nekog društva. Stoga je primjereno primjenjivati razinu od 5 % za ograničavanje istovremenog ulaganja u više od jedne agencije za kreditni rejting. Mjera se ne može smatrati nerazmjernom budući da su sve registrirane agencije za kreditni rejting u Uniji neuvrštena poduzeća i stoga ne podliježu pravilima o transparentnosti i pravilima postupanja koja se primjenjuju na društva iz kotacije u Uniji u skladu s Direktivom 2004/109/EZ. Neuvrštena su poduzeća često uređena protokolima ili sporazumima dioničara i obično je broj dioničara ili članova mali. Stoga čak i manjinski položaj u neuvrštenoj agenciji za kreditni rejting može biti utjecajan. Neovisno o tome, kako bi se osigurala mogućnost isključivo ekonomskih ulaganja u agencije za kreditni rejting, takvo ograničenje istovremenih ulaganja u više od jedne agencije za kreditni rejting ne bi trebalo proširiti na ulaganja putem subjekata za zajednička ulaganja kojima upravljaju treće osobe koje ne ovise o ulagatelju i nisu pod njegovim utjecajem.
(25)
Odredbe ove Uredbe koje se odnose na sukobe interesa u vezi sa strukturom dioničara ne bi se trebale odnositi samo na neposredne, već i na posredne udjele jer se u protivnom ta pravila mogu lako izbjeći. Agencije za kreditni rejting trebale bi uložiti sve napore kako bi utvrdile koji su njihovi posredni ulagatelji s ciljem izbjegavanja potencijalnih sukoba interesa s tim u vezi.
(26)
Učinkovitost pravila o neovisnosti i sprečavanju sukoba interesa na temelju kojih se od agencija za kreditni rejting zahtijeva da usluge vezane uz kreditni rejting ne pružaju istom izdavatelju tijekom duljeg razdoblja može biti narušena u slučaju kada bi se agencijama za kreditni rejting dopustilo da postanu značajni dioničari ili članovi drugih agencija za kreditni rejting.
(27)
Važno je osigurati da izmjene metodologija vezanih uz rejting za posljedicu nemaju manje stroge metodologije. U tu svrhu izdavatelji, ulagatelji i druge zainteresirane strane trebale bi imati mogućnost komentiranja svih predviđenih promjena metodologija vezanih uz rejting. To će im pomoći da razumiju razloge koji stoje iza novih metodologija i predmetne promjene. Komentari izdavatelja i ulagatelja o nacrtu metodologija mogu agencijama za kreditni rejting osigurati vrijedne informacije prilikom definiranja metodologija. ESMA-u bi također trebalo obavijestiti o predviđenim promjenama. Iako se Uredbom (EZ) br. 1060/2009 ESMA-i dodjeljuju ovlasti za provjeru jesu li metodologije kojima se koriste agencije za kreditni rejting stroge, sustavne, temeljene na kontinuiranoj osnovi te podliježu li validaciji temeljenoj na podacima iz prošlosti, uključujući retroaktivno testiranje, tim se procesom provjere ESMA-i ne bi trebale dati ovlasti za prosudbu primjerenosti predložene metodologije ili kreditnih rejtinga dodijeljenih nakon primjene metodologija. U metodologijama vezanim uz rejting trebalo bi prema potrebi uzeti u obzir financijske rizike proizišle iz opasnosti okruženja.
(28)
Zbog složenosti strukturiranih financijskih instrumenata, agencije za kreditni rejting nisu bile uvijek uspješne u osiguravanju dovoljno visoke kvalitete kreditnih rejtinga dodijeljenih takvim instrumentima. To je dovelo do gubitka povjerenja tržišta u tu vrstu kreditnih rejtinga. Kako bi se povratilo povjerenje, bilo bi primjereno od izdavatelja ili povezanih trećih strana zahtijevati da angažiraju najmanje dvije različite agencije za kreditni rejting za dodjelu kreditnih rejtinga za strukturirane financijske instrumente, što bi moglo dovesti do različitih i konkurentskih procjena. Time bi se također moglo smanjiti prekomjerno oslanjanje na jedan kreditni rejting.
(29)
U prijedlogu direktive o pristupu aktivnostima kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru kreditnih institucija i investicijskih društava te prijedlogu uredbe o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva, koje trebaju zamijeniti Direktivu 2006/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o osnivanju i obavljanju djelatnosti kreditnih institucija (11) i Direktivu 2006/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o adekvatnosti kapitala investicijskih društava i kreditnih institucija (12), uvodi se zahtjev da kreditne institucije i investicijska društva moraju procijeniti kreditni rizik subjekata i financijskih instrumenata u koje ulažu i da se u tom pogledu ne smiju oslanjati samo na kreditne rejtinge. Taj bi zahtjev trebalo proširiti na druge sudionike na financijskom tržištu koji su uređeni pravom Unije, uključujući upravitelje portfeljem. Međutim, za sve sudionike na financijskom tržištu taj bi zahtjev trebalo provesti razmjerno, uzimajući u obzir prirodu, opseg i složenost predmetnog sudionika. Države članice ne bi trebale imati pravo nametati ili provoditi pravila kojima se tim ulagateljima omogućuje strože oslanjanje na kreditne rejtinge.
(30)
Nadalje, sposobnost procjene ulagatelja o kreditnoj kvaliteti strukturiranih financijskih instrumenata na temelju informacija poboljšala bi se ako bi se ulagateljima osigurale dostatne informacije o tim instrumentima. Na primjer, budući da rizik strukturiranih financijskih instrumenata u velikoj mjeri ovisi o kvaliteti i uspješnosti temeljne imovine, ulagateljima bi trebalo osigurati više informacija o temeljnoj imovini. Time bi se smanjila ovisnost ulagatelja o kreditnim rejtinzima. Štoviše, objavljivanje relevantnih informacija o strukturiranim financijskim instrumentima vjerojatno će ojačati tržišnu konkurenciju između agencija za kreditni rejting jer bi ono moglo dovesti do povećanja broja nenaručenih kreditnih rejtinga. Do siječnja 2016. Komisija bi trebala preispitati je li primjereno proširiti područje primjene tog zahtjeva za objavljivanje na druge financijske proizvode te izvijestiti o tome. Na primjer, postoje drugi financijski proizvodi, kao što su pokrivene obveznice i drugi osigurani dugovi, kod kojih rizik u velikoj mjeri ovisi o karakteristikama temeljnog kolaterala i gdje bi moglo biti važno ulagateljima osigurati više informacija o kolateralu.
(31)
Ulagatelji, izdavatelji i druge zainteresirane strane trebali bi imati pristup ažuriranim informacijama vezanim uz rejting na središnjoj internetskoj stranici. ESMA bi trebala uspostaviti europsku platformu za kreditni rejting koja bi ulagateljima trebala omogućiti jednostavnu usporedbu svih postojećih kreditnih rejtinga u vezi s određenim subjektom kojem se dodjeljuje rejting. Važno je da su na internetskoj stranici europske platforme za kreditni rejting prikazani svi dostupni kreditni rejtinzi prema instrumentima kako bi se ulagateljima omogućilo razmatranje različitih mišljenja prije donošenja odluke o ulaganju. Međutim, kako se ne bi narušila sposobnost agencija za kreditni rejting da posluju prema modelu „ulagatelj plaća”, takvi se kreditni rejtinzi ne bi trebali uključiti u europsku platformu za kreditni rejting. Europska platforma za kreditni rejting trebala bi manjim i novim agencijama za kreditni rejting pomoći da postanu lako uočljive. Europska platforma za kreditni rejting trebala bi obuhvaćati središnji registar ESMA-e s ciljem stvaranja jedinstvene platforme za sve dostupne kreditne rejtinge prema instrumentima i za informacije o prethodnim rezultatima koji su objavljeni u središnjem registru. Europski parlament podržao je uspostavljanje takvog objavljivanja kreditnih rejtinga u svojoj rezoluciji o agencijama za kreditni rejting od 8. lipnja 2011.
(32)
Kreditni rejtinzi, bez obzira na to jesu li dodijeljeni u regulatorne svrhe ili nisu, imaju bitan utjecaj na odluke o ulaganjima te na ugled i financijsku atraktivnost izdavatelja. Stoga agencije za kreditni rejting imaju prema ulagateljima i izdavateljima važnu odgovornost osigurati usklađenost s Uredbom (EZ) br. 1060/2009, na način da su njihovi kreditni rejtinzi neovisni, objektivni i odgovarajuće kvalitete. Međutim, ulagatelji i izdavatelji nisu uvijek u mogućnosti agencije za kreditni rejting pozvati na odgovornost. Posebno teško može biti utvrditi građansku odgovornost agencije za kreditni rejting ako ne postoji ugovorni odnos između agencije za kreditni rejting i, na primjer, ulagatelja ili izdavatelja kojima se dodjeljuje rejting bez njihovog zahtjeva. Izdavatelji također mogu biti suočeni s poteškoćama u izvršenju građanske odgovornosti agencija za kreditni rejting čak i kada imaju ugovorni odnos s predmetnom agencijom za kreditni rejting: na primjer, smanjenje kreditnog rejtinga koje je provedeno na temelju kršenja Uredbe (EZ) br. 1060/2009 do kojeg je došlo namjerno ili grubom nepažnjom može negativno utjecati na ugled i troškove financiranja izdavatelja i tom izdavatelju prouzročiti štetu koja nije pokrivena ugovornom odgovornošću. Stoga je važno osigurati mjerodavno pravo uporabe pravnih sredstava za ulagatelje koji su se opravdano oslanjali na kreditni rejting dodijeljen u suprotnosti s Uredbom (EZ) br. 1060/2009 kao i za izdavatelje koji su pretrpjeli štetu zbog dodjele kreditnog rejtinga u suprotnosti s Uredbom (EZ) br. 1060/2009. Ulagatelj i izdavatelj trebali bi moći pozvati agenciju za kreditni rejting na odgovornost za štetu prouzročenu kršenjem te Uredbe koje je utjecalo na rezultat dodjele rejtinga. Iako se ulagatelji i izdavatelji koji imaju ugovorni odnos s agencijom za kreditni rejting mogu odlučiti svoje potraživanje od agencije za kreditni rejting temeljiti na kršenju ugovora, svi ulagatelj i izdavatelji trebali bi imati mogućnost tražiti odštetu za kršenje Uredbe (EZ) br. 1060/2009, bez obzira na to jesu li strane u ugovornom odnosu ili nisu.
