PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 470/2014
ze dne 13. května 2014
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Dne 28. listopadu 2013 uložila Evropská komise (dále jen „Komise“) nařízením (EU) č. 1205/2013 (dále jen „prozatímní nařízení“) (2) prozatímní antidumpingové clo na dovoz solárního skla z Čínské lidové republiky.
(2)
Řízení bylo zahájeno dne 28. února 2013 na základě stížnosti podané jménem výrobců solárního skla, kteří představují více než 25 % celkové výroby v Unii (3).
(3)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. Následný postup
(4)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo uloženo prozatímní antidumpingové clo (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo několik účastníků řízení k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Účastníkům řízení, kteří o to požádali, byla poskytnuta možnost slyšení.
(5)
Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním. Byla zvážena ústní a písemná stanoviska účastníků řízení a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(6)
Všem účastníkům řízení Komise následně sdělila základní skutečnosti a úvahy, na nichž založila svůj záměr uložit konečné antidumpingové clo na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR)“ a provést konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem účastníkům řízení byla poskytnuta lhůta, během níž mohli k uvedeným konečným informacím předložit svá stanoviska.
(7)
Stanoviska předložená účastníky řízení byla zvážena a případně vzata v úvahu.
3. Výběr vzorku
(8)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že v 7., 11. a 75. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nebyl jasně uveden celkový počet výrobců v Unii. Komise proto potvrzuje, že se přihlásilo osm výrobců v Unii, kteří byli také aktivní během období šetření. Nebyla zveřejněna totožnost žádného výrobce v Unii, s výjimkou jediného. V odpovědi na obecný informační dokument žadatel uvedl, že tři výrobci v Unii (Guardian, AGC a Centrosolar Glass) ukončili činnost a že čtvrtý podnik (Saint Gobain) podstatně omezil výrobu.
(9)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska týkající se metody výběru vzorku vyvážejících výrobců v ČLR a výrobců v Unii, potvrzují se prozatímní zjištění v 7. až 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(10)
Po přijetí prozatímního nařízení byla provedena inspekce v prostorách druhého spolupracujícího uživatele, konkrétně francouzské společnosti Viessmann Faulquemont SAS.
5. Procesní práva
(11)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že mu nebyly poskytnuty dostatečné prozatímní informace, zejména ohledně dumpingu, cenového podbízení a výpočtu rozpětí újmy. Vzhledem k tomu bylo údajně porušeno jeho základní právo na obhajobu, jež je zaručeno základním nařízením (ES) č. 1225/2009, antidumpingovou dohodou WTO a Listinou základních práv Evropské unie.
(12)
K výpočtu dumpingového rozpětí vyvážející výrobce prohlásil, že při poskytnutí prozatímních informací nebyly uvedeny podrobnosti o výši úpravy uplatňované na náklady na povrchovou úpravu a na výrobu plavením (viz 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení) ani o procentu prodejních, správních a režijních nákladů a zisku.
(13)
Toto tvrzení bylo akceptováno a Komise poskytla doplňující informace. Pokud nebylo možno poskytnout přesné údaje z důvodu jejich důvěrnosti, poskytla příslušná rozmezí.
(14)
Po poskytnutí konečných informací vyvážející výrobce uvedl, že poskytnuté údaje stále nejsou dostatečné a zejména že není jasné, zda byly při úpravě nákladů na povrchovou úpravu vzaty v úvahu náklady na jednostrannou povrchovou úpravu, oboustrannou povrchovou úpravu či obojí.
(15)
Jak je vysvětleno v 68. bodě odůvodnění, účastníci řízení nijak neprokázali, že by mezi náklady na výrobu solárního skla s jednostranným povlakem a solárního skla s oboustranným povlakem existoval trvalý rozdíl. Při výpočtu výše úpravy proto Komise mezi solárním sklem s jednostranným povlakem a solárním sklem s oboustranným povlakem nerozlišovala.
(16)
Ohledně újmy tentýž vyvážející výrobce namítl, že v jemu určeném dokumentu specifikujícím újmu byly z důvodu důvěrnosti prodejní i cílové ceny stanovené výrobci v Unii u dvou z celkem pěti typů výrobků označeny stupněm utajení „limited“ nebo bylo uvedeno pouze jejich rozmezí.
(17)
Společnost také tvrdila, že v tomto případě existuje vysoká úroveň důvěrnosti, takže je znám pouze název jednoho výrobce v Unii zařazeného do vzorku. Společnost proto uvedla, že i když se u některých typů výrobku týkaly informace pouze jednoho či dvou výrobců v Unii, nebylo by nijak možné identifikovat tyto společnosti, a poskytnout v důsledku toho vyvážejícímu výrobci významnou konkurenční výhodu vůči jeho konkurentům v Unii, ať už samostatně nebo kolektivně.
(18)
Podle článku 20 základního nařízení je Komise povinna sdělit po zavedení prozatímních opatření podrobné údaje týkající se zásadních skutečností a úvah, na jejichž základě byla opatření uložena. Komise je však rovněž povinna podle článku 19 základního nařízení považovat za důvěrnou jakoukoli informaci, která je ze své povahy důvěrná nebo která byla důvěrně poskytnuta.
(19)
V tomto konkrétním případě byly skutečné prodejní a cílové ceny stanovené výrobci v Unii pro oba typy výrobků buď odstraněny, nebo nahrazeny rozmezím, jelikož informace o jednom typu výrobku pochází pouze od jednoho nebo dvou výrobců v Unii. Navíc je v tomto odvětví obecně známo, že tento konkrétní typ výrobku nevyrábí žádný jiný výrobce v Unii. Komise proto považuje tyto informace za informace důvěrné povahy, neboť jejich prozrazení by znamenalo významnou soutěžní výhodu pro konkurenty a/nebo by nepříznivě ovlivnilo poskytovatele těchto informací. Stejné informace byly navíc odstraněny i u druhého typu výrobku, aby se zabránilo odvození údajů o prvním typu výrobku z celkových údajů, které jsou k dispozici.
(20)
Po poskytnutí konečných informací společnost zopakovala svou námitku, že informace o výpočtu rozpětí újmy byly poskytnuty v nedostatečném a nesprávném rozsahu. Konkrétně si stěžovala, že není jasné, jak byl vybrán druhý typ výrobku, o němž byly odstraněny údaje. Komise proto upřesňuje, že výběr byl proveden čistě náhodně.
(21)
Společnost navrhla vyřešit údajně nedostatečné poskytnutí informací tak, že by se její právníci setkali s útvary Komise a podrobně s nimi projednali dumping a výpočet rozpětí újmy, aniž by si pořídili kopii jakýchkoli důvěrných dokumentů, nebo že by jim byl udělen přístup do datové místnosti v prostorách Komise, kde by si mohli dělat poznámky.
(22)
Komise nemohla této žádosti vyhovět. Aby mohli právní zástupci společnosti ověřit výpočty, musely by být poskytnuty přesné údaje z jedné nebo dvou společností. To nebylo možné, jelikož Komise je povinna zachovat důvěrnost těchto údajů podle článku 19 základního nařízení.
(23)
Komise navíc v konečných informacích výslovně uvedla, že společnost se může v souvislosti s jakýmikoli otázkami týkajícími se práva na obhajobu - jako je přístup ke spisu - obrátit na úředníka pro slyšení v rámci jeho mandátu (4). Ve lhůtě pro předložení stanovisek k poskytnutí konečných informací však společnost žádost o intervenci úředníka pro slyšení nepodala.
(24)
Vzhledem k výše uvedenému Komise zamítá tvrzení, že mohla být porušena procesní práva dotyčného vyvážejícího výrobce.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(25)
Podle 26. bodu odůvodnění prozatímního nařízení je dotčeným výrobkem solární sklo složené z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno podle EN 12150), odolností proti teplotním šokům Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) (dále jen „dotčený výrobek“, obecně označovaný jako „solární sklo“). Dotčený výrobek v současnosti spadá pod kód KN ex 7007 19 80.
2. Tvrzení týkající se definice výrobku
(26)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden vyvážející výrobce tvrdil, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, by z definice výrobku mělo být vyloučeno zahradnické sklo, které má stejné technické vlastnosti jako solární sklo popsané v 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Za prvé, podle vývozce jsou fyzické vlastnosti zahradnického skla zcela odlišné od vlastností solárního skla: i) zahradnické sklo má různou velikost podle požadavků zákazníků, zatímco solární sklo se vyrábí v určitých pevně daných velikostech; ii) zahradnické sklo může mít oboustranný povlak, ale solární sklo pro fotovoltaické moduly oboustranný povlak nemá. Za druhé, zahradnické sklo má údajně jiné využití, neboť jej nelze použít pro výrobu fotovoltaických modulů ani fototermických kolektorů.
(27)
Komise toto tvrzení zamítá, a to z následujících důvodů: Zaprvé, skutečnost, že solární sklo používané při výrobě skleníků má jinou velikost než solární sklo používané pro fotovoltaické moduly nebo fototermické kolektory, je irelevantní, protože požadavky na velikost se mohou lišit jak u fotovoltaických modulů, tak v případě skleníků. Jakékoli vyloučení výrobku na tomto základě by navíc mohlo vyvolat obcházení antidumpingových opatření. Za druhé, na trhu se jako zahradnické sklo prodává nejen solární sklo s oboustranným povlakem, ale i sklo bez povlaku nebo sklo s jednostranným povlakem. Kromě toho, jak je objasněno v 68. bodě odůvodnění, sklo s oboustranným povlakem se používá jak pro fotovoltaické moduly, tak pro fototermické kolektory. Tato fyzická vlastnost proto nemůže odlišovat solární sklo používané pro zahradnické účely od jiného použití. Dále nelze vyloučit, že solární sklo určené pro výrobu skleníků bude použito k výrobě fotovoltaických modulů a/nebo fototermických kolektorů.
(28)
Po poskytnutí informací jeden dovozce tvrdil, že skutečnost, že z působnosti šetření nebylo vyňato solární sklo, které lze použít jako nábytkářské sklo, způsobuje společnostem administrativní zátěž a průtahy. Důvodem je fakt, že společnosti musí zasílat protokoly o zkouškách celním orgánům v Unii pokaždé, když tyto orgány rozhodují, zda se na dovážené zboží vztahují určitá opatření.
(29)
Komise se domnívá, že tyto typy skla by neměly být z působnosti šetření vyloučeny, protože solární sklo může mít zahradnické a nábytkářské využití. K zajištění náležité ochrany výrobního odvětví Unie proti škodlivému účinku dumpingového dovozu je třeba zamezit mezerám, které by umožňovaly obcházení opatření. Pozitivní účinek odpovídající ochrany převažuje nad negativním účinkem dodatečné administrativní zátěže, která byla dotčenému dovozci zřejmě způsobena.
(30)
Další vyvážející výrobce tvrdil, že z definice dotčeného výrobku by mělo být vyloučeno plavené sklo, protože jím vyráběné sklo se používá ve stavebnictví a při výrobě skleníků. Dále uvedl, že plavené sklo se nepoužívá k výrobě fotovoltaických modulů. Na základě argumentů, které předložila v 33. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, však Komise potvrzuje, že plavené sklo vykazuje stejné technické vlastnosti jako solární sklo, jak jsou uvedeny v 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Dále platí, že plavené sklo vyrábí jak výrobní odvětví Unie, tak vyvážející výrobci. Tuto skutečnost potvrzují informace veřejně dostupné na internetu. (5) Tvrzení se proto zamítá.
3. Závěry
(31)
Jelikož k dotčenému výrobku a obdobnému výrobku nebyla předložena další stanoviska, potvrzují se závěry učiněné v 26. až 33. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(32)
Po poskytnutí prozatímních a následně konečných informací jeden vyvážející výrobce uvedl, že Komise pochybila zamítnutím jeho žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Stejná žádost týkající se zacházení jako v tržním hospodářství byla vznesena již v prozatímní fázi, ale Komise ji zamítla ve 43. a 47. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(33)
Vyvážející výrobce tvrdil, že výhody preferenčních daňových režimů a grantů nepředstavují významnou část jeho obratu. V této souvislosti je třeba připomenout, že na tyto a další námitky již Komise reagovala v dopise vývozci ze dne 13. září 2013, v němž k zacházení jako v tržním hospodářství oznámila své stanovisko. Zdůraznila zejména, že vzhledem k povaze tohoto zvýhodnění je absolutní výše výhody získaná v období šetření pro posouzení, zda se jedná o „podstatné“ zkreslení, irelevantní. Toto tvrzení se proto zamítá.
(34)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se potvrzuje zjištění, že všechny žádosti o přiznání zacházení jako v tržním hospodářství je nutno zamítnout, jak je stanoveno v 34. až 47. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Běžná hodnota
2.1 Volba srovnatelné země
(35)
V prozatímním nařízení bylo v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení jako vhodná srovnatelná země zvoleno Turecko. Jeden vyvážející výrobce namítal, že Turecko není pro účely stanovení běžné hodnoty vhodnou srovnatelnou zemi, protože v této zemi existuje pouze jeden výrobce solárního skla a na turecký trh se prakticky žádné solární sklo nedováží. Tento vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že ziskové rozpětí na tureckém domácím trhu solárního skla je obzvlášť vysoké, čímž dochází k umělému zvýšení běžné hodnoty. Stejný vyvážející výrobce navíc podotkl, že se na solární sklo vyráběné v Turecku nepoužívá žádná technologie povrchové úpravy a že se v Turecku nevyrábí žádné solární sklo plavením. V důsledku toho nemohou být z tureckého domácího trhu s obdobným výrobkem získány klíčové prvky nutné pro stanovení běžné hodnoty. Vyvážející výrobce proto namítal, že jako základ pro určení běžné hodnoty by se namísto toho měly použít ceny v Unii.
(36)
Za prvé, Komise připomíná, že v Turecku neexistují žádné významné překážky obchodu s obdobným výrobkem. Nelze tudíž vyvozovat závěr, že je turecký trh solárního skla uzavřen mezinárodnímu obchodu. Trh je naopak otevřený a cena obdobného výrobku na domácím trhu je stanovována volnou interakcí nabídky a poptávky.
(37)
Za druhé, pokud jde o tvrzení o zvláště vysokých ziscích na domácím tureckém trhu, Komise zdůrazňuje, že v období šetření nezaznamenala na tureckém trhu s obdobným výrobkem, že by se ve srovnání se ziskovým rozpětím dosahovaným výrobci v Unii objevovalo během posuzovaného období nadměrné ziskové rozpětí.
(38)
Za třetí, z nedostatku určitých typů výrobku v třetí zemi nelze vyvozovat, že tato země není vhodnou srovnatelnou zemí. Naopak, čl. 2 odst. 3 základního nařízení stanoví, že pokud se na domácím trhu určité druhy výrobku vůbec neprodávají, určí Komise běžnou hodnotu na základě výrobních nákladů v zemi původu s připočtením přiměřené částky pro prodejní, správní a režijní náklady a pro zisk. Podíl povrchové úpravy a výroby plavením na celkových nákladech vycházel z ověřených údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie.
(39)
S ohledem na výše uvedené se tvrzení, že Turecko není vhodnou srovnatelnou zemí, zamítá.
(40)
Komise rovněž nemůže akceptovat tvrzení, že běžná hodnota měla být stanovena na základě cen skutečně zaplacených v Unii. Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení může Komise pro určení běžné hodnoty použít ceny v Unii, pouze není-li možné určit tuto hodnotu na základě údajů z vhodné srovnatelné země. Jelikož bylo zjištěno, že vhodná srovnatelná země s dostatečnou spoluprací výrobce existuje, musela Komise určit běžnou hodnotu na základě údajů z této srovnatelné země a nemohla použít ceny v Unii (6).
(41)
Komise potvrzuje výběr Turecka jako srovnatelné země ve smyslu čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
2.2 Běžná hodnota
(42)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise pochybila při stanovení běžné hodnoty, protože vycházela pouze ze ziskového prodeje ve srovnatelné zemi a připočetla hypotetické ziskové rozpětí k neziskovému prodeji.
(43)
Komise potvrzuje, že ke stanovení běžné hodnoty, jak je vysvětlena v 61. a 62. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a jak požaduje čl. 2 odst. 4 základního nařízení, ověřila, že nejméně 80 % prodeje všech typů obdobného výrobku na tureckém domácím trhu bylo ziskových. Z tohoto důvodu byl pro stanovení běžné hodnoty vzat v úvahu veškerý prodej na tureckém domácím trhu, tzn. ziskový i neziskový. Toto tvrzení je tudíž neopodstatněné a jako takové bylo zamítnuto.
(44)
Jelikož ke stanovení běžné hodnoty nebyla předložena další stanoviska, potvrzují se zjištění uvedená v 58. až 64. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3 Vývozní cena
(45)
Jelikož nebyla předložena žádná stanoviska ohledně vývozních cen, potvrzuje se 65. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.4 Srovnání
(46)
Po poskytnutí prozatímních a následně konečných informací jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise chybně upravila jeho vývozní cenu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení. Argumentoval tím, že výrobce a s ním spojený obchodník tvoří jeden hospodářský subjekt a že je taková úprava tedy vyloučena. V každém případě považuje výši úpravy za příliš vysokou, neboť Komise vycházela ze skutečné přirážky, která byla namísto za obvyklých podmínek stanovena na základě dohody o převodních cenách. Namísto toho měla Komise provést případné úpravy na základě odhadu přirážky stanovené za obvyklých podmínek mezi výrobcem a dovozcem, který s ním není ve spojení.
(47)
Šetřením bylo zjištěno, že tento vyvážející výrobce měl plně funkční vývozní oddělení, které sjednávalo prodejní podmínky s odběrateli v Unii, zadávalo objednávky na výrobu, organizovalo a uskutečňovalo dopravu konečného výrobku zákazníkům v Unii, včetně dodacích dokladů, provádělo celní odbavení vyváženého zboží a připravovalo prodejní doklady. Skutečně tedy nedošlo k duplikaci úkolů vyvážejícího výrobce a obchodníka ve spojení, které souvisejí s vývozem. Vyvážející výrobce však vydával prodejní faktury obchodníkovi, který následně vydal prodejní fakturu odběrateli v Unii za smluvní cenu. Obchodník ve spojení inkasoval platbu, odečetl přirážku a zbývající částku vyplatil vyvážejícímu výrobci.
(48)
Komise je proto toho názoru, že obchodníka ve spojení nelze považovat za interní prodejní oddělení ani v případě, že by tyto dvě společnosti byly považovány za jeden hospodářský subjekt, a že je tudíž úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) plně odůvodněná. Navíc vzhledem k tomu, že provedená úprava odráží přirážku skutečně naúčtovanou mezi společnostmi ve spojení, není důvod nahrazovat ji jinou teoretickou částkou. Tvrzení se proto zamítá.
(49)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že má mnohem vyšší výrobní kapacitu než výrobní odvětví Unie, a že má tedy výhodu v podobě nižších nákladů při výrobě dotčeného výrobku. Podle výrobce by proto Komise měla přihlédnout k této výhodě plynoucí z jeho nižších výrobních nákladů a provést nezbytnou úpravu.
(50)
Komise nemůže toto tvrzení uznat. Za prvé, vyvážející výrobce neuvádí příslušné právní ustanovení, podle něhož by tuto úpravu bylo možno provést. Za druhé, nebylo prokázáno, že nižší náklady v důsledku vyšších výrobních kapacit by ovlivnily ceny nebo srovnatelnost cen ve smyslu čl. 2 odst. 10 základního nařízení. I kdyby rozdíl v nákladech mohl být prokázán, není zřejmé, jak se to odráží v konečné ceně, ani zda tento rozdíl není kompenzován rozdílem v jiných nákladech.
(51)
Kromě toho se výhoda uváděná vyvážejícím výrobcem týká toho, že jeho výrobní náklady mají být nižší než náklady výrobního odvětví Unie. V této souvislosti je třeba připomenout, že vyvážejícímu výrobci nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství a jeho náklady tudíž nebyly ověřeny. Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení stanovila Komise běžnou hodnotu na základě skutečných cen a/nebo nákladů výrobce ve srovnatelné zemi, protože ceny a náklady v zemích bez tržního hospodářství nejsou výsledkem tržních sil, a proto je nelze považovat za spolehlivý ukazatel tržních cen či nákladů.
(52)
Jeden vyvážející výrobce v ČLR uvedl, že by Komise měla upravit vývozní cenu ze závodu u jednoho z jeho konkurentů tak, že z ní odečte poplatek za služby a licenční poplatek, které měl tento konkurent zaplatit třetí straně.
