NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1253/2014
ze dne 7. července 2014,
kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign větracích jednotek
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES ze dne 21. října 2009 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle směrnice 2009/125/ES se má na výrobky spojené se spotřebou energie, které mají významný objem prodeje, významný dopad na životní prostředí v Unii a významný potenciál ke zlepšení dopadu na životní prostředí bez nepřiměřeně vysokých nákladů, vztahovat prováděcí opatření nebo samoregulační opatření týkající se požadavků na ekodesign.
(2)
Komise posoudila technické, environmentální a ekonomické aspekty větracích jednotek. Z tohoto posouzení vyplynulo, že větrací jednotky jsou uváděny na trh Unie ve velkém množství. Nejvýznamnějším environmentálním aspektem větracích jednotek je spotřeba energie ve fázi používání, která má významný potenciál k nákladově efektivním úsporám energie a snížení emisí skleníkových plynů.
(3)
Důležitou součástí větracích jednotek jsou ventilátory. Obecné požadavky na minimální energetickou účinnost ventilátorů jsou stanoveny v nařízení Komise (EU) č. 327/2011 (2). Minimální požadavky na energetickou náročnost uvedené ve zmíněném nařízení se vztahují na spotřebu energie u větracích funkcí ventilátorů, které jsou součástí větracích jednotek, avšak řada větracích jednotek užívá ventilátory, na něž se zmíněné nařízení nevztahuje. Je proto nutné zavést prováděcí opatření pro větrací jednotky.
(4)
Je třeba rozlišovat mezi opatřeními vztahujícími se na větrací jednotky pro obytné budovy a opatřeními vztahujícími se na větrací jednotky pro jiné než obytné budovy na základě jejich individuálního průtoku vzduchu, protože v praxi se užívají dva různé soubory norem měření.
(5)
Od požadavků tohoto nařízení, kromě požadavků na informace, by měly být osvobozeny malé větrací jednotky s elektrickým příkonem nižším než 30 W na jeden proud vzduchu. Uvedené jednotky jsou určeny pro řadu různých použití, fungují většinou přerušovaně a pouze s doplňkovými funkcemi, například v koupelně. Jejich zahrnutí by představovalo značnou administrativní zátěž z hlediska dozoru nad trhem, vzhledem k tomu, že objem jejich prodeje je velký, avšak podíl na potenciálu úspor energie je jen malý. Avšak vzhledem k tomu, že mají podobné funkce jako ostatní větrací jednotky, je třeba řešit jejich případné zahrnutí do působnosti tohoto nařízení v rámci jeho přezkumu. Vyňaty by měly být rovněž větrací jednotky speciálně určené k provozování výlučně pro nouzové účely nebo ve výjimečných nebo nebezpečných prostředích, protože jsou využívány jen výjimečně a po krátkou dobu. Výjimky rovněž objasňují, že jsou vyloučeny multifunkční jednotky, které převážně vytápějí nebo chladí, a kuchyňské sporákové odsavače par. Komise vypracovala přípravné studie, které analyzují technické, environmentální a ekonomické aspekty větracích jednotek pro obytné a pro jiné než obytné budovy. Studie byly zpracovány ve spolupráci se zúčastněnými a zainteresovanými stranami z Unie i třetích zemí a jejich výsledky byly zveřejněny.
(6)
Environmentálním parametrem zahrnutých výrobků, který je pro účely tohoto nařízení považován za nejvýznamnější, je spotřeba energie ve fázi jejich používání. Roční spotřeba elektrické energie v Unii byla v roce 2010 u výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, odhadnuta na 77,6 TWh. Tyto výrobky zároveň šetří 2 570 PJ energie na vytápění prostor. Celková energetická bilance při užití převodního koeficientu primární energie 2,5 pro elektřinu činila v roce 2010 1 872 PJ ročních úspor primární energie. Bez přijetí zvláštních opatření se nárůst celkové úspory v roce 2025 odhaduje na 2 829 PJ.