(33)
Trebala bi postojati mogućnost da agencije za kreditni rejting budu odgovorne ako namjerno ili grubom nepažnjom prekrše bilo koju obvezu koja im je određena Uredbom (EZ) br. 1060/2009. Ovaj je standard krivnje primjeren jer aktivnost dodjele kreditnog rejtinga uključuje određeni stupanj procjene složenih gospodarskih čimbenika, a i primjena različitih metodologija može dovesti do različitih rezultata vezanih uz dodjelu rejtinga od kojih se ni jedan ne može smatrati netočnim. Također je primjereno agencije za kreditni rejting izložiti potencijalno neograničenoj odgovornosti samo kada namjerno ili grubom nepažnjom prekrše Uredbu (EZ) br. No 1060/2009.
(34)
Ulagatelj ili izdavatelj koji traže odštetu zbog kršenja Uredbe (EZ) br. 1060/2009 trebali bi predočiti točne i detaljne informacije koje pokazuju da je agencija za kreditni rejting prekršila navedenu Uredbu. Nadležni sud ocjenjuje navedeno uzimajući u obzir da ulagatelj ili izdavatelj možda nemaju pristup informacijama koje potpadaju isključivo u područje agencije za kreditni rejting.
(35)
Vezano uz pitanja koja se odnose na građansku odgovornost agencije za kreditni rejting i koja nisu obuhvaćena ili definirana ovom Uredbom, uključujući uzroke i koncept grube nepažnje, takva pitanja trebala bi biti uređena primjenljivim nacionalnim pravom kako je utvrđeno u relevantnim pravilima međunarodnog privatnog prava. Države članice trebale bi posebno imati mogućnost održavati nacionalne režime građanske odgovornosti koji su pogodniji za ulagatelje ili izdavatelje ili koji se ne temelje na kršenju Uredbe (EZ) br. 1060/2009. Nadležni sud koji će odlučivati o potraživanju ulagatelja ili izdavatelja na temelju građanske odgovornosti trebalo bi odrediti na temelju relevantnih pravila međunarodnog privatnog prava.
(36)
Činjenica da su institucionalni ulagatelji uključujući upravitelje portfeljem obvezni sami procijeniti kreditnu sposobnost imovine ne bi trebala spriječiti sudove da utvrde da je agencija za kreditni rejting prekršila Uredbu (EZ) br. 1060/2009 i time prouzročila štetu ulagatelju za koju je odgovorna ta agencija za kreditni rejting. Iako će se ovom Uredbom poboljšati mogućnosti ulagatelja da provedu vlastitu procjenu rizika, oni će i dalje imati ograničeniji pristup informacijama od samih agencija za kreditni rejting. Nadalje, posebno malim ulagateljima može nedostajati sposobnost kritičnog preispitivanja kreditnog rejtinga koji je dodijelila agencija za kreditni rejting.
(37)
Države članice i ESMA trebale bi osigurati da sve sankcije određene na temelju Uredbe (EZ) br. 1060/2009 budu objavljene javnosti samo kada bi takvo javno objavljivanje bilo razmjerno.
(38)
Kako bi se dodatno smanjili sukobi interesa i olakšalo pošteno tržišno natjecanje na tržištu kreditnih rejtinga, važno je osigurati da naknade koje agencije za kreditni rejting naplaćuju svojim klijentima nisu diskriminirajuće. Razlike u naknadama koje se naplaćuju za istu vrstu usluge trebale bi biti opravdane samo ako postoji razlika u stvarnim troškovima pružanja te usluge različitim klijentima. Štoviše, naknade koje se naplaćuju za usluge vezane uz kreditni rejting određenom izdavatelju ne bi trebale ovisiti o rezultatima ili ishodu obavljenog posla ili o pružanju povezanih (pomoćnih) usluga. Nadalje, kako bi se omogućio učinkovit nadzor tih pravila, agencije za kreditni rejting trebale bi ESMA-i dostaviti obavijest o naknadama koje su primile od svakog pojedinačnog klijenta i svoju opću cjenovnu politiku.
(39)
Kako bi se doprinijelo dodjeli ažuriranih i vjerodostojnih kreditnih rejtinga država i kako bi se olakšalo razumijevanje korisnika, važno je redovito preispitivati te rejtinge. Također je važno povećati transparentnost u vezi s provedenim istraživačkim radom, osobljem dodijeljenim za izradu kreditnih rejtinga država i pretpostavkama na kojima se temelje kreditni rejtinzi koje dodjeljuju agencije za kreditni rejting u vezi s državnim dugom.
(40)
Bitno je da ulagatelji imaju odgovarajuće informacije za procjenu kreditne sposobnosti država članica. Komisija u okviru nadzora gospodarskih i fiskalnih politika država članica prikuplja i obrađuje podatke o gospodarskoj, financijskoj i fiskalnoj situaciji i uspješnosti svih država članica i pritom većinu tih podataka objavljuje te ih stoga ulagatelji mogu koristiti za procjenu potencijalne kreditne sposobnosti država članica. Kada je to primjereno i prema potrebi te u skladu s relevantnim pravilima o povjerljivosti koja se primjenjuju u okviru nadzora gospodarskih i fiskalnih politika država članica, Komisija bi trebala dopuniti postojeći način izvješćivanja o gospodarskim rezultatima država članica mogućim dodatnim elementima ili pokazateljima koji mogu pomoći ulagateljima u procjeni kreditne sposobnosti država članica. Te bi elemente trebalo staviti na raspolaganje javnosti kako bi postojeće publikacije i druge javno objavljene informacije dopunili s ciljem pružanja dodatnih podataka ulagateljima kojima bi se tako pomoglo u procjeni kreditne sposobnosti državnih subjekata i njihovih informacija o dugu. Imajući to na umu, Komisija bi trebala ispitati mogućnost izrade europske procjene kreditne sposobnosti kako bi ulagateljima omogućila nepristranu i objektivnu procjenu kreditne sposobnosti država članica, uzimajući pritom u obzir poseban gospodarski i društveni razvoj. Prema potrebi, Komisija bi trebala podnijeti odgovarajuće zakonodavne prijedloge.
(41)
Sadašnjim je pravilima predviđeno da se subjekt kojem se dodjeljuje rejting obavješćuje o kreditnim rejtinzima 12 sati prije njihove objave. Kako bi se izbjeglo da do takvog obavješćivanja dođe izvan radnog vremena i kako bi se subjektu kojem se dodjeljuje rejting ostavilo dovoljno vremena za provjeru točnosti podataka na kojima se temelji kreditni rejting, subjekt kojem se dodjeljuje rejting trebao bi biti obaviješten jedan cijeli radni dan prije objave kreditnog rejtinga ili izgleda vezanog uz rejting. Popis osoba koje imaju pravo primiti takvu obavijest trebao bi biti ograničen i jasno utvrđen od strane subjekta kojem se dodjeljuje rejting.
(42)
S obzirom na specifikacije kreditnih rejtinga država i kako bi se smanjio rizik volatilnosti, primjereno je i razmjerno od agencija za kreditni rejting zahtijevati objavu tih rejtinga tek nakon završetka trgovanja mjesta trgovanja s poslovnim nastanom u Uniji, a najmanje jedan sat prije njihovog otvaranja. Iz istih je razloga primjereno i razmjerno da na kraju prosinca agencije za kreditni rejting objave kalendar za sljedećih 12 mjeseci u kojem utvrđuju datume za objavu kreditnih rejting država i kada je to primjenljivo odgovarajuće datume za objavu pripadajućih izgleda vezanih uz rejting. Ti bi datumi trebali padati na petak. Broj objava u kalendaru trebao bi biti ograničen na dvije do tri samo za nenaručene kreditne rejtinge država. Kada je to nužno za usklađivanje s pravnim obvezama, agencijama za kreditni rejting trebalo bi dopustiti odstupanje od najavljenog kalendara, s tim da detaljno objasne razloge takvog odstupanja. Međutim, takvo odstupanje ne bi trebalo biti ustaljeno.
(43)
Komisija bi, na temelju razvoja tržišta, Europskom parlamentu i Vijeću trebala podnijeti izvješće u kojem ispituje primjerenost i načine podrške europskoj javnoj agenciji za kreditni rejting za procjenu kreditne sposobnosti državnog duga država članica i/ili europskoj zakladi za kreditni rejting za sve druge kreditne rejtinge. Ako je to potrebno, Komisija bi trebala podnijeti odgovarajuće zakonodavne prijedloge.