(53)
Tuto námitku Komise zamítá. Za prvé, vyvážející výrobce neuvádí příslušné ustanovení základního nařízení, podle něhož by tuto úpravu bylo možno provést. Zadruhé, i kdyby se toto tvrzení dalo považovat za spadající do působnosti čl. 2 odst. 10 písm. e) základního nařízení, které stanoví úpravy týkající se nákladů na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejších nákladů, uvedené ustanovení nesouvisí s poplatky za služby nebo náklady v souvislosti s licenční dohodou. Tyto náklady představují obchodní náklady, které běžně vznikají výrobci zboží používajícímu licenci na technologie získanou od třetí strany bez ohledu na to, zda se zboží vyváží či prodává na domácím trhu. Náklady by proto měly být promítnuty do konečné ceny jak při vývozu, tak v případě tuzemského prodeje. Náklady tedy nemohou ovlivnit srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty. Úprava podle čl. 2 odst. 10 proto není odůvodněná a tvrzení se zamítá.
(54)
Jak je stanoveno v 67. a 68. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(55)
Na tomto základě byly u jednotlivých společností provedeny úpravy o náklady na dopravu, námořní dopravu a pojištění, náklady na manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, vývozní cla a provize ve všech případech, které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen. Po uložení prozatímních opatření však Komise zaznamenala administrativní opomenutí týkající se úpravy DPH. Toto opomenutí bylo odpovídajícím způsobem opraveno za účelem výpočtu dumpingu uvedeného v tabulce ve 169. bodě odůvodnění.
(56)
Dva vyvážející výrobci tvrdili, že srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty nebylo u jednoho typu výrobku správně provedeno. Tato námitka je řešena v 67. a 68. bodě odůvodnění.
2.5 Dumpingová rozpětí
(57)
Jelikož nebyla předložena žádná stanoviska, potvrzuje se metoda použitá pro výpočet dumpingového rozpětí uvedená v 69. až 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(58)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že v antidumpingovém dotazníku chybně vyplnil nesprávné hodnoty CIF (náklady, pojištění a přepravné) v mnoha případech prodeje dotčeného výrobku na vývoz do EU. Nahlášené hodnoty CIF byly příliš nízké, čímž došlo ke zvýšení dumpingového rozpětí společnosti i jejího rozpětí újmy.
(59)
Komise žádost důkladně posoudila. Platnost tvrzení ověřila tím, že zkontrolovala a na místě ověřila ceny CIF v příslušných transakcích s dovozcem z EU. Tvrzení bylo proto uznáno.
(60)
S ohledem na úpravy provedené v běžné hodnotě a vývozní ceně, a jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, stanoví se tato konečná dumpingová rozpětí vyjádřená v procentech ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
83,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
78,4 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
90,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
41,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
84,7 %
Všechny ostatní společnosti
90,1 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(61)
Nebyla předložena žádná stanoviska k definici výrobního odvětví Unie a výrobě v Unii. Komise proto potvrzuje závěry učiněné v 75. až 79. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Spotřeba v Unii
(62)
Po poskytnutí prozatímních informací byly údaje o objemu prodeje uskutečněném výrobci v Unii zařazenými do vzorku, které předložil žadatel, aktualizovány s použitím údajů od těchto výrobců. Tabulka 1 byla náležitě opravena (viz níže). Touto opravou se nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů obsažených v prozatímním nařízení. Vzhledem ke skutečnosti, že ke spotřebě v Unii nebyla předložena žádná stanoviska, se tudíž potvrzuje trend spotřeby v Unii stanovený v 80. až 82. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (1 000 m2)
2009
2010
2011
OŠ
Celková spotřeba v Unii
16 596
28 239
33 993
27 412
Index
100
170
205
165
Zdroj: Glass for Europe, žadatel, a odpovědi na dotazník zaslané výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
3. Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu
(63)
Kvůli opravě objemu prodeje výrobního odvětví Unie (viz 62. bod odůvodnění) bylo nutno opravit i podíl dovozu z dotčené země na trhu (viz tabulka 2). Opravou se nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů, jež obsahovalo prozatímní nařízení.
(64)
Komise proto potvrzuje závěry učiněné v 83. až 87 bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 2
Objem prodeje (1 000 m2) a podíl na trhu
2009
2010
2011
OŠ
Podíl na trhu
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Index
100
100
250
421
Zdroj: Glass for Europe, žadatel, a odpovědi na dotazník zaslané výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
4. Cenové podbízení
(65)
Způsob, jakým bylo určeno cenové podbízení v období šetření, je uveden v 88. a 89. bodě prozatímního nařízení. Vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a upravené na úroveň cen ze závodu, byly porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Jednalo se o dovozní ceny účtované prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, zjištěné na základě cen CIF s příslušnou úpravou směrem nahoru, tj. o náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku. Tyto úpravy zvýšily cenu o 7 % až 15 % v závislosti na kontrolním čísle výrobku.
(66)
Porovnání cen bylo provedeno podle čísla typu výrobku u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti s náležitou úpravou, jak je uvedeno v bodě odůvodnění výše, a po odečtení rabatů a slev. Výsledkem porovnání vyjádřeného v procentech obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření bylo vážené průměrné rozpětí cenového podbízení mezi 10,6 % a 26,7 % cen výrobců v Unii zařazených do vzorku z dumpingového dovozu.
(67)
Dva vyvážející výrobci tvrdili, že u jednoho typu výrobku nebylo porovnání cen správně provedeno. Namítali zejména, že solární sklo s oboustranným povlakem mělo být porovnáváno odděleně od solárního skla s jednostranným povlakem. Náklady na výrobu solárního skla s oboustranným povlakem a jeho cena jsou údajně mnohem vyšší než u solárního skla. Dále uvedli, že solární sklo s oboustranným povlakem má „obvykle“ mnohem vyšší koeficient solární propustnosti než solární sklo s jednostranným povlakem. A konečně, podle jednoho výrobce se ve fotovoltaických modulech solární sklo s oboustranným povlakem vůbec nepoužívá, protože je mnohem dražší než solární sklo s jednostranným povlakem, ale přitom má stejný koeficient solární propustnosti jako solární sklo s jednostranným povlakem používané pro výrobu těchto modulů. U solárních termických zařízení má být vyšší propustnost dosahovaná solárním sklem s oboustranným povlakem naopak důležitá, protože značně zvyšuje účinnost těchto zařízení.
(68)
Komise zamítá námitky předložené vyvážejícími výrobci z těchto důvodů: Za prvé, kromě obecných argumentů vyvážející výrobce nijak neprokázal, že by mezi náklady na výrobu solárního skla s jednostranným povlakem a solárního skla s oboustranným povlakem existoval trvalý rozdíl. Výrobní odvětví Unie naopak tvrdilo, že se výrobní náklady liší v závislosti na použité technologii povrchové úpravy a že sklo s oboustranným povlakem není nutně dražší než sklo s jednostranným povlakem, což platí i naopak. Za druhé, sklo s oboustranným povlakem může skutečně dosahovat vyšší solární propustnost než solární sklo s jednostranným povlakem (sklo s oboustranným povlakem má maximální solární propustnost 98 %, zatímco sklo s jednostranným povlakem až 95 %) a tato technická vlastnost je důležitá pouze pro solární termická zařízení, ale pro fotovoltaické moduly je irelevantní. Nicméně v rozporu s tím, co tvrdí vyvážející výrobce, se solární sklo s oboustranným povlakem prodává i výrobcům fotovoltaických modulů, které dokonce představují jeho hlavní trh. V období šetření prodalo výrobní odvětví Unie sklo s oboustranným povlakem do fototermických kolektorů v zanedbatelném množství (méně než 1 % veškerého prodeje skla s oboustranným povlakem; všechno ostatní sklo se prodalo do fotovoltaických modulů).
(69)
Co se týče nákladů po dovozu, po poskytnutí prozatímních informací byla obdržena dvě stanoviska. V prvním stanovisku žadatel tvrdil, že úpravy nákladů o náklady na celní odbavení, daně, manipulaci a nakládku by měly být v mnohem nižší sazbě, tj. 0,26 EUR/m2 pro náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku s připočtením 3% daně, namísto použité sazby 0,40 EUR/m2 s připočtením 3% daně.
(70)
Druhé stanovisko předložil vyvážející výrobce, podle nějž nebyly poskytnuty podrobněji rozdělené informace kromě celkové částky 0,40 EUR/m2 pokrývající náklady na manipulaci, poplatky za celní odbavení a náklady na dočasné uskladnění dovážených výrobků v místě dovozu. Rovněž namítal, že nebyla vysvětlena kritéria pro určení toho, zda je úprava považována za přiměřenou, či nikoli.
(71)
Dotčené úpravy uplatněné Komisí vycházejí z ověřených údajů obdržených od dovozců solárního skla vyráběného v ČLR a odrážejí skutečné vážené průměrné náklady vzniklé při dovozu dotčeného výrobku během období šetření. Žadatel ale předložil prohlášení o pravidelných standardních poplatcích účtovaných nezávislým zasílatelem za dovoz z Číny ve standardních námořních kontejnerech. Toto prohlášení není platným důkazem o skutečných poplatcích, které účtovali zasílatelé za dovoz dotčeného výrobku v období šetření. V důsledku toho se námitka předložená žadatelem zamítá.
(72)
Pokud jde o námitku vyvážejícího výrobce, částka 0,40 EUR/m2 nemohla být podrobněji rozdělena, neboť se jedná o vážený průměr vypočtený na základě četných skutečných faktur vystavených v období šetření dovozu čínského solárního skla v různých přístavech EU. Skutečné náklady po dovozu se tedy liší podle vstupního přístavu v EU, typu výrobku, použití dočasného uskladnění v místě dovozu atd.
(73)
A dále, úprava nákladů po dovozu provedená Komisí v prozatímním nařízení se považuje za přiměřenou, neboť vychází z ověřených skutečných faktur za dovoz čínského solárního skla, které platili nezávislí dovozci.
(74)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska k metodice použité pro výpočet cenového podbízení, metoda porovnání cen vysvětlená v 89. a 90. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
5. Makroekonomické ukazatele
(75)
Jak je uvedeno v 92. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pro účely analýzy újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele za posuzované období byly analyzovány na základě údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie a vztahujících se na všechny výrobce v Unii, kteří se přihlásili během šetření.
(76)
Podle jednoho vyvážejícího výrobce Komise neprovedla analýzu újmy v souladu s čl. 3 odst. 2 a čl. 3 odst. 5 základního nařízení, protože újmu analyzovala na základě dvou samostatných a údajně nekonzistentních souborů údajů, a sice makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů újmy. Vyvážející výrobce dále tvrdil, že nekonzistentnost analýzy založené na dvou souborech údajů vyvolává vážné pochybnosti o vhodnosti, spravedlnosti a objektivitě celkové představy o újmě.
(77)
Po poskytnutí konečných informací tato společnost své tvrzení zopakovala. Dále uvedla řadu předchozích šetření, kdy měly orgány Unie nejednotně zařadit různé soubory údajů buď do makroekonomických, nebo naopak do mikroekonomických údajů.
(78)
Komise nemůže tuto námitku uznat. Tato metodika se používá v případech výběru vzorku, aby se analyzovala situace výrobního odvětví Unie a vyhodnotil nejen vývoj zobrazovaný vzorkem, ale i vývoj výrobního odvětví Unie jako celku. Všechny činitele uvedené v čl. 3 odst. 5 základního nařízení byly při analýze vzaty v úvahu. Závěr ohledně újmy je rovněž vypracován na základě všech těchto činitelů. Analýza újmy byla proto provedena v souladu s čl. 3 odst. 2 a čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
(79)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné v 90. až 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(80)
Pokud jde o makroekonomické ukazatele analyzované Komisí v 95. až 103. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, z důvodu opravy prodeje uskutečněného výrobním odvětvím Unie (viz 62. bod odůvodnění) se mírně pozměnil podíl výrobců v Unii na trhu (viz tabulka 5). Touto opravou se však nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů obsažených v prozatímním nařízení. Komise proto potvrzuje závěry učiněné v 95. až 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2009
2010
2011
OŠ
Objem prodeje (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Index
100
172
181
123
Podíl na trhu
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Index
100
101
88
74
Zdroj: Glass for Europe, žadatel, a odpovědi na dotazník zaslané výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
6. Mikroekonomické ukazatele
(81)
Po poskytnutí prozatímních informací byly aktualizovány jednotkové výrobní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tabulka 7 byla tedy částečně změněna (viz níže). Touto opravou se nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů obsažených v prozatímním nařízení. Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 106. až 123. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 7
Průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
OŠ
Jednotkové výrobní náklady (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
7. Závěr ohledně újmy
(82)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 124. až 129. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu č. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Účinek dumpingového dovozu
(83)
Ve 131., 132. a 133. bodě odůvodnění prozatímního nařízení dospěla Komise k závěru, že existuje příčinná souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem z ČLR. Tento závěr napadlo několik účastníků řízení, kteří tvrdili, že neexistuje žádná rozumná a ucelená časová souvislost mezi újmou a zvýšeným dovozem z dotčené země. Důvodem má být skutečnost, že dovoz z ČLR se mezi rokem 2009 a 2011 výrazně zvýšil. Průměrná cena čínského dovozu v roce 2011 navíc činila 4,96 EUR/m2, což je částka blízká stavu z roku 2012 (4,38 EUR/m2).
(84)
Podle názoru těchto účastníků je závěr, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie by měla být přičtena čínskému dovozu v roce 2012, v rozporu se zjištěními tohoto odvětví, že čínský dovoz neměl žádný negativní dopad v předchozím roce, zejména pokud jde o ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie, přestože průměrná dovozní cena byla velmi podobná.
(85)
Od počátku posuzovaného období do konce období šetření vzrostl dovoz o 596 % a jeho podíl na trhu vzrostl o 321 %. Dovozní ceny poklesly v posuzovaném období o 27,2 %.
(86)
Je pravdou, že ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2011 bylo pouze mírně nižší než v roce 2010, a to navzdory vysokému nárůstu dovozu z ČLR již v roce 2011. V roce 2011 však výrazně vzrostla spotřeba solárního skla v Unii, konkrétně o 20,4 % mezi roky 2010 a 2011, zatímco dovoz z ČLR se během stejného období zvýšil o 150 %. V období šetření se sice spotřeba snížila o něco více než 19 %, ale objem čínského dovozu se oproti roku 2011 dále zvýšil o více než 35 %. To jasně prokazuje časovou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie v období šetření a silným nárůstem dumpingového čínského dovozu. Logicky trvá nějakou dobu, než výrobci v Unii pocítí některé negativní účinky nárůstu dumpingového dovozu (například ztrátu klientů, finanční ztráty, snížení návratnosti investic a peněžních toků atd.). Tvrzení se proto zamítá.
(87)
Po poskytnutí konečných informací titíž účastníci tvrdili, že časovou souvislost mezi způsobenou podstatnou újmou a dumpingovým čínským dovozem nelze posuzovat na základě celého posuzovaného období, tj. od roku 2009 do konce období šetření, aniž by se zohlednil vývoj zaznamenaný v tomto období.
(88)
Komise také analyzovala vývoj v průběhu posuzovaného období. Skutečnost, že v roce 2011 bylo výrobní odvětví Unie i přes silný nárůst dovozu z ČLR ještě ziskové, nijak neovlivňuje závěr, že v období šetření existovala časová souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a čínským dumpingovým dovozem.
(89)
V období šetření se spotřeba snížila o něco více než o 19 %, zatímco čínští vyvážející výrobci:
-
zvýšili svůj podíl na trhu o 12,4 procentního bodu oproti roku 2011, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu klesl o 12,3 procentního bodu,
-
zvýšili objem čínského dovozu o více než 35 % v porovnání s 32 % poklesem prodeje výrobního odvětví Unie a
-
dále snížili své již tak velmi nízké vývozní ceny o více než 10 % a jejich ceny se podbízely vůči cenám výrobního odvětví Unie až o 26,7 %, čímž přispěly ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření.
(90)
Na základě výše uvedené analýzy dospěla Komise k závěru, že dumpingový dovoz a značný nárůst jeho podílu na trhu za ceny, které se trvale podbízejí vůči cenám výrobního odvětví Unie, způsobily výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
(91)
Jelikož ohledně účinku dumpingového dovozu nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 131., 132. a 133. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Účinek jiných činitelů
2.1 Dovoz z třetích zemí
(92)
Kvůli opravě údajů o objemu prodeje výrobního odvětví Unie (viz 62. bod odůvodnění) se mírně změnil podíl dovozu z třetích zemí na trhu (viz opravená tabulka 11 níže). Touto opravou se však nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů obsažených v prozatímním nařízení.
(93)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 134. až 137. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 11
Dovoz z třetích zemí (1 000 m2)
Třetí země
2009
2010
2011
OŠ
Podíl na trhu
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Index
100
74
90
88
Zdroj: Glass for Europe, odpovědi žadatele a výrobců v Unii na dotazník.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(94)
Jeden účastník řízení zpochybnil zjištění Komise uvedené ve 139. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že pokles prodeje na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření byl s největší pravděpodobností způsoben velmi nízkými cenami čínského vývozu do zemí, kam především mířil vývoz výrobního odvětví Unie (tj. USA, Kanada). Podle názoru účastníka řízení je takovýto závěr neodůvodněný, protože k čínskému vývozu docházelo i v roce 2011, a tedy neexistuje důvod, proč by měl mít dopad pouze v roce 2012. Dále se účastník řízení domnívá, že skutečným důvodem nízkého prodeje na vývoz je skutečnost, že výrobní odvětví Unie nebylo konkurenceschopné a v okamžiku poklesu cen na světovém trhu si nedokázalo udržet konkurenceschopnost. V důsledku toho účastník řízení tvrdil, že pokles prodeje na vývoz výrobců v Unii v období šetření prohloubil způsobenou újmu.
(95)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku tvořil 20 % objemu jejich celkového prodeje v roce 2009 (v zahajovací fázi), v roce 2010 to bylo 11 % a v nejlepším roce 2011 jen 14 %. V 2012 došlo k dalšímu poklesu, a to na 5 %.
(96)
Komise tato tvrzení zamítá, a to z následujících důvodů: Trh Unie je stále jedním z největších na světě a zůstává na rozdíl od třetích zemí hlavním trhem pro výrobní odvětví Unie. Solární sklo je navíc poměrně těžké a křehké, což se promítá do vícenákladů na dálkovou přepravu (kvůli rozbití a korozi). Z informací, které Komise získala z odpovědí vyvážejících výrobců zařazených do vzorku na dotazník, vyplývá, že ceny čínského vývozu do hlavních exportních destinací výrobního odvětví Unie byly skutečně velmi nízké a v období šetření v porovnání s rokem 2011 ještě klesly. To ukazuje, že snížená vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie je způsobena zejména neustále zlevňovaným čínským vývozem, a to i na trzích třetích zemí, jak se potvrdilo během šetření.
(97)
Po poskytnutí konečných informací tento účastník řízení tvrdil, že se šetření týkalo pouze trhu Unie a neposuzovalo žádné nekalé cenové praktiky na trzích třetích zemí.
(98)
I za předpokladu, že by zjištění ze strany orgánů EU byla správná, kromě toho údajně přičítala dumpingovému dovozu do Unie újmu způsobenou jinými činiteli. Levný nebo subvencovaný čínský vývoz do třetích zemí proto nebyl dumpingovým dovozem do EU a jako takový měl být kvalifikován jako jiný činitel, jehož škodlivé účinky se neměly připsat dumpingovému dovozu.
(99)
Tuto námitku Komise zamítá. Neprověřovala totiž, zda jsou ceny dovozu z ČLR do třetích zemí dumpingové a/nebo subvencované. Na základě vývozních cen do třetích zemí předložených vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku pouze stanovila, že se tyto ceny v posledních letech neustále snižují.
(100)
Ve stejném duchu Komise analyzovala pokles cen dovozu z ČLR do třetích zemí jako samostatný činitel a nepřičítala jej dumpingovému dovozu do Unie. Tento fakt byl pouze použit jako možné vysvětlení snižujícího se vývozu výrobního odvětví Unie do hlavních vývozních trhů v třetích zemích v souvislosti se skutečností, že tyto trhy nikdy nebyly hlavní trhy pro výrobní odvětví Unie. Dokonce i v nejlepších letech 2010 a 2011 se více než 85 % prodeje výrobního odvětví Unie uskutečnilo na trhu Unie.