(7)
Z přípravných studií vyplývá, že spotřebu energie u výrobků podléhajících tomuto nařízení lze výrazně snížit. Předpokládaným výsledkem kombinovaného účinku požadavků na ekodesign stanovených v tomto nařízení a v nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1254/2014 (3) je celkové zvýšení úspor o 1 300 PJ (45 %) na 4 130 PJ v roce 2025.
(8)
Z přípravných studií vyplývá, že požadavky týkající se ostatních parametrů ekodesignu uvedených v příloze I části 1 směrnice 2009/125/ES nejsou pro větrací jednotky potřebné, vzhledem k tomu, že spotřeba energie ve fázi jejich používání je zdaleka nejdůležitějším environmentálním parametrem.
(9)
Požadavky na ekodesign by měly být zaváděny postupně, aby měli výrobci dostatek času na potřebné změny konstrukce výrobků, na něž se toto nařízení vztahuje. Časový rámec by měl zohlednit dopad na náklady pro konečné uživatele a výrobce, zejména malé a střední podniky, a zároveň bez zbytečného odkladu zajistit zlepšení vlivu větracích jednotek na životní prostředí.
(10)
Měření a výpočty parametrů výrobků by měly být prováděny za použití spolehlivých, přesných a opakovatelných metod, které zohledňují uznávané nejnovější metody měření a výpočtů, včetně harmonizovaných norem přijatých evropskými normalizačními orgány na žádost Komise v souladu s postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 (4), jsou-li k dispozici.
(11)
V prováděcím opatření by měly být na základě informací získaných během přípravy opatření určeny referenční hodnoty pro aktuálně dostupné typy větracích jednotek s vysokou energetickou účinností, aby výrobci mohli použít toto posouzení k vyhodnocení alternativních návrhových řešení a dosaženého vlivu výrobku na životní prostředí v porovnání s referenčními hodnotami. To přispěje k zajištění široké dostupnosti údajů a usnadní přístup k nim, zejména pro malé a střední podniky a velmi malé podniky, což dále usnadní integraci nejlepších konstrukčních technologií a vývoj účinnějších výrobků za účelem snižování spotřeby elektrické energie.
(12)
Bylo konzultováno konzultační fórum uvedené v článku 18 směrnice 2009/125/ES.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 19 odst. 1 směrnice 2009/125/ES.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na větrací jednotky a stanoví požadavky na ekodesign pro jejich uvádění na trh nebo do provozu.
2. Toto nařízení se nevztahuje na větrací jednotky, které:
a)
jsou jednosměrné (odvádějí nebo přivádějí vzduch) s elektrickým příkonem menším než 30 W, s výjimkou požadavků na informace;
b)
jsou obousměrné s celkovým elektrickým příkonem ventilátorů menším než 30 W na jeden proud vzduchu, s výjimkou požadavků na informace;
c)
jsou pouze axiálními nebo radiálními ventilátory vybavenými krytem ve smyslu nařízení (EU) č. 327/2011;
d)
jsou výlučně specifikovány jako provozované v prostředí s nebezpečím výbuchu ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES (5);
e)
jsou výlučně specifikovány jako provozované pro nouzové použití, pro krátkodobý provoz, a které jsou v souladu se základními požadavky na stavby s ohledem na požární bezpečnost podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 (6);
f)
jsou výlučně specifikovány jako provozované:
i)
v prostředí, kde provozní teploty dopravovaného vzduchu přesahují 100 °C;
ii)
v prostředí, kde provozní teplota okolí motoru pohánějícího ventilátor přesahuje 65 °C v případě, že je umístěn mimo proudění vzduchu;
iii)
v prostředí, kde je teplota dopravovaného vzduchu nebo provozní teplota okolí motoru v případě, že je umístěn mimo proudění vzduchu, nižší než - 40 °C;
iv)
s napájecím střídavým napětím vyšším než 1 000 V nebo s napájecím stejnosměrným napětím vyšším než 1 500 V;
v)
v toxickém, vysoce korozním nebo hořlavém prostředí nebo v prostředí s abrazivními látkami;