(44)
Uzimajući u obzir specifikacije kreditnih rejtinga država i kako bi se izbjegao rizik zaraze cijelom Unijom, trebalo bi zabraniti izjave u kojima se najavljuje revizija određene skupine zemalja ako nisu popraćene izvješćima o pojedinačnim zemljama. Nadalje, s ciljem jačanja valjanosti i dostupnosti izvora informacija kojima se agencije za kreditni rejting koriste u obavješćivanju javnosti o potencijalnim promjenama kreditnih rejtinga država, osim kreditnih rejtinga, izgleda vezanih uz rejting i popratnih priopćenja za javnost, takvo bi se obavješćivanje uvijek trebalo temeljiti na informacijama koje potpadaju u područje subjekta kojem se dodjeljuje rejting i koje su objavljene uz njegovu suglasnost, osim ako se tim informacijama može pristupiti putem javno dostupnih izvora. Kada je pravnim okvirom kojim je uređen subjekt kojem se dodjeljuje rejting predviđeno da subjekt kojem se dodjeljuje rejting ne smije objavljivati takve informacije, kao u slučaju povlaštenih informacija kako je definirano u točki 1. članka 1. Direktive 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o trgovanju na temelju povlaštenih informacija i manipuliranju tržištem (zlouporabi tržišta) (13), subjekt kojem se dodjeljuje rejting ne smije dati suglasnost.
(45)
Kada objavljuju kreditne rejtinge država, agencije za kreditni rejting trebale bi radi transparentnosti u svojim priopćenjima za javnost ili izvješćima objasniti ključne elemente na kojima se temelje ti kreditni rejtinzi. Međutim, transparentnost kreditnih rejtinga država ne bi trebala biti presudna za usmjeravanje nacionalnih politika (gospodarske politike, politike rada ili drugih). Stoga, iako te politike mogu poslužiti agenciji za kreditni rejting kao jedan od elemenata u procjeni kreditne sposobnosti državnog subjekta ili njegovih financijskih instrumenta i mogu se koristiti u objašnjenju glavnih razloga za dodjelu kreditnog rejtinga države, agencijama za kreditni rejting ne bi trebali biti dopušteni izravni ili izričiti zahtjevi ili preporuke državnim subjektima u vezi s tim politikama. Agencije za kreditni rejting trebale bi se suzdržati od svih izravnih ili izričitih političkih preporuka u vezi s politikama državnih subjekata.
(46)
Tehnički standardi u sektoru financijskih usluga trebali bi osigurati odgovarajuću zaštitu deponenata, ulagatelja i potrošača u cijeloj Uniji. Bilo bi učinkovito i primjereno ESMA-i, kao tijelu s visoko specijaliziranim stručnim znanjem, povjeriti izradu nacrta provedbenih tehničkih standarda u slučaju kada oni ne uključuju donošenje odluka u okviru politike, kao i njihovu dostavu Komisiji.
(47)
Komisija bi trebala usvojiti nacrt regulatornih tehničkih standarda koji je izradila ESMA u vezi sa sadržajima, učestalošću i prezentacijom informacija o strukturiranim financijskim instrumentima koje pružaju izdavatelji, prezentacijom informacija, uključujući strukturu, oblik, metodu i razdoblje izvješćivanja, koje bi agencije za kreditni rejting trebale priopćiti ESMA-i u vezi s europskom platformom za kreditni rejting, te sadržajem i oblikom periodičnog izvješćivanja o naknadama koje naplaćuju agencije za kreditni rejting za potrebe kontinuiranog nadzora koji provodi ESMA. Komisija bi trebala usvojiti navedene standarde putem delegiranih akata na temelju članka 290. UFEU-a i u skladu s člancima od 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
(48)
Uredbom (EZ) br. 1060/2009 dopušteno je korištenje kreditnih rejtinga dodijeljenih u trećim zemljama u regulatorne svrhe ako su ih dodijelile agencije za kreditni rejting certificirane u skladu s tom Uredbom ili ako ih priznaju agencije za kreditni rejting s poslovnim nastanom u Uniji u skladu s tom Uredbom. Za certifikaciju je potrebno da Komisija donese odluku o jednakovrijednosti u vezi s regulatornim režimom treće zemlje za agencije za kreditni rejting, dok je za priznavanje potrebno da ponašanje agencije za kreditni rejting iz treće zemlje udovoljava uvjetima koji su najmanje jednako strogi kao relevantna pravila Unije. Neke od odredaba uvedenih ovom Uredbom ne bi se trebale primjenjivati na procjenjivanje jednakovrijednosti i priznavanja. To vrijedi za one odredbe kojima se određuju obveze samo izdavatelju, ali ne i agencijama za kreditni rejting. Osim toga, u tom se kontekstu ne bi trebale uzimati u obzir odredbe koje se odnose na strukturu tržišta kreditnih rejtinga u Uniji a ne na uspostavljanje pravila ponašanja za agencije za kreditni rejting. Kako bi se trećim zemljama dalo dovoljno vremena za preispitivanje svojih regulatornih okvira u vezi s preostalim novim materijalnim odredbama, potonje bi se trebale primjenjivati u svrhu procjenjivanja jednakovrijednosti i priznavanja tek od 1. lipnja 2018. U tom je smislu važno podsjetiti da pravila iz regulatornog režima treće zemlje ne moraju biti jednaka pravilima predviđenim ovom Uredbom. Kako je već predviđeno Uredbom (EZ) br. 1060/2009, dovoljno je da se regulatornim režimom treće zemlje postignu isti ciljevi i učinci u praksi kako bi se smatrao jednakovrijednim ili jednako strogim kao regulatorni režim Unije.
(49)
Budući da ciljeve ove Uredbe, odnosno jačanje neovisnosti agencija za kreditni rejting, poticanje dobrih procesa i metodologija vezanih uz kreditni rejting, smanjenje rizika povezanih s kreditnim rejtinzima država, smanjenje rizika prekomjernog oslanjanja sudionika na tržištu na kreditne rejtinge i osiguravanje prava uporabe pravnih sredstava za ulagatelje, države članice ne mogu ostvariti u dovoljnoj mjeri, nego ih se, zbog paneuropske strukture i učinka aktivnosti vezanih uz kreditni rejting koje će se nadzirati, može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može usvojiti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kako je utvrđeno člankom 5. Ugovora o Europski uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti kako je utvrđeno u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(50)
Komisija bi do kraja 2013. trebala predložiti izvješće o izvedivosti stvaranja mreže manjih agencija za kreditni rejting s ciljem povećanja tržišnog natjecanja. U tom izvješću trebalo bi ocijeniti financijsku i nefinancijsku potporu i poticaje Unije za stvaranje takve mreže, uzimajući pritom u obzir potencijalne sukobe interesa proizišle iz takvog javnog financiranja.
(51)
U skladu s člankom 28. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom protoku takvih podataka (14) provedeno je savjetovanje s europskim nadzornikom za zaštitu podataka koji je donio mišljenje (15).
(52)
Uredbu (EZ) br. 1060/2009 bi trebalo stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Izmjene Uredbe (EZ) br. 1060/2009
Uredba (EZ) br. 1060/2009 mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom uvodi zajednički regulatorni pristup radi jačanja integriteta, transparentnosti, odgovornosti, dobrog upravljanja i neovisnosti aktivnosti vezanih uz kreditni rejting, čime se doprinosi kvaliteti kreditnih rejtinga dodijeljenih u Uniji i neometanom funkcioniranju unutarnjeg tržišta te postiže visoka razina zaštite potrošača i ulagatelja. Njome se propisuju uvjeti za dodjelu kreditnih rejtinga i pravila za organizaciju i ponašanje agencija za kreditni rejting, uključujući njihove dioničare i članove, radi promicanja neovisnosti agencija za kreditni rejting, izbjegavanja sukoba interesa i jačanja zaštite potrošača i ulagatelja.
Ovom se Uredbom također utvrđuju obveze izdavatelja, inicijatora i sponzora s poslovnim nastanom u Uniji u vezi sa strukturiranim financijskim instrumentima.”
2.
U članku 2. stavku 1., članku 3. stavku 1. točki (m), članku 4. stavku 2., članku 4. stavku 3. uvodnom dijelu, članku 4. stavku 4. prvom i drugom podstavku, članku 5. stavku 1. uvodnom dijelu, članku 14. stavku 1. i Prilogu II. točki 1. riječ: „Zajednica” zamjenjuje se riječju: „Unija”.
3.
Članak 3. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. mijenja se kako slijedi:
i.
točka (g) zamjenjuje se sljedećim:
„(g)
‚regulatorne svrhe’ znači upotreba kreditnih rejtinga za specifičnu namjenu usklađivanja s pravom Unije ili s pravom Unije koje je implementirano u nacionalno zakonodavstvo država članica;”;
ii.
umeću se sljedeće točke:
„(pa)
‚kreditna institucija’ znači kreditna institucija kako je definirano u točki 1. članka 4. Direktive 2006/48/EZ;
(pb)
‚investicijsko društvo’ znači investicijsko društvo kako je definirano u točki 1. članka 4. stavka 1. Direktive 2004/39/EZ;
(pc)
‚društvo za osiguranje’ znači društvo za osiguranje kako je definirano u točki 1. članka 13. Direktive 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o osnivanju i obavljanju djelatnosti osiguranja i reosiguranja (Solventnost II) (16);
(pd)
‚društvo za reosiguranje’ znači društvo za reosiguranje kako je definirano u točki 4. članka 13. Direktive 2009/138/EZ;
(pe)
‚institucija za strukovno mirovinsko osiguranje’ znači institucija za strukovno mirovinsko osiguranje kako je definirano u članku 6. točki (a) Direktive 2003/41/EZ;
(pf)
‚društvo za upravljanje’ znači društvo za upravljanje kako je definirano u članku 2. stavku 1. točki (b) Direktive 2009/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na subjekte za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS) (17);
(pg)
‚društvo za investicije’ znači društvo za investicije ovlašteno u skladu s Direktivom 2009/65/EZ;
(ph)
‚upravitelj alternativnog investicijskog fonda’ znači upravitelj alternativnog investicijskog fonda (AIFM) kako je definirano u članku 4. stavku 1. točki (b) Direktive 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2011. o upraviteljima alternativnih investicijskih fondova (18);
(pi)
‚središnja druga ugovorna stranka’ znači središnja druga ugovorna stranka (CCP) kako je definirano u točki 1. članka 2. Uredbe (EU) br.648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o (OTC) izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj stranci i trgovinskom repozitoriju (19), koja je ovlaštena u skladu s člankom 14. te Uredbe;
(pj)
‚prospekt’ znači prospekt objavljen u skladu s Direktivom 2003/71/EZ i Uredbom (EZ) br.809/2004;
(16) SL L 335, 17.12.2009., str. 1." 						
