NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1286/2014
ze dne 26. listopadu 2014
o sděleních klíčových informací týkajících se strukturovaných retailových investičních produktů a pojistných produktů s investiční složkou
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Při zvažování investic je retailovým investorům stále častěji nabízena široká škála strukturovaných retailových investičních produktů a pojistných produktů s investiční složkou (dále společně jen „produkty s investiční složkou“). Některé z těchto produktů poskytují konkrétní investiční řešení přizpůsobená na míru potřebám retailových investorů, jsou často nabízeny v kombinaci s pojistným krytím nebo mohou být složité a obtížně pochopitelné. Stávající informace o těchto produktech s investiční složkou, které jsou retailovým investorům poskytovány, nejsou vzájemně provázané a znesnadňují retailovým investorům porovnání jednotlivých produktů nebo pochopení jejich vlastností. Proto se retailovým investorům stává, že investují, aniž by chápali související rizika a náklady, v důsledku čehož občas utrpí nepředpokládané finanční ztráty.
(2)
Zlepšení transparentnosti produktů s investiční složkou nabízených retailovým investorům je důležitým opatřením na ochranu investorů a podmínkou obnovení důvěry retailových investorů ve finanční trh, zejména v době doznívající finanční krize. První kroky na úrovni Unie v tomto směru byly již učiněny vytvořením institutu klíčových informací pro investory stanoveného směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (3).
(3)
Existence různých pravidel pro produkty s investiční složkou, která se liší podle sektoru poskytujícího tyto produkty, a rozdíly ve vnitrostátních právních předpisech v této oblasti zakládají nerovné podmínky mezi jednotlivými produkty a distribučními kanály a vytvářejí další překážky pro vnitřní trh v oblasti finančních služeb a produktů. Členské státy již přijaly rozličná nekoordinovaná opatření s cílem řešit nedostatky v oblasti opatření na ochranu investorů a je pravděpodobné, že tento vývoj bude pokračovat i nadále. Odlišné přístupy k poskytování informací o produktech s investiční složkou brání vytvoření rovných podmínek mezi různými tvůrci produktů s investiční složkou a těmi, kdo poskytují poradenství o těchto produktech nebo tyto produkty prodávají, narušují tím hospodářskou soutěž a způsobují nestejnou úroveň ochrany investorů v Unii. Tyto odlišnosti představují překážku vytvoření a řádného fungování vnitřního trhu.
(4)
Aby bylo možno těmto rozdílnostem předcházet, a tím posílit ochranu investorů, je třeba stanovit jednotná pravidla transparentnosti na úrovni Unie, která budou platit pro všechny účastníky trhu produktů s investiční složkou. Je proto nezbytné přijmout nařízení, které zajistí, že společný standard pro sdělení klíčových informací bude do té míry jednotný, že umožní harmonizovat formát a obsah těchto dokumentů. Přímo použitelná pravidla nařízení by měla zajistit, aby všichni, kdo poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají, podléhali jednotným požadavkům v souvislosti s poskytováním sdělení klíčových informací retailovým investorům. Toto nařízení se nedotýká dohledu nad propagačními sděleními. Nedotýká se ani opatření souvisejících se zásahy do produktů jinak než v souvislosti s pojistnými produkty s investiční složkou.
(5)
Kvalitnější poskytování informací o produktech s investiční složkou je zásadní pro obnovu důvěry retailových investorů ve finanční trhy, avšak stejně důležité jsou i účinně regulované procesy prodeje těchto produktů. Toto nařízení doplňuje opatření v oblasti distribuce uvedená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU (4). Doplňuje rovněž opatření v oblasti distribuce pojistných produktů uvedená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/92/ES (5).
(6)
Toto nařízení by se mělo vztahovat na všechny produkty bez rozdílu formy nebo struktury vytvářené v odvětví finančních služeb s cílem poskytovat investiční příležitosti retailovým investorům, u nichž částka, která má být vyplacena retailovému investorovi, podléhá výkyvům v důsledku expozice vůči referenčním hodnotám či výkonnosti jednoho nebo více aktiv, která retailový investor přímo nezakoupil. Tyto produkty by měly být pro účely tohoto nařízení označovány jako produkty s investiční složkou a měly by mimo jiné zahrnovat takové investiční produkty, jako jsou investiční fondy, životní pojištění s investičním prvkem, strukturované produkty a strukturované vklady. Finanční nástroje vydávané zvláštními účelovými jednotkami odpovídající definici produktu s investiční složkou by rovněž měly spadat do oblasti působnosti tohoto nařízení. U všech těchto produktů se nejedná o přímé investice, jakých je dosahováno přímým nákupem nebo držením aktiv. Tyto produkty naopak vstupují mezi retailového investora a trhy prostřednictvím procesu strukturování nebo sdružování aktiv s cílem vytvářet různé míry rizika, zajistit různé funkce produktu nebo dosáhnout odlišné struktury nákladů v porovnání s přímým investováním. Takové strukturování může retailovým investorům umožnit zapojení do investičních strategií, které by pro ně jinak byly nedostupné nebo nepraktické, ale může vyžadovat rovněž zpřístupnění dalších informací, a to zejména s cílem umožnit porovnání jednotlivých způsobů strukturování investic.
(7)
Aby se zajistilo, že se toto nařízení vztahuje pouze na takovéto produkty s investiční složkou, měly by být z oblasti jeho působnosti vyloučeny pojistné produkty, které nenabízejí investiční příležitosti, a vklady, které jsou vystaveny pouze riziku úrokových sazeb. V případě produktů životního pojištění se „kapitálem“ rozumí kapitál investovaný na žádost retailového investora. Kromě toho by z oblasti působnosti tohoto nařízení měly být vyloučeny veškeré vklady či certifikáty reprezentující tradiční vklady jiné než strukturované vklady definované v čl. 4 odst. 1 bodě 43 směrnice 2014/65/EU. Přímo držená aktiva, jako například akcie nebo veřejnoprávní dluhopisy, nejsou produkty s investiční složkou, a proto by měla být z oblasti působnosti tohoto nařízení vyloučena. Na investiční fondy, které se zaměřují na institucionální investory, se toto nařízení rovněž nevztahuje, protože nejsou určeny k prodeji retailovým investorům. Individuální a zaměstnanecké penzijní produkty, jejichž hlavním účelem uznaným vnitrostátním právem je poskytovat investorům příjem v důchodu, by měly být s ohledem na svá specifika a cíle z oblasti působnosti tohoto nařízení vyloučeny, zatímco na jiné individuální pojistné kapitálové nebo spořicí produkty, jež nabízejí investiční příležitosti, by se toto nařízení vztahovat mělo.
(8)
Tímto nařízením není dotčeno právo členských států upravit poskytování klíčových informací o produktech, které nespadají do jeho oblasti působnosti. V souladu se svým mandátem v oblasti ochrany spotřebitele podle článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (6), článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (7) a článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (8) by měly Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) (dále jen „EBA“ nebo „orgán EBA“), Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) (dále jen „EIOPA“ nebo „orgán EIOPA“) a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) (dále jen „ESMA“ nebo „orgán ESMA“) zřízené uvedenými nařízeními (společně dále jen „evropské orgány dohledu“) sledovat produkty, které jsou mimo oblasti působnosti tohoto nařízení, a ve vhodných případech vydávat obecné pokyny k vyřešení případných zjištěných problémů. Tyto obecné pokyny by měly být zohledněny při přezkumu, který bude proveden čtyři roky po vstupu tohoto nařízení v platnost a bude se týkat možného rozšíření oblasti působnosti a odstranění některých vyloučení.
(9)
V zájmu vyjasnění vztahu mezi povinnostmi stanovenými v tomto nařízení a povinnostmi stanovenými v jiných legislativních aktech požadujících poskytování informací investorům, včetně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES (9) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (10), je třeba ustanovit, že se uvedené legislativní akty budou používat i nadále společně s tímto nařízením.
(10)
Aby byl zajištěn řádný a účinný dohled nad dodržováním požadavků stanovených v tomto nařízení, měly by členské státy určit příslušné orgány odpovědné za tento dohled. V mnoha případech již jsou určeny příslušné orgány pro dohled nad jinými povinnostmi tvůrců produktů s investiční složkou, jejich prodejců nebo poradců, jež vyplývají z jiných předpisů vnitrostátního práva a práva Unie.
(11)
Příslušným orgánům by měly být na vyžádání, a to i předem, poskytnuty veškeré informace nutné k ověření obsahu sdělení klíčových informací, posouzení souladu s tímto nařízením a zajištění ochrany zákazníků a investorů na finančních trzích.
(12)
Vypracovat pro své produkty sdělení klíčových informací by měli tvůrci produktů s investiční složkou, jako například správci fondů, pojišťovny, úvěrové instituce nebo investiční podniky, a to proto, že jsou o těchto produktech nejlépe informováni. Měli by rovněž odpovídat za správnost sdělení klíčových informací. Sdělení klíčových informací by měl tvůrce produktu s investiční složkou vypracovat dříve, než lze produkt prodávat retailovým investorům. Pokud však takový produkt není prodáván retailovým investorům, nemělo by být povinné sdělení klíčových informací vypracovat; a v případě, kdy by vypracování sdělení klíčových informací bylo pro tvůrce takového produktu neproveditelné, mělo by být umožněno, aby jeho vypracováním pověřil třetí osobu. Povinnosti podle tohoto nařízení v oblasti vypracování a úpravy sdělení klíčových informací by se měly vztahovat pouze na tvůrce produktu s investiční složkou a měly by platit po dobu obchodování produktu s investiční složkou na sekundárních trzích. Aby bylo zajištěno co největší rozšíření a dostupnost sdělení klíčových informací, mělo by toto nařízení stanovit, že tvůrce produktu s investiční složkou musí toto sdělení zveřejnit na svých internetových stránkách.
(13)
Pro uspokojení potřeb retailových investorů je nutné zajistit, aby informace o produktech s investiční složkou byly pro tyto retailové investory přesné, pravdivé a jasné a neuváděly je v omyl. Toto nařízení by proto mělo stanovit společné normy pro vytváření sdělení klíčových informací s cílem zajistit jeho srozumitelnost pro retailové investory. Vzhledem k tomu, že pro mnoho retailových investorů je obtížné orientovat se v odborné finanční terminologii, měla by se zvláštní pozornost věnovat volbě výrazů a stylu psaní užitým v tomto sdělení. Je rovněž potřeba stanovit pravidla týkající se jazyka, v němž by mělo být toto sdělení klíčových informací vypracováno. Retailoví investoři by dále měli být rovněž schopni pochopit sdělení klíčových informací samostatně bez odkazu na další nemarketingové informace.
(14)
Při vypracovávání technických norem pro obsah sdělení klíčových informací, tak aby přesně odpovídal investičním politikám produktu a jeho cílům v souladu s tímto nařízením, by evropské orgány dohledu měly zajistit, aby tvůrce produktu s investiční složkou používal jasný a srozumitelný jazyk, který je přístupný retailovým investorům, a aby popis způsobu, jakým se dosahuje investičních cílů, včetně popisu používaných finančních nástrojů, neobsahoval finanční žargon a terminologii, která pro retailové investory není okamžitě srozumitelná.
(15)
Retailovým investorům by měly být poskytnuty informace nezbytné k tomu, aby mohli učinit informované investiční rozhodnutí a porovnat různé produkty s investiční složkou, nebudou-li však tyto informace krátké a stručné, je zde riziko, že jich investoři nevyužijí. Sdělení klíčových informací by proto mělo obsahovat pouze základní informace týkající se zejména povahy a vlastností produktu včetně informace o tom, zda může dojít ke ztrátě kapitálu, informace o nákladech a rizikovém profilu produktu a rovněž příslušné informace o výkonnosti a některé další konkrétní informace, které mohou být nezbytné pro pochopení charakteru jednotlivých typů produktu.
(16)
Kalkulačky investičních produktů již vznikají na vnitrostátní úrovni. Aby však tyto kalkulačky byly pro spotřebitele co nejužitečnější, měly by zahrnovat náklady a poplatky účtované jednotlivými tvůrci produktů s investiční složkou, spolu s veškerými dalšími náklady nebo poplatky účtovanými zprostředkovateli nebo jinými články investičního řetězce, které ještě tvůrci produktů s investiční složkou nezahrnuli. Komise by měla podávat zprávy o tom, zda jsou tyto nástroje dostupné on-line v každém členském státě a zda poskytují spolehlivé a přesné výpočty souhrnných nákladů a poplatků u všech produktů spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení.