(101)
Proto se potvrzuje závěr uvedený ve 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, totiž že horší vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku nemůže narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby, kapacita a využití kapacity
(102)
Jeden účastník řízení tvrdil, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl pokles spotřeby v Unii. To je údajně jediný činitel, který zjevně poprvé poklesl v roce 2012 a s nímž lze přiměřeně spojit újmu, zatímco čínský dovoz byl zahájen již v roce 2011 za ceny srovnatelné s cenami v roce 2012. Po poskytnutí konečných informací tento účastník řízení své tvrzení zopakoval.
(103)
V roce 2012 se spotřeba ve srovnání s předchozími roky skutečně snížila. Komise však provedla analýzu od počátku posuzovaného období v roce 2009 do konce období šetření a v uvedeném období vzrostla spotřeba Unie celkem o 65 %. Během posuzovaného období podíl výrobního odvětví Unie na trhu neustále a značně klesal, tj. celkem o 25,7 %, naproti tomu podíl čínského dovozu na trhu se zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k 596 % nárůstu čínského dovozu.
(104)
Kromě toho se v období šetření spotřeba v Unii stále pohybovala na úrovni srovnatelné s rokem 2010, ale v roce 2010 dosáhlo výrobní odvětví Unie přiměřeného zisku (jak je uvedeno v tabulce 10 prozatímního nařízení). Pokles spotřeby v Unii v období šetření tudíž sám o sobě nemohl vyvolat ztráty způsobené výrobnímu odvětví Unie v tomto období. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se mimoto mezi roky 2010 až 2012 snížil o 26,6 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu vzrostl během téhož období o 318 %. Konečně, pokud by pokles spotřeby v období šetření způsobil újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, měl by zasáhnout i čínský dovoz. To se zjevně nestalo. V období šetření čínský dovoz naopak významně vzrostl, jak z hlediska objemu, tak i podílu na trhu.
(105)
Komise proto toto tvrzení zamítá a potvrzuje závěry učiněné ve 141. a 142. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(106)
Pokud jde o výrobní kapacitu výrobního odvětví Unie uvedenou v tabulce 4 prozatímního nařízení, Komise zastává názor, že její zvyšování jasně vykazovalo stejnou tendenci jako zvyšování spotřeby v Unii do roku 2011.
(107)
Komise rovněž stanovila, že hlavním důvodem zvýšení výrobní kapacity o 12,5 % mezi rokem 2011 a koncem období šetření byl vstup jedné společnosti na trh solárního skla, ačkoli se výrobní kapacita všech ostatních společností na trhu během stejného období mírně snížila.
(108)
Komise proto zastává názor, že vývoj kapacity výrobního odvětví Unie celkově vykazoval stejný trend jako vývoj spotřeby v Unii. Podle Komise tedy vysoká výrobní kapacita výrobního odvětví Unie, která byla vysoká již na počátku posuzovaného období a udržela se vysoko i během období šetření, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(109)
Po poskytnutí konečných informací několik účastníků tvrdilo, že Komise nezohlednila nadměrnou kapacitu jako důležitou příčinu újmy. Během posuzovaného období nebylo podle jejich názoru zvýšení kapacity odůvodněno zvýšením spotřeby, jelikož výrobní odvětví Unie zaznamenávalo neustálý obrovský rozdíl mezi výrobní kapacitou a spotřebou, jež bránil ekonomické životaschopnosti. Podle jednoho účastníka řízení přispěla ke způsobené újmě také skutečnost, že na trh vstoupil mezi rokem 2011 a koncem období šetření nový subjekt, který zvýšil konkurenci na domácím trhu.
(110)
Účastník řízení rovněž tvrdil, že klesající spotřeba v Unii a zvýšení výrobní kapacity ve spojení s poklesem prodeje na vývoz vedly k nízké míře využití kapacity. Tato nízká míra využití způsobila vysoké fixní náklady, které podle účastníka řízení vážně zasáhly odvětví solárního skla odvětví v Unii.
(111)
Komise podotýká, že úroveň kapacity celého odvětví v Unii převyšovala celkovou spotřebu v Unii během celého posuzovaného období. To však nezabránilo výrobcům Unie zařazeným do vzorku dosahovat zisku během dvou let před obdobím šetření, zatímco jen v období šetření jim vznikla významná ztráta ve výši 14,5 %.
(112)
Kromě toho kapacita výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostla pouze o 4 % mezi lety 2010 a 2011 a o 2,6 % mezi rokem 2011 a obdobím šetření, což vedlo k mírnému celkovému zvýšení o 6,7 % mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
(113)
Rozdíl mezi spotřebou a kapacitou tedy existoval během celého posuzovaného období, a přestože byl mírně vyšší v období šetření, nelze jím vysvětlit obrovské ztráty vzniklé během období šetření společnostem zařazeným do vzorku. V důsledku toho Komise odmítá tvrzení, že úroveň kapacity výrobního odvětví Unie není ekonomicky životaschopná.
(114)
K tvrzení, že nový účastník na trhu v roce 2012 přispěl k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, Komise poznamenává, že tento nový subjekt sice měl instalovanou vysokou kapacitu, ale v období šetření vykazoval velmi malou výrobu a prodej, v rozmezí 2 % celkového prodeje v EU. Jeho vstup tedy neměl téměř žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie jako celku, pouze výrazně navýšil údaje o kapacitě a využití kapacity v tomto odvětví. Bez údajů této společnosti totiž kapacita všech ostatních výrobců v Unii mezi lety 2011 a 2012 poklesla.
(115)
Kromě toho šetření neprokázalo, že by fixní náklady měly na odvětví solárního skla silný vliv. Ve skutečnosti se v období šetření pohybovaly průměrné fixní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku v rozmezí 25 % až 35 % celkových výrobních nákladů. V předchozích letech 2010 a 2011 byl procentní podíl fixních nákladů mírně nižší, avšak stále ve stejném rozmezí. To jasně ukazuje, že vysoká kapacita v období šetření měla na výrobní náklady samozřejmě dopad, který však nebyl významný a nevysvětluje vysoké ztráty v období šetření, zejména ve srovnání se ziskem dosaženým v předchozích letech. A dále, míra využití kapacity výrobců v Unii zařazených do vzorku v porovnání s předchozími roky klesla, ale v období šetření stále dosahovala úrovně 65 %.
(116)
V neposlední řadě Komise se ve své analýze rovněž zohlednila, že instalovaná kapacita může být upravena pro výrobu jiných typů skla, na které se toto šetření nevztahuje. I vzhledem k tomuto faktoru Komise proto nesouhlasí s názorem účastníka řízení, že vysoká instalovaná kapacita není ekonomicky životaschopná.
(117)
Vzhledem k výše uvedenému Komise zamítá tvrzení předložená tímto účastníkem řízení a opakuje, že vývoj spotřeby, výrobní kapacity a využití kapacity během posuzovaného období, ať byl analyzován jednotlivě nebo souhrnně, nenarušoval zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.4 Vývoj v oblasti solárních modulů
(118)
Dva účastníci namítli, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl kromě vývoje spotřeby dotčeného výrobku také pokles spotřeby solárních modulů a ztráty, které utrpělo toto výrobní odvětví na konci roku 2011 a začátkem roku 2012. Finanční potíže výrobců solárních panelů měly zasáhnout trh solárního skla na přelomu let 2011 a 2012, protože mezi těmito dvěma událostmi byla nutně časová prodleva.
(119)
Stejná tvrzení zopakoval jeden účastník řízení po poskytnutí konečných informací.
(120)
Ve 143. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise skutečně zjistila, že trendy pozorované v odvětví solárních modulů mají významný dopad na spotřebu solárního skla, protože kolem 80-85 % solárního skla se prodává výrobcům solárních modulů (krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a fotovoltaické moduly s tenkým filmem). Nicméně podle 143. a 144. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se spotřeba solárních modulů v posuzovaném období, tj. 2009-2012, neustále zvyšovala, a ačkoli v roce 2012 došlo k poklesu, úroveň spotřeby zůstala o 221 % vyšší než v roce 2009 a o 44 % vyšší než v roce 2010. (7) Kromě toho bylo zjištěno, že škrty v zaručených výkupních cenách na konci roku 2011 a na počátku roku 2012 nenarušily příčinnou souvislost mezi dumpingovými dovozy solárních modulů a zjištěnou podstatnou újmou (8), protože poptávka po solárních modulech zůstala v období 2009-2012 relativně vysoká.
(121)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem dospěla Komise k závěru, že úroveň spotřeby solárních modulů nemůže být sama o sobě považována za tak silný faktor, aby narušila zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem solárního skla z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(122)
Podobně platí, že jelikož poptávka po solárních modulech zůstala v období 2009-2012 poměrně vysoká a poptávka po solárním skle se ve stejném období zvýšila o 65 %, stejně tak nemůže být dopad zhoršení finanční situace výrobců solárních modulů, k němuž došlo koncem roku 2011 a počátkem roku 2012, na spotřebu solárního skla sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem solárního skla z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(123)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, závěr učiněný ve 144. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2.5 Závěr ohledně příčinné souvislosti
(124)
Vzhledem k výše uvedenému Komise potvrzuje svá zjištění uvedená ve 130. až 133. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tedy že v období šetření docházelo k dumpingovému dovozu dotčeného výrobku z dotčené země za ceny, které se podbízely vůči cenám výrobního odvětví Unie. Dále platí, že mezi nárůstem objemu dumpingového dovozu a zhoršením situace výrobního odvětví Unie existuje zjevná časová souvislost. Dumpingový dovoz přímo konkuroval výrobě odvětví Unie a v důsledku toho v posuzovaném období výrobní odvětví Unie ztrácelo ziskovost a podíl na trhu. Další možné příčiny újmy byly analyzovány výše, ale u žádné z nich, ať byla analyzována jednotlivě nebo souhrnně, nebylo shledáno, že by narušovala zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(125)
Nebyly předloženy žádné nové důkazy, jež by mohly změnit tento závěr, a jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska k závěru ohledně příčinné souvislosti, potvrzuje Komise 145. a 146. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(126)
Jelikož ohledně zájmu výrobního odvětví Unie nebyla předložena žádná stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 148. až 151. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení
(127)
Jelikož ohledně dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení, nebyla předložena žádná stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 152., 153. a 154. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájem dodavatelů surovin
(128)
Jelikož ohledně zájmu dodavatelů surovin nebyla předložena žádná stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 155. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem uživatelů
(129)
Přihlásil se jeden uživatel, který uvedl, že antidumpingová opatření se ho nedotknou, jelikož nepoužívá solární sklo vyráběné v ČLR ani nemá v úmyslu tak učinit.
(130)
Jeden vyvážející výrobce namítl, že uložení antidumpingového cla na dovoz čínského solárního skla sice může mírně prospět unijnímu odvětví solárního skla, ale značně poškodí unijní odvětví fotovoltaických modulů a solárních termických zařízení, která budou muset platit za dotčený výrobek vyšší ceny. Navíc by patrně bylo v rozporu s cílem Unie chránit životní prostředí, jelikož by vedlo ke zvýšení cen pro fotovoltaické moduly a solární termická zařízení a pomohlo by odvětví solárního skla, které vyvážející výrobce považuje za energeticky náročné.
(131)
Jak je uvedeno ve 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, na celkové náklady solárních modulů bude mít uložení antidumpingových cel jen velmi omezený dopad (nižší než 1 %). Nebyly předloženy žádné důkazy zpochybňující správnost této analýzy. Tvrzení se proto zamítá.
(132)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska ohledně zájmu Unie, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 155. až 159. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Aspekty hospodářské soutěže
(133)
Jelikož nebyla předložena žádná stanoviska k aspektům hospodářské soutěže vymezeným ve 160. až 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzuje Komise tyto body.
6. Závěr ohledně zájmu Unie
(134)
Nebyla předložena žádná stanoviska, která by vedla ke změně analýzy zájmu Unie provedené v prozatímním nařízení. Komise proto potvrzuje závěry učiněné ve 164. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(135)
Několik účastníků řízení zpochybnilo uplatnění cílového zisku výrobního odvětví Unie ve výši 8,3 % stanoveného ve 167. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a uvedlo, že takový zisk je nereálně vysoký. Tvrdily, že ziskové rozpětí ve výši 8,3 % dosažené v roce 2010 bylo během posuzovaného období nejvyšší, protože rok 2010 představoval nejlepší rok pro odvětví fotovoltaických modulů na celém světě. Namítaly rovněž, že ani za neexistence dumpingu by odvětví solárního skla v Unii nemohlo v roce 2012 dosáhnout stejného ziskového rozpětí, protože tehdy zasáhla odvětví fotovoltaických modulů na světě včetně tohoto odvětví v Unii velká recese.
(136)
Tuto námitku Komise zamítá. Komise použila jako cílový zisk průměrný zisk dosažený výrobci v Unii zařazenými do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže. Ziskové rozpětí použité pro určení úrovně pro odstranění újmy proto odpovídá období, kdy výrobní odvětví Unie mohlo rozumně očekávat zisk za běžných podmínek hospodářské soutěže, které dosud nebyly ovlivněny dumpingovým dovozem (9).
(137)
A konečně, odvětví solárního skla nedosáhlo svého vrcholu v roce 2010, jak tvrdí účastníci, ale v roce 2011, kdy Unie vykazovala nejsilnější spotřebu a výrobní odvětví Unie zaznamenalo nejvyšší objem prodeje.
(138)
Po poskytnutí konečných informací jeden účastník řízení znovu zpochybnil ziskové rozpětí, jež bylo použito jako cílový zisk. Argumentoval tím, že Komise měla zohlednit všechny ostatní činitele, které ovlivnily ziskovost v období šetření. Podle účastníka řízení nemohl přiměřený cílový zisk převýšit 5 %.
(139)
Komise toto tvrzení zamítá, a to z následujících důvodů: Použitý cílový zisk nebyl odhadnut, ale vychází ze skutečného zisku, jehož dosáhlo výrobní odvětví Unie před narušením hospodářské soutěže čínským dumpingovým dovozem. Komise považuje tento zisk za přiměřený a zohlednila, že bez dopadu čínského dumpingového dovozu se situace na trhu ve srovnání s obdobím šetření výrazně nelišila. Prohlášení účastníka řízení, že spotřeba v roce 2010 značně přesahovala spotřebu v roce 2012, je věcně nesprávné. Jak je uvedeno v oddíle E.2.3, spotřeba v roce 2010 dosáhla podobné úrovně jako v roce 2012. A dále, vzhledem k předpokládanému silnému nárůstu poptávky zvyšovalo výrobní odvětví Unie v roce 2010 kapacitu, což negativně ovlivnilo jeho zisk v daném roce. Navrhovaný cílový zisk ve výši 5 % byl stanoven arbitrárně, jelikož se nezakládá na údajích či skutečných výpočtech, a proto se zamítá.
(140)
Žadatel naopak tvrdil, že ziskové rozpětí je příliš nízké a Komise by je měla zvýšit na 15 %, protože jeho zisk za rok 2010 přesáhl 10 %. Nižší zisková rozpětí, kterých v roce 2010 dosáhli ostatní výrobci v EU zařazení do vzorku, nepředstavují zisky, které lze rozumně očekávat při neexistenci nekalých praktik v dovozech. Důvody, proč tito výrobci dosáhli v uvedeném roce pouze nižších rozpětí a byli jako jedni z prvních poškozeni dumpingovým dovozem, souvisejí s největší pravděpodobností se strategickým řízením těchto společností nebo jinými souvisejícími otázkami, jako může být politika stanovování krátkodobých cen.
(141)
Komise tuto námitku neakceptuje. Jak se vysvětluje v tomto oddíle výše, podle názoru Komise průměrný zisk celého výrobního odvětví Unie v roce 2010 správně odráží průměrný zisk za běžných podmínek hospodářské soutěže. Tento závěr není v rozporu se skutečností, že někteří výrobci v Unii přijali manažerská rozhodnutí, jež vedla k ziskovým rozpětím nižším nebo vyšším u ostatních výrobců ve stejném odvětví. Existence těchto rozdílů je totiž základním rysem chování společností v tržním hospodářství.
(142)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise metodiku popsanou ve 166. až 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Konečná opatření
(143)
Vzhledem k závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku a to na úrovni rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných rozpětí újmy.
(144)
Po poskytnutí prozatímních informací žadatel tvrdil, že prozatímní valorická cla nebyla účinná. Proto požádal Komisi o uložení konečných opatření v podobě minimální dovozní ceny. Žadatel tvrdil, že touto minimální dovozní cenou by se opatření zefektivnila, zejména pokud by byly uloženy dvě různé minimální dovozní ceny, jedna pro solární sklo s povlakem a jedna pro solární sklo bez povlaku. Důvody předložené žadatelem byly následující:
(145)
Za prvé, žadatel tvrdil, že po období šetření prodávají vyvážející výrobci solární sklo s povlakem na trh EU za stejnou cenu, za jakou prodávali solární sklo bez povlaku v období šetření. Rovněž tvrdil, že sklo s povlakem má vyšší výrobní náklady než sklo bez povlaku, a proto se obvykle prodává za ceny o 20 % až 25 % vyšší než ceny skla bez povlaku.
(146)
Za druhé, podle žadatele se po období šetření poptávka v Unii přesunula od solárního skla bez povlaku k solárnímu sklu s povlakem. Uživatelé při nákupu stále více upřednostňují sklo s povlakem před sklem bez povlaku. V důsledku toho se v druhé polovině roku 2013 dováželo z ČLR do EU téměř výlučně solární sklo s povlakem, zatímco během období šetření byla situace opačná.
(147)
Antidumpingová opatření mohou skutečně mít různou podobu. I když má Komise při volbě podoby opatření širokou diskreční pravomoc, zůstává účelem odstranění účinků dumpingu způsobujícího újmu.
(148)
Šetření potvrdilo, že mezi solárním sklem bez povlaku a solárním sklem s povlakem existuje v důsledku rozdílných technických vlastností těchto dvou výrobků významný rozdíl jak v nákladech, tak v cenách. Solární sklo s povlakem, které může mít v závislosti na použité technologii jednostranný nebo oboustranný povlak, zvyšuje ve srovnání se solárním sklem bez povlaku propustnost a může mít přidané samočisticí nebo protišpinivé vlastnosti nebo vyšší tvrdost. Vysoce kvalitní solární sklo bez povlaku může dosahovat až 92 % solární propustnost. Povrchová úprava může snížit odrážení přibližně o 3 % (na každé straně), a zvýšit tak propustnost solárního skla s jednostranným povlakem až na 95 % a solárního skla s oboustranným povlakem až na 98 %.
(149)
Solární sklo dovezené z ČLR, které se v období šetření prodalo v EU, bylo z 81 % bez povlaku a pouze z 19 % s povlakem. Rozdíl v cenách a nákladech zjištěný v období šetření mezi solárním sklem bez povlaku a s povlakem činil asi 30 %.
(150)
Komise se však domnívá, že důkazy předložené žadatelem nebyly dostatečně odůvodněny. Komise navíc nemá k dispozici dostatečné důkazy ani údaje z jiných zdrojů, které by jí umožňovaly dojít k závěru, že vzhledem k uložení prozatímních antidumpingových opatření se poptávka přesunula od solárního skla bez povlaku k solárnímu sklu s povlakem a že výrazně klesly zejména ceny skla s povlakem, jak tvrdí žadatel.
(151)
Komise proto nemůže tuto námitku přijmout a považuje za vhodné uložit valorická cla namísto minimálních dovozních cen. V zájmu vyřešení výše popsaných výhrad však budou vytvořeny dva zvláštní kódy integrovaného sazebníku Společenství (kódy TARIC) - jeden pro solární sklo s povlakem a jeden pro solární sklo bez povlaku. Ty umožní Komisi pozorně sledovat vývoj trhu a včas rozhodnout, zda jsou třeba další opatření.
(152)
Komise rovněž připomíná, že v minulosti použila minimální dovozní ceny pouze za zvláštních okolností, zejména v těchto situacích:
-
Obzvlášť vysoká vývozní cena jednoho typu výrobku, která u něj vylučovala existenci dumpingu (10).
-
Ohledy na tržní sílu a podíl výrobců v Unii na trhu, kvůli nimž bylo nezbytné zajistit z důvodů zájmu Unie, aby ceny dovozu nepřekročily určitou úroveň (11).
(153)
Minimální dovozní ceny byly navíc použity hlavně u homogenních výrobků, a nikoli u výrobků jako dotčený výrobek, který se vyskytuje v různých typech.
(154)
I z těchto důvodů zastává Komise názor, že minimální dovozní ceny nejsou v tomto případě vhodné.