(17) SL L 302, 17.11.2009., str. 32." 						
(18) SL L 174, 1.7.2011., str. 1." 						
(19) SL L 201, 27.7.2012., str. 1.”;" 						
iii.
točke (q) i (r) zamjenjuju se sljedećim:
„(q)
‚sektorsko zakonodavstvo’ znači zakonodavni akti Unije iz točaka od (pa) do (pj);
(r)
‚sektorska nadležna tijela’ znači nacionalna nadležna tijela imenovana u skladu s mjerodavnim sektorskim zakonodavstvom za nadzor kreditnih institucija, investicijskih društava, društava za osiguranje, društava za reosiguranje, institucija za strukovno mirovinsko osiguranje, društava za upravljanje, društava za investicije, upravitelja alternativnih investicijskih fondova, središnjih drugih ugovornih stranaka i prospekata.”;
iv.
dodaju se sljedeće točke:
„(s)
‚izdavatelj’ znači izdavatelj kako je definirano u članku 2. stavku 1. točki (h) Direktive 2003/71/EZ;
(t)
‚inicijator’ znači inicijator kako je definirano u točki 41. članka 4. Direktive 2006/48/EZ;
(u)
‚sponzor’ znači sponzor kako je definirano u točki 42. članka 4. Direktive 2006/48/EZ;
(v)
‚kreditni rejting države’ znači:
i.
kreditni rejting u slučaju kada je subjekt kojem se dodjeljuje rejting država ili regionalno ili lokalno tijelo države;
ii.
kreditni rejting u slučaju kada je izdavatelj dužničkog financijskog instrumenta ili financijske obveze, dužničkog vrijednosnog papira ili drugog financijskog instrumenta država ili regionalno ili lokalno tijelo države ili subjekt posebne namjene države ili regionalnog ili lokalnog tijela;
iii.
kreditni rejting u slučaju kada je izdavatelj međunarodna financijska institucija koju su uspostavile dvije ili više država i čija je namjena mobilizirati sredstva i pružiti financijsku pomoć u korist članica te međunarodne financijske institucije koje su suočene ili im prijeti suočavanje s ozbiljnim financijskim problemima;
(w)
‚izgled vezan uz rejting’ znači mišljenje u vezi s vjerojatnim kratkoročnim ili srednjoročnim kretanjem kreditnog rejtinga ili oboje;
(x)
‚nenaručeni kreditni rejting’ i ‚nenaručeni kreditni rejting države’ znači kreditni rejting ili kreditni rejting države koji agencija za kreditni rejting dodjeljuje, ali ne na temelju zahtjeva;
(y)
‚kreditni bodovi’ znači mjera kreditne sposobnosti izvedena iz sažimanja i iskazivanja podataka samo na temelju prethodno utvrđenog statističkog sustava ili modela bez dodatnih bitnih ulaznih informacija specifičnih za rejting koje pružaju analitičari rejtinga;
(z)
‚uređeno tržište’ znači uređeno tržite kako je definirano u točki 14. članka 4. stavka 1. Direktive 2004/39/EZ i koje je osnovano u Uniji;
(aa)
‚resekuritizacija’ znači resekuritizacija kako je definirano u točki 40.a članka 4. Direktive 2006/48/EZ.”;
(b)
dodaje se sljedeći stavak:
„3. za potrebe ove Uredbe, pojam ‚dioničar’ uključuje stvarne vlasnike kako je definirano u točki 6. članka 3. Direktive 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma (20).
(20) SL L 309, 25.11.2005., str. 15.”" 						
4.
Članak 4. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Kreditne institucije, investicijska društva, društva za osiguranje, društva za reosiguranje, institucije za strukovno mirovinsko osiguranje, društva za upravljanje, društva za investicije, upravitelji alternativnih investicijskih fondova i središnje druge ugovorne stranke mogu se koristiti kreditnim rejtinzima u regulatorne svrhe samo ako su ih dodijelile agencije za kreditni rejting koje su osnovane u Uniji i koje su registrirane u skladu s ovom Uredbom.
U slučaju kada prospekt sadrži upućivanje na kreditni rejting ili kreditne rejtinge, izdavatelj, ponuditelj ili osoba koja traži uvrštenje za trgovanje na uređenom tržištu osiguravaju da prospekt također sadrži jasne i istaknute informacije o tome je li navedene kreditne rejtinge dodijelila agencija za kreditni rejting koja je osnovana u Uniji i koja je registrirana u skladu s ovom Uredbom.”;
(b)
u stavku 3. točka (b) zamjenjuje se sljedećim:
„(b)
agencija za kreditni rejting provjerila je i može u svakom trenutku na kontinuiranoj osnovi dokazati europskom nadzornom tijelu (Europskom nadzornom tijelu za vrijednosne papire i tržišta kapitala) (ESMA) osnovanom Uredbom (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (21) da obavljanje aktivnosti vezanih uz kreditni rejting od strane agencije za kreditni rejting treće zemlje koje rezultira dodjelom kreditnog rejtinga koji je predmet priznavanja ispunjava zahtjeve koji su u najmanju ruku jednako strogi kao i zahtjevi iz članaka od 6. do 12. i Priloga I., izuzev članaka 6.a, 6.b, 8.a, 8.b, 8.c i 11.a, podtočke (ba) točke 3. i točaka 3.a i 3.b odjeljka B Priloga I.
(21) SL L 331, 15.12.2010., str. 84.”;" 						
5.
Članak 5. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 6. drugom podstavku točka (b) zamjenjuje se sljedećim:
„(b)
agencije za kreditni rejting u toj trećoj zemlji podliježu pravno obvezujućim pravilima koja su jednaka onima navedenim u člancima od 6. do 12. i Prilogu I., izuzev članaka 6.a, 6.b, 8.a, 8.b, 8.c i 11.a, podtočke (ba) točke 3. i točaka 3.a i 3.b odjeljka B Priloga I.; i”;
(b)
stavak 8. zamjenjuje se sljedećim:
„8. Članci 20., 23.b i 24. primjenjuju se na agencije za kreditni rejting certificirane u skladu s člankom 5. stavkom 3. i na kreditne rejtinge koje one dodjeljuju.”
6.
Sljedeći se članci umeću u glavi I.:
„Članak 5.a
Prekomjerno oslanjanje financijskih institucija na kreditne rejtinge
1. Subjekti iz prvog podstavka članka 4. stavka 1. sami procjenjuju kreditni rizik i ne oslanjaju se isključivo ili automatski na kreditne rejtinge prilikom procjenjivanja kreditne sposobnosti subjekta ili financijskog instrumenta.
2. Sektorska nadležna tijela koja su zadužena za nadzor subjekata iz prvog podstavka članka 4. stavka 1. prate, uzimajući pritom u obzir prirodu, opseg i složenost njihovih aktivnosti, adekvatnost njihovih procesa za procjenu kreditnog rizika, procjenjuju uporabu upućivanja na kreditne rejtinge u ugovorima i prema potrebi ih potiču na smanjenje utjecaja takvih upućivanja s ciljem smanjenja isključivog i automatskog oslanjanja na kreditne rejtinge u skladu sa specifičnim sektorskim zakonodavstvom.
Članak 5.b
Oslanjanje europskih nadzornih tijela i Europskog odbora za sistemske rizike na kreditne rejtinge
1. Europsko nadzorno tijelo (Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo) (EBA) osnovano Uredbom (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (22), europsko nadzorno tijelo (Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje) (EIOPA) osnovano Uredbom (EU) br. 1094/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (23) i ESMA u svojim smjernicama, preporukama i nacrtima tehničkih standarda ne upućuju na kreditne rejtinge u slučaju kada takva upućivanja mogu dovesti do isključivog ili automatskog oslanjanja nadležnih tijela, sektorskih nadležnih tijela, subjekata iz prvog podstavka članka 4. stavka 1. ili drugih sudionika na financijskom tržištu na kreditne rejtinge. Sukladno navedenom, EBA, EIOPA i ESMA preispituju i prema potrebi uklanjaju sva takva upućivanja na kreditne rejtinge u postojećim smjernicama i preporukama do 31. prosinca 2013.
2. Europski odbor za sistemske rizike (ESRB) osnovan Uredbom (EU) br. 1092/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o makrobonitetnom nadzoru financijskog sustava Europske unije i osnivanju Europskog odbora za sistemske rizike (24) u svojim upozorenjima i preporukama ne upućuje na kreditne rejtinge u slučaju kada takva upućivanja mogu dovesti do isključivog ili automatskog oslanjanja na kreditne rejtinge.
Članak 5.c
Prekomjerno oslanjanje na kreditne rejtinge u pravu Unije
Ne dovodeći u pitanje svoje pravo inicijative, Komisija nastavlja preispitivati dovode li, odnosno mogu li upute na kreditni rejting u pravu Unije dovesti do isključivog ili automatskog oslanjanja nadležnih tijela, sektorskih nadležnih tijela, subjekata iz prvog podstavka članka 4. stavka 1. ili drugih sudionika na financijskom tržištu na kreditne rejtinge s ciljem brisanja svih upućivanja na kreditne rejtinge iz prava Unije u regulatorne svrhe do 1. siječnja 2020., pod uvjetom da su utvrđene i provedene odgovarajuće alternative procjeni kreditnog rizika.