(17)
Sdělení klíčových informací by mělo být vypracováno ve standardizovaném formátu, který retailovým investorům umožní porovnat různé produkty s investiční složkou, protože vzhledem k chování a schopnostem spotřebitelů je nutné pečlivě nastavit formát, úpravu a obsah informací tak, aby je investoři v nejvyšší možné míře pochopili a využili. U každého sdělení je nutno dodržet stejné pořadí položek a jejich nadpisy. Podrobnosti informací o jednotlivých produktech s investiční složkou, které mají být zahrnuty do sdělení klíčových informací, a prezentace těchto informací by měly být dále harmonizovány prostřednictvím regulačních technických norem, které zohlední provedený i probíhající výzkum chování spotřebitelů, včetně výsledků testů účinnosti různých způsobů prezentace informací spotřebitelům. Kromě toho některé produkty s investiční složkou umožňují retailovým investorům volbu mezi mnoha podkladovými investicemi, jako jsou vnitřní fondy v držení pojišťoven. Tyto produkty by měly být při sestavování formátu zohledněny.
(18)
Jelikož některé investiční produkty spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení jsou složité a mohou být pro retailové investory obtížně pochopitelné, mělo by sdělení klíčových informací případně obsahovat o této skutečnosti varování. Produkt by měl být pokládán za složitý a obtížně pochopitelný, zejména investuje-li do podkladových aktiv, do kterých retailoví investoři běžně neinvestují, používá-li k výpočtu konečné návratnosti investice více různých mechanismů, což zvyšuje riziko nepochopení ze strany retailového investora, nebo jsou-li v konstrukci investice prvky ovlivňující postoj retailového investora k investici, například postupně rostoucí sazba nákladů nebo iterativní vzorec.
(19)
Retailoví investoři čím dál častěji vedle finanční návratnosti svých investic sledují další záměry, jako jsou například sociální nebo environmentální cíle. Informace o výsledcích v sociální nebo environmentální oblasti, o jejichž dosažení tvůrce produktu s investiční složkou usiluje, však mohou být obtížně porovnatelné nebo mohou chybět. Předvídatelný udržitelný environmentální a sociální vývoj v oblasti finančních investic, jakož i uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 346/2013 (11) by tudíž měly umožnit začlenit tyto aspekty vhodnějším způsobem do právních předpisů Unie a v rámci těchto předpisů je dále podporovat. Avšak žádná ustálená kritéria ani formální postupy umožňující objektivně ověřit tato sociální nebo environmentální kritéria, jako je tomu již v potravinářském sektoru, neexistují. Je proto žádoucí, aby se Komise ve svém přezkumu tohoto nařízení důkladně zabývala vývojem v souvislosti s investičními produkty v sociální oblasti a v oblasti životního prostředí a výsledky přezkumu nařízení (EU) č. 346/2013.
(20)
Sdělení klíčových informací by mělo být jasně odlišitelné a oddělené od všech propagačních materiálů.
(21)
Aby bylo zajištěno, že informace ve sdělení klíčových informací jsou spolehlivé, mělo by být po tvůrcích produktů s investiční složkou vyžadováno, aby sdělení klíčových informací průběžně aktualizovali. Za tímto účelem je nezbytné v regulačních technických normách, které přijme Komise, stanovit podrobná pravidla upravující podmínky a četnost kontroly informací a úpravu sdělení klíčových informací.
(22)
Sdělení klíčových informací jsou základem pro investiční rozhodování retailových investorů. Z tohoto důvodu mají tvůrci produktů s investiční složkou významnou odpovědnost vůči retailovým investorům, pokud jde o zajištění toho, aby sdělení nebyla zavádějící, nepřesná nebo v rozporu s příslušnými částmi smluvních dokumentů k danému produktu s investiční složkou. Proto je důležité zajistit, aby měli retailoví investoři reálné právo na zjednání nápravy. Rovněž je třeba zajistit, aby měli všichni retailoví investoři v celé Unii stejné právo uplatňovat náhradu škod, které utrpěli v důsledku nedodržení tohoto nařízení. Proto by pravidla o občanskoprávní odpovědnosti tvůrců produktů s investiční složkou měla být harmonizována. Retailoví investoři by měli mít možnost činit tvůrce produktu s investiční složkou odpovědným za porušení tohoto nařízení, pokud utrpěná škoda vznikla použitím sdělení klíčových informací, jež není v souladu s předsmluvními nebo smluvními dokumenty, není pod kontrolou tvůrce produktu s investiční složkou nebo je zavádějící či nepřesné.
(23)
Záležitosti týkající se občanskoprávní odpovědnosti tvůrce produktu s investiční složkou, které nejsou upraveny v tomto nařízení, by se měly řídit použitelným vnitrostátním právem. Soud příslušný rozhodovat o žalobě z občanskoprávní odpovědnosti podané retailovým investorem by měl být určen podle příslušných pravidel mezinárodní příslušnosti.
(24)
Toto nařízení nezavádí schválení umožňující přeshraniční prodej produktů s investiční složkou retailovým investorům nebo jejich přeshraniční uvádění na trh ani nemění případné stávající mechanismy schválení pro přeshraniční prodej produktů s investiční složkou nebo jejich přeshraniční uvádění na trh. Toto nařízení nemění rozdělení úkolů mezi stávající příslušné orgány platné podle dosavadních schvalovacích mechanismů. Příslušné orgány určené členskými státy pro účely tohoto nařízení by proto měly být propojené s orgány příslušnými pro uvádění produktů s investiční složkou na trh podle případného stávajícího schválení. Příslušný orgán členského státu, ve kterém je produkt s investiční složkou uveden na trh, by měl být odpovědný za dohled nad uvedením tohoto produktu na trh. V případě, že toto nařízení nebude dodrženo, měl by mít příslušný orgán členského státu, ve kterém je produkt s investiční složkou uveden na trh, vždy právo pozastavit jeho uvádění na trh na svém území.
(25)
Pravomoci orgánu EIOPA a příslušných orgánů by měly být doplněny o explicitní mechanismus umožňující zakázat nebo omezit uvádění na trh, distribuci a prodej pojistných produktů s investiční složkou, které vzbuzují vážné obavy o ochranu investorů, řádné fungování a integritu finančních trhů či stabilitu celého finančního systému nebo jeho části, přičemž orgánu EIOPA by měly být svěřeny vhodné pravomoci v oblasti koordinace a zasahování v nouzových situacích. Tyto pravomoci by měly zohledňovat též pravomoci svěřené orgánům ESMA a EBA nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 600/2014 (12), aby bylo zajištěno, že tento intervenční mechanismus může být uplatněn vůči všem investičním produktům bez ohledu na jejich právní formu. Výkon těchto pravomocí příslušnými orgány a ve výjimečných případech orgánem EIOPA by měl podléhat zvláštním podmínkám. V případě, že jsou tyto podmínky splněny, měl by být příslušný orgán či ve výjimečných případech orgán EIOPA schopen preventivně uložit zákaz nebo omezení předtím, než je pojistný produkt s investiční složkou uveden na trh, distribuován nebo prodán investorům. Tyto pravomoci neznamenají požadavek zavést nebo uplatňovat postup schvalování produktu nebo poskytování příslušné licence ze strany příslušného orgánu nebo orgánu EIOPA a nezbavují tvůrce produktu s investiční složkou odpovědnosti dodržovat veškeré příslušné požadavky tohoto nařízení. Tyto pravomoci by navíc měly být využívány výhradně ve veřejném zájmu a neměly by zakládat občanskoprávní odpovědnost příslušných orgánů.
(26)
Aby mohl retailový investor učinit informované investiční rozhodnutí, měly by být osoby, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají, povinny poskytnout sdělení klíčových informací s dostatečným předstihem před uzavřením jakéhokoli obchodu. Tento požadavek by měl platit bez ohledu na místo a formu tohoto obchodu. Pokud se však obchod uskutečňuje pomocí prostředků dálkové komunikace, může být sdělení klíčových informací poskytnuto okamžitě po uzavření obchodu, není-li toto sdělení možné poskytnout předem a retailový investor s tím souhlasí. Mezi osoby, které poskytují poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodávají, patří zprostředkovatelé a samotní tvůrci produktu s investiční složkou, pokud se tito tvůrci produktu s investiční složkou rozhodnou poskytovat o něm poradenství nebo jej prodávat retailovým investorům přímo. Tímto nařízením není dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES (13) ani směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/65/ES (14).
(27)
Měla by být stanovena jednotná pravidla s cílem zajistit, aby si osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, mohla zvolit vhodný nosič, na kterém bude sdělení klíčových informací retailovým investorům poskytnuto, přičemž je možné použít elektronickou komunikaci, je-li to vhodné vzhledem k okolnostem obchodu. Retailový investor by však měl mít možnost zvolit si poskytnutí informací na papíře. V zájmu přístupu spotřebitelů k informacím by sdělení klíčových informací mělo být vždy poskytováno bezplatně.
(28)
Pro zajištění důvěry retailových investorů v produkty s investiční složkou a ve finanční trhy obecně by měly být stanoveny požadavky na vhodné vnitřní postupy, které zajistí, že retailoví investoři obdrží v případě stížnosti od tvůrce produktu s investiční složkou věcnou odpověď.
(29)
Vzhledem k tomu, že sdělení klíčových informací týkající se produktů s investiční složkou by měly předkládat subjekty působící v odvětví bankovnictví, pojišťovnictví, cenných papírů a fondů finančních trhů, je nanejvýš důležité zajistit bezproblémovou spolupráci mezi jednotlivými orgány dohledu nad tvůrci produktů s investiční složkou a nad osobami, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají, tak aby dané orgány měly jednotný přístup k uplatňování tohoto nařízení.
(30)
V souladu se sdělením Komise z 8. prosince 2010 nazvaném Posílení sankčních režimů v odvětví finančních služeb a s cílem zajistit splnění požadavků tohoto nařízení je nutné, aby členské státy učinily nezbytné kroky zajišťující, že z porušení tohoto nařízení vyplynou příslušné správní sankce a opatření. Sankce a opatření by měly být s výjimkou určitých přesně stanovených okolností zveřejňovány s cílem zajistit odrazující účinek sankcí a posílit ochranu investorů formou varování před produkty s investiční složkou nabízenými v rozporu s tímto nařízením.
(31)
Ačkoliv členské státy mohou stanovit pravidla týkající se správních sankcí i trestních sankcí v případě týchž porušení předpisů, nemělo by se od členských států vyžadovat, aby stanovily správní sankce za porušení tohoto nařízení, na něž se vztahuje vnitrostátní trestní právo. V souladu s vnitrostátním právem nejsou členské státy povinny uložit správní sankce i trestní sankce za týž protiprávní čin, ale měly by mít možnost tak učinit, pokud to jejich vnitrostátní právo umožňuje. Zachováním trestních sankcí namísto správních sankcí za porušení tohoto nařízení by však neměla být omezena či jinak ovlivněna schopnost příslušných orgánů pro účely tohoto nařízení včas spolupracovat, mít přístup k informacím a vyměňovat si informace s příslušnými orgány v jiných členských státech, a to ani po postoupení daného porušení předpisů příslušným justičním orgánům k trestnímu stíhání.
(32)
V zájmu dosažení cílů tohoto nařízení by měla být pravomoc přijímat akty podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie přenesena na Komisi, pokud jde o upřesnění postupů pro zjištění, zda se produkt s investiční složkou zaměřuje na konkrétní cíle v environmentální nebo sociální oblasti, a podmínek pro výkon zásahové pravomoci orgánu EIOPA a příslušných orgánů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravných prací vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(33)
Komise by měla přijmout návrhy regulačních technických norem vypracované evropskými orgány dohledu ve společném výboru, pokud jde o prezentaci a obsah sdělení klíčových informací, standardizovaný formát sdělení klíčových informací, metodiku podporující prezentaci rizik a výnosů a pro výpočet nákladů, jakož i podmínky a minimální četnost kontroly informací obsažených ve sdělení klíčových informací a podmínky splnění požadavku poskytovat sdělení klíčových informací retailovým investorům, a to podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010 a článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010. Komise by měla doplnit technickou práci evropských orgánů dohledu prováděním spotřebitelských testů ohledně prezentace sdělení klíčových informací, jak je navrhnou evropské orgány dohledu.