(155)
Po poskytnutí konečných informací žadatel zopakoval žádost o uložení minimální dovozní ceny a ke 152. až 156. bodu odůvodnění se vyjádřil takto:
(156)
Za prvé namítal, že se uvedené body odůvodnění nezabývají účinností formy opatření na odstranění škodlivých účinků dumpingu a subvencování, což je také pádným důvodem k použití minimálních dovozních cen.
(157)
Za druhé, Komise nevysvětlila, proč jsou v daném případě uvedené úvahy relevantní a jak převažují nad zájmem výrobního odvětví Unie.
(158)
Za třetí tvrdil, že dotčený výrobek je dostatečně homogenní, aby umožnil správu minimální dovozní ceny v praxi, neboť oba hlavní typy výrobků mají jasně odlišné znaky dovolující řádné rozlišení cen a snadnou správu a sledování, zejména s ohledem na skutečnost, že v současnosti tvoří téměř veškerý dovoz solární sklo s povlakem.
(159)
Pokud jde o první tvrzení, je zřejmé, že se poptávka skutečně mohla přesunout od solárního skla bez povlaku k solárnímu sklu s povlakem. Jelikož však nebyly poskytnuty žádné další důkazy, nemůže Komise učinit závěr, že by se zejména ceny solárního skla s povlakem výrazně snížily. V důsledku toho nemá žádný důvod měnit svůj předchozí závěr, že valorická cla jsou pro odstranění účinků dumpingu a subvencování působících újmu vhodnější.
(160)
Pokud jde o druhé stanovisko, účelem dotčených bodů odůvodnění bylo doložit, že podle názoru Komise není uložení minimální dovozní ceny v tomto případě vhodné, ledaže by žadatel svá tvrzení důkladněji zdůvodnil. Jelikož tak neučinil, Komise nepovažuje za nutné dále analyzovat přínos případné minimální dovozní ceny pro zájem výrobního odvětví Unie.
(161)
Co se týče třetího stanoviska, žadatel nezpochybnil různé typy výrobku definované Komisí v rámci šetření ani neprokázal, že by neexistoval cenový rozdíl. Nabídka závazku ze strany vyvážejících výrobců navrhujících různé minimální dovozní ceny také potvrzuje, že tyto rozdíly jsou skutečné. Tvrzení se proto zamítá. V každém případě, i kdyby Komise akceptovala, že dotčený výrobek je spíše homogenní, považuje tuto otázku za nerelevantní, neboť žádost o zavedení minimální dovozní ceny zamítá i z dvou dalších výše uvedených důvodů. Komise rovněž připomíná, že k informacím týkajícím se období následujícího po období šetření může přihlížet pouze ve výjimečných případech (viz čl. 6 odst. 1 základního nařízení). Žadatelé neprokázali, že se jedná o výjimečnou situaci a že by k odstranění újmy nepostačovala jiná dostupná opatření, jako je sledování pomocí vytvoření doplňkového kódu TARIC.
(162)
Komise proto tato tvrzení zamítá.
(163)
Po poskytnutí konečných informací několik výrobců solárních modulů také požadovalo zavedení minimální dovozní ceny. V této souvislosti vyslovili tyto hlavní obavy:
-
Po období šetření se výrobní kapacita odvětví solárního skla značně snížila a mnoho výrobců v Unii muselo odejít z trhu. Jediní tři výrobci, kteří se v Unii udrželi na trhu, nyní dokážou pokrýt nejvýše 50 % evropské poptávky. Výrobci solárních modulů musí tedy své potřeby pokrývat dodávkami z ČLR. Jeden uživatel tvrdil, že by byl nucen odebírat zboží pouze od jednoho či dvou výrobců v Unii, kteří by jako jediní dokázali splnit požadované technické specifikace výrobku.
-
Cla v podobě, v jaké jsou nyní navrhována, by podstatně zvýšila náklady na výrobu solárních modulů přibližně o 3 centy za watt, což je pět procent minimální dovozní ceny stanovené v případu solárních panelů.
-
Minimální dovozní cena by měla být navržena tak, aby nezpůsobovala vyšší náklady na solární moduly v EU.
(164)
Pokud jde o první tvrzení, Komise nemá žádné důvody se domnívat, že výrobci v Unii, kteří snížili či dočasně ukončili výrobu, neobnoví své podnikání v plné kapacitě, jakmile se bude opět dovážet za spravedlivé ceny. Jak je uvedeno ve 106. až 112. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie disponuje dostatečnou kapacitou pro uspokojení celkové spotřeby v Unii. Toto tvrzení se proto zamítá. Komise zamítá i tvrzení jednoho uživatele, že by byl nucen odebírat zboží pouze od jednoho či dvou výrobců v Unii. Čínští vyvážející výrobci by totiž stále mohli dodávat na trh Unie. Antidumpingová opatření by bez ohledu na svou formu měla zajistit, že se bude dovážet za spravedlivé ceny; jejich účelem není úplně pozastavit dovoz z ČLR.
(165)
Co se týká druhého tvrzení, uživatelé neposkytli žádné důkazy prokazující toto tvrzení. Naproti tomu Komise ve 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení stanovila, že dopad opatření na celkové náklady u solárních modulů vyráběných společnostmi, které při šetření spolupracovaly, by byl nižší než 1 %. Toto tvrzení se proto zamítá.
(166)
Není tudíž nutné vyjádřit se k třetímu bodu vznesenému výrobci solárních modulů.
(167)
Souběžně s antidumpingovým šetřením probíhalo antisubvenční šetření. Vzhledem k použití pravidla nižšího cla a skutečnosti, že konečná subvenční rozpětí jsou nižší než úroveň pro odstranění újmy, by Komise měla uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni stanovených konečných subvenčních rozpětí a poté uložit konečné antidumpingové clo do příslušné úrovně pro odstranění újmy. Na základě výše uvedeného je sazba cel, která budou uložena, stanovena takto:
Společnost
Subvenční rozpětí
Dumpingové rozpětí
Úroveň pro odstranění újmy
Vyrovnávací clo
Antidumpingové clo
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
83,1 %
39,3 %
3,2 %
36,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
78,4 %
26,2 %
17,1 %
9,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
90,1 %
42,1 %
12,8 %
29,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
41,6 %
17,1 %
16,7 %
0,4 %
Ostatní spolupracující společnosti
12,4 %
84,7 %
36,5 %
12,4 %
24,1 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
90,1 %
42,1 %
17,1 %
25,0 %
(168)
Individuální sazby antidumpingového cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou během tohoto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a vyráběného uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážený dotčený výrobek vyrobený jakoukoli jinou společností, jejíž název není výslovně uveden v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, by se neměly tyto sazby vztahovat a takový výrobek podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“. Vzhledem k tomu, že ze strany vyvážejících výrobců byla zaznamenána vysoká úroveň spolupráce (více než 80 %, viz 15. bod odůvodnění prozatímního nařízení), je tato celní sazba založena na nejvyšším individuálním rozpětí újmy stanoveným pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku. Sazba cla, která se vztahuje na „ostatní spolupracující společnosti“, je založena na váženém průměru vývozců zařazených do vzorku a použije se na všechny spolupracující společnosti nezařazené do vzorku (s výjimkou společnosti Henan Yuhua, která podléhá individuálnímu clu na základě své žádosti o individuální zjišťování (viz 48. bod odůvodnění prozatímního nařízení)).
(169)
S případnými žádostmi o použití těchto antidumpingových celních sazeb pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po vzniku nových výrobních či prodejních subjektů) je třeba se obrátit na Komisi (12) a připojit veškeré příslušné informace, zejména pak o jakékoli změně v činnostech společnosti souvisejících s výrobou či domácím prodejem a prodejem na vývoz, která je spojena například s takovou změnou názvu nebo takovou změnou výrobních či prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
3. Závazky
(170)
Po poskytnutí konečných informací tři vyvážející výrobci zařazení do vzorku a společnost Henan Yuhua nabídli cenové závazky podle čl. 8 odst. 1 základního nařízení. Navrhují různé minimální dovozní ceny, které by odpovídaly různým skupinám typů výrobku.
(171)
Komise poznamenává, že minimální dovozní ceny navrhované všemi společnostmi jsou mnohem nižší než ceny nepůsobící újmu, jež stanovila v rámci šetření. Proto je nepovažuje za stanovené na úrovni pro odstranění újmy v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(172)
I v případě, že by byly na úrovni pro odstranění újmy stanoveny, společnosti zařazené do vzorku navrhují pouze čtvrtletní úpravu ceny solárního skla s povlakem na bázi změny cen na trhu solárních modulů. Komise nemůže přijmout uvedený způsob indexace z těchto důvodů:
(173)
Za prvé, ceny všechny typů výrobku by měly být pravidelně upravovány, jinak se brzy může vytvořit umělý rozdíl mezi úrovní cen solárního skla s povlakem a bez povlaku. Za druhé, Komise nepovažuje za vhodné upravovat ceny solárního skla na základě cen konečných uživatelů (tj. cen solárních modulů). To by mohlo vést k neoprávněnému zmenšování ziskových rozpětí odvětví solárního skla, pokud by se například snížily ceny solárních modulů kvůli poklesu cen jiných komponentů těchto modulů.
(174)
Obecně Komise považuje za vhodné, aby se minimální dovozní ceny indexovaly cenami surovin. V tomto případě však nemá žádná surovina výrazně velký podíl na celkových výrobních nákladech.
(175)
Komise rovněž zjistila, že v období šetření vykazovaly ceny solárního skla v ČLR a v Turecku značnou nestabilitu.
(176)
Mimoto existuje vysoké riziko křížové kompenzace, jelikož některé šetřené společnosti prodávají dotčený výrobek i další výrobky stejným odběratelům. V neposlední řadě se zdá, že se minimální dovozní ceny navrhované společnostmi zařazenými do vzorku nevztahují na všechny typy výrobku vyráběné příslušnými vyvážejícími výrobci. Tyto faktory prakticky znemožňují účinné plnění závazků a ztěžují jejich sledování.
(177)
Z výše uvedených důvodů proto Komise nabídky závazků odmítá.
4. Konečný výběr prozatímních cel
(178)
Vzhledem ke zjištěným dumpingovým rozpětím a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie by částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením měly být s konečnou platností vybrány. Částky zajištěné nad rámec kombinované konečné sazby antidumpingového a vyrovnávacího cla by měly být uvolněny.
5. Vymahatelnost opatření
(179)
Pokud by se po uložení konečných opatření podstatně změnily podmínky na trhu, může Komise ze své iniciativy formu opatření podrobit přezkumu s cílem posoudit, zda mají opatření předpokládaný účinek a odstraňují újmu a zda by změna formy opatření byla opodstatněná.
(180)
Kvůli co nejlepší ochraně proti případnému tlumení účinků opatření hodlá Komise neprodleně zahájit přezkum podle čl. 12 odst. 1 základního nařízení a v případě předložení důkazu o takovém chování může zavést celní evidenci dovozu podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení. Podle čl. 12 odst. 3 základního nařízení může být výše uloženého cla zvýšena až na dvojnásobek původně uložené výše cla.
(181)
Komise se bude opírat mimo jiné o informace z dozoru nad dovozem poskytované vnitrostátními celními orgány i o informace poskytované členskými státy podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení.
(182)
Výbor zřízený podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení nevydal žádné stanovisko,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz solárního skla složeného z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno podle EN 12150), odolností proti teplotním šokům Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) v současnosti kódu KN ex 7007 19 80 pocházejícího z Čínské lidové republiky. Solární sklo s povlakem (jednostranným či oboustranným) spadá pod kód TARIC 7007198019 a solární sklo bez povlaku spadá pod kód TARIC 7007198011.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený společnostmi uvedenými v tabulce stanovena takto:
Společnost
Antidumpingové clo
Doplňkový kód TARIC
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
36,1 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
9,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
29,3 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0,4 %
B946
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
24,1 %
Všechny ostatní společnosti
25,0 %
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení Komise (EU) č. 1205/2013 (13) se vyberou s konečnou platností. Částky zajištěné nad rámec kombinované sazby antidumpingových cel uvedených v čl. 1 odst. 2 výše a vyrovnávacích cel přijatých prováděcím nařízením Komise (EU) č. 471/2014 (14) se uvolňují.
Článek 3
Pokud případný nový vyvážející výrobce v Čínské lidové republice poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v období šetření (tj. od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1,
-
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v Čínské lidové republice, na které se vztahují opatření uložená tímto nařízením,
-
skutečně vyvezl do Unie dotčený výrobek po skončení období šetření, na kterém jsou založena příslušná opatření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie,
ustanovení čl. 1 odst. 2 mohou být změněna zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 24,1 %.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2014.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 470/2014
оd 13. svibnja 2014.
o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe na uvoz solarnog stakla podrijetlom iz Narodne Republike Kine
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1), a posebno njezin članak 9. stavak 4. i članak 14. stavak 1.,
budući da:
A. POSTUPAK
1. Privremene mjere
(1)
Europska komisija (Komisija) je 28. studenog 2013. Uredbom (EU) br. 1205/2013 (Privremena uredba) uvela privremenu antidampinšku pristojbu na uvoz solarnog stakla iz Narodne Republike Kine (2).
(2)
Postupak je pokrenut 28. veljače 2013. nakon pritužbe podnesene u ime proizvođača koji predstavljaju više od 25 % ukupne proizvodnje solarnog stakla u Uniji (3).
(3)
Ispitnim postupkom o dampingu i šteti obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2012. do 31. prosinca 2012. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). Ispitivanje kretanja koja su važna za procjenu štete obuhvatilo je razdoblje od 1. siječnja 2009. do kraja razdoblja ispitnog postupka (razmatrano razdoblje).
2. Daljnji postupak
(4)
Nakon objave bitnih činjenica i razmatranja na temelju kojih je uvedena privremena antidampinška pristojba (privremena objava), nekoliko zainteresiranih stranaka dostavilo je pisane podneske u kojima su iznijeli svoje stavove o privremenim nalazima. Strankama koje su to tražile omogućeno je da budu saslušane.
(5)
Komisija je i dalje prikupljala i provjeravala sve informacije koje je smatrala potrebnima za svoje konačne nalaze. Razmotrene su pisane i usmene primjedbe zainteresiranih stranaka te su, prema potrebi, u skladu s tim izmijenjeni privremeni nalazi.
(6)
Potom je Komisija obavijestila sve stranke o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih je namjeravala uvesti konačnu antidampinšku pristojbu na uvoz solarnog stakla podrijetlom iz Narodne Republike Kine (NRK) i konačno prikupiti iznose osigurane privremenom pristojbom (konačna objava). Svim je strankama dodijeljen rok unutar kojeg su mogle iznijeti primjedbe na konačnu objavu.
(7)
Primjedbe koje su dostavile zainteresirane stranke razmotrene su i, prema potrebi, uzete u obzir.
3. Odabir uzorka
(8)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da ukupan broj proizvođača iz Unije nije jasno naveden u uvodnim izjavama 7, 11 i 75 Privremene uredbe. U vezi s tim, Komisija ovim potvrđuje da se javilo osam proizvođača iz Unije i bili su aktivni tijekom RIP-a. Nije objavljen identitet svih proizvođača iz Unije, osim jednoga. U odgovoru na dokument o općoj objavi, podnositelj pritužbe imenovao je tri proizvođača iz Unije koja su prestala poslovati (Guardian, AGC i Centrosolar Glass) i četvrto trgovačko društvo koje je značajno smanjilo proizvodnju (Saint Gobain).
(9)
S obzirom na to da nisu dostavljene druge primjedbe u pogledu metode odabira uzorka proizvođača izvoznika u NRK-u i proizvođača iz Unije, potvrđuju se privremeni nalazi u uvodnim izjavama 7 - 24 Privremene uredbe.
4. Odgovori na upitnik i posjeti radi provjere
(10)
Nakon donošenja Privremene uredbe, obavljen je posjet radi provjere u poslovnim prostorijama drugog korisnika koji surađuje, odnosno Viessmann Faulquemont SAS iz Francuske.
5. Postupovna prava
(11)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da je privremena objava koja mu je dostavljena bila neodgovarajuća, posebno u vezi s izračunom dampinga, sniženja cijena i marže štete. Zbog toga što nije dobio odgovarajuću objavu, uskraćena su mu temeljna prava na obranu, zajamčena Uredbom (EZ) br. 1225/2009 (Osnovna uredba), Sporazumom o antidampingu WTO-a te Europskom poveljom o temeljnim pravima.
(12)
U vezi s izračunom dampinške marže, proizvođač izvoznik tvrdio je da u privremenoj objavi nisu osigurani podaci u vezi s iznosom prilagodbe koja se primjenjuje na trošak premaza i trošak proizvodnje u float-postupku (vidjeti uvodnu izjavu 64 Privremene uredbe) ili postotak troškova prodaje, općih i administrativnih troškova i dobiti.
(13)
Ta je tvrdnja prihvaćena i Komisija je objavila dodatne informacije. U slučaju kada točni podaci nisu mogli biti prikazani radi povjerljivosti, objavljeni su rasponi.
(14)
Nakon konačne objave, proizvođač izvoznik tvrdio je da objavljeni podaci i dalje nisu dostatni, te je posebno tvrdio da je nejasno je li prilagodba primijenjena na trošak premaza uzela u obzir jednostrani premaz, dvostrani premaz ili oboje.
(15)
Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 68 u nastavku, zainteresirane stranke nisu dokazale da postoji dosljedna razlika u troškovima proizvodnje između jednostrano i dvostrano premazanog solarnog stakla. Zbog toga Komisija pri izračunu razine prilagodbe nije razlikovala između jednostrano i dvostrano premazanog solarnog stakla.
(16)
U pogledu štete, isti proizvođač izvoznik potužio se da su u njegovom posebnom dokumentu objave prodajne cijene i ciljane cijene proizvođača iz Unije u vezi s dvije od ukupno pet vrsta proizvoda označene kao ograničene ili prikazane u obliku raspona radi povjerljivosti.
(17)
Trgovačko društvo također je tvrdilo da u ovom slučaju postoji visoka razina povjerljivosti zbog čega je poznato ime samo jednog proizvođača iz Unije u uzorku. Stoga je mišljenje trgovačkog društva bilo da čak i ako se za određene vrste proizvoda informacije odnose na podatke samo jednog ili dva proizvođača iz Unije, ni na koji način ne bi se mogao utvrditi identitet tih trgovačkih društava i time omogućiti značajnu komparativnu prednost proizvođaču izvozniku u odnosu na njegove konkurente iz Unije, pojedinačno ili zajednički.
(18)
U skladu s člankom 20. Osnovne uredbe, Komisija je uistinu obvezna nakon privremenih mjera objaviti pojedinosti na kojima se temelje osnovne činjenice i razmatranja na temelju kojih su te mjere uvedene. Međutim, prema članku 19. Osnovne uredbe, Komisija također ima obvezu postupati s podacima kao povjerljivim koji su po svojoj prirodi takvi ili koji se pružaju na povjerljivoj osnovi.
(19)
U ovom konkretnom slučaju, stvarne prodajne cijene i ciljane cijene proizvođača iz Unije za dvije vrste proizvoda uklonjene su ili zamijenjene rasponima jer podaci o jednoj od vrsta proizvoda isključivo dolaze od samo jednog ili dva proizvođača iz Unije. Osim toga, opće je poznata činjenica u ovoj djelatnosti da ovu konkretnu vrstu proizvoda ne proizvodi niti jedan drugi proizvođač iz Unije. Stoga Komisija ovaj podatak smatra po sebi povjerljivim jer bi njegovo objavljivanje davalo znatnu komparativnu prednost konkurentima i/ili bi imalo značajan štetni učinak na trgovačko društvo (trgovačka društva) od kojeg/kojih je primila podatke. Nadalje, ista vrsta informacija uklonjena je za drugu vrstu proizvoda kako bi se izbjeglo da se podaci za prvu vrstu proizvoda mogu oduzeti od ukupnih dostupnih podataka.
(20)
Nakon konačne objave, trgovačko društvo ponovilo je svoju tvrdnju da je razina objavljivanja izračuna marže štete nedostatna i neodgovarajuća. Posebno je prigovorilo da nije jasno kako je odabrana druga vrsta proizvoda čiji su podaci uklonjeni. Komisija objašnjava da se to učinilo jednostavno nasumično.
(21)
Kao rješenje za navodno nedostatnu objavu, trgovačko društvo predložilo je da bi se njegovi odvjetnici mogli sastati s osobljem Komisije i detaljno raspraviti izračune dampinga i marže štete bez uzimanja primjerka bilo kojeg povjerljivog dokumenta ili bi umjesto toga imali pristup sobi s podacima u prostorijama Komisije gdje bi se mogle pisati zabilješke.