(22) SL L 331, 15.12.2010., str. 12." 						
(23) SL L 331, 15.12.2010., str. 48." 						
(24) SL L 331, 15.12.2010., str. 1.”" 						
7.
Članak 6. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Agencija za kreditni rejting poduzima sve potrebne mjere kojima se osigurava da na dodjelu kreditnog rejtinga ili izgleda vezanog uz rejting ne utječu nikakvi postojeći ili potencijalni sukobi interesa ili poslovni odnosi koji uključuju agenciju za kreditni rejting koja dodjeljuje kreditni rejting ili izgled vezan uz rejting, njezine dioničare, rukovodstvo, analitičare rejtinga, zaposlenike ili bilo koju drugu fizičku osobu čije usluge agencija za kreditni rejting koristi ili kontrolira ili bilo koju osobu neposredno ili posredno povezanu s njom putem odnosa kontrole.”;
(b)
u stavku 3. uvodni dio zamjenjuje se sljedećim:
„3. Na zahtjev agencije za kreditni rejting ESMA može izuzeti agenciju za kreditni rejting od obveze ispunjavanja zahtjeva iz točaka 2., 5., 6. i 9. odjeljka A Priloga I. i članka 7. stavka 4. ako agencija za kreditni rejting može dokazati da ti zahtjevi nisu razmjerni u pogledu prirode, opsega i složenosti njezina poslovanja, kao i prirode i raspona kreditnih rejtinga koje dodjeljuje te da:”;
(c)
dodaje se sljedeći stavak:
„4. Agencije za kreditni rejting uspostavljaju, održavaju, izvršavaju i dokumentiraju strukturu učinkovite unutarnje kontrole kojom je uređena provedba politika i postupaka za sprečavanje i smanjenje mogućih sukoba interesa i za osiguravanje neovisnosti kreditnih rejtinga, analitičara rejtinga i timova za dodjelu rejtinga u vezi s dioničarima, upravnim i izvršnim tijelima te prodajnim i marketinškim aktivnostima. Agencije za kreditni rejting uspostavljaju standardne operativne postupke u vezi s poslovnim upravljanjem, organizacijom i upravljanjem sukobima interesa. One periodično nadziru i preispituju standardne operativne postupke kako bi ocijenile njihovu učinkovitost i potrebu za njihovim ažuriranjem.”
8.
Umeću se sljedeći članci:
„Članak 6.a
Sukobi interesa u vezi s ulaganjima u agencije za kreditni rejting
1. Dioničaru ili članu agencije za kreditni rejting s najmanje 5 % kapitala ili prava glasa u toj agenciji za kreditni rejting ili u društvu koje ima ovlast kontrolirati tu agenciju za kreditni rejting ili ostvarivati prevladavajući utjecaj na nju zabranjeno je:
(a)
imati 5 % ili više kapitala u bilo kojoj drugoj agenciji za kreditni rejting;
(b)
imati pravo ili ovlast ostvariti 5 % ili više prava glasa u bilo kojoj drugoj agenciji za kreditni rejting;
(c)
imati pravo ili ovlast imenovati ili smijeniti članove upravnih ili nadzornih odbora u bilo kojoj drugoj agenciji za kreditni rejting;
(d)
biti član upravnog ili nadzornog odbora bilo koje druge agencije za kreditni rejting;
(e)
kontrolirati ili imati ovlast kontrolirati bilo koju drugu agenciju za kreditni rejting ili ostvarivati ili imati ovlast ostvarivati prevladavajući utjecaj na nju.
Zabrana iz točke (a) prvog podstavka ne primjenjuje se na udjele u diversificiranim subjektima za zajednička ulaganja, uključujući upravljane fondove poput mirovinskih fondova ili životnog osiguranja, pod uvjetom da zbog udjela u takvim subjektima dioničar ili član agencije za kreditni rejting nije u mogućnosti ostvarivati značajan utjecaj na poslovne aktivnosti tih subjekata.
2. Ovaj se članak ne primjenjuje na ulaganja u druge agencije za kreditni rejting koje pripadaju istoj grupi agencija za kreditni rejting.
Članak 6.b
Maksimalno trajanje ugovornog odnosa s agencijom za kreditni rejting
1. U slučaju kada agencija za kreditni rejting sklopi ugovor za dodjelu kreditnih rejtinga za resekuritizacije, ona ne dodjeljuje kreditne rejtinge za nove resekuritizacije s temeljnom imovinom istog inicijatora u razdoblju dužem od četiri godine.
2. U slučaju kada agencija za kreditni rejting sklopi ugovor za dodjelu rejtinga za resekuritizacije, ona od izdavatelja zahtijeva da:
(a)
odredi broj agencija za kreditni rejting koje imaju ugovorni odnos za dodjelu kreditnih rejtinga za resekuritizacije s temeljnom imovinom istog inicijatora;
(b)
izračuna postotak ukupnog broja izdanih resekuritizacija kojima se dodjeljuje rejting s temeljnom imovinom istog inicijatora za koje svaka agencija za kreditni rejting dodjeljuje kreditne rejtinge.
U slučaju kada svaka od najmanje četiri agencije za kreditni rejting dodijeli rejting za više od 10 % ukupnog broja izdanih resekuritizacija kojima se dodjeljuje rejting, ne primjenjuju se ograničenja utvrđena u stavku 1.
Izuzeće utvrđeno u drugom podstavku nastavlja se primjenjivati barem dok agencija za kreditni rejting ne sklopi novi ugovor za dodjelu rejtinga za resekuritizacije s temeljnom imovinom istog inicijatora. U slučaju kada prilikom sklapanja takvog ugovora nisu ispunjeni kriteriji utvrđeni u drugom podstavku, razdoblje iz stavka 1. računa se od datuma sklapanja novog ugovora.
3. Od isteka ugovora u skladu sa stavkom 1. agencija za kreditni rejting ne sklapa novi ugovor za dodjelu kreditnih rejtinga za resekuritizacije s temeljnom imovinom istog inicijatora u razdoblju jednakom trajanju isteklog ugovora, ali ne dužem od četiri godine.
Prvi se podstavak također primjenjuje na:
(a)
agenciju za kreditni rejting koja pripada istoj grupi agencija za kreditni rejting kao agencija za kreditni rejting iz stavka 1.;
(b)
agenciju za kreditni rejting koja je dioničar ili član agencije za kreditni rejting iz stavka 1.;
(c)
agenciju za kreditni rejting čiji je agencija za kreditni rejting iz stavka 1. dioničar ili član.
4. Neovisno o stavku 1., u slučaju kada je kreditni rejting za resekuritizaciju dodijeljen prije isteka maksimalnog trajanja ugovornog odnosa kako je navedeno u stavku 1., agencija za kreditni rejting može na zahtjev nastaviti pratiti i ažurirati te kreditne rejtinge tijekom trajanja resekuritizacije.
5. Ovaj se članak ne primjenjuje na agencije za kreditni rejting koje na razini grupe imaju manje od 50 zaposlenika uključenih u obavljanje aktivnosti vezanih uz kreditni rejting ili koje na razini grupe od aktivnosti vezanih uz kreditni rejting ostvaruju godišnji promet manji od 10 milijuna EUR.
6. Ako agencija za kreditni rejting sklopi ugovor za dodjelu kreditnih rejtinga za resekuritizacije prije 20. lipnja 2013., razdoblje iz stavka 1. računa se od tog datuma.”
9.
Članak 7. stavak 5. zamjenjuje se sljedećim:
„5. Naknade i procjene rezultata zaposlenika koji su uključeni u aktivnosti vezane uz kreditni rejting ili izglede vezane uz rejting, kao i osoba koje odobravaju kreditne rejtinge ili izglede vezane uz rejting ne ovise o iznosu prihoda koji agencija za kreditni rejting ostvaruje od subjekata kojima se dodjeljuje rejting ili povezanih trećih strana.”
10.
Članak 8. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Agencija za kreditni rejting donosi, provodi i izvršava primjerene mjere kojima se osigurava da se kreditni rejtinzi i izgledi vezani uz rejting koje dodjeljuje temelje na iscrpnoj analizi svih informacija koje su joj dostupne i koje su relevantne za njezinu analizu u skladu s primjenljivim metodologijama vezanim uz rejting. Ona donosi sve potrebne mjere kako bi osigurala da su informacije kojima se koristi u dodjeljivanju kreditnog rejtinga i izgleda vezanih uz rejting adekvatne kvalitete i da dolaze iz pouzdanih izvora. Agencija za kreditni rejting prilikom dodjele kreditnih rejtinga i izgleda vezanih uz rejting utvrđuje da rejting predstavlja mišljenje agencije i da se na njega treba oslanjati samo do određene mjere.