(34)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (15) upravuje zpracování osobních údajů prováděné v členských státech v souvislosti s tímto nařízením a pod dohledem příslušných orgánů. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (16) upravuje zpracování osobních údajů prováděné evropskými orgány dohledu podle tohoto nařízení a pod dohledem evropského inspektora ochrany údajů. Veškeré zpracování osobních údajů prováděné v rámci tohoto nařízení, jako je výměna nebo přenos osobních údajů příslušnými orgány, by mělo být prováděno v souladu se směrnicí 95/46/ES, a jakákoli výměna nebo přenos informací ze strany evropských orgánů dohledu by měly být prováděny v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
(35)
Přestože subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) představují investiční produkty ve smyslu tohoto nařízení, bylo by vzhledem k tomu, že požadavky na klíčové informace pro investory podle směrnice 2009/65/ES byly zavedeny teprve nedávno, vhodné stanovit pro tyto SKIPCP přechodné období pěti let po vstupu tohoto nařízení v platnost, během něhož by se na ně toto nařízení nevztahovalo. Po uplynutí tohoto přechodného období, a pokud nebude prodlouženo, by se na ně působnost tohoto nařízení rozšířila. Uvedené přechodné období by se mělo rovněž vztahovat na správcovské společnosti, investiční společnosti a osoby poskytující poradenství o podílových jednotkách jiných fondů než SKIPCP nebo tyto podílové jednotky prodávající, pokud členský stát na tyto fondy uplatňuje pravidla týkající se formátu a obsahu sdělení klíčových informací, jak je stanoveno v článcích 78 až 81 směrnice 2009/65/ES.
(36)
Čtyři roky po vstupu tohoto nařízení v platnost by měl být proveden jeho přezkum s cílem zohlednit vývoj na trhu, jako jsou například vznik nových typů produktů s investiční složkou, vývoj v jiných oblastech právních předpisů Unie a zkušenosti členských států. Tento přezkum by měl rovněž posoudit proveditelnost, náklady a případné přínosy zavedení označení pro sociálně a environmentálně zaměřené investice. Dále by měl tento přezkum posoudit, zda zavedená opatření vedla ke zvýšení porozumění produktům s investiční složkou u průměrných retailových investorů a porovnatelnosti produktů s investiční složkou. Měl by rovněž zvážit, zda je nutné prodloužit přechodné období uplatňované pro SKIPCP nebo některé fondy jiné než SKIPCP, nebo zda by se dalo uvažovat o jiné možnosti právní úpravy těchto fondů. Kromě toho by měl posoudit, zda by s ohledem na potřebu osvědčených standardů ochrany spotřebitele, včetně nástrojů umožňujících porovnávání finančních produktů, mělo být zachováno vynětí produktů z oblasti působnosti tohoto nařízení. Jako součást tohoto přezkumu by Komise měla provést rovněž průzkum trhu a zjistit, zda jsou na trhu k dispozici on-line kalkulačky umožňující retailovým investorům spočítat souhrnné náklady a poplatky spojené s produkty s investiční složkou a zda jsou tyto nástroje k dispozici bezplatně. Na základě tohoto přezkumu by Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu, případně doplněnou legislativními návrhy.
(37)
S ohledem na probíhající práci orgánu EIOPA týkající se požadavků na poskytování informací o produktech penzijního pojištění a vzhledem ke zvláštnostem těchto produktů by Komise měla do čtyř let po vstupu tohoto nařízení v platnost posoudit, zda by mělo být zachováno vyloučení penzijních produktů, jejichž hlavním účelem uznaným vnitrostátním právem je poskytovat investorovi příjem v důchodu a jež investora opravňují k získání určitých výhod. Při vypracovávání tohoto posouzení by Komise měla zvážit, zda je toto nařízení tím nejlepším legislativním mechanismem pro zajištění zveřejňování informací o penzijních produktech nebo zda by jiné mechanismy pro poskytování informací nebyly vhodnější.
(38)
Aby měli tvůrci produktů s investiční složkou a osoby, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají, dostatek času připravit se na praktické uplatňování požadavků tohoto nařízení, měly by jeho požadavky být použitelné až od dvou let po dni jeho vstupu v platnost.
(39)
Toto nařízení ctí základní práva a zachovává zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie.
(40)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zvýšení ochrany retailových investorů a jejich důvěry v produkty s investiční složkou včetně případů přeshraničního prodeje těchto produktů, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jej z důvodu jeho účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec nezbytný pro dosažení tohoto cíle.
(41)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 a vydal své stanovisko (17),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Toto nařízení stanoví jednotná pravidla pro formát a obsah sdělení klíčových informací, které vypracují tvůrci produktů s investiční složkou, a pro poskytování sdělení klíčových informací retailovým investorům s cílem umožnit retailovým investorům pochopit hlavní rysy produktu s investiční složkou a rizika s ním spojená.
Článek 2
1. Toto nařízení se vztahuje na tvůrce produktů s investiční složkou a na osoby, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají.
2. Toto nařízení se nevztahuje na tyto produkty:
a)
produkty neživotního pojištění uvedené v příloze I směrnice 2009/138/ES;
b)
smlouvy o životním pojištění, u nichž se pojistné plnění podle smlouvy vyplácí pouze v případě smrti nebo ve vztahu k pracovní neschopnosti způsobené úrazem, nemocí nebo postižením;
c)
vklady jiné než strukturované vklady definované v čl. 4 odst. 1 bodě 43 směrnice 2014/65/EU;
d)
cenné papíry uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b) až g) a písm. i) a j) směrnice 2003/71/ES;
e)
penzijní produkty, jejichž hlavním účelem uznaným vnitrostátním právem je poskytovat investorům příjem v důchodu a jež investora opravňují k získání určitých výhod;
f)
úředně uznané zaměstnanecké penzijní systémy spadající do působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/41/ES (18) nebo směrnice 2009/138/ES;
g)
individuální penzijní produkty, na něž podle vnitrostátních právních předpisů povinně finančně přispívá zaměstnavatel a u nichž si zaměstnavatel ani zaměstnanec nemohou zvolit penzijní produkt ani poskytovatele.
Článek 3
1. Pokud se na tvůrce produktu s investiční složkou, na které se vztahuje toto nařízení, vztahuje rovněž směrnice 2003/71/ES, použije se zároveň toto nařízení i směrnice 2003/71/ES.
2. Pokud se na tvůrce produktu s investiční složkou, na které se vztahuje toto nařízení, vztahuje rovněž směrnice 2009/138/ES, použije se zároveň toto nařízení i směrnice 2009/138/ES.
Článek 4
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„strukturovaným retailovým investičním produktem“ (PRIP) investice, včetně nástrojů vydávaných zvláštními účelovými jednotkami podle čl. 13 bodu 26 směrnice 2009/138/ES a sekuritizačními účelovými subjekty podle čl. 4 odst. 1 písm. an) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (19), u níž bez ohledu na právní formu investice podléhá částka, která má být retailovému investorovi vyplacena, výkyvům v důsledku expozice vůči referenčním hodnotám nebo výkonnosti jednoho nebo více aktiv, která retailový investor přímo nezakoupil;
2)
„pojistným produktem s investiční složkou“ pojistný produkt, který nabízí určitou hodnotu odkupného nebo hodnotu v době splatnosti, jež je zcela nebo zčásti vystavena, přímo či nepřímo, tržním výkyvům;
3)
„produktem s investiční složkou“ produkt, který je alespoň jedním z těchto produktů:
a)
strukturovaný retailový investiční produkt;
b)
pojistný produkt s investiční složkou;
4)
„tvůrcem produktu s investiční složkou“:
a)
jakýkoli subjekt, který vytvoří produkt s investiční složkou;
b)
jakýkoli subjekt, který provádí změny stávajícího produktu s investiční složkou, mimo jiné tím, že mění jeho profil rizik a výnosů nebo náklady spojené s investicí do tohoto produktu;
5)
„osobou, která prodává produkt s investiční složkou“, osoba, která retailovému investorovi nabízí nebo s ním uzavírá smlouvu o produktu s investiční složkou;
6)
„retailovým investorem“:
a)
neprofesionální zákazník ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 11 směrnice 2014/65/EU;
b)
zákazník ve smyslu směrnice 2002/92/ES, pokud jej nelze považovat za profesionálního zákazníka ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 10 směrnice 2014/65/EU;
7)
„trvalým nosičem“ trvalý nosič ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. m) směrnice 2009/65/ES;
8)
„příslušnými orgány“ vnitrostátní orgány určené členským státem k vykonávání dohledu nad plněním požadavků, které toto nařízení ukládá tvůrcům produktů s investiční složkou a osobám, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají.
KAPITOLA II
SDĚLENÍ KLÍČOVÝCH INFORMACÍ
ODDÍL I
Vypracování sdělení klíčových informací
Článek 5
1. Předtím, než se produkt s investiční složkou začne nabízet retailovým investorům, vypracuje pro něj jeho tvůrce sdělení klíčových informací v souladu s požadavky stanovenými v tomto nařízení a toto sdělení zveřejní na svých internetových stránkách.
2. Členské státy mohou požadovat, aby tvůrce produktu s investiční složkou nebo osoba, která prodává produkt s investiční složkou, sdělení klíčových informací předem poskytli příslušnému orgánu pro produkty s investiční složkou uváděné na trh v dotyčném členském státě.
ODDÍL II
Forma a obsah sdělení klíčových informací
Článek 6
1. Informace ve sdělení klíčových informací představují předsmluvní informace. Musí být přesné, pravdivé a jasné a nesmějí být zavádějící. Sdělení musí poskytovat klíčové informace a musí být v souladu s veškerými závaznými smluvními dokumenty, s relevantními částmi nabídek a s podmínkami produktu s investiční složkou.
2. Sdělení klíčových informací musí být samostatný dokument zřetelně oddělený od propagačních materiálů. Nesmí obsahovat odkazy na propagační materiály. Může obsahovat odkazy na jiné dokumenty, případně včetně prospektu, ale pouze pokud takový odkaz souvisí s informacemi, které podle tohoto nařízení musí být ve sdělení klíčových informací obsaženy.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku, pokud produkt s investiční složkou nabízí retailovému investorovi takovou škálu možností investování, že informace požadované podle čl. 8 odst. 3 o každé z možností podkladových investic nelze všechny poskytnout v jediném, stručném a samostatném dokumentu, musí sdělení klíčových informací obsahovat alespoň obecný popis možností podkladových investic a uvést, kde a jak lze získat podrobnější předsmluvní informační dokumentaci týkající se investičních produktů, o něž se uvedené možnosti podkladových investic opírají.
4. Sdělení klíčových informací musí být vypracováno jako krátký a stručný dokument, který po vytištění pro lepší porovnatelnost nepřesahuje tři strany velikosti A4. Tento dokument musí být:
a)
prezentován a uspořádán tak, aby se snadno četl, přičemž je použito písmo čitelné velikosti;
b)
zaměřen na klíčové informace, které retailoví investoři potřebují;
c)
jasně formulován a napsán jazykem a stylem, jež usnadňují pochopení informací, přičemž především používá jazyk, který je jasný, stručný a srozumitelný.
5. Pokud jsou ve sdělení klíčových informací použity barvy, nesmí se srozumitelnost informací zhoršit, je-li sdělení klíčových informací vytištěno nebo kopírováno černobíle.
6. Pokud je ve sdělení klíčových informací použita značka nebo logo tvůrce produktu s investiční složkou nebo skupiny, jíž je tento tvůrce členem, nesmí odvádět pozornost retailového investora od informací, které jsou ve sdělení uvedeny, ani zakrývat text.