(22)
Komisija nije mogla udovoljiti ovom zahtjevu. Da bi odvjetnici trgovačkog društva mogli provjeriti izračune, jedno ili dva trgovačka društva trebala bi dostaviti točne podatke. To se nije moglo učiniti jer je Komisija obvezna čuvati te podatke povjerljivima u skladu s člankom 19. Osnovne uredbe.
(23)
Štoviše, Komisija je u konačnoj objavi izričito napomenula da kada je riječ o bilo kakvim pitanjima povezanim s pravima trgovačkog društva na obranu - kao što je pristup evidenciji - može se javiti službeniku za saslušanja prema Opisu posla službenika za saslušanja (4). Trgovačko društvo, međutim, nije zatražilo intervenciju službenika za saslušanja u roku za dostavljanje primjedaba na konačnu objavu.
(24)
S obzirom na prethodno navedeno, Komisija odbija tvrdnje iznesene u vezi s mogućom povredom postupovnih prava dotičnog proizvođača izvoznika.
B. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
1. Dotični proizvod
(25)
Kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi 26 Privremene uredbe, dotični proizvod je solarno staklo koje se sastoji od kaljenog natrij-kalcijevog stakla, udjela željeza nižeg od 300 ppm, sunčeve propusnosti veće od 88 % (mjereno u skladu sa spektrom zračenja od AM1,5 300 do 2 500 nm), toplinskog otpora do 250 °C (mjereno u skladu s normom EN 12150), otpornosti na toplinske šokove od Δ 150 K (mjereno u skladu s normom EN 12150) i mehaničke čvrstoće od 90 N/mm2 ili veće (mjereno u skladu s normom EN 1288-3) („dotični proizvod”, uobičajenog naziva „solarno staklo”). Dotični proizvod je trenutačno obuhvaćen oznakom KN-a ex 7007 19 80.
2. Tvrdnje u vezi s opsegom proizvoda
(26)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je nakon privremene objave da bi, suprotno navedenom u uvodnoj izjavi 32 Privremene uredbe, hortikulturalno staklo koje ima tehnička svojstva solarnog stakla, kako je definirano u uvodnoj izjavi 26 Privremene uredbe, trebalo biti isključeno iz opsega proizvoda. Prvo, prema tom izvozniku, fizička svojstva hortikulturalnog stakla dosta se razlikuju od onih solarnog stakla: i. hortikulturalno staklo ima različite veličine u skladu sa zahtjevima kupaca, dok je solarno staklo u određenim utvrđenim veličinama; ii. hortikulturalno staklo može biti dvostrano premazano, dok solarno staklo za fotonaponske module nije dvostruko premazano. Drugo, hortikulturalno staklo navodno ima različitu primjenu: ne može se koristiti za izradu fotonaponskih modula ili toplinskih kolektora.
(27)
Komisija odbija tu tvrdnju zbog sljedećih razloga. Prije svega, činjenica da solarno staklo koje se koristi za izradu staklenika ima veličine koje su različite od solarnog stakla koje se koristi za fotonaponske module ili toplinske kolektore nije relevantna jer zahtjevi za veličinom mogu varirati i za fotonaponske module i za staklenike. Svako isključivanje proizvoda na takvoj osnovi može također uzrokovati moguće izbjegavanje antidampinških mjera. Kao drugo, hortikulturalno staklo koje se prodaje na tržištu nije samo dvostrano premazano solarno staklo, već može biti i nepremazano i jednostrano premazano. Štoviše, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 68 u nastavku, dvostrano premazano staklo se također koristi i za fotonaponske module i toplinske kolektore. Zbog toga ovo fizičko svojstvo ne može razlikovati solarno staklo koje se koristi za hortikulturalno staklo od bilo koje druge namjene. I konačno, ne može se isključiti da će se solarno staklo namijenjeno za izradu staklenika koristiti za izradu fotonaponskih modula i/ili toplinskih kolektora.
(28)
Nakon objave, jedan je uvoznik tvrdio da s obzirom na to da solarno staklo koje se također može upotrijebiti kao staklo za namještaj nije isključeno iz područja primjene, to za posljedicu ima administrativno opterećenje i kašnjenja za trgovačka društva. To navodno uzrokuje činjenica što se od trgovačkih društava zahtijeva slanje probnih izvješća carinskim tijelima u Uniji svaki put kada carinska tijela postave pitanje podliježe li roba koja se uvozi mjerama.
(29)
Komisija smatra da te vrste stakla ne bi trebale biti isključene iz područja primjene ispitnog postupka jer solarno staklo možda može imati primjenu u hortikulturi i namještaju. Kako bi se osigurala odgovarajuća zaštita industrije Unije od štetnog učinka dampinškog uvoza, trebalo bi izbjegavati praznine koje mogu omogućiti izbjegavanje. Pozitivan učinak odgovarajuće zaštite snažniji je od negativnog učinka dodatnog administrativnog opterećenja koje je prema tvrdnji pretrpio dotični uvoznik.
(30)
Drugi proizvođač izvoznik tvrdio je da bi float-staklo trebalo biti isključeno iz opsega proizvoda jer ono koje taj proizvođač proizvodi koristi se na građevinskom tržištu i stakleničkom tržištu. Taj je proizvođač osim toga tvrdio da se float-staklo ne koristi za izradu fotonaponskih modula. Međutim, na temelju tvrdnji koje je Komisija iznijela u uvodnoj izjavi 33 Privremene uredbe, Komisija ponavlja da float-staklo očito ima tehnička svojstva solarnog stakla, kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi 26 Privremene uredbe. Float-staklo također proizvodi i industrija Unije i proizvođači izvoznici. To potvrđuju javno dostupne informacije na internetu (5). Posljedično, ta se tvrdnja odbacuje.
3. Zaključak
(31)
S obzirom na to da nije bilo drugih primjedaba na dotični proizvod i istovjetni proizvod, potvrđuju se zaključci do kojih se došlo u uvodnim izjavama 26 - 33 Privremene uredbe.
C. DAMPING
1. Primjena tretmana tržišnog gospodarstva (MET)
(32)
Nakon privremene objave, a zatim i nakon konačne objave, jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da je Komisija pogriješila kada je odbila njegov zahtjev za MET-om. Ista tvrdnja u vezi s određivanjem MET-a već je bila podnesena u privremenoj fazi, a Komisija ju je odbacila u uvodnim izjavama 43 i 47 Privremene uredbe.
(33)
Proizvođač izvoznik tvrdio je da koristi od povlaštenih poreznih sustava i bespovratnih sredstava ne čine znatan dio njihovog prometa. U tom pogledu podsjeća se da je na tu tvrdnju, zajedno s ostalim tvrdnjama, već odgovoreno u dopisu Komisije izvozniku od 13. rujna 2013. u kojem je Komisija stranku obavijestila u vezi s njezinim određivanjem MET-a. Posebno je naglašeno da zbog prirode te pogodnosti apsolutna korist primljena tijekom RIP-a nije bitna za procjenu je li poremećaj „znatan”. Ta je tvrdnja stoga odbačena.
(34)
S obzirom na prethodno navedeno, potvrđen je nalaz da bi sve tvrdnje o MET-u trebalo odbiti, kako je utvrđeno u uvodnim izjavama 34 - 47 Privremene uredbe.
2. Uobičajena vrijednost
2.1 Odabir analogne zemlje
(35)
U Privremenoj uredbi, Turska je odabrana kao primjerena analogna zemlja u skladu s člankom 2. stavkom 7. točkom (a) Osnovne uredbe. Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da Turska nije prikladna analogna zemlja u svrhu utvrđivanja uobičajene vrijednosti zbog činjenice da postoji samo jedan proizvođač solarnog stakla u Turskoj te da gotovo ne postoji uvoz solarnog stakla na tursko tržište. Proizvođač izvoznik također je tvrdio da je profitna marža na turskom domaćem tržištu solarnog stakla osobito visoka, čime se umjetno povećava razina uobičajene vrijednosti. Taj isti proizvođač također je podsjetio da se na solarno staklo proizvedeno u Turskoj ne primjenjuje tehnologija premaza, te da se nijedno tursko staklo ne proizvodi koristeći proces float-proizvodnje. Zbog toga od turskog domaćeg tržišta istovjetnog proizvoda nije bilo moguće dobiti ključne elemente potrebne za utvrđivanje uobičajene vrijednosti. Proizvođač izvoznik tvrdio je stoga da su se umjesto toga trebale primijeniti cijene Unije kao temelj za određivanje uobičajene vrijednosti.
(36)
Prvo, Komisija podsjeća da u Turskoj ne postoje značajne trgovinske prepreke u vezi s istovjetnim proizvodom. Stoga se ne može zaključiti da je tursko tržište solarnog stakla zatvoreno za međunarodnu trgovinu. Naprotiv, tržište je otvoreno i cijenu istovjetnog proizvoda na tom tržištu slobodno određuje odnos ponude i potražnje.
(37)
Drugo, u vezi s navodom o posebno visokim dobitima na turskom domaćem tržištu, Komisija naglašava da tijekom RIP-a nije uočila pretjeranu profitnu maržu na tržištu istovjetnog proizvoda u Turskoj u usporedbi s profitnim maržama koje su ostvarivali proizvođači iz Unije tijekom razmatranog razdoblja.
(38)
Treće, nedostatak određenih vrsta proizvoda u trećoj zemlji ne čini ju neprikladnom analognom zemljom. Štoviše, člankom 2. stavkom 3. Osnovne uredbe utvrđuje se da bez domaće prodaje određenih vrsta proizvoda, Komisija izračunava uobičajenu vrijednost na temelju troška proizvodnje u zemlji podrijetla na koji se dodaje razuman iznos troškova prodaje, općih i administrativnih troškova i iznos dobiti. Doprinos troška za premaz i proces float-proizvodnje temeljili su se na provjerenim podacima dobivenima od industrije Unije.
(39)
S obzirom na prethodno navedeno, odbacuje se tvrdnja da Turska nije prikladna analogna zemlja.
(40)
Komisija također ne može prihvatiti tvrdnju da se uobičajena vrijednost trebala utvrditi na temelju cijena koje su stvarno plaćene u Uniji. U skladu s člankom 2. stavkom 7. točkom (a) Osnovne uredbe, Komisija se može pozvati samo na cijene u Uniji za određivanje uobičajene vrijednosti ako nije moguće tu vrijednost odrediti na temelju podataka dobivenih od primjerene analogne zemlje. S obzirom na to da je utvrđeno kako postoji primjerena analogna zemlja s dostatnom suradnjom proizvođača, Komisija je imala obvezu odrediti uobičajenu vrijednost na temelju podataka iz te analogne zemlje i ne pozivati se na cijene u Uniji (6).
(41)
Komisija potvrđuje odabir Turske kao analogne zemlje u smislu članka 2. stavka 7. Osnovne uredbe.
2.2 Uobičajena vrijednost
(42)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da je Komisija pogriješila u određivanju uobičajene vrijednosti time što ju je temeljila samo na profitabilnoj prodaji u analognoj zemlji i dodala pretpostavljenu profitnu maržu toj prodaji koja nije bila profitabilna.
(43)
Komisija potvrđuje da je za određivanje uobičajene vrijednosti, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 61 i 62 Privremene uredbe i kako se zahtijeva člankom 2. stavkom 4. Osnovne uredbe, provjerila da je najmanje 80 % prodaje svih vrsta proizvoda istovjetnog proizvoda na turskom domaćem tržištu bilo profitabilno. U skladu s tim, sva prodaja na turskom domaćem tržištu, bila profitabilna ili ne, uzeta je u obzir za određivanje uobičajene vrijednosti. Ta je tvrdnja stoga neutemeljena te je u skladu s tim odbačena.
(44)
S obzirom na to da nisu dostavljene dodatne primjedbe u pogledu određivanja uobičajene vrijednosti, potvrđuju se uvodne izjave 58 - 64 Privremene uredbe.
2.3 Izvozna cijena
(45)
S obzirom na to da nije bilo primjedaba u pogledu izvoznih cijena, potvrđuje se uvodna izjava 65 Privremene uredbe.
2.4 Usporedba
(46)
Nakon privremene objave, a zatim i nakon konačne objave, jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da je Komisija krivo prilagodila svoju izvoznu cijenu prema članku 2. stavku 10. točki i. Osnovne uredbe. Tvrdio je da proizvođač i povezani prodavatelj čine jedinstveni gospodarski subjekt te da je takva prilagodba stoga isključena. U svakom slučaju, razina prilagodbe previsoka je jer ju je Komisija temeljila na stvarnom nepristranom uvećanom iznosu već je prije bio rezultat prijenosa sporazuma o utvrđivanju cijena. Umjesto toga, Komisija je trebala izvršiti prilagodbu, po potrebi, na temelju procijenjenog nepristranog uvećanog iznosa između proizvođača i nepovezanog uvoznika.
(47)
Ispitni postupak pokazao je da je i sam proizvođač izvoznik imao potpuno funkcionalan izvozni odjel koji je dogovarao prodajne uvjete s kupcima iz Unije, davao narudžbe za proizvodnju, organizirao i provodio otpremu kupcima iz Unije, uključujući svu otpremnu dokumentaciju, konačni proizvod, rješavao izvozno carinjenje i pripremao prodajne dokumente. Zaista nije postojalo dupliciranje poslova povezanih s izvozom između proizvođača izvoznika i povezanog prodavatelja. Međutim, proizvođač izvoznik izdavao je prodajne račune prodavatelju, koji je pak izdavao prodajne račune kupcu iz Unije po ugovornoj cijeni. Povezani prodavatelj obavljao je naplatu, oduzimao uvećani iznos i plaćao preostali iznos proizvođaču izvozniku.
(48)
Komisija stoga utvrđuje da se povezani prodavatelj ne može smatrati unutarnjim prodajnim odjelom, čak i ako bi se za ta dva trgovačka društva smatralo da čine jedinstveni gospodarski subjekt te da je prilagodba prema članku 2. stavku 10. točki i. u potpunosti opravdana. Štoviše, s obzirom na to da provedena prilagodba odražava uvećani iznos koji je stvarno naplaćen između povezanih trgovačkih društava, nema razloga da ga se zamijeni drugim teoretskim iznosom. Ta se tvrdnja stoga odbacuje.
(49)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da su njegovi proizvodni kapaciteti znatno veći od onih industrije Unije te da je stoga imao pogodnost u smislu nižih troškova u svom procesu proizvodnje dotičnog proizvoda. Komisija bi stoga trebala razmotriti ovu navodnu pogodnost povezanu s njezinim nižim troškom proizvodnje i izvršiti potrebnu prilagodbu.
(50)
Komisija ne može prihvatiti tu tvrdnju. Kao prvo, proizvođač izvoznik ne predlaže odgovarajuću zakonsku odredbu prema kojoj bi se takva prilagodba mogla izvršiti. Kao drugo, nije dokazano da bi niži troškovi zbog većih proizvodnih kapaciteta utjecali na cijene ili usporedbu cijena u smislu članka 2. stavka 10. Osnovne uredbe. Uistinu, čak i kada bi se razlika u troškovima mogla dokazati, nije jasno kako se to odražava na konačnu cijenu i nije li to nadoknađeno razlikom u ostalim troškovima.
(51)
Osim toga, navodna korist koju iznosi proizvođač izvoznik odnosi se na navodno niže troškove proizvodnje u usporedbi s troškovima nastalim za industriju Unije. U tom pogledu, podsjeća se da proizvođaču izvozniku MET nije dodijeljen i da njegovi troškovi stoga nisu provjereni. Prema članku 2. stavku 7. točki (a) Osnovne uredbe, Komisija je odredila uobičajenu vrijednost na temelju stvarnih cijena i/ili troškova proizvođača iz analogne zemlje jer cijene i troškovi u zemljama bez tržišnoga gospodarstva nisu rezultat tržišnih snaga te, kao takve, nisu pouzdana zamjena za tržišne cijene ili troškove.
(52)
Jedan proizvođač izvoznik u NRK-u tvrdio je da bi Komisija trebala prilagoditi izvozne cijene franko tvornica jednog od njegovih konkurenata oduzimanjem naknade za uslugu i naknade za dozvolu od te cijene koju je taj proizvođač navodno platio trećima.
(53)
Komisija odbacuje ovu tvrdnju. Kao prvo, proizvođač izvoznik ne predlaže odgovarajuću odredbu Osnovne uredbe prema kojoj bi se takva prilagodba mogla izvršiti. Kao drugo, čak i kada bi se ova tvrdnja mogla prihvatiti kao da pripada pod članak 2. stavak 10. točku (e) Osnovne uredbe, u kojoj se određuje prilagodba za prijevoz, osiguranje, manipulaciju, utovar i popratne troškove, ta se odredba ne odnosi na naknade za usluge ili troškove povezane sa sporazumom o dozvoli. Takvi troškovi predstavljaju troškove poslovanja koji obično nastaju za proizvođača robe koji koristi tehnološku dozvolu dobivenu od trećih bez obzira na to jesu li izvezeni ili prodani na domaćem tržištu. Ti bi se troškovi stoga trebali odraziti u konačnoj cijeni kako izvoza tako i domaće prodaje. Ti troškovi stoga ne utječu na usporedivost između izvozne cijene i uobičajene vrijednosti. Prilagodba prema članku 2. stavku 10. stoga nije opravdana te se tvrdnja stoga odbacuje.
(54)
Kako je utvrđeno u uvodnim izjavama 67 i 68 Privremene uredbe, kako bi se osigurala primjerena usporedba između uobičajene vrijednosti i izvozne cijene, izvršene su odgovarajuće prilagodbe na temelju razlika koje utječu na cijene i usporedivost cijena u skladu s člankom 2. stavkom 10. Osnovne uredbe.
(55)
Na temelju toga učinjene su prilagodbe specifične za pojedino trgovačko društvo za troškove prijevoza, prekooceanskog prijevoza i osiguranja, rukovanja, utovara i popratne troškove, izvozne pristojbe i provizije u svim slučajevima u kojima se pokazalo da utječu na usporedivost cijena. Međutim, nakon uvođenja privremenih mjera, Komisija je uočila administrativni propust u vezi s prilagodbom PDV-a. To je sukladno ispravljeno za izračune dampinga prikazane u odgovarajućoj tablici u uvodnoj izjavi 169.
(56)
Dva proizvođača izvoznika tvrdila su da usporedba cijena između izvozne cijene i uobičajene vrijednosti nije bila točna što se tiče jedne vrste proizvoda. O toj se tvrdnji raspravlja u uvodnim izjavama 67 - 68.
2.5 Dampinške marže
(57)
S obzirom na to da nisu dostavljene nikakve primjedbe, ovim se potvrđuje metodologija korištena za izračun dampinških marži, kako je utvrđeno u uvodnim izjavama 69 - 73 Privremene uredbe.
(58)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da je u antidampinškom upitniku greškom upisao netočne vrijednosti troškova, osiguranja i prijevoza (CIF vrijednosti) određene količine svoje izvozne prodaje dotičnog proizvoda u EU. Prijavljene CIF vrijednosti su bile preniske čime su povećale dampinšku maržu tog trgovačkog društva kao i njezinu maržu štete.
(59)
Komisija je podrobno ispitala ovaj zahtjev. Nakon uzvratnog pregleda i terenske provjere CIF cijena odnosnih transakcija s uvoznikom iz EU-a, Komisija je mogla provjeriti valjanost ove tvrdnje. Ta je tvrdnja stoga prihvaćena.
(60)
Uzimajući u obzir prilagodbe učinjene uobičajenoj vrijednosti i izvoznoj cijeni, te s obzirom na to da nisu dostavljene dodatne primjedbe, konačne dampinške marže, izražene kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose:
Trgovačko društvo
Dampinška marža
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
83,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
78,4 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
90,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
41,6 %
Ostala trgovačka društva koja surađuju
84,7 %
Sva ostala trgovačka društva
90,1 %
D. ŠTETA
1. Definicija industrije Unije i proizvodnje Unije
(61)
Nisu primljene nikakve primjedbe na definiciju industrije Unije i proizvodnju Unije. Stoga Komisija potvrđuje uvodne izjave 75 - 79 Privremene uredbe.
2. Potrošnja Unije
(62)
Nakon privremene objave, podaci o obujmu prodaje koje je dostavio podnositelj pritužbe o proizvođačima iz Unije u uzorku, ažurirani su s podacima dobivenim od proizvođača iz Unije u uzorku. Tablica 1. ispravljena je sukladno tome (vidjeti u nastavku). Ispravak ne mijenja niti poništava kretanje ili zaključke do kojih se došlo iz podataka u Privremenoj uredbi. Stoga, s obzirom na to da nisu dostavljene primjedbe u pogledu potrošnje Unije, potvrđuje se kretanje potrošnje Unije utvrđeno u uvodnim izjavama 80 - 82 Privremene uredbe.