g)
zahrnují výměník tepla a tepelné čerpadlo pro zpětné získávání tepla nebo umožňují, aby přenos nebo odvádění tepla doplňovaly systém zpětného získávání tepla, s výjimkou přenosu tepla pro ochranu před mrazem nebo odmrazování;
h)
jsou klasifikovány jako sporákové odsavače par, na něž se vztahuje nařízení Komise (EU) č. 66/2014 (7) o kuchyňských přístrojích.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„větrací jednotkou“ elektricky poháněný spotřebič vybavený alespoň jedním oběžným kolem, jedním motorem a skříní určený k nahrazování použitého vzduchu v budově nebo v její části venkovním vzduchem;
2)
„větrací jednotkou pro obytné budovy“ větrací jednotka, jejíž:
a)
maximální průtok nepřesahuje 250 m3/h;
b)
maximální průtok se pohybuje mezi 250 a 1 000 m3/h a výrobce deklaruje její zamýšlené použití výhradně pro potřeby větrání v obytných budovách;
3)
„větrací jednotkou pro jiné než obytné budovy“ větrací jednotka, jejíž maximální průtok přesahuje 250 m3/h, a v případě, že se maximální průtok pohybuje mezi 250 a 1 000 m3/h, výrobce nedeklaroval její zamýšlené použití výhradně pro potřeby větrání v obytných budovách;
4)
„maximálním průtokem“ deklarovaný maximální objemový průtok vzduchu větrací jednotky, kterého lze dosáhnout s integrovanými nebo samostatnými společně dodávanými ovládacími prvky za standardních vlastností vzduchu (20 °C) a 101 325 Pa, je-li jednotka instalována kompletně (např. včetně čistých filtrů) a v souladu s pokyny výrobce, přičemž u větracích jednotek pro obytné budovy připojených k potrubí se maximální průtok vztahuje k průtoku vzduchu při 100 Pa rozdílu vnějšího statického tlaku a u bezpotrubních větracích jednotek pro obytné budovy se vztahuje k průtoku vzduchu při nejnižším dosažitelném rozdílu celkového tlaku, který bude vybrán ze souboru hodnot 10 (minimum)-20-50-100-150-200-250 Pa podle toho, která se rovná hodnotě naměřeného rozdílu tlaku nebo je bezprostředně nižší;
5)
„jednosměrnou větrací jednotkou“ větrací jednotka, která vytváří proud vzduchu pouze v jednom směru, a to buď z vnitřního do vnějšího prostoru (odvádění) nebo z vnějšího do vnitřního prostoru (přivádění), kde je mechanicky vytvářený proud vzduchu vyrovnáván opatřeními pro přirozené přivádění nebo odvádění vzduchu;
6)
„obousměrnou větrací jednotkou“ větrací jednotka, která vytváří proud vzduchu mezi vnitřním a vnějším prostorem a je vybavena ventilátory odvádějícími i přivádějícími vzduch;
7)
„rovnocenným modelem větrací jednotky“ větrací jednotka, která má podle platných požadavků na informace o výrobku tytéž technické vlastnosti, ale je uváděna na trh jako jiný model větrací jednotky týmž výrobcem, zplnomocněným zástupcem nebo dovozcem.
Další definice pro účely příloh II až IX jsou uvedeny v příloze I.
Článek 3
Požadavky na ekodesign
1. Od 1. ledna 2016 musí větrací jednotky pro obytné budovy splňovat zvláštní požadavky na ekodesign stanovené v příloze II bodě 1.
2. Od 1. ledna 2016 musí větrací jednotky pro jiné než obytné budovy splňovat zvláštní požadavky na ekodesign stanovené v příloze III bodě 1.
3. Od 1. ledna 2018 musí větrací jednotky pro obytné budovy splňovat zvláštní požadavky na ekodesign stanovené v příloze II bodě 2.
4. Od 1. ledna 2018 musí větrací jednotky pro jiné než obytné budovy splňovat zvláštní požadavky na ekodesign stanovené v příloze III bodě 2.
Článek 4
Požadavky na informace
1. Od 1. ledna 2016 musí výrobci větracích jednotek pro obytné budovy, jejich zplnomocnění zástupci a dovozci splňovat požadavky na informace stanovené v příloze IV.
2. Od 1. ledna 2016 musí výrobci větracích jednotek pro jiné než obytné budovy, jejich zplnomocnění zástupci a dovozci splňovat požadavky na informace stanovené v příloze V.