Článek 7
1. Sdělení klíčových informací musí být sepsáno v úředních jazycích nebo v jednom z úředních jazyků používaných v té části členského státu, kde je produkt s investiční složkou distribuován, nebo v jiném jazyce, který příslušné orgány tohoto členského státu akceptují; v případě, že bylo sepsáno v jiném jazyce, musí být do jednoho z uvedených jazyků přeloženo.
Tento překlad musí věrně a přesně zachycovat obsah původního sdělení klíčových informací.
2. Je-li produkt s investiční složkou v členském státě propagován pomocí propagačních dokumentů sepsaných v jednom nebo více úředních jazycích tohoto členského státu, musí být sdělení klíčových informací sepsáno alespoň v odpovídajících úředních jazycích.
Článek 8
1. Název „Sdělení klíčových informací“ musí být viditelným písmem umístěn v horní části první strany sdělení klíčových informací.
Sdělení klíčových informací musí být uspořádáno v pořadí uvedeném v odstavcích 2 a 3.
2. Přímo pod názvem sdělení klíčových informací musí být umístěna vysvětlivka. Tato vysvětlivka zní:
„V tomto sdělení naleznete klíčové informace o tomto investičním produktu. Nejedná se o propagační materiál. Poskytnutí těchto informací vyžaduje zákon, aby Vám pomohlo porozumět podstatě, rizikům, nákladům, možným výnosům a ztrátám spojeným s tímto produktem a porovnat jej s jinými produkty.“
3. Sdělení klíčových informací musí obsahovat tyto informace:
a)
na začátku sdělení název produktu s investiční složkou, totožnost tvůrce produktu s investiční složkou a jeho kontaktní údaje, informace o příslušném orgánu tvůrce produktu s investiční složkou a datum vypracování sdělení;
b)
tam, kde je potřeba, upozornění týkající se srozumitelnosti v tomto znění: „Produkt, o jehož koupi uvažujete, je složitý a může být obtížně srozumitelný.“;
c)
v oddíle nazvaném „O jaký produkt se jedná?“ podstatu a hlavní rysy daného produktu s investiční složkou včetně:
i)
typu produktu s investiční složkou;
ii)
cílů tohoto produktu a prostředků k jejich dosažení, zejména pak toho, zda je cílů dosahováno přímou nebo nepřímou expozicí vůči aktivům z podkladových investic, včetně popisu příslušných podkladových nástrojů nebo referenčních hodnot s uvedením trhů, do kterých produkt s investiční složkou investuje, včetně případných konkrétních environmentálních nebo sociálních cílů, na něž se produkt zaměřuje, jakož i způsob stanovení návratnosti;
iii)
popisu typu retailového investora, jemuž má být produkt s investiční složkou nabízen, zejména pokud jde o investiční horizont a schopnost nést investiční ztráty;
iv)
údajů o pojistných plněních v případě, že je produkt s investiční složkou nabízí, včetně okolností, které právo na pojistná plnění zakládají;
v)
doby trvání produktu s investiční složkou, pokud je známa;
d)
v oddíle nazvaném „Jaká podstupuji rizika a jakého výnosu bych mohl dosáhnout?“ stručný popis profilu rizik a výnosů zahrnující mimo jiné tyto údaje:
i)
souhrnný ukazatel rizik doplněný o slovní vysvětlení tohoto ukazatele, jeho hlavní omezení a slovní vysvětlení rizik, která mají pro produkt s investiční složkou zásadní význam, avšak nejsou souhrnným ukazatelem rizik náležitě zachycena;
ii)
maximální možná ztráta investovaného kapitálu včetně informací o tom, zda:
-
retailový investor může ztratit veškerý investovaný kapitál nebo
-
retailový investor kromě kapitálu investovaného do produktu s investiční složkou nese riziko vzniku dalších finančních závazků nebo povinností, včetně podmíněných závazků,
-
je-li to relevantní, zda produkt s investiční složkou zahrnuje ochranu kapitálu proti tržnímu riziku a podrobnosti o tom, na co se tato ochrana vztahuje a jaká jsou její omezení, zejména pokud jde o časový aspekt jejího použití;
iii)
příslušné scénáře výkonnosti a předpoklady použité k jejich vypracování;
iv)
je-li to relevantní, podmínky návratnosti pro retailové investory nebo stanovené hranice výkonnosti;
v)
prohlášení o tom, že daňové předpisy domovského členského státu retailového investora mohou ovlivnit skutečnou výši vyplácené částky;
e)
v oddíle nazvaném „Co se stane, když [název tvůrce produktu s investiční složkou] není schopen uskutečnit výplatu?“ stručný popis toho, zda se na příslušnou ztrátu vztahuje systém odškodnění nebo záruk pro investory, a pokud ano, o jaký systém se jedná, jaké je jméno ručitele a na která rizika se systém vztahuje a která jsou vyloučena;
f)
v oddíle nazvaném „S jakými náklady je investice spojena?“ náklady spojené s investicí do produktu s investiční složkou, zahrnující přímé i nepřímé náklady retailového investora včetně jednorázových a opakovaných nákladů, vyjádřené pomocí souhrnných ukazatelů těchto nákladů, a pro zajištění porovnatelnosti celkové souhrnné náklady vyjádřené peněžně i procentně, aby byl ilustrován souhrnný dopad celkových nákladů na investici;
Ve sdělení klíčových informací musí být jasně uvedeno, že poradci, distributoři a všechny ostatní osoby, které poskytují poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodávají, poskytnou podrobné informace o veškerých nákladech spojených s distribucí, jež nebyly zahrnuty do výše uvedených nákladů, tak aby umožnili retailovému investorovi pochopit kumulativní účinek souhrnných nákladů na návratnost investice;
g)
v oddíle nazvaném „Jak dlouho bych měl investici držet? Mohu si peníze vybrat předčasně?“ informace o tom:
i)
zda se u daného produktu s investiční složkou případně poskytuje lhůta na rozmyšlenou nebo lhůta pro zrušení;
ii)
jaká je doporučená a případně požadovaná minimální doba držení;
iii)
jaké jsou možnosti a podmínky zrušení investice před její splatností, včetně všech použitelných poplatků a pokut, s ohledem na profil rizik a výnosů daného produktu s investiční složkou a vývoj na trhu, na který se zaměřuje;
iv)
jaké jsou možné důsledky odprodeje před uplynutím stanovené doby investice nebo doporučené doby držení, jako jsou ztráta ochrany kapitálu nebo nutnost úhrady dodatečných podmíněných poplatků;
h)
v oddíle nazvaném „Jakým způsobem mohu podat stížnost?“ informace o tom, jakým způsobem a ke komu může retailový investor podat stížnost ohledně daného produktu nebo ohledně jednání tvůrce produktu s investiční složkou či osoby, která poskytuje poradenství o tomto produktu nebo tento produkt prodává;
i)
v oddíle nazvaném „Jiné relevantní informace“ stručné uvedení všech dalších informačních dokumentů, které mají být retailovému investorovi poskytnuty v předsmluvní nebo posmluvní fázi, s výjimkou všech propagačních materiálů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 30, které upřesní postupy pro zjištění, zda se produkt s investiční složkou zaměřuje na konkrétní cíle v environmentální nebo sociální oblasti.
5. Za účelem zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracují evropské orgány dohledu ve Společném výboru evropských orgánů dohledu (dále jen „společný výbor“) návrhy regulačních technických norem upřesňující:
a)
podrobnosti týkající se prezentace a obsahu jednotlivých informací podle odstavce 3;
b)
metodiku podporující prezentaci rizik a výnosů podle odst. 3 písm. d) bodů i) a iii) a
c)
metodiku pro výpočet nákladů, včetně konkrétních souhrnných ukazatelů, jak je uvedeno v odst. 3 písm. f).
Při vypracovávání návrhů regulačních technických norem evropské orgány dohledu zohlední jednotlivé druhy produktů s investiční složkou, rozdíly mezi nimi, schopnosti retailových investorů a charakteristiky produktů s investiční složkou umožňující retailovému investorovi výběr z různých podkladových investic nebo jiných obměn daného produktu včetně případů, kdy lze tuto volbu provést v různých okamžicích nebo ji v budoucnu změnit.
Evropské orgány dohledu předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 31. března 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010 a články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 9
Propagační materiály obsahující konkrétní informace o produktu s investiční složkou nesmějí obsahovat tvrzení, která jsou v rozporu s informacemi uvedenými ve sdělení klíčových informací nebo snižují jeho význam. V propagačních materiálech musí být uvedeno, že sdělení klíčových informací je k dispozici a jak a kde je možné ho získat, včetně adresy internetových stránek tvůrce daného produktu s investiční složkou.
Článek 10
1. Tvůrce produktu s investiční složkou podrobuje informace obsažené ve sdělení klíčových informací pravidelné kontrole, a pokud z této kontroly vyplyne potřeba změny, sdělení klíčových informací upraví. Upravenou verzi sdělení klíčových informací neprodleně zpřístupní.
2. Za účelem zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracují evropské orgány dohledu ve společném výboru návrhy regulačních technických norem upřesňující:
a)
podmínky kontroly informací obsažených ve sdělení klíčových informací;
b)
podmínky, za kterých je nutno sdělení klíčových informací upravit;
c)
konkrétní podmínky, za kterých je nutno zkontrolovat informace obsažené ve sdělení klíčových informací nebo upravit sdělení klíčových informací v případě, že produkt s investiční složkou není retailovým investorům k dispozici nepřetržitě;
d)
okolnosti, za kterých mají být retailoví investoři informováni o upraveném sdělení klíčových informací o produktu s investiční složkou, který zakoupili, jakož i prostředky, jimiž mají být informováni.
Evropské orgány dohledu předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 31. prosince 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010 a články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 11
1. Tvůrci produktu s investiční složkou nevzniká občanskoprávní odpovědnost na základě pouhého sdělení klíčových informací včetně jeho případného překladu, pokud není zavádějící, nepřesné nebo v rozporu s příslušnými částmi právně závazných předsmluvních a smluvních dokumentů nebo s požadavky stanovenými v článku 8.
2. Retailový investor, který prokazatelně utrpí ztrátu v důsledku toho, že při investování do produktu s investiční složkou, k němuž bylo sdělení klíčových informací vytvořeno, spoléhal na toto sdělení, jak je uvedeno v odstavci 1, může v souladu s vnitrostátním právem požadovat od tvůrce produktu s investiční složkou náhradu škody za utrpěnou ztrátu.
3. Pojmy jako „škoda“ nebo „ztráta“ uvedené v odstavci 2, které nejsou vymezeny, se vykládají a uplatňují v souladu s použitelným vnitrostátním právem určeným příslušnými pravidly mezinárodního práva soukromého.
4. Tento článek nevylučuje další nároky z občanskoprávní odpovědnosti v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
5. Povinnosti vyplývající z tohoto článku nelze smluvně omezit ani vyloučit.
Článek 12
Týká-li se sdělení klíčových informací pojistné smlouvy, má pojišťovna povinnosti podle tohoto nařízení pouze vůči pojistníkovi, a nikoli vůči osobě oprávněné z pojistné smlouvy.
ODDÍL III
Poskytnutí sdělení klíčových informací
Článek 13
1. Osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, poskytne retailovým investorům sdělení klíčových informací v dostatečném předstihu předtím, než se pro ně jakákoli smlouva nebo nabídka týkající se daného produktu s investiční složkou stane závaznou.
2. Osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, může vyhovět požadavkům odstavce 1 tím, že poskytne sdělení klíčových informací osobě písemně zmocněné přijímat investiční rozhodnutí jménem retailového investora ve vztahu k obchodům uzavíraným v rámci daného písemného zmocnění.
3. Odchylně od odstavce 1 a s výhradou čl. 3 odst. 1 a odst. 3 písm. a) a článku 6 směrnice 2002/65/ES může osoba, která prodává produkt s investiční složkou, sdělení klíčových informací retailovému investorovi poskytnout bez zbytečného odkladu až po uzavření obchodu, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
retailový investor se z vlastního podnětu rozhodne kontaktovat osobu, která produkt s investiční složkou prodává, a uzavřít obchod pomocí prostředků dálkové komunikace;
b)
sdělení klíčových informací nelze poskytnout v souladu s odstavcem 1 tohoto článku;
c)
osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, retailového investora informovala, že sdělení klíčových informací nelze poskytnout, a jasně mu sdělila, že retailový investor může obchod odložit s cílem obdržet a přečíst si sdělení klíčových informací před uzavřením obchodu;
d)
retailový investor souhlasí s tím, že sdělení klíčových informací obdrží bez zbytečného odkladu po uzavření obchodu, spíše než aby obchod odložil s cílem obdržet toto sdělení předem.