Tablica 1.
Potrošnja Unije (1 000 m2)
2009.
2010.
2011.
RIP
Ukupna potrošnja Unije
16 596
28 239
33 993
27 412
Indeks
100
170
205
165
Izvor: Staklo za Europu, podnositelj pritužbe i odgovori na upitnik proizvođača Unije iz uzorka
3. Obujam, cijena i tržišni udio dampinškog uvoza iz dotične zemlje
(63)
Zbog ispravka u prodaji industrije Unije (vidjeti uvodnu izjavu 62), tržišni udio uvoza iz dotične zemlje također je trebalo ispraviti (vidjeti Tablicu 2.). Ispravak ne mijenja kretanje ili zaključke do kojih se došlo iz podataka u Privremenoj uredbi.
(64)
Stoga Komisija potvrđuje uvodne izjave 83 - 87 Privremene uredbe.
Tablica 2.
Obujam uvoza (1 000 m2) i tržišni udio
2009.
2010.
2011.
RIP
Tržišni udio
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Indeks
100
100
250
421
Izvor: Staklo za Europu, podnositelj pritužbe i odgovori na upitnik proizvođača Unije iz uzorka
4. Sniženje cijena
(65)
U Uvodnim izjavama 88 - 89 Privremene uredbe utvrđuje se način na koji je utvrđeno sniženje cijene tijekom RIP-a. Ponderirane prosječne prodajne cijene po vrsti proizvoda proizvođača iz Unije u uzorku naplaćene nepovezanim kupcima na tržištu Unije i prilagođene razini franko tvornica uspoređene su s odgovarajućim ponderiranim prosječnim cijenama po vrsti proizvoda uvoza od proizvođača izvoznika u uzorku koji surađuju. Predmetni uvoz bio je uvoz prvom neovisnom kupcu na tržištu Unije, utvrđen na CIF osnovi, uz prilagodbe prema gore, tj. troškovi carinjenja, pristojbe, rukovanja i utovara. Tim se prilagodbama povećava cijena, ovisno o kontrolnom broju proizvoda, za 7 % do 15 %.
(66)
Cijene su uspoređene na temelju broja svake vrste proizvoda za poslove na istoj razini trgovine, primjereno prilagođene kako je utvrđeno u gornjoj uvodnoj izjavi i nakon odbijanja rabata i popusta. Rezultat usporedbe, kad se izrazi kao postotak prometa proizvođača iz Unije u uzorku tijekom RIP-a, pokazao je ponderiranu prosječnu maržu sniženja između 10,6 % i 26,7 % cijena proizvođača Unije u uzorku po dampinškom uvozu.
(67)
Dva proizvođača izvoznika tvrdila su da usporedba cijena nije ispravno izvršena što se tiče jedne vrste proizvoda. Posebno su tvrdili da je dvostrano premazano solarno staklo trebalo usporediti odvojeno od jednostrano premazanog solarnog stakla. Navodno su trošak i cijena dvostrano premazanog solarnog stakla znatno viši od troška i cijene jednostrano premazanog solarnog stakla. Također je tvrdio da dvostrano premazano solarno staklo ima koeficijent sunčeve propusnosti „obično” znatno viši od jednostrano premazanog solarnog stakla. Konačno, jedan je izvoznik izjavio da fotonaponski moduli nikada ne koriste dvostrano premazano solarno staklo jer je njegova cijena znatno viša od cijene jednostrano premazanog solarnog stakla, ali da je koeficijent sunčeve propusnosti dvostrano premazanog solarnog stakla isti kao i jednostrano premazanog solarnog stakla kada se koristi u proizvodnji fotonaponskih modula. Suprotno tome, za solarne toplinske aplikacije viša propusnost koju postiže dvostruko premazano solarno staklo navodno je važna jer zahvaljujući njoj solarne toplinske aplikacije mogu biti znatno učinkovitije.
(68)
Komisija odbacuje tvrdnje koje su iznijeli proizvođači izvoznici zbog sljedećih razloga. Prvo, osim općih navoda, proizvođač izvoznik nije pružio nikakve dokaze o postojanju dosljedne razlike u troškovima proizvodnje između jednostrano i dvostrano premazanog solarnog stakla. Industrija Unije iznijela je suprotne argumente i tvrdila da se ovisno o korištenoj tehnologiji premaza troškovi proizvodnje razlikuju, a dvostrano premazano staklo nije nužno skuplje od jednostrano premazanog i obrnuto. Drugo, dvostrano premazano staklo uistinu može postići veću solarnu propusnost od jednostrano premazanog stakla (prvo može dostići najviše 98 % sunčeve propusnosti, dok drugo može dostići do 95 %) te je ovo tehničko svojstvo uistinu značajno samo za solarne toplinske aplikacije, dok nije važno za fotonaponske module. Međutim, suprotno tvrdnjama proizvođača izvoznika, dvostruko premazano solarno staklo također se prodaje proizvođačima fotonaponskih modula i čak čini njegovo glavno tržište. Tijekom RIP-a, prodaja industrije Unije dvostrukog premazanog stakla toplinskim kolektorima zapravo je bila zanemariva (manje od 1 % ukupne prodaje dvostrano premazanog stakla; sva ostala prodaja bila je namijenjena fotonaponskim modulima).
(69)
U vezi s troškom nakon uvoza, nakon privremene objave primljene su dvije primjedbe. U prvoj je primjedbi podnositelj pritužbe tvrdio da bi prilagodbe troškova za troškove carinjenja, pristojbe, rukovanja i utovara trebale biti po znatno nižoj stopi, tj. 0,26 EUR/m2 za troškove carinjenja, rukovanja i utovara uz 3 % pristojbe, umjesto 0,40 EUR/m2 uz 3 % pristojbe koja je trebala biti primijenjena.
(70)
Druga primjedba došla je od proizvođača izvoznika koji je tvrdio da nisu objavljeni razvrstani podaci, osim ukupno 0,40 EUR/m2 što pokriva troškove rukovanja, naknade carinjenja i privremenog skladištenja uvezenih proizvoda u mjestu uvoza. Također je tvrdio da kriteriji primijenjeni radi utvrđivanja je li prilagodba smatrana razumnom ili ne nisu bili objašnjeni.
(71)
Predmetne prilagode koje je primijenila Komisija temelje se na provjerenim podacima primljenim od uvoznika solarnog stakla proizvedenog u NRK-u i odražavaju stvarne ponderirane prosječne troškove nastale zbog uvoza dotičnog proizvoda tijekom RIP-a. Suprotno tome, podnositelj pritužbe dao je izjavu o redovnim standardnim naknadama koje primjenjuje neovisni prijevoznik za uvoz iz Kine u standardnim kontejnerima za prijevoz morem. Ova izjava ne predstavlja valjani dokaz o stvarnim naknadama koje prijevoznici primjenjuje na uvoz dotičnog proizvoda tijekom RIP-a. Stoga je tvrdnja koju je iznio podnositelj pritužbe odbačena.
(72)
U vezi s tvrdnjom proizvođača izvoznika, nije se moglo osigurati daljnje razvrstavanje iznosa od 0,40 EUR/m2 jer je taj iznos ponderirani prosjek izračunan na temelju brojnih stvarnih računa izdanih tijekom RIP-a za izvoz kineskog solarnog stakla u različitim lukama EU-a. Tako se stvarni troškovi nastali nakon uvoza razlikuju ovisno o ulaznoj luci EU-a, vrsti proizvoda, korištenju privremenog skladištenja u mjestu uvoza itd.
(73)
Nadalje, prilagodba troškova nakon uvoza koju je Komisija izvršila u Privremenoj uredbi smatra se razumnom jer se temelji na provjerenim stvarnim računima neovisnih uvoznika za uvoz kineskog solarnog stakla.
(74)
S obzirom na to da nisu dostavljene nikakve druge primjedbe o metodologiji primijenjenoj za izračun sniženja, potvrđuje se metoda usporedbe cijena objašnjena u uvodnim izjavama 89 i 90 Privremene uredbe.
5. Makroekonomski pokazatelji
(75)
Kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi 92 Privremene uredbe, za potrebe analize štete Komisija je razlikovala između makroekonomskih i mikroekonomskih pokazatelja štete. Makroekonomski pokazatelji za razmatrano razdoblje analizirani su na temelju podataka koje je dostavila industrija Unije u vezi sa svim proizvođačima iz Unije koji su se javili tijekom ispitnog postupka.
(76)
Jedan izvozni proizvođač tvrdio je da Komisija nije provela analizu štete u skladu s člankom 3. stavkom 2. i člankom 3. stavkom 5. Osnovne uredbe jer je analizu štete provela na temelju dvije odvojene i navodno neusklađene skupine podataka, odnosno makroekonomskih i mikroekonomskih pokazatelja štete. Nadalje tvrdi da navodna neusklađenost analize utemeljena na te dvije skupine podataka ozbiljno dovodi u sumnju primjerenost, nepristranost i objektivnost ukupne slike o šteti.
(77)
Nakon konačne objave, to isto trgovačko društvo ponovilo je svoju tvrdnju. Također je navelo nekoliko ranijih ispitnih postupaka u kojima su navodno institucije Unije na nedosljedan način definirale različite skupine podataka kao da pripadaju bilo makro ili mikro podacima.
(78)
Komisija ne može prihvatiti ovu tvrdnju. Ta je metodologija primjenjiva u slučajevima odabira uzorka u svrhu analize stanja industrije Unije i razmatranja ne samo kretanja koja pokazuje uzorak već i industrija Unije u cjelini. Svi čimbenici propisani člankom 3. stavkom 5. Osnovne uredbe uzeti su u obzir u analizi. Do zaključka o šteti se također došlo na temelju svih njih. U skladu s tim, analiza štete je provedena u skladu s člankom 3. stavkom 2. i člankom 3. stavkom 5. Osnovne uredbe.
(79)
S obzirom na to da nije bilo dodatnih primjedaba, Komisija potvrđuje uvodne izjave (90) - (94) Privremene uredbe.
(80)
Uzimajući u obzir makroekonomske pokazatelje koje je analizirala Komisija u uvodnim izjavama 95 - 103 Privremene uredbe, zbog izvršenih ispravaka u prodaji industrije Unije (uvodna izjava 62), tržišni udio proizvođača Unije neznatno se promijenio (vidjeti Tablicu 5.). Međutim, ispravak ne mijenja kretanje ili zaključke do kojih se došlo iz podataka u Privremenoj uredbi. Stoga Komisija potvrđuje uvodne izjave 95 - 105 Privremene uredbe.
Tablica 5.
Obujam prodaje i tržišni udio
2009.
2010.
2011.
RIP
Obujam prodaje (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Indeks
100
172
181
123
Tržišni udio
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Indeks
100
101
88
74
Izvor: Staklo za Europu, podnositelj pritužbe i odgovori na upitnik proizvođača Unije iz uzorka
6. Mikroekonomski pokazatelji
(81)
Nakon privremene objave, ažuriran je jedinični trošak proizvodnje proizvođača iz Unije u uzorku. Sukladno tome, Tablica 7. neznatno je ispravljena (vidjeti niže). Ispravak ne mijenja niti poništava kretanje ili zaključke do kojih se došlo iz podataka u Privremenoj uredbi. S obzirom na to da nije bilo dodatnih primjedaba, Komisija stoga potvrđuje uvodne izjave 106 - 123 Privremene uredbe.
Tablica 7.
Prosječne prodajne cijene u Uniji
2009.
2010.
2011.
IP
Jedinični trošak proizvodnje (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Izvor: odgovori proizvođača Unije iz uzorka na upitnik
7. Zaključak o šteti
(82)
S obzirom na to da nisu dostavljene dodatne primjedbe, Komisija potvrđuje zaključak sadržan u uvodnim izjavama 124 - 129 Privremene uredbe da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu u smislu članka 3. stavka 5. Osnovne uredbe.
E. UZROČNOST
1. Učinci dampinškog uvoza
(83)
U uvodnim izjavama 131, 132 i 133 Privremene uredbe Komisija je zaključila da postoji uzročno-posljedična veza između materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije i dampinškog uvoza iz NRK-a. Taj je zaključak osporavalo nekoliko zainteresiranih stranaka, koje su tvrdile da ne postoji razumno i usklađeno vremensko podudaranje između štete i povećanog uvoza iz dotične zemlje. To je posljedica činjenice da je između 2009. i 2011. kineski uvoz značajno povećan. Nadalje, prosječna cijena kineskog uvoza u 2011. iznosila je 4,96 EUR/m2, što je iznos bliži onom u 2012. (4,38 EUR/m2).
(84)
Te iste stranke tvrdile su da je zaključak kako bi se šteta koju je industrija Unije pretrpjela trebala pripisati kineskom uvozu u 2012. u suprotnosti s nalazima da kineski uvoz navodno nije imao nikakav negativan učinak godinu dana ranije, posebno što se tiče profitne marže industrije Unije, čak iako je prosječna uvozna cijena bila vrlo slična.
(85)
Od početka razmatranog razdoblja do kraja RIP-a uvoz je porastao za 596 % uz povećanje njihova tržišnog udjela za 321 %. Uvozne cijene pale su za 27,2 % tijekom razmatranog razdoblja.
(86)
Točno je da je profitna marža industrije Unije u 2011. bila tek nešto niža nego u 2010., usprkos velikom povećanju uvoza iz NRK-a već u 2011. Međutim, tijekom 2011. potrošnja solarnog stakla u Uniji značajno se povećala, odnosno za 20,4 % između 2010. i 2011. dok je uvoz iz NRK-a u istom razdoblju povećan za 150 %. U RIP-u, dok je potrošnja pala za malo više od 19 %, obujam kineskog uvoza dodatno se povećao za više od 35 % u usporedbi s 2011. To jasno pokazuje vremensko podudaranje između materijalne štete koju je industrija Unije pretrpjela u RIP-u i snažnog povećanja dampinškog kineskog uvoza. Također, logično je da je potrebno neko vrijeme prije no što proizvođači Unije osjete neke od negativnih učinaka povećanog dampinškog uvoza (npr. gubitak kupaca, nastanak gubitaka, smanjenje povrata investicija i novčani tok itd.). Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
(87)
Nakon konačne objave, te iste stranke tvrdile su da se vremensko podudaranje između pretrpljene materijalne štete i dampinškog kineskog uvoza ne može procijeniti na temelju cijelog razmatranog razdoblja od 2009. do kraja razdoblja ispitnog postupka, bez da se u obzir uzmu intervencijska kretanja uočena tijekom tog razdoblja.
(88)
Komisija je također analizirala kretanja tijekom razmatranog razdoblja. Činjenica da je industrija Unije 2011. zaista još bila profitabilna, premda se kineski uvoz već snažno povećao te godine, ne utječe na zaključak da je za vrijeme ispitnog postupka postojalo vremensko podudaranje između štete koju je pretrpjela industrija Unije i dampinškog kineskog uvoza.
(89)
Za vrijeme ispitnog postupka, dok je potrošnja pala za nešto više od 19 %, kineski su proizvođači izvoznici:
-
povećali svoj tržišni udio za 12,4 postotnih bodova u usporedbi s 2011., dok je tržišni udio industrije Unije pao za 12,3 postotnih bodova;
-
povećali obujme kineskog uvoza za više od 35 % nasuprot padu od 32 % u prodaji industrije Unije i
-
dodatno smanjili svoje već vrlo niske cijene izvoza za više od 10 % i oborili cijene industrije Unije za do 26,7 % čime su pridonijeli gubicima koje je industrija Unije pretrpjela za vrijeme ispitnog postupka.
(90)
Na temelju prethodno navedene analize, Komisija zaključuje da je prisutnost subvencioniranog uvoza i znatno povećanje njegovog tržišnog udjela po cijenama koje su stalno snižavale cijene industrije Unije uzrokovala materijalnu štetu koju je pretrpjela industrija Unije.
(91)
S obzirom na to da nije bilo dodatnih primjedaba u pogledu učinka dampinškog uvoza, Komisija potvrđuje uvodne izjave 131, 132 i 133 Privremene uredbe.
2. Učinci drugih čimbenika
2.1 Uvoz iz trećih zemalja
(92)
Zbog ispravka podataka o prodaji industrije Unije (vidjeti uvodnu izjavu 62), tržišni udio uvoza iz trećih zemalja neznatno se promijenio (vidjeti ispravljenu donju Tablicu 11.). Međutim, ispravak ne mijenja kretanje ili zaključke do kojih se došlo iz podataka u Privremenoj uredbi.
(93)
S obzirom na to da nije bilo dodatnih primjedaba, Komisija potvrđuje uvodne izjave 134 - 137 Privremene uredbe.
Tablica 11.
Uvoz iz trećih zemalja (1 000 m2)
Treće zemlje
2009.
2010.
2011.
RIP
Tržišni udio
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Indeks
100
74
90
88
Izvor: Staklo za Europu, podnositelj pritužbe i odgovori na upitnik proizvođača Unije
2.2 Izvozni rezultati industrije Unije
(94)
Jedna je stranka osporila nalaze Komisije u uvodnoj izjavi 139 Privremene uredbe da je do pada izvozne prodaje proizvođača iz Unije u uzorku tijekom RIP-a najvjerojatnije došlo zbog vrlo niskih cijena kineskog izvoza u glavna izvozna odredišta industrije Unije (tj. SAD, Kanada). Stranka je smatrala da je taj zaključak neopravdan jer je kineski izvoz bio prisutan i u 2011., te stoga nema razloga zašto bi do utjecaja došlo samo u 2012. Mišljenja je i da je stvarni razlog za ovu nisku izvoznu prodaju bila činjenica što industrija Unije nije bila konkurentna, a kada su se cijene svjetskog tržišta smanjile, industrija Unije nije mogla ostati konkurentna. Zbog toga je stranka tvrdila da je pad izvozne prodaje industrije Unije tijekom RIP-a dodatno pridonio pretrpljenoj šteti.
(95)
Izvozna prodaja proizvođača iz Unije u uzorku činila je 20 % njihove ukupne prodaje u obujmu u 2009. (u početnoj fazi), a tijekom 2010. 11 %. i tijekom vrhunca 2011. godine samo 14 %. Daljnje smanjenje na 5 % dogodilo se 2012.
(96)
Komisija te tvrdnje odbacuje zbog sljedećih razloga. Tržište Unije, kao jedno od najvećih u svijetu, oduvijek je bilo i još uvijek je glavno tržište za industriju Unije, a ne tržišta trećih zemalja. Također, činjenica što je solarno staklo relativno teško i krhko, zbog čega prilikom njegova prijevoza na udaljena odredišta nastaju dodatni troškovi (zbog loma i prohrđavanja). Na temelju informacija na raspolaganju Komisiji iz odgovora proizvođača izvoznika u uzorku na upitnik, cijene kineskog izvoza u glavna izvozna odredišta industrije Unije uistinu su bile vrlo niske, te su se čak i dodatno smanjile tijekom RIP-a u usporedbi s 2011. To pokazuje da su smanjeni izvozni rezultati industrije Unije uglavnom posljedica povećanja sniženja cijene kineskog izvoza, također i na tržištima trećih zemalja, kako je potvrđeno tijekom ispitnog postupka.
(97)
Nakon konačne objave, ista stranka također je tvrdila da se ispitni postupak odnosio na tržište Unije te da nije ocjenjivao navodno nepošteno određivanje cijena na tržištima trećih zemalja.
(98)
Uz to, nalazi institucija EU-a, čak i pod pretpostavkom da su točni, navodno su štetu uzrokovanu ostalim čimbenicima pripisali dampinškom uvozu u Uniju. Tako navodni cjenovno niski ili subvencionirani kineski izvoz u treće zemlje nije bio dampinški uvoz u EU te je kao takav kao drugi čimbenik kvalificirao štetne učinke koji se nisu mogli pripisati dampinškom uvozu.
(99)
Komisija odbacuje ovu tvrdnju. Nije ispitala jesu li cijene uvoza NRK-a u treće zemlje dampinške i/ili subvencionirane. Tek je utvrdila, na temelju izvoznih cijena u treće zemlje, koje su dostavili proizvođači izvoznici u uzorku, da su se te cijene posljednjih godina stalno snižavale.