Článek 5
Posuzování shody
1. Výrobci větracích jednotek provádějí posuzování shody uvedené v článku 8 směrnice 2009/125/ES pomocí systému interní kontroly návrhu stanoveného v příloze IV uvedené směrnice nebo systému řízení stanoveného v příloze V uvedené směrnice.
Pro účely posuzování shody větracích jednotek pro obytné budovy se výpočet požadavku na specifickou spotřebu energie provede v souladu s přílohou VIII tohoto nařízení.
Pro účely posuzování shody větracích jednotek pro jiné než obytné budovy se měření a výpočty zvláštních požadavků na ekodesign provedou v souladu s přílohou IX tohoto nařízení.
2. Technická dokumentace sestavená v souladu s přílohou IV směrnice 2009/125/ES obsahuje kopii informací o výrobku uvedených v přílohách IV a V tohoto nařízení.
Jestliže byly informace uvedené v technické dokumentaci ke konkrétnímu modelu větrací jednotky získány výpočtem na základě konstrukčního návrhu nebo extrapolací údajů od jiných větracích jednotek, případně oběma těmito metodami, obsahuje technická dokumentace následující informace:
a)
podrobnosti o těchto výpočtech nebo extrapolacích či obou těchto metodách;
b)
podrobnosti o zkouškách provedených výrobci za účelem ověření přesnosti těchto výpočtů a extrapolací;
c)
seznam všech ostatních modelů větracích jednotek, u kterých byly informace uvedené v technické dokumentaci získány stejným způsobem;
d)
seznam rovnocenných modelů větracích jednotek.
Článek 6
Postup ověřování pro účely dohledu nad trhem
Orgány členských států použijí při provádění dohledu nad trhem podle čl. 3 odst. 2 směrnice 2009/125/ES postup ověřování popsaný v příloze VI tohoto nařízení za účelem splnění požadavků stanovených pro větrací jednotky pro obytné budovy v příloze II tohoto nařízení a pro větrací jednotky pro jiné než obytné budovy v příloze III tohoto nařízení.
Článek 7
Referenční hodnoty
Referenční hodnoty uvedené v části 3 bodě 2 přílohy I směrnice 2009/125/ES, které mají být použity pro větrací jednotky, jsou uvedeny v příloze VII tohoto nařízení.
Článek 8
Přezkum
Komise přezkoumá s ohledem na technologický pokrok potřebu stanovit požadavky na velikost průtoku vzduchu netěsnostmi a výsledky tohoto posouzení předloží konzultačnímu fóru do 1. ledna 2017.
Komise přezkoumá toto nařízení s ohledem na technologický pokrok a výsledky tohoto přezkumu předloží konzultačnímu fóru do 1. ledna 2020.
V rámci přezkumu se posoudí:
a)
možné rozšíření oblasti působnosti tohoto nařízení na jednosměrné jednotky s elektrickým příkonem menším než 30 W a obousměrné jednotky s celkovým elektrickým příkonem ventilátorů menším než 30 W na jeden proud vzduchu;
b)
odchylky při ověřování uvedené v příloze VI;
c)
vhodnost zohlednění účinků filtrů s nízkou spotřebou energie na energetickou účinnost;
d)
potřeba stanovit další fázi se zpřísněnými požadavky na ekodesign.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. července 2014.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1253/2014
оd 7. srpnja 2014.
o provedbi Direktive 2009/125/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu zahtjeva za ekološki dizajn ventilacijskih jedinica
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2009/125/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o uspostavi okvira za utvrđivanje zahtjeva za ekološki dizajn proizvoda koji koriste energiju (1), a posebno njezin članak 15. stavak 1.,
budući da:
(1)
Prema Direktivi 2009/125/EZ, proizvodi koji koriste energiju, a čine znatan dio opsega prodaje i trgovine, znatno utječu na okoliš u Uniji i imaju znatan potencijal za poboljšanje u smislu utjecaja na okoliš bez izazivanja prekomjernih troškova moraju biti obuhvaćeni provedbenom mjerom ili mjerom samoregulacije u pogledu zahtjeva za ekološki dizajn.