4. Pokud je jménem retailového investora provedeno několik po sobě následujících obchodů týkajících se téhož produktu s investiční složkou v souladu s pokyny, které tento retailový investor zadal osobě, jež daný produkt prodává, před prvním obchodem, vztahuje se povinnost poskytnout sdělení klíčových informací podle odstavce 1 pouze na první obchod a na první obchod provedený poté, co bylo sdělení klíčových informací upraveno podle článku 10.
5. S cílem zajistit jednotné uplatňování tohoto článku vypracují evropské orgány dohledu ve společném výboru návrhy regulačních technických norem upřesňující podmínky pro splnění požadavků na poskytnutí sdělení klíčových informací podle odstavce 1.
Evropské orgány dohledu předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 31. prosince 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010 a články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 14
1. Osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, poskytne sdělení klíčových informací retailovým investorům bezplatně.
2. Osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, poskytne sdělení klíčových informací retailovému investorovi na jednom z těchto nosičů:
a)
na papíře, což by měla být standardní varianta v případě, že je daný produkt nabízen při osobním jednání, nepřeje-li si retailový investor jinak;
b)
na jiném trvalém nosiči než na papíře, pokud jsou splněny podmínky uvedené v odstavci 4; nebo
c)
prostřednictvím internetových stránek, pokud jsou splněny podmínky uvedené v odstavci 5.
3. Pokud je sdělení klíčových informací poskytnuto na jiném trvalém nosiči než na papíře nebo prostřednictvím internetových stránek, retailovým investorům se na vyžádání bezplatně poskytne papírová kopie. Retailoví investoři musí být informováni o právu vyžádat si bezplatnou papírovou kopii.
4. Sdělení klíčových informací lze poskytnout na jiném trvalém nosiči než na papíře, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
užití trvalého nosiče je vhodné vzhledem k okolnostem, za nichž se uskutečňuje obchod mezi osobou, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, a retailovým investorem a
b)
retailový investor měl možnost zvolit si informace na papíře nebo na trvalém nosiči a prokazatelně si zvolil druhou možnost.
5. Sdělení klíčových informací může být poskytnuto prostřednictvím internetových stránek, které nesplňují definici trvalého nosiče, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
poskytnutí sdělení klíčových informací prostřednictvím internetových stránek je vhodné vzhledem k okolnostem, za nichž se uskutečňuje obchod mezi osobou, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, a retailovým investorem;
b)
retailový investor měl možnost zvolit si informace poskytnutou na papíře nebo prostřednictvím internetových stránek a prokazatelně si zvolil druhou možnost;
c)
retailový investor byl elektronickou cestou nebo písemně informován o adrese internetových stránek a o místě na internetových stránkách, kde lze sdělení klíčových informací nalézt;
d)
sdělení klíčových informací je na těchto internetových stránkách přístupné po tak dlouhou dobu, jakou retailový investor může potřebovat k tomu, aby si je prohlédl, a lze je stáhnout a uložit na trvalý nosič.
Pokud bylo sdělení klíčových informací upraveno podle článku 10, musí být retailovému investorovi na požádání rovněž poskytnuty jeho předchozí verze.
6. Pro účely odstavců 4 a 5 platí, že poskytnutí informací na trvalém nosiči jiném než na papíře nebo prostřednictvím internetových stránek se považuje za vhodné vzhledem k okolnostem, za nichž se uskutečňuje obchod mezi osobou, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, a retailovým investorem, jestliže má retailový investor prokazatelně pravidelný přístup na internet. Za důkaz se považuje e-mailová adresa, kterou retailový investor poskytl pro účely uskutečnění daného obchodu.
KAPITOLA III
SLEDOVÁNÍ TRHU A PRAVOMOCI K ZÁSAHŮM DO PRODUKTU
Článek 15
1. V souladu s čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 1094/2010 sleduje EIOPA trh s pojistnými produkty s investiční složkou, které jsou uváděny na trh, distribuovány nebo prodávány v Unii.
2. Příslušné orgány sledují trh s pojistnými produkty s investiční složkou, které jsou uváděny na trh, distribuovány nebo prodávány v jejich členském státě nebo z jejich členského státu.
Článek 16
1. V souladu s čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 1094/2010 může EIOPA, pokud jsou splněny podmínky stanovené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, v Unii dočasně zakázat nebo omezit:
a)
uvádění na trh, distribuci nebo prodej některých pojistných produktů s investiční složkou nebo pojistných produktů s investiční složkou s určitými stanovenými rysy nebo
b)
určitý typ finanční činnosti či praktiky pojišťovny nebo zajišťovny.
Zákaz či omezení se může použít za okolností stanovených orgánem EIOPA nebo může podléhat výjimkám stanoveným tímto orgánem.
2. EIOPA přijme rozhodnutí podle odstavce 1 pouze v případě, že jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
navržené opatření řeší významnou obavu o ochranu investorů či hrozbu pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému v Unii nebo jeho části;
b)
hrozbu neřeší regulační požadavky podle právních předpisů Unie použitelné na příslušný pojistný produkt s investiční složkou nebo činnost;
c)
příslušný orgán nebo příslušné orgány nepřijaly opatření k řešení dané hrozby nebo přijatá opatření na tuto hrozbu nereagují dostatečně.
Jsou-li podmínky stanovené v prvním pododstavci splněny, může EIOPA preventivně stanovit zákaz nebo omezení podle odstavce 1 předtím, než je pojistný produkt s investiční složkou nabízen a prodáván investorům.
3. Při přijímání opatření podle tohoto článku EIOPA zajistí, aby dané opatření:
a)
nemělo škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů nebo na investory, který by nebyl úměrný přínosu opatření, ani
b)
nevytvářelo riziko regulatorní arbitráže.
Pokud příslušný orgán nebo příslušné orgány přijaly opatření podle článku 17, může orgán EIOPA přijmout kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1 tohoto článku, aniž by vydával stanovisko stanovené v článku 18.
4. Než EIOPA rozhodne o přijetí jakéhokoli opatření podle tohoto článku, oznámí opatření, které navrhuje, příslušným orgánům.
5. EIOPA uveřejní na svých internetových stránkách oznámení o každém rozhodnutí přijmout jakékoli opatření podle tohoto článku. Oznámení uvádí podrobnosti zákazu nebo omezení a okamžik po uveřejnění oznámení, od kterého opatření nabudou účinku. Zákaz nebo omezení se vztahuje pouze na kroky uskutečněné poté, co opatření nabudou účinku.
6. EIOPA přezkoumává zákaz nebo omezení uložené podle odstavce 1 v přiměřených odstupech, nejméně však každé tři měsíce. Nejsou-li po uplynutí uvedené tříměsíční lhůty zákaz nebo omezení obnoveny, jejich platnost skončí.
7. Opatření přijaté orgánem EIOPA podle tohoto článku má přednost před veškerými předchozími opatřeními, která přijal příslušný orgán.
8. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 30, jimiž vymezí kritéria a faktory, které EIOPA zohlední při určování toho, zda se objevila významná obava o ochranu investorů či hrozba pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo pro stabilitu celého finančního systému v Unii či jeho části podle odst. 2 prvního pododstavce písm. a).
Mezi tato kritéria a faktory patří:
a)
míra složitosti pojistného produktu s investiční složkou a vztah k typu investora, jemuž je nabízen a prodáván;
b)
objem či předpokládaná hodnota pojistného produktu s investiční složkou;
c)
míra inovace pojistného produktu s investiční složkou, činnosti či praktiky a
d)
finanční páka, kterou produkt či praktika poskytují.
Článek 17
1. Příslušný orgán může ve svém členském státě nebo ze svého členského státu zakázat či omezit:
a)
uvádění na trh, distribuci nebo prodej pojistných produktů s investiční složkou nebo pojistných produktů s investiční složkou s určitými stanovenými rysy nebo
b)
určitý typ finanční činnosti či praktiky pojišťovny nebo zajišťovny.
2. Příslušný orgán může přijmout opatření uvedené v odstavci 1, pokud má přiměřené důvody se domnívat, že:
a)
pojistný produkt s investiční složkou nebo činnost či praktika vzbuzuje významné obavy o ochranu investorů či představuje hrozbu pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému či jeho části alespoň v jednom členském státě;
b)
stávající regulační požadavky podle právních předpisů Unie použitelné na pojistný produkt s investiční složkou nebo činnost či praktiku dostatečně neřeší rizika uvedená v písmeni a) a problém by lépe neřešil ani zdokonalený dohled či vynucování stávajících požadavků;
c)
opatření je přiměřené s ohledem na povahu zjištěných rizik, úroveň sofistikovanosti dotčených investorů nebo účastníků trhu a pravděpodobný účinek opatření na investory či účastníky trhu, kteří mohou držet nebo využívat pojistný produkt s investiční složkou nebo činnost či praktiku nebo z nich mít prospěch;
d)
příslušný orgán řádně konzultoval s příslušnými orgány v jiných členských státech, kterých by se opatření mohlo významně dotknout, a
e)
opatření nemá diskriminační účinek na služby nebo činnosti poskytované z jiného členského státu.
V případě, že jsou podmínky stanovené v prvním pododstavci splněny, může příslušný orgán preventivně stanovit zákaz nebo omezení podle odstavce 1 předtím, než je pojistný produkt s investiční složkou nabízen a prodáván investorům. Zákaz či omezení se může použít za okolností stanovených příslušným orgánem nebo podléhat výjimkám stanoveným tímto orgánem.
3. Příslušný orgán neuloží zákaz či omezení podle tohoto článku, pokud nejméně jeden měsíc předtím, než má dané opatření nabýt účinku, všem ostatním zapojeným příslušným orgánům a orgánu EIOPA písemně nebo jiným prostředkem dohodnutým mezi orgány neoznámil údaje o:
a)
pojistném produktu s investiční složkou nebo činnosti či praktice, kterých se navrhované opatření týká;
b)
přesné povaze navrhovaného zákazu nebo omezení a o tom, kdy má nabýt účinku, a
c)
důkazech, na kterých založil své rozhodnutí a podle kterých je přesvědčen, že je splněna každá z podmínek v odstavci 2.
4. Ve výjimečných případech, kdy se příslušný orgán domnívá, že je nutné urychleně přijmout opatření podle tohoto článku, aby se zabránilo poškození způsobenému těmito pojistnými produkty s investiční složkou, činnostmi nebo praktikami uvedenými v odstavci 1, může příslušný orgán přijmout přechodné opatření s písemným oznámením všem ostatním příslušným orgánům a orgánu EIOPA předaným nejpozději 24 hodin předtím, než má dané opatření nabýt účinku, za předpokladu, že jsou splněna všechna kritéria tohoto článku a dojde se kromě toho jednoznačně k závěru, že oznámení jeden měsíc předem by danou obavu či hrozbu odpovídajícím způsobem nevyřešilo. Příslušný orgán nepřijímá přechodná opatření s platností delší než tři měsíce.
5. Příslušný orgán na svých internetových stránkách uveřejní oznámení o každém rozhodnutí uložit zákaz nebo omezení podle odstavce 1. Oznámení uvádí podrobnosti zákazu nebo omezení, okamžik po uveřejnění oznámení, od kterého opatření nabudou účinku, a důkazy, podle nichž je orgán přesvědčen, že je splněna každá z podmínek v odstavci 2. Zákaz nebo omezení se vztahuje pouze na kroky uskutečněné po uveřejnění oznámení.
6. Příslušný orgán zákaz nebo omezení zruší, pokud podmínky uvedené v odstavci 2 pominou.
7. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 30, jimiž vymezí kritéria a faktory, které příslušný orgán zohlední při určování toho, zda se objevila významná obava o ochranu investorů či hrozba pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému či jeho části alespoň v jednom členském státě podle odst. 2 prvního pododstavce písm. a).