(100)
Komisija je na isti način analizirala snižavanje cijene uvoza iz NRK-a u treće zemlje kao zaseban čimbenik i nije to pripisala dampinškom uvozu u Uniju. Ta je činjenica samo iskorištena kao moguće objašnjenje za smanjeni izvoz industrije Unije u njezina glavna odredišta trećih zemalja u kontekstu činjenice da ta tržišta nisu niti su ikad bila glavna tržišta za industriju Unije. Čak i na vrhuncu 2010. i 2011. godine, više od 85 % prodaje industrije Unije ostvareno je na tržištu Unije.
(101)
Stoga se potvrđuje zaključak u uvodnoj izjavi 140 Privremene uredbe da pogoršani izvozni rezultat proizvođača iz Unije u uzorku ne može prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
2.3 Razvoj potrošnje, kapaciteta i iskorištenosti kapaciteta
(102)
Jedna je stranka tvrdila da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije bila posljedica pada potrošnje u Uniji. To je navodno jedini čimbenik koji je pao po prvi put u 2012. i s kojim se šteta može razumno povezati, dok je kineski uvoz započeo već u 2011. po cijenama usporedivim s onima u 2012. Nakon konačne objave, to trgovačko društvo ponovilo je svoju tvrdnju.
(103)
U 2012. potrošnja je uistinu pala u odnosu na prethodne godine. Međutim, analiza Komisije kreće od početka razmatranog razdoblja 2009. do kraja RIP-a, a u tom se razdoblju potrošnja Unije ukupno povećala za 65 %. Tijekom razmatranog razdoblja tržišni udio industrije Unije stalno se i znatno smanjivao, tj. za 25,7 % općenito, dok se tržišni udio kineskog uvoza povećao za 321 %. Povećanje kineskog uvoza iznosilo je 596 % tijekom razmatranog razdoblja.
(104)
Osim toga, u RIP-u potrošnja Unije još uvijek je bila na usporedivoj razini kao u 2010., dok je, kako je navedeno u tablici 10. Privremene uredbe, 2010. bila godina kada je industrija Unije ostvarila razumnu dobit. Stoga pad potrošnje Unije tijekom RIP-a nije sam po sebi mogao dovesti do gubitaka koje je industrija Unije pretrpjela u RIP-u. Osim toga, tržišni udio industrije Unije pao je za 26,6 % između 2010. i 2012., dok je tržišni udio kineskog uvoza povećan za 318 % tijekom istog razdoblja. Konačno, ako je pad potrošnje tijekom RIP-a trebao nanijeti štetu koju je pretrpjela industrija Unije, tada je taj pad trebao također utjecati na kineski uvoz. Međutim, to jasno nije bio slučaj. Suprotno tome, tijekom RIP-a kineski uvoz znatno se povećao, kako u obujmu tako i u tržišnom udjelu.
(105)
Posljedično, Komisija odbacuje ovu tvrdnju i potvrđuje zaključke do kojih se došlo u uvodnim izjavama 141 i 142 Privremene uredbe.
(106)
U vezi s proizvodnim kapacitetom industrije Unije, kako je prikazano u Tablici 4. Privremene uredbe, Komisija smatra da je njegovo povećanje jasno pratilo kretanje u povećanju potrošnje Unije sve do 2011.
(107)
Komisija je također utvrdila da je glavni razlog za povećanje proizvodnog kapaciteta za 12,5 % između 2011. i kraja RIP-a bio ulazak jednog trgovačkog društva na tržište solarnog stakla, dok se proizvodni kapacitet svih ostalih trgovačkih društava na tržištu blago smanjio tijekom istog razdoblja.
(108)
Posljedično, Komisija zauzima stajalište da je općenito kretanje razvoja kapaciteta industrije Unije pratilo razvoj potrošnje Unije. Komisija stoga smatra da visoki proizvodni kapacitet industrije Unije, koji je već bio visok na početku razmatranog razdoblja i koji je ostao visok tijekom RIP-a, ne može prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(109)
Nakon konačne objave, nekoliko je stranaka tvrdilo da Komisija nije uzela u obzir navodno prekoračenje kapaciteta kao važnog uzroka štete. Tijekom razmatranog razdoblja, povećanje potrošnje navodno nije opravdalo povećanje kapaciteta jer je industrija Unije prolazila kroz trajno veliki jaz između proizvodnog kapaciteta i potrošnje, što prema njihovom mišljenju nije gospodarski održivo. Jedna stranka tvrdila je i da je činjenica što je na tržištu postojao novi sudionik između 2011. i kraja razdoblja ispitnog postupka pridonijela pretrpljenoj šteti jer je povećala domaće tržišno natjecanje.
(110)
Također se tvrdilo da je smanjenje potrošnje Unije, povećanje proizvodnog kapaciteta, zajedno s padom izvozne prodaje dovelo do niske stope iskorištenosti kapaciteta. Ta niska stopa iskorištenosti uzrokovala je visoke fiksne troškove, koji su, prema mišljenju stranke snažno utjecali na industriju solarnog stakla u Uniji.
(111)
Komisija primjećuje da je razina kapaciteta cjelokupne industrije Unije stalno bila viša od ukupne potrošnje u Uniji tijekom cijelog razmatranog razdoblja. To ipak nije spriječilo trgovačka društva industrije Unije u uzorku da ostvare dobit tijekom dvije godine prije razdoblja ispitnog postupka, dok su samo za vrijeme ispitnog postupka pretrpjela značajne gubitke od 14,5 %.
(112)
Uz to, kapacitet proizvođača iz Unije u uzorku povećao se tek za 4 % između 2010. i 2011. i za 2,6 % između 2011. i razdoblja ispitnog postupka, što je dovelo do skromnog ukupnog povećanja za 6,7 % između 2010. i razdoblja ispitnog postupka.
(113)
Zbog toga je tijekom cijelog razmatranog razdoblja postojala razlika između potrošnje i kapaciteta i, premda je tek nešto viša za vrijeme ispitnog postupka, ne može objasniti ogromne gubitke nastale za trgovačka društva u uzorku za vrijeme ispitnog postupka. Stoga Komisija odbacuje tvrdnju da razina kapaciteta industrije Unije nije gospodarski održiva.
(114)
U pogledu tvrdnje da je novi sudionik na tržištu 2012. pridonio šteti koju je pretrpjela industrija Unije, Komisija primjećuje da je taj novi sudionik, premda je uveo visok kapacitet, imao vrlo ograničen obujam proizvodnje i prodaje, u rasponu od 2 % ukupne prodaje EU-a, za vrijeme ispitnog postupka. Zbog toga njegov ulazak na tržište jedva da je imao utjecaja na rezultat industrije Unije u cjelini, osim što je značajno uvećao kapacitet industrije Unije i podatke o iskorištenosti kapaciteta. Bez ovih podataka trgovačkog društva, kapacitet svih ostalih proizvođača iz Unije u stvari se zapravo smanjio između 2011. i 2012.
(115)
Uz to, ispitni postupak nije niti potvrdio da su na industriju solarnog stakla snažno utjecali fiksni troškovi. Prosječni fiksni troškovi proizvođača iz Unije u uzorku zapravo su bili u rasponu od 25 % - 35 % ukupnih troškova proizvodnje za vrijeme ispitnog postupka. Tijekom ranijih godina, 2010. i 2011., postotak fiksnih troškova bio je neznatno niži, ali i dalje unutar istog raspona. To jasno pokazuje da je visoki kapacitet za vrijeme ispitnog postupka očito imao utjecaja na trošak proizvodnje, ali njegov utjecaj nije bio značajan i ne može objasniti visoke gubitke koji su nastali za vrijeme ispitnog postupka, posebno u usporedbi s dobiti ostvarenoj u prethodnim godinama. Uz to, stopa iskorištenosti kapaciteta proizvođača iz Unije u uzorku pala je u usporedbi s prethodnim godinama, ali se i dalje zadržala na razini od 65 % za vrijeme ispitnog postupka.
(116)
Konačno, Komisija je u svojoj analizi također uzela u obzir to što se instalirani kapacitet može prilagoditi za proizvodnju ostalih vrsta stakla, koje ne pripadaju području primjene ovog ispitnog postupka. U skladu s tim, također zbog ovog elementa, Komisija se ne slaže sa zainteresiranom strankom da visoki instalirani kapacitet gospodarski nije održiv.
(117)
S obzirom na prethodno navedeno, Komisija odbacuje tvrdnje koje su stranke istaknule i ponavlja da kretanja potrošnje, kapaciteta i iskorištenosti kapaciteta tijekom razmatranog razdoblja, analizirana zasebno i skupno, nisu takva da bi prekinula uzročno-posljedičnu vezu utvrđenu između materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije i dampinškog uvoza.
2.4 Kretanja u vezi sa solarnim modulima
(118)
Dvije su stranke tvrdile da je, osim razvojem potrošnje dotičnog proizvoda, šteta koju je pretrpjela Unija također uzrokovana padom potrošnje solarnih modula i gubicima koje je pretrpjela ta industrija na kraju 2011./početku 2012. Utjecaj financijskih poteškoća proizvođača solarnih ploča na tržištu solarnog stakla navodno se počeo pojavljivati na kraju 2011. i u 2012. zbog nužne vremenske razlike između dva događaja.
(119)
Jedna je stranka ponovila iste tvrdnje nakon konačne objave.
(120)
U uvodnoj izjavi 143 Privremene uredbe, Komisija je uistinu utvrdila da kretanja uočena kod solarnih modula imaju značajan utjecaj na potrošnju solarnog stakla jer se 80 % - 85 % prodaje solarnog stakla izvrši proizvođačima solarnih modula (fotonaponski moduli od kristalnog silicija i tankoslojni fotonaponski moduli). Međutim, kako je navedeno u uvodnim izjavama 143 i 144 Privremene uredbe, potrošnja solarnih modula stalno se povećavala tijekom razmatranog razdoblja, tj. od 2009. do 2012., a čak iako se smanjila 2012., razina potrošnje ostala je 221 % viša nego 2009. i 44 % viša nego 2010. (7) Uz to, utvrđeno je da smanjenja poticajnih cijena („FIT”) na kraju 2011. i početku 2012. nisu prekinula uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza solarnih modula i utvrđene materijalne štete (8) jer je potražnja za solarnim modulima ostala relativno visoka tijekom razdoblja 2009. - 2012.
(121)
S obzirom na prethodno navedeno, Komisija zaključuje da se smanjenje razine potrošnje solarnih modula u 2012. ne može razmatrati samostalno kao čimbenik kojim bi se prekinula uzročno-posljedična veza uspostavljena između dampinškog uvoza solarnog stakla iz NRK-a i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(122)
Slično tome, s obzirom na to da je potražnja za solarnim modulima ostala relativno visoka tijekom razdoblja 2009. - 2012., a potražnja za solarnim staklom povećala se za 65 % tijekom istog razdoblja, utjecaj pogoršanja financijskog stanja proizvođača solarnih modula na potrošnju solarnog stakla na kraju 2011. i početku 2012. ne može se razmatrati samostalno kao takav čimbenik koji bi prekinuo uzročno-posljedičnu vezu uspostavljenu između dampinškog uvoza solarnog stakla iz NRK-a i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(123)
S obzirom na to da nisu dostavljene dodatne primjedbe, potvrđuje se zaključak do kojeg se došlo u uvodnoj izjavi 144 Privremene uredbe.
2.5 Zaključak o uzročnosti
(124)
U pogledu prethodno navedenog, Komisija potvrđuje svoje nalaze u uvodnim izjavama 130 - 133 Privremene uredbe da je uvoz dotičnog proizvoda iz dotične zemlje bio dampinški tijekom RIP-a te da je time smanjena prodaja u industriji Unije. Nadalje, postoji jasna podudarnost u vremenu između povećanja obujma dampinškog uvoza i pogoršanja stanja industrije Unije. Dampinški uvoz izravno je konkurirao proizvodnji industrije Unije te je zbog toga industrija Unije izgubila profitabilnost i tržišni udio tijekom razmatranog razdoblja. Ostali mogući uzroci štete prethodno su analizirani i niti za jednog od njih, analiziran pojedinačno ili skupno, nije utvrđeno da bi bio takav da prekine uzročno-posljedičnu vezu uspostavljenu između dampinškog uvoza iz NRK-a i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(125)
Nisu izneseni novi dokazi koji bi promijenili zaključak, te s obzirom na to da nije bilo dodatnih primjedaba u vezi sa zaključkom o uzročnosti, Komisija potvrđuje uvodne izjave 145 i 146 Privremene uredbe.
F. INTERES UNIJE
1. Interes industrije Unije
(126)
S obzirom na to da nije bilo primjedaba u vezi s interesom industrije Unije, Komisija potvrđuje uvodne izjave 148 - 151 Privremene uredbe.
2. Interes nepovezanih uvoznika i prodavatelja
(127)
S obzirom na to da nije bilo primjedaba u vezi s interesom nepovezanih uvoznika i prodavatelja, Komisija potvrđuje uvodne izjave 152, 153 i 154 Privremene uredbe.
3. Interes dobavljača sirovina
(128)
S obzirom na to da nije bilo primjedaba u vezi s interesom dobavljača sirovina, Komisija potvrđuje uvodnu izjavu 155 Privremene uredbe.
4. Interes korisnika
(129)
Javio se jedan korisnik i naveo da na njega antidampinške mjere neće utjecati jer nije koristio solarno staklo proizvedeno u NRK-u niti to namjerava učiniti.
(130)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da uvođenje antidampinške pristojbe na kinesko solarno staklo može malo koristiti industriji solarnog stakla iz Unije, ali može značajno štetiti fotonaponskoj i solarno-toplinskoj industriji Unije jer će one morati platiti više za dotični proizvod. Nadalje, ovo bi svakako išlo protiv cilja zaštite okoliša Unije jer bi povećalo cijene za fotonaponske module i solarne toplinske aplikacije te bi dalo prednost industriji solarnog stakla koje smatra energetski intenzivnom.
(131)
Kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi 157 Privremene uredbe, uvođenje antidampinških pristojbi imat će samo ograničen utjecaj (manje od 1 %) na ukupne troškove solarnih modula. Nisu primljeni dokazi koji bi ispitali točnost ove analize. Ta je tvrdnja stoga odbačena.
(132)
S obzirom na to da nije bilo dodatnih primjedaba u pogledu interesa Unije, Komisija potvrđuje uvodne izjave 155 - 159 Privremene uredbe.
5. Aspekti tržišnog natjecanja
(133)
S obzirom na to da nije bilo primjedaba u vezi s aspektima tržišnog natjecanja utvrđenih u uvodnim izjavama 160 - 163 Privremene uredbe, Komisija potvrđuje predmetne uvodne izjave.
6. Zaključak o interesu Unije
(134)
Nisu primljene primjedbe koje bi promijenile analizu interesa Unije kako je utvrđena u Privremenoj uredbi. Stoga Komisija potvrđuje uvodnu izjavu 164 Privremene uredbe.
G. KONAČNE ANTIDAMPINŠKE MJERE
1. Razina uklanjanja štete
(135)
Nekoliko zainteresiranih stranaka osporilo je primjenu stope od 8,3 % kao ciljane dobiti za industriju Unije utvrđene u uvodnoj izjavi 167 Privremene uredbe, izjavljujući kako je to nerealno visoko. Tvrdili su da je 8,3 % profitne marže u 2010. bilo najviše tijekom razmatranog razdoblja jer je 2010. bila najbolja godina za svjetsku fotonaponsku industriju. Tvrdili su također da je nemoguće da industrija solarnog stakla iz Unije ostvari istu profitnu maržu u 2012. bez dampinga kada je svjetska industrija fotonaponskih modula, uključujući industriju fotonaponskih modula Unije, navodno ušla u veliku recesiju 2012.
(136)
Komisija odbacuje ovu tvrdnju. Komisija je kao ciljanu dobit koristila prosječnu dobit koju su ostvarili proizvođači iz Unije u uzorku 2010., kad je uvoz dotičnog proizvoda još bio nizak zbog čega nije mogao narušiti uobičajene uvjete tržišnog natjecanja. Stoga profitna marža korištena za utvrđivanje razine uklanjanja štete odgovara razdoblju kada je industrija Unije mogla razumno očekivati dobit pod uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja, na koje dampinški uvoz još nije utjecao (9).
(137)
Konačno, kada je riječ o industriji solarnog stakla, godina vrhunca nije bila 2010., kako tvrde te stranke, već 2011. kada je došlo do najviše potrošnje Unije i najvišeg obujma prodaje industrije Unije.
(138)
Nakon konačne objave, jedna je stranka ponovila svoju tvrdnju osporavajući profitnu maržu primijenjenu kao ciljanu dobit. Tvrdila je da bi Komisija trebala uzeti u obzir sve ostale čimbenike koji utječu na profitabilnost za vrijeme ispitnog razdoblja. Tvrdila je da razumna ciljana dobit ne bi mogla biti viša od 5 %.
(139)
Komisija odbacuje tu tvrdnju zbog sljedećih razloga. Ciljana dobit koja je primijenjena ne temelji se na procjeni već na stvarnoj dobiti koju je industrija Unije ostvarila prije narušavanja tržišnog natjecanja uzrokovanog kineskim dampinškim uvozom. Komisija to smatra razumnom dobiti, te je također uzela u obzir da stanje na tržištu nije bilo značajno različito u usporedbi s razdobljem ispitnog postupka, ako se izuzme utjecaj kineskog dampinškog uvoza. Izjava stranke u ovom pogledu da je potrošnja 2010. bila znatno viša nego u 2012. činjenično je netočna. Kako je naznačeno u gornjem Odjeljku E.2.3, potrošnja je 2010. bila na sličnoj razini kao ona 2012. Industrija Unije također je 2010. gradila kapacitet u pogledu očekivanog snažnog povećanja potražnje, što je negativno utjecalo na njezinu dobit te godine. Konačno, predložena ciljana dobit od 5 % je proizvoljna jer se ne temelji na podacima niti na stvarnim izračunima te se stoga odbacuje.
(140)
Podnositelj pritužbe je s druge strane tvrdio da je profitna marža preniska te da bi je Komisija trebala povećati na 15 % jer je dobit podnositelja pritužbe za 2010. bila viša od 10 %. Niže profitne marže koje su ostali proizvođači EU-a u uzorku ostvarili 2010. navodno ne predstavljaju dobit koja se realno može očekivati bez nepoštenog uvoza. Najvjerojatnije postoje razlozi povezani s upravljačkim politikama ili pitanjima tih trgovačkih društava, koji možda uključuju kratkoročne politike određivanja cijena u cilju osvajanja tržišnog udjela, koje bi objasnile zašto su ostvarila samo nižu maržu u toj godini i zašto su bila među prvima koja su pretrpjela štetu od dampinškog uvoza.
(141)
Komisija ne prihvaća ovu tvrdnju. Kako je prethodno u ovom odjeljku objašnjeno, prema mišljenju Komisije, prosječna dobit u 2010. za cijelu industriju Unije ispravno odražava prosječnu dobit pod uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja. Ovaj zaključak ne osporava činjenica da su neki članovi industrije Unije donijeli upravljačke odluke koje su dovele do profitnih marži nižih ili viših od ostalih članova iste industrije. Postojanje takvih razlika uistinu je svojstveno ponašanju trgovačkih društava u tržišnom gospodarstvu.
(142)
S obzirom na to da nije bilo dodatnih primjedaba, Komisija potvrđuje metodologiju opisanu u uvodnim izjavama 166 - 169 Privremene uredbe.
2. Konačne mjere
(143)
S obzirom na donesene zaključke u pogledu dampinga, štete, uzročnosti i interesa Unije i u skladu s člankom 9. stavkom 4. Osnovne uredbe, trebalo bi uvesti konačne antidampinške mjere na uvoz dotičnog proizvoda na razini marža štete, u skladu s pravilom niže pristojbe. U tom slučaju stopu pristojbe trebalo bi odgovarajuće odrediti na razini utvrđenih marži štete.
(144)
Nakon privremene objave, podnositelj pritužbe tvrdio je da privremene ad valorem pristojbe nisu učinkovite. Stoga je od Komisije zatražio da uvede konačne mjere u obliku najniže uvozne cijene. Podnositelj pritužbe tvrdio je da bi takva najniža uvozna cijena mjere učinila učinkovitijima, posebno ako bi se uvele dvije različite najniže uvozne cijene, jedna za premazano i jedna za nepremazano solarno staklo. Razlozi koje je iznio podnositelj pritužbe sljedeći su:
(145)
Prvo, podnositelj pritužbe tvrdio je da su nakon RIP-a proizvođači izvoznici prodavali premazano staklo tržištu EU-a za istu cijenu po kojoj su prodavali nepremazano solarno staklo tijekom RIP-a. Također je naveo da premazano staklo ima više proizvodne troškove nego nepremazano staklo te se stoga uobičajeno prodaje po cijenama koje su 20 % do 25 % više od onih nepremazanog stakla.