2.a Promjene u kreditnim rejtinzima izdaju se u skladu s objavljenim metodologijama agencije za kreditni rejting vezanim uz rejting.”;
(b)
u stavku 5. dodaje se sljedeći podstavak:
„Kreditni rejtinzi država preispituju se najmanje svakih šest mjeseci.”;
(c)
umeće se sljedeći stavak:
„5.a Agencija za kreditni rejting koja namjerava uvesti značajnu promjenu u metodologiji vezanoj uz rejting ili upotrebljavati nove metodologije vezane uz rejting, modele ili ključne pretpostavke vezane uz rejting koje bi mogle utjecati na kreditni rejting na svojoj internetskoj stranici objavljuje predložene značajne promjene ili predložene nove metodologije vezane uz rejting, uključujući detaljno objašnjenje razloga i implikacija predloženih značajnih promjena ili predloženih novih metodologija vezanih uz rejting, i poziva zainteresirane osobe da u roku od jednog mjeseca dostave komentare.”;
(d)
stavak 6. mijenja se kako slijedi:
i.
uvodni dio zamjenjuje se sljedećim:
„6. Kod promjene metodologija, modela ili ključnih pretpostavki vezanih uz rejting korištenih u aktivnostima vezanim uz kreditni rejting u skladu s člankom 14. stavkom 3., agencija za kreditni rejting:”;
ii.
umeću se sljedeće točke:
„(aa)
odmah obavješćuje ESMA-u o rezultatima savjetovanja i novim metodologijama vezanim uz rejting zajedno s njihovim detaljnim obrazloženjem i datumom primjene i objavljuje ih na svojoj internetskoj stranici;
(ab)
odmah na svojoj internetskoj stranici objavljuje odgovore u vezi sa savjetovanjem iz stavka 5.a, osim u slučajevima u kojima sudionik savjetovanja zahtijeva povjerljivost;”;
(e)
dodaje se sljedeći stavak:
„7. Kada agencija za kreditni rejting primijeti pogreške u svojim metodologijama vezanim uz rejting ili njihovoj primjeni, ona bez odlaganja:
(a)
obavješćuje ESMA-u i sve pogođene subjekte kojima je dodijeljen rejting o tim pogreškama i obrazlaže njihov učinak na rejtinge, uključujući potrebu za preispitivanjem dodijeljenih rejtinga;
(b)
objavljuje pogreške na svojoj internetskoj stranici kada one utječu na njezine kreditne rejtinge;
(c)
ispravlja te pogreške u metodologijama vezanim uz rejting; i
(d)
primjenjuje mjere iz točaka (a), (b) i (c) stavka 6.”
11.
Umeću se sljedeći članci:
„Članak 8.a
Kreditni rejtinzi država
1. Kreditni rejtinzi država dodjeljuju se tako da se osigura analiza individualne specifičnosti određene države članice. Zabranjuje se izjava kojom se najavljuje revizija određene skupine zemalja ako nije popraćena izvješćima o pojedinačnim zemljama. Takva se izvješća javno objavljuju.
2. Komuniciranje s javnošću koje nije kreditni rejting, izgled vezan uz rejting ili popratno priopćenje za javnost ili izvješće iz točke 5. dijela I. odjeljka D Priloga I. i koje se odnosi na potencijalne promjene kreditnih rejtinga država ne smije se temeljiti na informacijama koje potpadaju u područje subjekta kojem se dodjeljuje rejting i koje su objavljene bez njegove suglasnosti, osim ako im se može pristupiti putem javno dostupnih izvora ili osim ako ne postoje opravdani razlozi zbog kojih subjekt kojem se dodjeljuje rejting ne bi dao suglasnost za objavljivanje tih informacija.
3. Uzimajući u obzir drugi podstavak članka 8. stavka 5., agencija za kreditni rejting na svojoj internetskoj stranici svake godine na kraju prosinca objavljuje i dostavlja ESMA-i, u skladu s točkom 3. dijela III. odjeljka D Priloga I., kalendar za sljedećih 12 mjeseci u kojem utvrđuje najviše tri datuma za objavu nenaručenih kreditnih rejtinga država i pripadajućih izgleda vezanih uz rejting te datume za objavu naručenih kreditnih rejtinga država i pripadajućih izgleda vezanih uz rejting. Svi takvi datumi padaju na petak.
4. Odstupanje objava kreditnih rejtinga država ili pripadajućih izgleda vezanih uz rejting od kalendara moguće je samo u slučaju kada je to potrebno kako bi agencija za kreditni rejting ispunila svoje obveze u na temelju članka 8. stavka 2., članka 10. stavka 1. i članka 11. stavka 1., pri čemu te objave moraju biti popraćene detaljnim objašnjenjem razloga za odstupanje od najavljenog kalendara.
Članak 8.b
Informacije o strukturiranim financijskim instrumentima
1. Izdavatelj, inicijator i sponzor strukturiranog financijskog instrumenta s poslovnim nastanom u Uniji zajednički objavljuju, na internetskoj stranici koju uspostavlja ESMA na temelju stavka 4., informacije o kreditnoj kvaliteti i uspješnosti temeljne imovine strukturiranog financijskog instrumenta, strukturi transakcije sekuritizacije, novčanim tokovima i svakom kolateralu kojim se pokriva izloženost sekuritizacije, kao i informacije potrebne za provedbu sveobuhvatnih i na dobroj informiranosti utemeljenih testiranja otpornosti na stres novčanih tokova i vrijednosti kolaterala za pokrivanje izloženosti temeljne imovine.
2. Obveza iz stavka 1. u vezi s objavljivanjem informacija ne proširuje se kada bi takvo prošireno objavljivanje dovelo do povrede nacionalnog prava ili prava Unije kojim su uređene zaštita povjerljivosti izvora informacija i obrada osobnih podataka.
3. ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kako bi utvrdila:
(a)
informacije koje osobe iz stavka 1. moraju objaviti kako bi ispunile obvezu proizišlu iz stavka 1. u skladu sa stavkom 2.;
(b)
učestalost ažuriranja informacija iz točke (a);
(c)
prezentaciju informacija iz točke (a) u obliku standardiziranog obrasca za objave.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 21. lipnja 2014.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s postupkom propisanim u člancima od 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
4. ESMA uspostavlja internetsku stranicu za objavljivanje informacija o strukturiranim financijskim instrumentima kako je navedeno u stavku 1.
Članak 8.c
Dvostruki kreditni rejting strukturiranih financijskih instrumenata
1. U slučaju kada izdavatelj ili povezana treća strana namjerava naručiti kreditni rejting strukturiranog financijskog instrumenta, izdavatelj ili povezana treća strana moraju angažirati najmanje dvije agencije za kreditni rejting koje će dodijeliti kreditne rejtinge neovisno jedna o drugoj.
2. Izdavatelj ili povezana treća strana kako je navedeno u stavku 1. osiguravaju da angažirane agencije za kreditni rejting udovoljavaju sljedećim uvjetima:
(a)
ne pripadaju istoj grupi agencija za kreditni rejting;
(b)
nisu dioničar ili član bilo koje druge agencije za kreditni rejting;
(c)
nemaju pravo ili ovlast ostvarivati prava glasa u bilo kojoj drugoj agenciji za kreditni rejting;
(d)
nemaju pravo ili ovlast imenovati ili smijeniti članove upravnog ili nadzornog odbora bilo koje druge agencije za kreditni rejting;
(e)
ni jedan član njihovog upravnog ili nadzornog odbora nije član upravnog ili nadzornog odbora bilo koje druge agencije za kreditni rejting;
(f)
ne kontroliraju niti imaju ovlasti kontrolirati bilo koju drugu agenciju za kreditni rejting niti ostvaruju niti imaju ovlasti ostvarivati prevladavajući utjecaj na nju.
Članak 8.d
Korištenje više agencija za kreditni rejting
1. U slučaju kada izdavatelj ili povezana treća strana namjeravaju za dodjelu kreditnog rejtinga istog izdanja ili subjekta angažirati najmanje dvije agencije za kreditni rejting, izdavatelj ili povezana treća strana razmatraju angažiranje najmanje jedne agencije za kreditni rejting koja nema više od 10 % ukupnog tržišnog udjela, koju izdavatelj ili povezana treća strana mogu ocijeniti kao sposobnu za dodjelu rejtinga relevantnom izdanju ili subjektu, pod uvjetom da na temelju popisa ESMA-e iz stavka 2. postoji agencija za kreditni rejting koja je na raspolaganju za dodjelu rejtinga određenom izdanju ili subjektu. Ako izdavatelj ili povezana treća strana ne angažiraju najmanje jednu agenciju za kreditni rejting koja nema više od 10 % ukupnog tržišnog udjela, to se mora dokumentirati.
2. Kako bi se izdavatelju ili povezanoj trećoj strani olakšalo ocjenjivanje na temelju stavka 1., ESMA svake godine na svojoj internetskoj stranici objavljuje popis registriranih agencija za kreditni rejting, navodeći pritom njihov ukupni tržišni udjel i vrste dodijeljenih kreditnih rejtinga, koji izdavatelj može upotrijebiti kao polazište za svoje ocjenjivanje.
3. Za potrebe ovog članka, ukupni tržišni udjel mjeri se u odnosu na godišnji promet ostvaren iz aktivnosti vezanih uz kreditni rejting i pomoćnih usluga na razini grupe.”
12.
U članku 10. stavci 1. i 2. zamjenjuju se sljedećim:
„1. Agencija za kreditni rejting dužna je pravovremeno i ne praveći razlike objaviti svaki kreditni rejting ili izgled vezan uz rejting, kao i svaku odluku o suspenziji kreditnog rejtinga. U slučaju odluke o suspenziji kreditnog rejtinga, objavljene informacije moraju uključivati opširno obrazloženje takve odluke.
Prvi podstavak također se primjenjuje na kreditne rejtinge koji se distribuiraju na temelju pretplate.
2. Agencije za kreditni rejting osiguravaju prezentaciju i obradu kreditnih rejtinga i izgleda vezanih uz rejting u skladu sa zahtjevima iz odjeljka D Priloga I. i ne prikazuju druge čimbenike osim onih koji se odnose na kreditne rejtinge.