Mezi tato kritéria a faktory patří:
a)
míra složitosti pojistného produktu s investiční složkou a vztah k typu investora, jemuž je nabízen nebo prodáván;
b)
míra inovace pojistného produktu s investiční složkou, činnosti či praktiky;
c)
finanční páka, kterou produkt či praktika poskytují;
d)
v souvislosti s řádným fungováním a integritou finančních trhů objem či předpokládaná hodnota pojistného produktu s investiční složkou.
Článek 18
1. EIOPA usnadňuje a koordinuje opatření přijímaná příslušnými orgány podle článku 17. Zejména zajistí, aby opatření přijatá příslušným orgánem byla odůvodněná a přiměřená a aby příslušné orgány zaujímaly, je-li to vhodné, konzistentní přístup.
2. Poté, co obdrží oznámení podle článku 17 o opatření, které má být uloženo podle uvedeného článku, přijme EIOPA stanovisko, v němž uvede, zda se domnívá, že jsou zákaz či omezení odůvodněné a přiměřené. Jestliže se domnívá, že je pro řešení rizika nutné, aby opatření přijaly i další příslušné orgány, uvede to ve svém stanovisku. Stanovisko zveřejní na svých internetových stránkách.
3. Pokud příslušný orgán navrhne přijetí nebo přijme opatření v rozporu se stanoviskem orgánu EIOPA podle odstavce 2 nebo odmítne přijmout opatření v rozporu s takovým stanoviskem, ihned na svých internetových stránkách zveřejní oznámení s úplným vysvětlením důvodů, které jej k tomu vedou.
KAPITOLA IV
VYŘIZOVÁNÍ STÍŽNOSTÍ, ZJEDNÁVÁNÍ NÁPRAVY, SPOLUPRÁCE A DOHLED
Článek 19
Tvůrce produktu s investiční složkou a osoba, která o takovém produktu poskytuje poradenství nebo takový produkt prodává, zavedou vhodné postupy a opatření zajišťující, aby:
a)
retailoví investoři mohli účinným způsobem podat stížnost vůči tvůrci produktu s investiční složkou;
b)
retailoví investoři, kteří podali stížnost týkající se sdělení klíčových informací, obdrželi řádně a včas věcnou odpověď a
c)
retailoví investoři měli k dispozici účinné postupy zjednání nápravy též v případě přeshraničních sporů, zejména nachází-li se tvůrce produktu s investiční složkou v jiném členském státě nebo ve třetí zemi.
Článek 20
1. Pro účely uplatňování tohoto nařízení příslušné orgány vzájemně spolupracují a bez zbytečného prodlení si poskytují informace, které jsou relevantní pro plnění jejich povinností podle tohoto nařízení a využívání jejich pravomocí.
2. Příslušné orgány mají v souladu s vnitrostátním právem veškeré dohledové a vyšetřovací pravomoci, které jsou nezbytné pro plnění jejich úkolů podle tohoto nařízení.
Článek 21
1. Členské státy použijí na zpracování osobních údajů prováděné v daném členském státě podle tohoto nařízení směrnici 95/46/ES.
2. Na zpracování osobních údajů, které provádějí evropské orgány dohledu, se použije nařízení (ES) č. 45/2001.
KAPITOLA V
SPRÁVNÍ SANKCE A JINÁ OPATŘENÍ
Článek 22
1. Aniž jsou dotčeny dohledové pravomoci příslušných orgánů a právo členských států stanovit a ukládat trestní sankce, stanoví členské státy pravidla pro ukládání přiměřených správních sankcí a opatření použitelných v situacích představujících porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Tyto sankce a opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy se mohou rozhodnout, že nestanoví pravidla pro správní sankce podle prvního pododstavce v případě porušení předpisů, na která se podle jejich vnitrostátního trestního práva vztahují trestní sankce.
Do 31. prosince 2016 oznámí členské státy pravidla uvedená v prvním pododstavci Komisi a společnému výboru. Neprodleně také Komisi a společnému výboru oznámí všechny jejich následné změny.
2. Při výkonu svých pravomocí uvedených v článku 24 příslušné orgány úzce spolupracují, aby zajistily, že správní sankce a opatření povedou k výsledkům sledovaným tímto nařízením, a koordinují svůj postup, aby se zabránilo jakémukoli zdvojování a překrývání při uplatňování správních sankcí a opatření v přeshraničních případech.
Článek 23
Příslušné orgány vykonávají své pravomoci ukládat sankce v souladu s tímto nařízením a vnitrostátním právem kterýmkoli z níže uvedených způsobů:
a)
přímo;
b)
ve spolupráci s jinými orgány;
c)
v rámci vlastní odpovědnosti přenesením na jiné orgány;
d)
podáním návrhu příslušným justičním orgánům.
Článek 24
1. Tento článek se použije na porušení čl. 5 odst. 1, článků 6 a 7, čl. 8 odst. 1 až 3, článku 9, čl. 10 odst. 1, čl. 13 odst. 1, 3 a 4 a článků 14 a 19.
2. Příslušné orgány musí mít pravomoc ukládat v souladu s vnitrostátním právem alespoň tyto správní sankce a opatření:
a)
příkaz zakazující uvádění produktu s investiční složkou na trh;
b)
příkaz pozastavující uvádění produktu s investiční složkou na trh;
c)
veřejné upozornění, v němž je uvedena osoba odpovědná za porušení předpisů a povaha daného porušení;
d)
příkaz zakazující poskytování sdělení klíčových informací, které není v souladu s požadavky článků 6, 7, 8 nebo 10, a požadující vydání nové verze sdělení klíčových informací;
e)
správní pokuty v minimální výši:
i)
v případě právnické osoby:
-
až 5 000 000 EUR nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, v odpovídající hodnotě v příslušné národní měně k 30. prosince 2014, nebo až 3 % z celkového ročního obratu právnické osoby určeného podle poslední dostupné účetní závěrky schválené vedoucím orgánem nebo
-
až dvojnásobku výše zisku plynoucího z porušení předpisů nebo výše ztráty, které se dotyčná osoba porušením předpisů vyhnula, pokud je lze stanovit;
ii)
v případě fyzické osoby:
-
až 700 000 EUR nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, v odpovídající hodnotě v příslušné národní měně k 30. prosinci 2014 nebo
-
až dvojnásobku výše zisku plynoucího z porušení předpisů nebo dvojnásobku výše ztráty, které se dotyčná osoba porušením předpisů vyhnula, pokud je lze stanovit.
Je-li právnická osoba uvedená v písm. e) bodě i) prvního pododstavce mateřským podnikem nebo dceřiným podnikem mateřského podniku, který je povinen sestavovat konsolidovanou účetní závěrku podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (20), je příslušným celkovým obratem celkový roční obrat nebo odpovídající druh příjmů podle příslušných právních předpisů Unie týkajících se účetnictví vyplývající z poslední dostupné konsolidované účetní závěrky schválené vedoucím orgánem vrcholného mateřského podniku.
3. Členské státy mohou stanovit další sankce nebo opatření a vyšší úrovně správních pokut, než jsou stanoveny v tomto nařízení.
4. Pokud příslušné orgány uloží jednu nebo více správních sankcí nebo opatření v souladu s odstavcem 2, musí mít tyto příslušné orgány pravomoc vydat přímé sdělení dotyčnému retailovému investorovi, které obsahuje informace o správních opatřeních nebo správních sankcích a o tom, kde lze podat stížnost nebo uplatnit žádost o zjednání nápravy, nebo pravomoc požadovat, aby takové sdělení vydal tvůrce produktu s investiční složkou nebo osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává.
Článek 25
Příslušné orgány uplatňují správní sankce a opatření uvedené v čl. 24 odst. 2 s přihlédnutím ke všem relevantním okolnostem, včetně tam, kde je to vhodné:
a)
závažnosti a délky trvání porušení předpisů;
b)
míry odpovědnosti osoby odpovědné za porušení předpisů;
c)
dopadu porušení předpisů na zájmy retailových investorů;
d)
míry spolupráce osoby odpovědné za porušení předpisů;
e)
případných dřívějších případů porušení předpisů osobu odpovědnou za porušení předpisů;
f)
opatření přijatých následně osobou odpovědnou za porušení předpisů, aby se zabránilo jeho opakování.
Článek 26
Na rozhodnutí o uložení sankcí a opatření přijatá podle tohoto nařízení se vztahuje právo podat opravný prostředek.
Článek 27
1. Pokud příslušný orgán zveřejní správní sankce nebo opatření, oznámí je současně příslušnému evropskému orgánu dohledu.
2. Příslušný orgán poskytne ročně příslušnému evropskému orgánu dohledu souhrnné informace o všech správních sankcích a opatřeních uložených v souladu s článkem 22 a s čl. 24 odst. 2.
3. Evropské orgány dohledu informace uvedené v tomto článku zveřejní ve svých výročních zprávách.
Článek 28
1. Příslušné orgány zavedou účinné mechanismy, které umožní, aby jim byly hlášeny skutečné nebo potenciální případy porušení tohoto nařízení.
2. Mechanismy uvedené v odstavci 1 zahrnují alespoň:
a)
zvláštní postupy pro přijímání hlášení o skutečných nebo potenciálních případech porušení předpisů a jejich následné vyřízení;
b)
vhodnou ochranu pro zaměstnance, kteří nahlásí případy porušení předpisů, k nimž došlo u jejich zaměstnavatele, přinejmenším před odvetou, diskriminací a dalšími druhy nespravedlivého zacházení;
c)
ochranu totožnosti osoby, která případy porušení předpisů ohlásí, i fyzické osoby, která je za porušení předpisů údajně odpovědná, ve všech fázích postupů s výjimkou případů, kdy je toto zveřejnění vyžadováno vnitrostátním právem v souvislosti s dalším vyšetřováním nebo následným soudním řízením.
3. Členské státy mohou stanovit, že příslušné orgány zavedou i další mechanismy podle vnitrostátního práva.
4. Členské státy mohou požadovat, aby zaměstnavatelé zabývající se činnostmi, které jsou regulovány pro účely finančních služeb, zavedli vhodné postupy, které jejich zaměstnancům umožní hlásit skutečné či potenciální případy porušení předpisů interně zvláštní, nezávislou a samostatnou cestou.
Článek 29
1. Pravomocné rozhodnutí o uložení správní sankce nebo opatření za porušení předpisů uvedená v čl. 24 odst. 1 zveřejní příslušné orgány na svých oficiálních internetových stránkách bez zbytečného odkladu poté, co byla o tomto rozhodnutí vyrozuměna osoba, jíž byly sankce nebo opatření uloženy.
Zveřejní se přinejmenším tyto informace:
a)
druh a povaha porušení předpisů;
b)
totožnost odpovědných osob.
Tato povinnost se nevztahuje na rozhodnutí ukládající opatření vyšetřovací povahy.
Pokud však má příslušný orgán na základě individuálního posouzení přiměřenosti zveřejnění totožnosti právnických osob nebo totožnosti či osobních údajů fyzických osob za to, že by zveřejnění těchto údajů bylo nepřiměřené, nebo pokud by toto zveřejnění ohrozilo stabilitu finančních trhů nebo probíhající vyšetřování, příslušné orgány:
a)
zveřejnění rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření odloží, dokud důvody pro nezveřejnění nepominou;
b)
rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření zveřejní anonymně a způsobem, který je v souladu s vnitrostátním právem, pokud toto anonymní zveřejnění zajistí skutečnou ochranu dotyčných osobních údajů, nebo
c)
rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření nezveřejní, pokud se má za to, že možnosti uvedené v písmenech a) a b) dostatečně nezajišťují:
i)
že nebude ohrožena stabilita finančních trhů;
ii)
přiměřenost zveřejnění takových rozhodnutí s ohledem na opatření považovaná za méně významná.
2. Příslušné orgány informují evropské orgány dohledu o všech uložených správních sankcích nebo opatřeních, které nebyly zveřejněny v souladu s odst. 1 třetím pododstavcem písm. c), včetně opravných prostředků podaných proti nim a jejich výsledku.
V případě rozhodnutí zveřejnit sankci nebo opatření anonymně může být zveřejnění příslušných údajů o přiměřenou dobu odloženo, pokud se předpokládá, že důvody pro anonymní zveřejnění po uplynutí této doby pominou.