(2)
Komisija je ocijenila tehničke, ekološke i gospodarske aspekte ventilacijskih jedinica. Ocjena je pokazala da se ventilacijske jedinice stavljaju na tržište EU-a u velikim količinama. Potrošnja energije u fazi uporabe najvažniji je ekološki aspekt ventilacijskih jedinica koji ima znatan potencijal za troškovno učinkovitu uštedu energije i smanjenje emisija stakleničkih plinova.
(3)
Ventilatori su važan dio ventilacijskih jedinica. Generički minimalni zahtjevi energetske učinkovitosti za ventilatore utvrđeni su u Uredbi Komisije (EU) br. 327/2011 (2). Potrošnja energije za funkcije ventilatora koji su dio ventilacijskih jedinica obuhvaćena je minimalnim zahtjevima energetske učinkovitosti iz te Uredbe, ali brojne ventilacijske jedinice koriste ventilatore koji nisu obuhvaćeni tom Uredbom. Prema tome, potrebno je uvesti provedbene mjere za ventilacijske jedinice.
(4)
Trebalo bi napraviti razliku između mjera koje se primjenjuju na stambene ventilacijske jedinice i mjera koje se primjenjuju na nestambene ventilacijske jedinice na temelju njihovih pojedinačnih stopa protoka zraka jer se u praksi koriste dva različita skupa mjernih normi.
(5)
Male ventilacijske jedinice ulazne električne snage manje od 30 W po protoku zraka treba izuzeti iz zahtjeva ove Uredbe, osim iz zahtjeva za informacije. Te su jedinice dizajnirane za više različitih primjena, uglavnom rade povremeno i samo s dopunskim funkcijama, na primjer u kupaonicama. Njihovo bi uključivanje predstavljalo značajno administrativno opterećenje u smislu nadzora tržišta zbog velikog broja prodanih proizvoda, pri čemu je njihov udio u potencijalu za uštedu energije mali. Međutim, uzimajući u obzir da su takve ventilacijske jedinice slične po funkcionalnosti, njihovo bi potencijalno uključivanje isto tako trebalo biti obuhvaćeno preispitivanjem ove Uredbe. Nadalje, isto bi tako trebalo izuzeti ventilacijske jedinice posebno namijenjene za rad u hitnim slučajevima ili u izvanrednim ili opasnim okruženjima jer se koriste rijetko i u kratkim razdobljima. Tim se izuzećima isto tako pojašnjava da su jedinice s više funkcija koje se uglavnom upotrebljavaju za grijanje ili hlađenje te kuhinjske nape isključene. Komisija je provela pripremne studije radi analize tehničkih, ekoloških i gospodarskih aspekata stambenih i nestambenih ventilacijskih jedinica. Studije su izvedene zajedno s dionicima i zainteresiranim stranama iz Unije i trećih zemalja, a njihovi su rezultati objavljeni.
(6)
Ekološki parametar obuhvaćenih proizvoda koji je utvrđen kao najvažniji za potrebe ove Uredbe potrošnja je energije u fazi uporabe. Procjenjuje se da je u 2010. u Uniji godišnja potrošnja električne energije proizvoda koji podliježu ovoj Uredbi iznosila 77,6 TWh. Istodobno se uporabom tih proizvoda uštedi 2 570 PJ energije za grijanje prostora. Primjenom koeficijenta za pretvorbu primarne energije u električnu energiju od 2,5 dobije se ukupna energetska bilanca od 1 872 PJ godišnje uštede primarne energije u 2010. Procjenjuje se da bi ta ukupna ušteda bez posebnih mjera u 2025. iznosila 2 829 PJ.
(7)
Pripremne studije pokazuju da se potrošnja energije proizvoda koji podliježu ovoj Uredbi može znatno smanjiti. Očekuje se da će kombinirani učinak zahtjeva za ekološki dizajn iz ove Uredbe i Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 1254 (3) dovesti do ukupnog porasta uštede od 1 300 PJ (45 %) na razinu od 4 130 PJ u 2025.