2.a Do javnog objavljivanja kreditnih rejtinga, izgleda vezanih uz rejting i s njima povezanih informacija, isti se smatraju povlaštenim informacijama kako je definirano u Direktivi 2003/6/EZ te u skladu s tom Direktivom.
Članak 6. stavak 3. te Direktive primjenjuje se mutatis mutandis na agencije za kreditni rejting u vezi s njihovom obvezom povjerljivosti i obvezom vođenja popisa osoba koje imaju pristup njihovim kreditnim rejtinzima, izgledima vezanim uz rejting ili povezanim informacijama prije objavljivanja.
Popis osoba kojima se prije objavljivanja dostavljaju kreditni rejtinzi, izgledi vezani uz rejting i s njima povezane informacije ograničen je na osobe koje u tu svrhu određuje svaki subjekt kojem se dodjeljuje rejting.”
13.
U članku 10. stavku 5. prvi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„5. U slučaju kada agencija za kreditni rejting dodjeljuje nenaručeni kreditni rejting, u kreditnom rejtingu jasno naznačuje, koristeći se jasno prepoznatljivim kodovima u bojama za različite kategorije rejtinga, jesu li subjekt kojem se dodjeljuje rejting ili povezana treća strana sudjelovali u postupku dodjele kreditnog rejtinga i je li agencija za kreditni rejting imala pristup poslovnim knjigama, dokumentima rukovodstva i ostalim relevantnim internim dokumentima subjekta kojem se dodjeljuje rejting ili povezane treće strane.”
14.
Članak 11. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Registrirana ili certificirana agencija za kreditni rejting u središnjem registru koji osniva ESMA stavlja na raspolaganje informacije o svojim prethodnim rezultatima, uključujući podatke o učestalosti promjene rejtinga te informacije o prethodno dodijeljenim kreditnim rejtinzima i o njihovim promjenama. Takva agencija za kreditni rejting stavlja na raspolaganje informacije tom registru u standardnom obliku koji propisuje ESMA. ESMA te informacije čini dostupnim javnosti te jednom godišnje objavljuje sažetak informacija o glavnim opaženim kretanjima.”
15.
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 11.a
Europska platforma za kreditni rejting
1. Prilikom dodjele kreditnog rejtinga ili izgleda vezanog uz rejting registrirana ili certificirana agencija za kreditni rejting ESMA-i dostavlja informacije o rejtingu, uključujući kreditni rejting i izgled vezan uz rejting instrumenta kojem se dodjeljuje rejting, informacije o vrsti kreditnog rejtinga, vrsti aktivnosti vezanoj uz rejting te datumu i satu objave.
2. ESMA na internetskoj stranici (‚europskoj platformi za kreditni rejting’) objavljuje pojedinačne kreditne rejtinge koji su joj dostavljeni na temelju stavka 1.
U europsku platformu za kreditni rejting uključen je i središnji registar iz članka 11. stavka 2.
3. Ovaj se članak ne primjenjuje na kreditne rejtinge ili izglede vezane uz rejting koji se izrađuju ili objavljuju isključivo za ulagatelje uz plaćanje naknade.”
16.
U članku 14. stavku 3. dodaje se sljedeći podstavak:
„Ne dovodeći u pitanje drugi podstavak, agencija za kreditni rejting izvješćuje ESMA-u o predviđenim značajnim promjenama u metodologijama vezanim uz rejting, modelima ili ključnim pretpostavkama vezanim uz rejting ili o predloženim novim metodologijama vezanim uz rejting, modelima ili ključnim pretpostavkama vezanim uz rejting kada agencija za kreditni rejting objavljuje predložene promjene ili predložene nove metodologije vezane uz rejting na svojoj internetskoj stranici u skladu s člankom 8. stavkom 5.a. Nakon isteka razdoblja savjetovanja agencija za kreditni rejting izvješćuje ESMA-u o svim promjenama do kojih došlo zbog savjetovanja.”
17.
Članak 18. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. ESMA dostavlja Komisiji, EBA-i, EIOPA-i, nadležnim tijelima i sektorskim nadležnim tijelima sve odluke u skladu s člankom 16., 17. ili 20.”
18.
Članak 19. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. ESMA naplaćuje agencijama za kreditni rejting naknade u skladu s ovom Uredbom i uredbom Komisije iz stavka 2. Te naknade u potpunosti pokrivaju nužne troškove ESMA-e koji se odnose na registraciju, certifikaciju i nadzor agencija za kreditni rejting i naknadu svih troškova koji mogu nastati za nadležna tijela prilikom obavljanja posla u skladu s ovom Uredbom, posebno kao posljedica delegiranja zadaća u skladu s člankom 30.”
19.
Članak 21. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 4. mijenja se kako slijedi:
i.
uvodni dio zamjenjuje se sljedećim:
„4. ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda u vezi sa:”;
ii.
točka (e) zamjenjuje se sljedećim:
„(e)
sadržajem i oblikom redovitog izvješćivanja o podacima o rejtinzima koji će se tražiti od registriranih i certificiranih agencija za kreditni rejting u svrhu kontinuiranog nadzora koji provodi ESMA.”;
iii.
sljedeći se podstavci dodaju iza točke (e):
„ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 21. lipnja 2014.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s postupkom propisanim u člancima od 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.”;
(b)
umeću se sljedeći stavci:
„4.a ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kako bi utvrdila:
(a)
sadržaj i prezentaciju informacija, uključujući strukturu, oblik, metodu i razdoblje izvješćivanja, koje će agencije za kreditni rejting dostavljati ESMA-i u skladu s člankom 11.a stavkom 1.; i
(b)
sadržaj i oblik redovitog izvješćivanja o naknadama koje agencije za kreditni rejting zaračunavaju, a u svrhu kontinuiranog nadzora koji provodi ESMA.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 21. lipnja 2014.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s postupkom propisanim u člancima od 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
4.b ESMA izvješćuje o mogućnosti uspostavljanja jedne ili više klasifikacija kreditnih rejtinga dostavljenih u skladu s člankom 11.a stavkom 1. i to izvješće dostavlja Komisiji do 21. lipnja 2015. U izvješću se posebno procjenjuju:
(a)
mogućnost, troškovi i koristi uspostavljanja jedne ili više klasifikacija;
(b)
kako se jedna ili više klasifikacija mogu uspostaviti a da se u svjetlu različitih metodologija vezanih uz rejting kreditni rejtinzi ne prikažu pogrešno;
(c)
svi učinci koje bi klasifikacije mogle imati na regulatorne tehničke standarde izrađene do danas u vezi s člankom 21. stavkom 4.a točkama (a) i (b).
ESMA se savjetuje s EBA-om i EIOPA-om u vezi s točkama (a) i (b) prvog podstavka.”;
(c)
stavak 5. zamjenjuje se sljedećim:
„5. ESMA objavljuje godišnje izvješće o primjeni ove Uredbe. To izvješće sadrži posebno procjenu provedbe Priloga I. od strane agencija za kreditni rejting koje su registrirane u skladu s ovom Uredbom i procjenu primjene mehanizma za prihvaćanje iz članka 4. stavka 3.”
20.
U članku 22.a naslov se zamjenjuje sljedećim:
„Ispitivanje usklađenosti sa zahtjevima vezanim uz metodologije”.
21.
Članak 25.a zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 25.a
Sektorska nadležna tijela odgovorna za nadzor i provedbu članka 4. stavka 1. i članaka 5.a, 8.b, 8.c i 8.d
Sektorska nadležna tijela odgovorna su za nadzor i izvršenje članka 4. stavka 1. i članaka 5.a, 8.b, 8.c i 8.d u skladu s mjerodavnim sektorskim zakonodavstvom.”
22.
Umeće se sljedeća glava:
„GLAVA III.A
GRAĐANSKA ODGOVORNOST AGENCIJA ZA KREDITNI REJTING
Članak 35.a
Građanska odgovornost
1. U slučaju kada je agencija za kreditni rejting namjerno ili grubom nepažnjom počinila bilo koji od prekršaja iz Priloga III. koji utječu na kreditni rejting, ulagatelj ili izdavatelj može od agencije za kreditni rejting tražiti odštetu za štetu prouzročenu prekršajem.
Ulagatelj može tražiti odštetu u skladu s ovim člankom u slučaju kada utvrdi da se, u skladu s člankom 5.a stavkom 1. ili na drugi način s dužnom pažnjom razumno, oslanjao na kreditni rejting u vezi s odlukom o ulaganju u financijski instrument obuhvaćen tim kreditnim rejtingom ili o zadržavanju ili prodaji tog financijskog instrumenta.
Izdavatelj može tražiti odštetu u skladu s ovim člankom u slučaju kada utvrdi da su on ili njegovi financijski instrumenti obuhvaćeni tim kreditnim rejtingom i da prekršaj nije prouzročen obmanjujućim i netočnim informacijama koje je izdavatelj dao agenciji za kreditni rejting izravno ili putem javno dostupnih informacija.
2. Ulagatelj ili izdavatelj odgovorni su za predočavanje točnih i detaljnih informacija kojima pokazuju da je agencija za kreditni rejting prekršila ovu Uredbu te da je taj prekršaj utjecao na dodijeljeni kreditni rejting.
Nadležni nacionalni sud ocjenjuje što predstavlja točne i detaljne informacije, uzimajući pritom u obzir da ulagatelj ili izdavatelj možda nemaju pristup informacijama koje potpadaju isključivo u područje agencije za kreditni rejting.
3. Građanska odgovornost agencija za kreditni rejting kako je navedeno u stavku 1. unaprijed je ograničena samo u slučaju kada je to ograničenje:
(a)
razumno i razmjerno; i
(b)
dopušteno na temelju primjenljivog nacionalnog prava u skladu sa stavkom 4.