(146)
Drugo, podnositelj pritužbe tvrdio je da je nakon RIP-a potražnja prešla s nepremazanog na premazano solarno staklo. Korisnici u sve većem razmjeru nabavljaju premazano solarno staklo umjesto nepremazanog solarnog stakla. Zbog toga je premazano solarno staklo činilo gotovo ukupan uvoz iz NRK-a u EU u drugoj polovini 2013., dok je tijekom RIP-a bio suprotan slučaj.
(147)
Antidampinške mjere uistinu mogu imati različite oblike. Dok Komisija u velikoj mjeri samostalno odlučuje kod odabira oblika mjera, svrha je i dalje da se uklone učinci štetnog dampinga.
(148)
Ispitnim postupkom potvrđeno je da postoji značajna razlika i u troškovima i u cijenama između nepremazanog i premazanog solarnog stakla zbog razlike u tehničkim svojstvima ta dva proizvoda. Premazano solarno staklo, koje ovisno o korištenoj tehnologiji može biti jednostrano ili dvostrano premazano, uistinu povećava propusnost u usporedbi s nepremazanim solarnim staklom te bi moglo imati dodatna svojstva samočišćenja i stvaranja zaštitnog filma (anti-soiling) i čvrstoće. Visokokvalitetno nepremazano solarno staklo može postići sunčevu propusnost do 92 %. Premaz može smanjiti refleksiju za oko 3 % (po strani) te posljedično povećati propusnost jednostrano premazanog solarnog stakla do najviše 95 % i dvostrano premazanog solarnog stakla do najviše 98 %.
(149)
Tijekom ispitnog postupka 81 % solarnog stakla uvezenog iz NRK-a prodanog u EU bilo je nepremazano, dok je samo 19 % bilo premazano. Razlike u cijeni i trošku utvrđene između nepremazanog i premazanog solarnog stakla tijekom RIP-a iznosile su oko 30 %.
(150)
Međutim, Komisija smatra da dokazi koje je dostavio podnositelj pritužbe nisu bili dovoljno potkrijepljeni. Uz to, Komisija ne raspolaže dovoljnim dokazima ili podacima iz ostalih izvora koji bi joj omogućili da zaključi da je od uvođenja privremenih antidampinških mjera potražnja prešla s nepremazanog na premazano solarno staklo i da su se cijene, posebno premazanog stakla, značajno smanjile, kako navodi podnositelj pritužbe.
(151)
Stoga Komisija ne može prihvatiti ovu tvrdnju i smatra primjerenim uvesti ad valorem pristojbe umjesto najnižih uvoznih cijena. Bez obzira na to, u cilju rješavanja prethodno postavljenih pitanja, stvorit će se dvije različite oznake integrirane tarife Europske zajednice (oznake TARIC) - jedna za premazano i druga za nepremazano solarno staklo. Time bi se Komisiji omogućilo blisko praćenje razvoja tržišta i pravovremeno odlučivanje o tome jesu li potrebne dodatne mjere.
(152)
Komisija također podsjeća da je u prošlosti koristila najniže uvozne cijene u posebnim okolnostima, posebno u sljedećim situacijama:
-
posebno visoka izvozna cijena za jednu vrstu proizvoda, što je značilo da nije bilo dampinga u pogledu te vrste proizvoda (10);
-
razmatranja povezana s tržišnom snagom i tržišnim udjelom proizvođača Unije, kojima je bilo potrebno osigurati, zbog razloga interesa Unije, da cijene uvoza ne prijeđu određenu razinu (11).
(153)
Nadalje, najniže uvozne cijene uglavnom se koriste za homogene proizvode, a ne za proizvode poput ovoga, koji dolazi u različitim vrstama proizvoda.
(154)
Također zbog tih razloga, Komisija zauzima stajalište da najniže uvozne cijene nisu prikladne za ovaj predmet.
(155)
Nakon konačne objave, podnositelj pritužbe ponovio je svoj zahtjev za uvođenje najniže uvozne cijene i dostavio svoje primjedbe o prethodno navedenim uvodnim izjavama 152 - 156 navodeći sljedeće.
(156)
Prvo, tim se uvodnim izjavama navodno ne rješavaju razmatranja o učinkovitosti oblika mjera za uklanjanje štetnih učinaka dampinga i subvencioniranja, što je također i valjan razlog za primjenu najnižih uvoznih cijena.
(157)
Drugo, Komisija navodno nije objasnila zašto su ta razmatranja bitna u ovom slučaju i kako imaju veću težinu od interesa industrije EU-a.
(158)
Treće, tvrdio je da je dotični proizvod dovoljno homogen da bi omogućio praktično upravljanje najnižom uvoznom cijenom s obzirom na to da dvije glavne vrste proizvoda imaju jasna razlikovna svojstva koja dopuštaju pravilno razlikovanje cijena i jednostavno upravljanje i nadzor, posebno stoga što je gotovo sav uvoz trenutačno premazano solarno staklo.
(159)
U pogledu prve tvrdnje, čini se da se potražnja zaista prebacila s nepremazanog na premazano solarno staklo. Međutim, s obzirom na to da nisu dostavljeni dodatni dokazi, Komisija ne može zaključiti da su se cijene, posebno premazanog solarnog stakla, značajno smanjile. Zbog toga nema razloga mijenjati prethodni zaključak da su ad valorem pristojbe primjerenije za uklanjanje štetnih učinaka dampinga i subvencioniranja.
(160)
U pogledu druge primjedbe, svrha predmetnih uvodnih izjava bila je pokazati da Komisija ne smatra da je ovaj slučaj primjeren za uvođenje najniže uvozne cijene, osim ako se tvrdnje podnositelja pritužbe dodatno ne potkrijepe. Budući da to nije učinjeno, Komisija ne smatra potrebnim dodatno analizirati korist od moguće najniže uvozne cijene za interes industrije EU-a.
(161)
Što se tiče treće primjedbe, podnositelj pritužbe nije doveo u pitanje različite vrste proizvoda koje je Komisija utvrdila u ispitnom postupku i nije dokazao da ne bi došlo do razlike u cijeni. Ponuda obveze, koju su ponudili proizvođači izvoznici, kojom se predviđaju različite najniže uvozne cijene, ukazuje i na to da su razlike stvarne. Stoga se ta tvrdnja odbacuje. U svakom slučaju, čak i da Komisija prihvati da dotični proizvod može biti prilično homogen, smatra ovo pitanje nebitnim jer odbacuje zahtjev za najnižom uvoznom cijenom zbog ostala dva prethodno navedena razloga. Također podsjeća da Komisija može uzeti u obzir informacije koje se odnose na razdoblje koje je uslijedilo nakon razdoblja ispitnog postupka samo u izuzetnim slučajevima (vidjeti članak 6. stavak 1. Osnovne uredbe). Podnositelji pritužbe nisu dokazali da je to stanje takvo izuzetno stanje i da ostala dostupna sredstava, poput nadzora kroz stvaranje dodatne oznake TARIC-a, ne bi bila dostatna.
(162)
Zaključno, Komisija ovime odbacuje te tvrdnje.
(163)
Nakon konačne objave, nekoliko proizvođača solarnih modula također je zahtijevalo primjenu najniže uvozne cijene. Najviše su bili zabrinuti zbog sljedećeg:
-
nakon razdoblja ispitnog postupka, proizvodni kapacitet solarnog stakla znatno se smanjio i mnogi proizvođači iz Unije nepovratno su ispali s tržišta. Jedina tri proizvođača iz Unije preostala na tržištu više nisu sposobna pokrivati više od 50 % europske potražnje. Stoga proizvođači solarnih modula trebaju pokriti svoje potrebe opskrbom iz NRK-a. Jedan korisnik tvrdio je da će biti prisiljen opskrbljivati se isključivo kod jednog ili dvojice proizvođača iz Unije koji će moći ispuniti tehničke specifikacije proizvoda;
-
pristojbe, kako su sada predložene, znatno bi povećale troškove proizvoda za solarne module za oko 3 centa po vatu, što je navodno pet posto najniže uvozne cijene utvrđene u slučaju solarnih ploča.
-
najniža uvozna cijena treba biti osmišljena tako da ne vodi do viših troškova za solarne module u EU.
(164)
O prvoj tvrdnji, Komisija nema razloga vjerovati da oni proizvođači iz Unije koji su smanjili ili su privremeno prestali sa svojom proizvodnjom ne bi ponovno pokrenuli svoje poslovanje punim kapacitetom kada uvoz ponovno bude po poštenim cijenama. Kako je opisano u prethodnim uvodnim izjavama 106 do 112, industrija Unije raspolaže dostatnim kapacitetom kako bi zadovoljila cjelokupnu potrošnju Unije. Posljedično, ta se tvrdnja odbacuje. Komisija odbacuje i tvrdnju jednog korisnika da će biti prisiljen opskrbljivati se isključivo kod jednog ili dvojice proizvođača iz Unije. Kineski proizvođači izvoznici i dalje će moći opskrbljivati tržište Unije. Antidampinškim mjerama, bez obzira na njihov oblik, trebao bi se osigurati uvoz po poštenim cijenama, a svrha im nije u potpunosti prekinuti uvoz iz NRK-a.
(165)
O drugoj tvrdnji, korisnici nisu dostavili dokaze kojima bi dokazali svoju tvrdnju. Suprotno tome, Komisija je u uvodnoj izjavi 157 Privremene uredbe utvrdila da bi utjecaj mjera bio ispod 1 % na ukupne troškove solarnih modula koje su proizveli proizvođači koji su surađivali u ispitnom postupku. Ta se tvrdnja stoga odbacuje.
(166)
Stoga nije potrebno zauzeti stajalište o trećoj točci koju su iznijeli proizvođači solarnih modula.
(167)
Istodobno s antidampinškim ispitnim postupkom proveden je i antisubvencijski ispitni postupak. S obzirom na primjenu pravila niže pristojbe i činjenicu da su konačne subvencijske marže niže od razine uklanjanja štete, Komisija bi trebala uvesti konačnu kompenzacijsku pristojbu na razini utvrđenih konačnih subvencijskih marži i zatim konačnu antidampinšku pristojbu do relevantne razine uklanjanja štete. Na temelju prethodno navedenog, stope na kojima će se takve pristojbe određivati su utvrđene kako slijedi:
Trgovačko društvo
Subvencijska marža
Dampinška marža
Razina uklanjanja štete
Kompenzacijska pristojba
Antidampinška pristojba
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
83,1 %
39,3 %
3,2 %
36,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
78,4 %
26,2 %
17,1 %
9,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
90,1 %
42,1 %
12,8 %
29,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
41,6 %
17,1 %
16,7 %
0,4 %
Ostala trgovačka društva koja surađuju
12,4 %
84,7 %
36,5 %
12,4 %
24,1 %
Sva ostala trgovačka društva
17,1 %
90,1 %
42,1 %
17,1 %
25,0 %
(168)
Pojedinačne stope antidampinške pristojbe određene u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. Stoga one odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u odnosu na ta trgovačka društva. Navedene stope pristojbi (za razliku od pristojbe koja se primjenjuje na području cijele zemlje na „sva ostala trgovačka društva”) primjenjuju se stoga isključivo na uvoz dotičnog proizvoda podrijetlom iz dotične zemlje i koje proizvode ta trgovačka društva, odnosno navedeni specifični pravni subjekti. Uvezeni dotični proizvod koji proizvodi neko drugo trgovačko društvo čiji se naziv ne spominje posebno u operativnom dijelu ove Uredbe, uključujući subjekte povezane s onima koji se posebno spominju, ne bi trebali ostvariti korist od tih stopa i na njih se treba primjenjivati stopa pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva”. Zato što je postojala visoka razina suradnje proizvođača izvoznika (iznad 80 %, vidjeti uvodnu izjavu 15 Privremene uredbe), ova stopa pristojbe temelji se na najvišoj pojedinačnoj marži štete utvrđenoj za proizvođače izvoznike u uzorku. Pristojba koja se primjenjuje na „ostala trgovačka društva koja surađuju” temelji se na ponderiranom prosjeku izvoznika u uzorku i primjenjuje se na sva trgovačka društva isključena iz uzorka koja surađuju (osim za Henan Yuhua, koje podliježe individualno utvrđenoj pristojbi nakon zahtjeva toga društva za individualno ispitivanje (vidjeti uvodnu izjavu 48 Privremene uredbe).
(169)
Svaki zahtjev kojim se traži primjena tih individualnih stopa antidampinške pristojbe za trgovačko društvo (npr. nakon promjene naziva subjekta ili nakon uspostavljanja novog proizvodnog ili prodajnog subjekta) treba uputiti Komisiji (12) sa svim bitnim informacijama, posebno o promjeni djelatnosti trgovačkog društva u vezi s proizvodnjom, domaćom i izvoznom prodajom povezanom s, primjerice, takvom promjenom naziva ili takvom promjenom proizvodnog ili prodajnog subjekta. Prema potrebi, Uredba se u skladu s tim može izmijeniti tako što će se ažurirati popis trgovačkih društava za koje vrijede individualne stope pristojbi.
3. Preuzimanje obveza
(170)
Nakon konačne objave, tri proizvođača izvoznika u uzorku i Henan Yuhua ponudili su preuzimanje cjenovne obveze prema članku 8. stavku 1. Osnovne uredbe. Predviđaju različite najniže uvozne cijene koje odgovaraju različitim skupinama vrsta proizvodâ.
(171)
Komisija napominje da su najniže uvozne cijene koje predlažu sva trgovačka društva znatno niže od neštetnih cijena koje je utvrdila za vrijeme ispitnog postupka. Posljedično, Komisija ne smatra da su utvrđene na razini uklanjanja štete, u skladu s člankom 8. stavkom 1. Osnovne uredbe.
(172)
Čak i u slučaju da su utvrđene na razini uklanjanja štete, trgovačka društva u uzorku predlažu tromjesečnu prilagodbu samo za cijenu premazanog solarnog stakla na temelju promjene cijena na tržištu solarnih modula. Komisija ne može prihvatiti ovu metodu indeksiranja zbog sljedećih razloga.
(173)
Prvo, cijene svih vrsta proizvoda trebale bi se redovito prilagođavati, u suprotnom uskoro može doći do umjetno stvorenog jaza između razina cijene premazanog i nepremazanog solarnog stakla. Drugo, Komisija ne smatra primjerenim prilagođavati cijene solarnog stakla na temelju cijena krajnjih korisnika (tj. cijena solarnih modula). To bi dovelo do neopravdanog sužavanja profitnih marži industrije solarnog stakla, ako se, na primjer, cijene solarnih modula smanje zbog pada cijena ostalih elemenata solarnih modula.
(174)
Općenito, Komisija smatra primjerenim indeksirati najniže uvozne cijene s cijenama sirovina. Međutim, u ovom konkretnom slučaju, nije utvrđeno da sirovina čini značajno visok udio u ukupnim troškovima proizvodnje.
(175)
Komisija je također utvrdila da su cijene solarnog stakla bile značajno nestabilne za vrijeme ispitnog postupka u NRK-u i Turskoj.
(176)
Uz to, postoji visok rizik od unakrsne nadoknade jer neka od predmetnih trgovačkih društava prodaju dotični proizvod, kao i druge proizvode, istim kupcima. Konačno, ne čini se da najniže uvozne cijene koje su predložila trgovačka društva u uzorku pokrivaju sve vrste proizvoda koje proizvode odnosni proizvođači izvoznici. Ti čimbenici učinkovitu provedbu preuzetih obveza čine nepraktičnom i teškom za nadziranje.
(177)
Posljedično, zbog prethodno navedenih razloga, Komisija odbacuje ponude preuzimanja obveza.
4. Konačno prikupljanje privremenih pristojbi
(178)
S obzirom na utvrđene dampinške marže i razinu štete uzrokovane industriji Unije, trebali bi se konačno prikupiti iznosi osigurani privremenom antidampinškom pristojbom, uvedenom Privremenom uredbom. Osigurani iznosi viši od kombiniranih konačnih stopa antidampinških i kompenzacijskih pristojbi trebali bi se osloboditi.
5. Provedivost mjera
(179)
Ako se tržišni uvjeti značajno promijene nakon uvođenja konačnih mjera, Komisija može, na svoju vlastitu inicijativu, revidirati oblik mjera u svrhu procjene ostvaruju li mjere namjeravane rezultate u uklanjanju štete i je li promjena oblika mjera opravdana.
(180)
U cilju što boljeg osiguranja moguće apsorpcije mjera, Komisija namjerava odmah pokrenuti reviziju prema članku 12. stavku 1. Osnovne uredbe, te uvoz može podvrgnuti evidentiranju u skladu s člankom 14. stavkom 5. Osnovne uredbe, ako se dostave dokazi o takvom ponašanju. Prema članku 12. stavku 3. Osnovne uredbe, iznos uvedene pristojbe se može povećati dvostruko više od početno uvedenog iznosa pristojbe.
(181)
Komisija će se, između ostalog, osloniti na informacije o nadzoru uvoza koje dostavljaju nacionalna carinska tijela, kao i na informacije koje dostavljaju države članice prema članku 14. stavku 6. Osnovne uredbe.
(182)
Odbor uspostavljenog člankom 15. stavkom 1. Osnovne uredbe nije donio mišljenje,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se konačna antidampinška pristojba na uvoz solarnog stakla koje se sastoji od kaljenog natrij-kalcijevog stakla, udjela željeza nižeg od 300 ppm, sunčeve propusnosti veće od 88 % (mjereno u skladu sa spektrom zračenja od AM1,5 300 do 2 500 nm), toplinskog otpora do 250 °C (mjereno u skladu s normom EN 12150), otpornosti na toplinske šokove od Δ 150 K (mjereno u skladu s normom EN 12150) i mehaničke čvrstoće od 90 N/mm2 ili veće (mjereno u skladu s normom EN 1288-3), koje trenutačno potpada pod oznaku KN ex 7007 19 80 i podrijetlom iz Narodne Republike Kine. Premazano solarno staklo (jednostrano ili dvostrano premazano) obuhvaćeno je oznakom TARIC 7007198019, a nepremazano solarno staklo je obuhvaćeno oznakom TARIC 7007198011.
2. Na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, za proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode trgovačka društva navedena u nastavku, primjenjuju se stope konačne antidampinške pristojbe iz tablice:
Trgovačko društvo
Antidampinška pristojba
Dodatna oznaka TARIC
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
36,1 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
9,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
29,3 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0,4 %
B946
Ostala trgovačka društva koja surađuju navedena u Prilogu I.
24,1 %
Sva ostala trgovačka društva
25,0 %
B999
3. Primjena pojedinačnih stopa antidampinške pristojbe navedenih za trgovačka društva iz stavka 2. uvjetovana je dostavljanjem carinskim tijelima država članica valjane trgovačke fakture, koja ispunjava zahtjeve iz Dodatka II. Ako takva faktura nije dostavljena, primjenjuje se važeća pristojba na „sva druga trgovačka društva”.
4. Osim ako nije drukčije navedeno, primjenjuju se odredbe koje su na snazi u vezi s carinskim pristojbama.
Članak 2.
Konačno se prikupljaju iznosi osigurani privremenim antidampinškim pristojbama prema Uredbi Komisije (EU) br. 1205/2013 (13). Oslobađaju se iznosi osigurani kao višak kombiniranih stopa antidampinških pristojbi iz prethodnog članka 1. stavka 2. i kompenzacijskih pristojbi donesenih Provedbenom uredbom Komisije br. 471/2014 (14) oslobađaju se.
Članak 3.
Kada neki novi proizvođač izvoznik u Narodnoj Republici Kini dostavi dovoljne dokaze Komisiji da:
-
nije u Uniju izvozio proizvod opisan u članku 1. stavku 1. tijekom razdoblja ispitnog postupka (1. siječnja 2012. do 31. prosinca 2012.),
-
nije povezan s nijednim izvoznikom ili proizvođačem u Narodnoj Republici Kini koji podliježe mjerama uvedenim ovom Uredbom,
-
stvarno je u Uniju izvozio dotični proizvod nakon razdoblja ispitnog postupka na kojem se mjere temelje, ili je ušao u neopozivu ugovornu obvezu izvoza značajne količine u Uniju,
članak 1. stavak 2. može se izmijeniti dodavanjem novog proizvođača izvoznika trgovačkim društvima koja surađuju a koja nisu uključena u uzorak te time podliježu ponderiranoj prosječnoj stopi pristojbe od 24,1 %.
Članak 4.
Ova Uredba stupa na snagu od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 13. svibnja 2014.