3. Pokud vnitrostátní právo stanoví, že rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření, proti němuž byl podán opravný prostředek k příslušnému soudnímu či jinému orgánu, má být zveřejněno, příslušné orgány takovou informaci a veškeré následné informace o výsledku tohoto opravného prostředku rovněž bez zbytečného odkladu uveřejní na svých oficiálních internetových stránkách. Zveřejněno navíc musí být jakékoli rozhodnutí, kterým se ruší dříve zveřejněné rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření.
4. Příslušné orgány zajistí, aby jakékoli zveřejnění v souladu s tímto článkem na jejich oficiálních internetových stránkách zůstalo po dobu nejméně pěti let od zveřejnění. Osobní údaje, jež taková zveřejněná informace obsahuje, jsou na oficiálních internetových stránkách příslušného orgánu uchovávány pouze po dobu, která je nezbytná v souladu s platnými předpisy o ochraně údajů.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 30
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 4, v čl. 16 odst. 8 a v čl. 17 odst. 7 je Komisi svěřena na dobu tří let od 30. prosince 2014. Komise vypracuje zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto tříletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 4, v čl. 16 odst. 8 a v čl. 17 odst. 7 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 8 odst. 4, čl. 16 odst. 8 nebo čl. 17 odst. 7 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Článek 31
Pokud Komise přijme regulační technické normy podle čl. 8 odst. 5, čl. 10 odst. 2 nebo čl. 13 odst. 5, které jsou totožné s návrhy regulačních technických norem předloženými evropskými orgány dohledu, činí lhůta, v níž mohou Evropský parlament a Rada vznést námitky vůči těmto regulačním technickým normám, odchylně od čl. 13 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 a vzhledem ke složitosti a objemu dané problematiky dva měsíce ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se uvedená lhůta prodlouží o jeden měsíc.
Článek 32
1. Správcovské společnosti ve smyslu v čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice 2009/65/ES, investiční společnosti uvedené v článku 27 této směrnice a osoby poskytující poradenství o podílových jednotkách SKIPCP uvedených v čl. 1 odst. 2 této směrnice nebo tyto jednotky prodávající jsou osvobozeny od povinností uvedených v tomto nařízení do 31. prosince 2019.
2. Pokud členský stát uplatňuje pravidla týkající se formátu a obsahu sdělení klíčových informací, jak je stanoveno v článcích 78 až 81 směrnice 2009/65/ES, na jiné fondy než SKIPCP nabízené retailovým investorům, vztahuje se osvobození stanovené v odstavci 1 tohoto článku i na správcovské společnosti, investiční společnosti a osoby poskytující poradenství ohledně podílů takových fondů nebo podíly těchto fondů prodávající retailovým investorům.
Článek 33
1. Komise přezkoumá toto nařízení do 31. prosince 2018. Tento přezkum zahrne na základě informací získaných od evropských orgánů dohledu obecné hodnocení toho, jak funguje upozornění týkající se srozumitelnosti, přičemž přihlédne k jakýmkoli vodítkům, jež příslušné orgány v tomto směru vypracují. Jeho součástí je dále hodnocení praktického uplatňování pravidel stanovených v tomto nařízení, se řádným zohledněním vývoje na trhu retailových investičních produktů, a proveditelnosti, nákladů a případných přínosů zavedení označení pro sociálně a environmentálně zaměřené investice. V rámci svého přezkumu provede Komise spotřebitelské testy a analýzu nelegislativních variant, stejně jako výsledků přezkumu nařízení (EU) č. 346/2013 v souvislosti s jeho čl. 27 odst. 1 písm. c), e) a g).
Pokud jde o SKIPCP, jak jsou definovány v čl. 1 odst. 2 směrnice 2009/65/ES, přezkum posoudí, zda se přechodná opatření podle článku 32 tohoto nařízení prodlouží, nebo pokud dojde ke zjištění jakýchkoli nezbytných úprav, zda ustanovení o klíčových informacích pro investory ve směrnici 2009/65/ES mohou být nahrazena ustanoveními o sděleních klíčových informací podle tohoto nařízení nebo považována za rovnocenná těmto ustanovením. Při přezkumu se rovněž zváží možné rozšíření oblasti působnosti tohoto nařízení na další finanční produkty a s ohledem na osvědčené standardy ochrany spotřebitele, včetně porovnání finančních produktů, se posoudí, zda by mělo být vynětí produktů z oblasti působnosti tohoto nařízení zachováno. Přezkum rovněž posoudí vhodnost zavedení společných pravidel, pokud jde o potřebu toho, aby všechny členské státy za porušování tohoto nařízení stanovily správní sankce.
2. Komise na základě práce provedené orgánem EIOPA týkající se požadavků na poskytování informací o produktech posoudí do 31. prosince 2018, zda je třeba předložit návrh nového legislativního aktu, jenž zaručí požadavky na náležité poskytování informací o těchto produktech, nebo zda je třeba zahrnout do oblasti působnosti tohoto nařízení penzijní produkty uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. e).
Komise v posouzení zajistí, aby tato opatření nevedla ke snížení norem pro poskytování informací v členských státech, které režimy poskytování informací u těchto penzijních produktů již zavedly.
3. Po konzultaci se společným výborem předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu v souvislosti s odstavci 1 a 2, která bude případně doprovázena legislativním návrhem.
4. Do 31. prosince 2018 provede Komise průzkum trhu s cílem zjistit, zda jsou na trhu k dispozici on-line kalkulačky umožňující retailovým investorům spočítat souhrnné náklady a poplatky spojené s produkty s investiční složkou a zda jsou k dispozici bezplatně. Podá zprávu o tom, zda tyto nástroje poskytují spolehlivé a přesné výpočty u všech produktů spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení.
Jestliže z průzkumu vyplyne, že žádné takové nástroje neexistují nebo že existující nástroje neumožňují retailovým investorům porozumět souhrnné výši nákladů a poplatků spojených s produkty s investiční složkou, vypracují evropské orgány dohledu ve společném výboru návrhy regulačních technických norem, které stanoví požadavky pro tyto nástroje na úrovni Unie.
Článek 34
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 31. prosince 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. listopadu 2014.
UREDBA (EU) br. 1286/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 26. studenoga 2014.
o dokumentima s ključnim informacijama za upakirane investicijske proizvode za male ulagatelje i investicijske osigurateljne proizvode (PRIIP-ovi)
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)
Malim se ulagateljima sve više nudi velik izbor upakiranih investicijskih proizvoda za male ulagatelje i investicijskih osigurateljnih proizvoda (PRIIP-ovi) kada razmatraju ulaganja. Neki od tih proizvoda pružaju određena investicijska rješenja prilagođena potrebama malih ulagatelja, često se kombiniraju s pokrićem osiguranja ili mogu biti složeni i teško razumljivi. Postojeće objave informacija malim ulagateljima o takvim PRIIP-ovima neusklađene su i često ne pomažu malim ulagateljima da usporede različite proizvode ili razumiju njihova obilježja. Posljedično, mali su ulagatelji često ulagali bez razumijevanja povezanih rizika i troškova te, ponekad, trpjeli nepredviđene gubitke.
(2)
Unaprjeđenje transparentnosti PRIIP-ova koji se nude malim ulagateljima predstavlja važnu mjeru njihove zaštite i preduvjet je za obnovu povjerenja malih ulagatelja u financijsko tržište, posebno nakon financijske krize. Po tom pitanju, prvi su koraci na razini Unije već poduzeti razvojem sustava ključnih informacija za ulagatelje uspostavljenog Direktivom 2009/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3).
(3)
Postojanje različitih PRIIP-ova koji variraju ovisno o ponudi PRIIP-ova u gospodarskoj grani i razlike u nacionalnim propisima u tom području stvaraju nejednake uvjete za različite proizvode i distribucijske kanale, stvarajući dodatne prepreke za unutarnje tržište financijskih usluga i proizvoda. Države članice već su pokrenule različita i neusklađena djelovanja za rješavanje nedostataka mjera zaštite ulagatelja i takva će se kretanja vjerojatno nastaviti. Različiti pristupi objavljivanju informacija vezanih za PRIIP-ove sprečavaju stvaranje jednakih uvjeta za različite izdavatelje PRIIP-a i one koji savjetuju o tim proizvodima ili ih prodaju te tako narušavaju tržišno natjecanje i dovode do nejednakih razina zaštite ulagatelja u Uniji. Takva različitost predstavlja prepreku uspostavljanju i nesmetanom funkcioniranju unutarnjeg tržišta.
(4)
Radi sprečavanja različitosti, potrebno je uspostaviti jedinstvena pravila o transparentnosti na razini Unije, koja će se primjenjivati na sve sudionike tržišta PRIIP-ovima te time poboljšati zaštitu ulagatelja. Uredba je potrebna kako bi se osiguralo uspostavljanje zajedničkog standarda za dokumente s ključnim informacijama na jedinstven način kojim bi se uskladili oblik i sadržaj tih dokumenata. Izravno primjenjiva pravila uredbe trebala bi osigurati da se na sve koji savjetuju o PRIIP-ovima ili ih prodaju primjenjuju jedinstveni zahtjevi u vezi s pružanjem dokumenta s ključnim informacijama malim ulagateljima. Ova Uredba nema učinak na nadzor nad dokumentima oglašavanja. Nadalje, nema učinak na interventne mjere, osim u pogledu investicijskih osigurateljnih proizvoda.
(5)
Dok je poboljšanje objavljivanja informacija o PRIIP-ovima neophodno za obnovu povjerenja malih ulagatelja u financijska tržišta, učinkovito regulirani postupci prodaje tih proizvoda jednako su važni. Ovom se Uredbom dopunjuju mjere distribucije navedene u Direktivi 2014/65/EU Europskog parlamenta i Vijeća (4). Također se njome dopunjuju mjere koje su poduzete u pogledu distribucije proizvodâ osiguranja iz Direktive 2002/92/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5).
(6)
Ova bi se Uredba trebala primjenjivati na sve proizvode, neovisno o njihovu obliku ili izradi, koje izdaje grana financijskih usluga kako bi se malim ulagateljima pružile mogućnosti ulaganja, ako iznos koji se vraća malom ulagatelju podliježe fluktuacijama zbog izloženosti referentnim vrijednostima ili podliježe učinkovitosti jedne ili više imovina koje mali ulagatelj nije izravno kupio. Ti bi se proizvodi za potrebe ove Uredbe trebali nazivati PRIIP-ovima i trebali bi uključivati, među ostalim, investicijske proizvode kao što su udjeli u investicijskim fondovima, police životnog osiguranja s elementom ulaganja i strukturirane proizvode i strukturirane depozite. Financijski instrumenti koje izdaju subjekti posebne namjene koji odgovaraju definiciji PRIIP-ova isto bi tako trebali biti obuhvaćeni područjem primjene ove Uredbe. Za sve te proizvode ulaganja nisu izravno ostvarena prilikom kupnje ili držanja same imovine. Umjesto toga, ovi proizvodi posreduju između malog ulagatelja i tržišta putem postupka „pakiranja” ili udruživanja imovine kako bi se stvorile različite izloženosti, stvorila različita obilježja proizvoda ili postigle različite strukture troškova u usporedbi s izravnim držanjem. Takvo „pakiranje” može omogućiti malim ulagateljima uključivanje u investicijske strategije koje bi inače bile nedostupne ili nepraktične, ali može zahtijevati i dostupnost dodatnih informacija, posebno kako bi se omogućile usporedbe između različitih načina pakiranja ulaganja.