Ograničenje koje nije u skladu s prvim podstavkom ili isključenje građanske odgovornosti nema pravnog učinka.
4. Pojmovi kao što su ‚šteta’, ‚namjera’, ‚gruba nepažnja’, ‚opravdano oslanjanje’, ‚dužna pažnja’, ‚utjecaj’, ‚razumno’ i ‚razmjerno’ koji se navode u ovom članku, ali nisu definirani tumače se i primjenjuju u skladu s primjenljivim nacionalnim pravom kako je utvrđeno relevantnim pravilima međunarodnog privatnog prava. Pitanja u vezi s građanskom odgovornošću agencije za kreditni rejting koja nisu obuhvaćena ovom Uredbom uređena su primjenljivim nacionalnim pravom kako je utvrđeno relevantnim pravilima međunarodnog privatnog prava. Nadležni sud koji će odlučivati o potraživanju ulagatelja ili izdavatelja na temelju građanske odgovornosti određuje se u skladu s relevantnim pravilima međunarodnog privatnog prava.
5. Ovim se člankom ne isključuju daljnja potraživanja na temelju građanske odgovornosti u skladu s nacionalnim pravom.
6. Pravo uporabe pravnih sredstava utvrđeno ovim člankom ne sprečava ESMA-u da u potpunosti izvršava svoje ovlasti utvrđene člankom 36.a.”
23.
U članku 36.a stavku 2. prvi podstavak mijenja se kako slijedi:
(a)
točke (a) i (b) zamjenjuju se sljedećim:
„(a)
za povrede iz točaka od 1. do 5., od 11. do 15., 19., 20., 23., od 26.a do 26.d., 28., 30., 32., 33., 35., 41., 43., 50., 51. i od 55. do 62. odjeljka I. Priloga III. globe iznose najmanje 500 000 EUR, a najviše 750 000 EUR;
(b)
za povrede iz točaka 6., 7., 8., 16., 17., 18., 21., 22., 22.a, 24., 25., 27., 29., 31., 34., od 37. do 40., 42., 42.a, 42.b, od 45. do 49.a, 52., 53. i 54. odjeljka I. Priloga III. globe iznose najmanje 300 000 EUR, a najviše 450 000 EUR;”;
(b)
točke (d) i (e) zamjenjuju se sljedećim:
„(d)
za povrede iz točaka 1., 6., 7., 8. i 9. odjeljka II. Priloga III. globe iznose najmanje 50 000 EUR, a najviše 150 000 EUR;
(e)
za povrede iz točaka 2., od 3.a do 5. odjeljka II. Priloga III. globe iznose najmanje 25 000 EUR, a najviše 75 000 EUR;”;
(c)
točka (h) zamjenjuje se sljedećim:
„(h)
za prekršaje iz točke 20.a odjeljka I. Priloga III., točaka od 4. do 4.c, 6., 8. i 10. odjeljka III. Priloga III. globe iznose najmanje 90 000 EUR, a najviše 200 000 EUR;”.
24.
Članak 39. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavci 1. i 3. brišu se;
(b)
dodaju se sljedeći stavci:
„4. Nakon pribavljanja tehničkog savjeta od ESMA-e Komisija preispituje situaciju na tržištu kreditnih rejtinga za strukturirane financijske instrumente, posebno na tržištu kreditnih rejtinga za resekuritizacije. Nakon preispitivanja, Komisija do 1. srpnja 2016. podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću, kojem prema potrebi prilaže zakonodavne prijedloge, u kojem procjenjuje posebno:
(a)
je li raspoloživi izbor dovoljan za ispunjavanje zahtjeva utvrđenih u člancima 6.b i 8.c;
(b)
je li primjereno skratiti ili produljiti maksimalno trajanje ugovornog odnosa iz članka 6.b stavka 1. i minimalno razdoblje prije no što agencija za kreditni rejting može ponovno sklopiti ugovor s izdavateljem ili povezanom trećom stranom za dodjelu kreditnih rejtinga za resekuritizacije iz članka 6.b stavka 3.;
(c)
je li primjereno izmijeniti izuzeće iz drugog podstavka članka 6.b stavka 2.
5. Nakon pribavljanja tehničkog savjeta od ESMA-e Komisija preispituje situaciju na tržištu kreditnih rejtinga. Nakon preispitivanja, Komisija do 1. srpnja 2016. podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću, kojem prema potrebi prilaže zakonodavne prijedloge i u kojem procjenjuje posebno:
(a)
postoji li potreba za proširenjem područja primjene obveza iz članka 8.b kako bi se uključili bilo koji drugi financijski kreditni proizvodi;
(b)
jesu li zahtjevima iz članaka 6., 6.a i 7. sukobi interesa smanjeni u dovoljnoj mjeri;
(c)
treba li područje primjene mehanizma rotacije iz članka 6.b proširiti na druge kategorije imovine i je li za pojedinačne kategorije imovine primjereno koristiti različita razdoblja;
(d)
primjerenost postojećih i alternativnih modela naknada;
(e)
postoji li potreba za provedbom drugih mjera za poticanje tržišnog natjecanja na tržištu kreditnih rejtinga;
(f)
primjerenost dodatnih inicijativa za poticanje tržišnog natjecanja na tržištu kreditnih rejtinga na temelju razvoja strukture sektora;
(g)
postoji li potreba za predlaganjem mjera za rješavanje prekomjernog oslanjanja na kreditne rejtinge u ugovorima;
(h)
razine koncentracije na tržištu, rizike proizišle iz visoke koncentracije i utjecaj na cjelokupnu stabilnost financijskog sektora.
6. Komisija najmanje jednom godišnje obavješćuje Europski parlament i Vijeće o svim novim odlukama o jednakovrijednosti iz članka 5. stavka 6. koje su donesene tijekom izvještajnog razdoblja.”
25.
Članak 39.a zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 39.a
Zaposlenici i resursi ESMA-e
Do 21. lipnja 2014. ESMA procjenjuje potrebe u pogledu zaposlenika i resursa koji proizlaze iz preuzimanja ovlasti i zadaća u skladu s ovom Uredbom te dostavlja izvješće Europskom parlamentu, Vijeću i Komisiji.”
26.
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 39.b
Obveze izvješćivanja
1. Komisija do 31. prosinca 2015. Europskom parlamentu i Vijeću dostavlja izvješće o:
(a)
koracima poduzetim u vezi s brisanjem upućivanja na kreditne rejtinge koja dovode ili mogu dovesti do isključivog ili automatskog oslanjanja na kreditne rejting; i
(b)
alternativnim alatima kojima se ulagateljima omogućuje vlastita procjena kreditnog rizika izdavatelja i financijskih instrumenata,
s ciljem brisanja upućivanja na kreditne rejtinge iz prava Unije u regulatorne svrhe do 1. siječnja 2020., pod uvjetom da su utvrđene i provedene odgovarajuće alternative. ESMA pruža tehničke savjete Komisiji u okviru ovog stavka.
2. Uzimajući u obzir situaciju na tržištu, Komisija do 31. prosinca 2014. Europskom parlamentu i Vijeću dostavlja izvješće o primjerenosti izrade europske procjene kreditne sposobnosti za državni dug.
Uzimajući u obzir nalaze izvješća iz prvog podstavka i situaciju na tržištu, Komisija do 31. prosinca 2016. Europskom parlamentu i Vijeću dostavlja izvješće o primjerenosti i izvedivosti pružanja podrške europskoj agenciji za kreditni rejting za procjenu kreditne sposobnosti državnog duga država članica i/ili europskoj zakladi za kreditni rejting za sve druge kreditne rejtinge.
3. Komisija do 31. prosinca 2013. Europskom parlamentu i Vijeću dostavlja izvješće u vezi s izvedivošću mreže manjih agencija za kreditni rejting s ciljem povećanja tržišnog natjecanja. U tom se izvješću ocjenjuje financijska i nefinancijska potpora za stvaranje takve mreže, uzimajući pritom u obzir potencijalne sukobe interesa koji proizlaze iz takvog javnog financiranja. U svjetlu nalaza tog izvješća i nakon pribavljanja tehničkog savjeta od ESMA-e, Komisija može ponovno ocijeniti članak 8.d i predložiti njegove izmjene.”
27.
Prilog I. mijenja se u skladu s Prilogom I. ovoj Uredbi
28.
Prilog III. mijenja se u skladu s Prilogom II. ovoj Uredbi.
Članak 2.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Neovisno o prvom stavku,
1.
Točka 7. podtočka (a), točke 9. i 10., točka 11. u vezi s člankom 8.d Uredbe (EZ) br. 1060/2009 i točke 12. i 27. članka 1. ove Uredbe primjenjuju se od 1. lipnja 2018. u svrhu procjene iz:
(a)
članka 4. stavka 3. točke (b) Uredbe (EZ) br. 1060/2009 po pitanju jesu li zahtjevi trećih zemalja najmanje jednako strogi kao zahtjevi iz te točke; i
(b)
točke (b) drugog podstavka članka 5. stavka 6. Uredbe (EZ) br. 1060/2009 po pitanju primjenjuju li se na agencije za kreditni rejting u trećim zemljama pravno obvezujuća pravila koja su jednakovrijedna pravilima iz te točke.
2.
Točka 8. članka 1. ove Uredbe u vezi s člankom 6.a stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 1060/2009 primjenjuje se od 21. lipnja 2014. u vezi sa svakim dioničarom ili članom agencije za kreditni rejting koji 15. studenoga 2011. ima 5 % ili više kapitala u više od jedne agencije za kreditni rejting.
3.
Točka 15. članka 1. primjenjuje se od 21. lipnja 2015.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 21. svibnja 2013.