(8)
Pripremne studije pokazuju da zahtjevi u pogledu drugih parametara za ekološki dizajn iz dijela 1. Priloga I. Direktivi 2009/125/EZ nisu potrebni za ventilacijske jedinice jer je potrošnja energije u fazi uporabe daleko najvažniji ekološki parametar.
(9)
Zahtjevi za ekološki dizajn trebali bi se uvesti postupno kako bi se proizvođačima osigurao dovoljan vremenski rok za redizajniranje proizvoda koji podliježu ovoj Uredbi. Pri određivanju vremenskih rokova trebalo bi uzeti u obzir posljedice u pogledu troškova za krajnje korisnike i proizvođače, posebno mala i srednja poduzeća, istodobno osiguravajući poboljšanje ekološke učinkovitosti ventilacijskih jedinica bez nepotrebne odgode.
(10)
Parametri za proizvode trebaju se mjeriti i izračunavati pouzdanim, točnim i ponovljivim metodama koje uzimaju u obzir priznate suvremene metode mjerenja i izračunavanja uključujući, ako su dostupne, usklađene norme koje su donijela europska tijela za normizaciju na zahtjev Komisije, u skladu s postupcima utvrđenima u Uredbi (EU) br. 1025/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (4).
(11)
U provedbenoj mjeri treba utvrditi referentne vrijednosti za trenutačno dostupne tipove ventilacijskih jedinica visoke energetske učinkovitosti na temelju informacija prikupljenih tijekom pripreme mjere kako bi proizvođači mogli iskoristiti tu ocjenu za vrednovanje alternativnih dizajnerskih rješenja i postignute ekološke učinkovitosti proizvoda u odnosu na referentne vrijednosti. To će pomoći osigurati široku raspoloživost i laku dostupnost informacija, posebno malim i srednjim poduzećima te vrlo malim poduzećima, što će dodatno olakšati ugrađivanje najbolje dizajniranih tehnologija i omogućiti razvoj učinkovitijih proizvoda za smanjenje potrošnje energije.
(12)
Obavljeno je savjetovanje sa Savjetodavnim forumom iz članka 18. Direktive 2009/125/EZ.
(13)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem odbora osnovanog člankom 19. stavkom 1. Direktive 2009/125/EZ,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ova se Uredba primjenjuje na ventilacijske jedinice i njome se utvrđuju zahtjevi za ekološki dizajn za njihovo stavljanje na tržište ili u uporabu.
2. Ova se Uredba ne primjenjuje na ventilacijske jedinice koje su:
(a)
jednosmjerne (odsisne ili tlačne) s ulaznom električnom snagom manjom od 30 W, osim za zahtjeve za informacije;
(b)
dvosmjerne, s ukupnom ulaznom električnom snagom manjom od 30 W po protoku zraka, osim za zahtjeve za informacije;
(c)
osovinski ili centrifugalni ventilatori opremljeni samo kućištem u smislu Uredbe (EU) br. 327/2011;
(d)
namijenjene isključivo za rad u potencijalno eksplozivnim atmosferama kako je definirano u Direktivi 94/9/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5);
(e)
namijenjene isključivo za rad u hitnim slučajevima, u kratkim razdobljima i koje zadovoljavaju temeljne zahtjeve za građevine s obzirom na sigurnost u slučaju požara utvrđene Uredbom (EU) br. 305/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (6);
(f)
namijenjene isključivo za rad:
i.
kada radne temperature zraka koji se kreće prelaze 100 °C;
ii.
kada radna temperatura okoline motora koji pokreće ventilator, ako se nalazi izvan protoka zraka, prelazi 65 °C;
iii.
kada je temperatura zraka koji se kreće ili radna temperatura okoline motora, ako se nalazi izvan protoka zraka, niža od - 40 °C;
iv.
kada napon napajanja prelazi 1 000 V AC ili 1 500 V DC;
v.
u toksičnim, visokokorozivnim ili zapaljivim okruženjima ili u okruženjima s abrazivnim tvarima;
(g)
uključuju izmjenjivač topline i dizalicu topline za povrat topline ili omogućavaju prijenos ili odvođenje topline koja je dodatna onoj iz sustava za povrat topline, osim prijenosa topline za zaštitu od mraza ili odleđivanje;
(h)
svrstane u nape u okviru Uredbe Komisije (EU) br. 66/2014 (7) o kuhinjskim aparatima.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„ventilacijska jedinica (VU)” znači uređaj koji pokreće električna energija opremljen barem jednim propelerom, jednim motorom i kućištem te namijenjen za izmjenu iskorištenog zraka vanjskim zrakom u zgradi ili dijelu zgrade;
2.
„stambena ventilacijska jedinica” (RVU) znači ventilacijska jedinica čija:
(a)
maksimalna stopa protoka ne prelazi 250 m3/h;
(b)
je maksimalna stopa protoka između 250 i 1 000 m3/h, a proizvođač izjavljuje da je namijenjena isključivo za stambenu ventilaciju;
3.
„nestambena ventilacijska jedinica” (NRVU) znači ventilacijska jedinica čija maksimalna stopa protoka ventilacijske jedinice prelazi 250 m3/h ili je maksimalna brzina protoka između 250 i 1 000 m3/h, a proizvođač nije izjavio da je jedinica namijenjena isključivo za stambenu ventilaciju;
4.
„maksimalna stopa protoka” znači prijavljena maksimalna stopa volumena zraka koju ventilacijska jedinica može postići uz ugrađeno ili zasebno izvršeno upravljanje pri standardnim uvjetima zraka (20 °C) i 101 325 Pa, u slučajevima kada se jedinicu ugrađuje cijelu (npr. uključujući čiste filtre) i prema uputama proizvođača, kod kanaliziranih stambenih ventilacijskih jedinica (RVU) maksimalna stopa protoka povezana je s protokom zraka od 100 Pa razlike u vanjskome statičkom tlaku, a kod nekanaliziranih stambenih ventilacijskih jedinica (RVU) s protokom zraka najniže razlike u ukupnom tlaku koja se može postići, a odabire se iz niza vrijednosti od 10 (najmanje)-20-50-100-150-200-250 Pa, prema tome koja je jednaka ili neposredno ispod izmjerene vrijednosti razlike u tlaku;
5.
„jednosmjerna ventilacijska jedinica” (UVU) znači ventilacijska jedinica koja proizvodi protok zraka samo u jednom smjeru, bilo iz unutarnjeg prostora u vanjski (odsisna) ili iz vanjskog prostora u unutarnji (tlačna), pri čemu se mehanički proizveden protok zraka uravnotežava mjerama dovođenja ili odvođenja zraka prirodnim ili odsisnim putem;
6.
„dvosmjerna ventilacijska jedinica” (BVU) znači ventilacijska jedinica koja proizvodi protok zraka između unutarnjeg i vanjskog prostora i opremljena je ventilatorima za odvođenje i dovođenje zraka;
7.
„model istovrijednih ventilacijskih jedinica” znači ventilacijska jedinica s jednakim tehničkim svojstvima prema primjenjivim zahtjevima za informacije o proizvodu, ali stavljena na tržište kao različit model ventilacijske jedinice istog proizvođača, ovlaštenog zastupnika ili uvoznika.
Za potrebe priloga II. do IX. dodatne su definicije određene u Prilogu I.
Članak 3.
Zahtjevi za ekološki dizajn
1. Od 1. siječnja 2016. stambene ventilacijske jedinice (RVU) moraju biti u skladu s posebnim zahtjevima za ekološki dizajn iz točke 1. Priloga II.
2. Od 1. siječnja 2016. nestambene ventilacijske jedinice (NRVU) moraju biti u skladu s posebnim zahtjevima za ekološki dizajn iz točke 1. Priloga III.
3. Od 1. siječnja 2018. stambene ventilacijske jedinice (RVU) moraju biti u skladu s posebnim zahtjevima za ekološki dizajn iz točke 2. Priloga II.
4. Od 1. siječnja 2018. nestambene ventilacijske jedinice (NRVU) moraju biti u skladu s posebnim zahtjevima za ekološki dizajn iz točke 2. Priloga III.
Članak 4.
Zahtjevi za informacije
1. Od 1. siječnja 2016. proizvođači stambenih ventilacijskih jedinica (RVU), njihovi ovlašteni zastupnici i uvoznici moraju biti u skladu sa zahtjevima za informacije iz Priloga IV.
2. Od 1. siječnja 2016. proizvođači nestambenih ventilacijskih jedinica (NRVU), njihovi ovlašteni zastupnici i uvoznici moraju biti u skladu sa zahtjevima za informacije iz Priloga V.
Članak 5.
Ocjena sukladnosti
1. Proizvođači ventilacijskih jedinica provode postupak ocjene sukladnosti iz članka 8. Direktive 2009/125/EZ uporabom sustava unutarnje kontrole dizajna iz Priloga IV. toj Direktivi ili sustava upravljanja iz Priloga V. toj Direktivi.
Za potrebe ocjene sukladnosti stambenih ventilacijskih jedinica izračun zahtjeva za specifičnu potrošnju energije provodi se u skladu s Prilogom VIII. ovoj Uredbi.
Za potrebe ocjene sukladnosti nestambenih ventilacijskih jedinica, mjerenja i izračuni posebnih zahtjeva za ekološki dizajn provode se u skladu s Prilogom IX. ovoj Uredbi.
2. Dosje tehničke dokumentacije sastavljen u skladu s Prilogom IV. Direktivi 2009/125/EZ mora sadržavati kopiju informacija o proizvodu iz priloga IV. i V. ovoj Uredbi.
Ako su informacije uvrštene u tehničku dokumentaciju za određeni model ventilacijske jedinice dobivene izračunom na temelju dizajna ili ekstrapolacijom iz drugih ventilacijskih jedinica, ili na temelju obje mogućnosti, tehnička dokumentacija mora uključivati sljedeće podatke:
(a)
pojedinosti o tim izračunima ili ekstrapolacijama, ili oboje;
(b)
pojedinosti o ispitivanjima koja su proizvođači obavili radi provjere točnosti izračuna i ekstrapolacija;
(c)
popis svih ostalih modela ventilacijskih jedinica za koje su podaci uvršteni u tehničku dokumentaciju dobiveni na istoj osnovi;
(d)
popis modela istovrijednih ventilacijskih jedinica.
Članak 6.
Postupak provjere radi nadzora nad tržištem
Pri izvođenju nadzora nad tržištem iz članka 3. stavka 2. Direktive 2009/125/EZ u cilju usklađivanja sa zahtjevima za stambene ventilacijske jedinice iz Priloga II. ovoj Uredbi i sa zahtjevima za nestambene ventilacijske jedinice iz Priloga III. ovoj Uredbi, nadležna tijela država članica primjenjuju postupak provjere naveden u Prilogu VI.
Članak 7.
Referentne vrijednosti
Referentne vrijednosti u dijelu 3. točki 2. Priloga I. Direktivi 2009/125/EZ koje se primjenjuju na ventilacijske jedinice određene su u Prilogu VII. ovoj Uredbi.
Članak 8.
Preispitivanje
Komisija ocjenjuje potrebe utvrđivanja zahtjeva za količine propuštanja zraka s obzirom na tehnološki napredak te predstavlja rezultate te ocjene Savjetodavnom forumu najkasnije do 1. siječnja 2017.
Komisija preispituje ovu Uredbu s obzirom na tehnološki napredak te predstavlja rezultate tog preispitivanja Savjetodavnom forumu najkasnije do 1. siječnja 2020.
Preispitivanje obuhvaća ocjenu sljedećih aspekata:
(a)
potencijalnog proširenja područja primjene ove Uredbe radi obuhvaćanja jednosmjernih jedinica ulazne električne snage manje od 30 W i dvosmjernih jedinica ulazne električne snage ventilatora manje od 30 W po protoku zraka;
(b)
dopuštenih odstupanja pri provjeri navedenih u Prilogu VI.;
(c)
primjerenosti uzimanja u obzir učinaka filtara niske potrošnje energije na energetsku učinkovitost;
(d)
potrebe utvrđivanja daljnje razine sa strožim zahtjevima za ekološki dizajn.
Članak 9.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 7. srpnja 2014.