(7)
Kako bi se osigurala primjena ove Uredbe isključivo na takve PRIIP-ove, proizvodi osiguranja koji ne nude mogućnosti ulaganja i depozite isključivo izložene kamatnim stopama trebalo bi isključiti iz područja primjene ove Uredbe. U slučaju proizvoda životnog osiguranja, izraz „kapital” znači kapital koji je uložen na zahtjev malog ulagača. Osim toga, svaki depozit ili potvrde koje predstavljaju tradicionalne depozite, osim strukturiranih depozita definiranih u članku 4. stavku 1. točki 43. Direktive 2014/65/EU, trebali bi biti isključeni iz područja primjene ove Uredbe. Imovina koja se izravno drži, kao što su udjeli u društvima ili državne obveznice, nije upakirani investicijski proizvod ili investicijski osigurateljni proizvod, te je stoga treba isključiti iz područja primjene ove Uredbe. Investicijski fondovi namijenjeni institucionalnim ulagateljima isključeni su iz područja primjene ove Uredbe jer nisu namijenjeni prodaji malim ulagateljima. Pojedinačni i strukovni mirovinski proizvodi kojima se na temelju nacionalnog prava priznaje da im je primarna svrha osiguravanje prihoda ulagatelju u mirovini, trebali bi biti isključeni iz područja primjene ove Uredbe, uzimajući u obzir njihove osobitosti i ciljeve, dok bi drugi pojedinačni proizvodi akumuliranja osiguranja ili štedni proizvodi koji nude mogućnost ulaganja trebali biti obuhvaćeni ovom Uredbom.
(8)
Ova Uredba ne dovodi u pitanje pravo država članica da reguliraju dostavljanje ključnih informacija o proizvodima koji nisu obuhvaćeni njezinim područjem primjene. U skladu sa svojim mandatom za zaštitu potrošača prema članku 9. Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (6), Uredbe (EU) br. 1094/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (7) te Uredbe (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (8), europsko nadzorno tijelo (Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo) („EBA”), europsko nadzorno tijelo (Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje) („EIOPA”) i europsko nadzorno tijelo (Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala) („ESMA”) osnovani tim uredbama („ESA”) trebali bi nadzirati proizvode koji su isključeni iz područja primjene ove Uredbe te bi, prema potrebi, trebali objaviti smjernice za rješavanje bilo kojeg problema koji se pojavio. Te bi smjernice trebalo uzeti u obzir u preispitivanju mogućeg proširenja područja primjene i ukidanja određenih isključenja, koje se treba provesti četiri godine nakon stupanja na snagu ove Uredbe.
(9)
Radi postizanja jasnoće u odnosu između obveza utvrđenih ovom Uredbom i obveza utvrđenih drugim zakonodavnim aktima koji zahtijevaju dostavljanje informacija ulagateljima, uključujući, među ostalim, Direktivu 2003/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (9) i Direktivu 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10), potrebno je utvrditi da se te direktive nastavljaju primjenjivati uz ovu Uredbu.
(10)
Radi osiguravanja ispravnog i učinkovitog nadzora usklađenosti sa zahtjevima ove Uredbe, države članice trebale bi odrediti nadležna tijela odgovorna za taj nadzor. U mnogim su slučajevima nadležna tijela već određena za nadzor drugih obveza izdavatelja PRIIP-a, prodavača PRIIP-a ili osoba koje savjetuju o PRIIP-u, a koje proizlaze iz drugih odredaba nacionalnog prava i prava Unije.
(11)
Nacionalnim nadležnim tijelima trebale bi se dostaviti, na zahtjev te ex ante, sve potrebne informacije kako bi se provjerio sadržaj dokumenata s ključnim informacijama, ocijenila usklađenost s ovom Uredbom i osigurala zaštita klijenata i ulagatelja na financijskim tržištima.
(12)
Izdavatelji PRIIP-a, kao što su upravitelji fondovima, društva za osiguranje, kreditne institucije ili investicijska društva, trebali bi sastaviti dokument s ključnim informacijama za PRIIP-ove koje izdaju, budući da oni najbolje poznaju proizvod. Oni bi također trebali biti odgovorni za točnost dokumenta s ključnim informacijama. Dokument s ključnim informacijama trebao bi sastaviti izdavatelj PRIIP-a prije nego što se proizvod može prodati malim ulagateljima. Međutim, ako se proizvod ne prodaje malim ulagateljima, ne bi trebala postojati obveza sastavljanja dokumenta s ključnim informacijama, a ako izdavatelju PRIIP-a nije praktično sastaviti dokument s ključnim informacijama, trebalo bi biti moguće da se ta zadaća delegira drugima. Obveze iz ove Uredbe koje su utvrđene u odredbama o sastavljanju dokumenta s ključnim informacijama i pravila o njegovoj reviziji trebali bi se primjenjivati na izdavatelja PRIIP-a i trebali bi se nastaviti primjenjivati sve dok se PRIIP-om trguje na sekundarnim tržištima. Kako bi se osiguralo opsežno širenje i dostupnost dokumenata s ključnim informacijama, ova Uredba trebala bi osigurati da izdavatelj PRIIP-a objavi dokumente s ključnim informacijama na svojoj internetskoj stranici.
(13)
Kako bi se zadovoljile potrebe malih ulagatelja, potrebno je osigurati da su informacije o PRIIP-ovima za te male ulagatelje točne, korektne, jasne i da ih ne dovode u zabludu. Ova Uredba stoga bi trebala utvrditi zajedničke standarde za sastavljanje dokumenta s ključnim informacijama, kako bi se osiguralo da bude razumljiv malim ulagateljima. S obzirom na teškoće koje mnogi mali ulagatelji imaju u razumijevanju stručne financijske terminologije, trebalo bi posebno obratiti pozornost na vokabular i stil pisanja koji se upotrebljavaju u dokumentu. Također bi trebalo utvrditi pravila o jeziku na kojem bi se dokument s ključnim informacijama trebao sastaviti. Nadalje, mali bi ulagatelji trebali razumjeti dokument s ključnim informacijama sam po sebi, bez upućivanja na druge nepromidžbene informacije.
(14)
Prilikom izrade nacrta tehničkih standarda za sadržaj dokumenta s ključnim informacijama, kako bi točno odražavao investicijske politike i ciljeve proizvoda u skladu s ovom Uredbom, ESA bi trebala osigurati da izdavatelj PRIIP-a koristi jasan i razumljiv jezik, koji je dostupan malim ulagateljima te da opis načina na koji su ostvareni investicijski ciljevi, uključujući opis upotrijebljenih financijskih instrumenata, izbjegne financijski žargon i terminologiju koja nije odmah jasna malim ulagateljima.
(15)
Malim ulagateljima trebalo bi dostaviti informacije koje su im potrebne za donošenje informirane odluke o ulaganju i uspoređivanje različitih PRIIP-ova, ali ako informacije nisu kratke i sažete postoji rizik da ih neće upotrijebiti. Dokument s ključnim informacijama stoga bi trebao sadržavati samo ključne informacije, posebno što se tiče prirode i obilježja proizvoda, uključujući podatak o tome je li moguće izgubiti kapital, troškove i profil rizičnosti proizvoda, kao i relevantne informacije o uspješnosti i druge posebne informacije koje mogu biti potrebne za razumijevanje obilježja pojedinih vrsta proizvoda.
(16)
Kalkulatori investicijskih proizvoda već se izrađuju na nacionalnoj razini. Međutim, kako bi ti kalkulatori bili što korisniji potrošačima, oni bi trebali obuhvaćati troškove i naknade različitih izdavatelja PRIIP-a, kao i sve dodatne troškove i naknade koje zaračunavaju posrednici ili druge strane u investicijskom lancu, a koje već nisu uključili izdavatelji PRIIP-a. Komisija bi trebala izvijestiti o tome jesu li ti alati na raspolaganju putem interneta (on-line) u svakoj državi članici te omogućuju li pouzdane i točne izračune o ukupnim troškovima i naknadama za sve proizvode obuhvaćene područjem primjene ove Uredbe.
(17)
Dokument s ključnim informacijama trebao bi biti sastavljen u standardiziranom obliku koji omogućuje malim ulagateljima usporedbu različitih PRIIP-ova, budući da su ponašanja i sposobnosti potrošača takvi da oblik, prikaz i sadržaj informacija moraju biti pažljivo prilagođeni kako bi se maksimalno povećalo razumijevanje i upotreba informacija. Trebalo bi slijediti isti redoslijed stavki i naslova tih stavki u svakom dokumentu. Osim toga, pojedinosti o informacijama koje je potrebno uključiti u dokument s ključnim informacijama za različite PRIIP-ove i prikaz tih informacija trebalo bi dodatno uskladiti pomoću regulatornih tehničkih standarda koji uzimaju u obzir postojeće i tekuće istraživanje ponašanja potrošača, uključujući rezultate testiranja učinkovitosti različitih načina prikazivanja informacija potrošačima. Osim toga, neki PRIIP-ovi pružaju malom ulagatelju mogućnost odabira između višestrukih temeljnih ulaganja, kao što su interni fondovi koje drže društva za osiguranje. Te bi proizvode trebalo uzeti u obzir prilikom izrade obrasca.
(18)
Budući da neki investicijski proizvodi koji su obuhvaćeni područjem primjene ove Uredbe nisu jednostavni te bi mali ulagatelji mogli imati teškoća u njihovu razumijevanju, dokument s ključnim informacijama, prema potrebi, trebao bi uključivati upozorenje o razumijevanju kojim se mali ulagatelji obavješćuju o toj činjenici. Trebalo bi smatrati da proizvod nije jednostavan i da ga je teško razumjeti posebno ako se njime ulaže u temeljnu imovinu u koju obično ne ulažu mali ulagatelji, ako upotrebljava nekoliko različitih mehanizama za izračun konačnog povrata ulaganja, zbog čega nastaje veći rizik pogrešnog razumijevanja od strane malog ulagatelja ili ako se za isplativost ulaganja iskorištava sklonost u ponašanju malog ulagatelja, kao što je početno pružanje „primamljive” fiksne stope nakon koje slijedi mnogo viša promjenjiva, uvjetna kamatna stopa ili ponavljajuća formula.
(19)
Mali ulagatelji sve više nastoje ostvariti, osim financijskog povrata svoje investicije, dodatne svrhe, poput društvenih ili okolišnih ciljeva njihova ulaganja. Međutim, može biti teško usporediti informacije o društvenim, okolišnim ciljevima kojima teži izdavatelj PRIIP-a ili one ne moraju postojati. Stoga bi predviđeni okolišni i društveni razvoj u financijskim ulaganjima, kao i primjena Uredbe (EU) br. 346/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (11), mogao omogućiti bolju integraciju takvih aspekata u pravo Unije, kao i njihovo daljnje poticanje. Međutim, ne postoje utvrđeni kriteriji ni formalni postupak za objektivnu provjeru takvih društvenih i okolišnih kriterija, kao što već postoje u prehrambenom sektoru. Stoga je poželjno da u svojem preispitivanju ove Uredbe Komisija temeljito uzme u obzir kretanja povezana s društvenim i okolišnim investicijskim proizvodima, te s ishodom preispitivanja Uredbe (EU) br. 346/2013.
(20)
Dokument s ključnim informacijama mora se jasno razlikovati i odvajati od bilo kakvih promidžbenih sadržaja.
(21)
Radi osiguravanja da su informacije u dokumentu s ključnim informacijama pouzdane, od izdavatelja PRIIP-a trebalo bi se zahtijevati da redovito ažuriraju dokument s ključnim informacijama. U tu svrhu trebalo bi utvrditi detaljna pravila o uvjetima i učestalosti pregleda informacija i reviziji dokumenta s ključnim informacijama u regulatornim tehničkim standardima koje treba donijeti Komisija.
(22)
Dokumenti s ključnim informacijama temelj su donošenja odluka o ulaganjima malih ulagatelja. Iz tog je razloga na izdavateljima PRIIP-a značajna odgovornost prema malim ulagateljima da osiguraju nedvosmislenost, točnost i usklađenost dokumenata s odgovarajućim dijelovima ugovornih dokumenata PRIIP-a. Stoga je važno osigurati da mali ulagatelji imaju učinkovito pravo na pravnu zaštitu. Također bi trebalo osigurati da svi mali ulagatelji diljem Unije imaju isto pravo na naknadu štete pretrpljene zbog neusklađenosti s ovom Uredbom. Stoga bi pravila o građanskoj odgovornosti izdavatelja PRIIP-a trebala biti usklađena. Mali ulagatelj trebao bi biti u mogućnosti smatrati izdavatelja PRIIP-a odgovornim za kršenje ove Uredbe u slučaju da je pretrpljena šteta nastala kao rezultat oslanjanja na dokument s ključnim informacijama koji je neusklađen s predugovornim ili ugovornim dokumentima koji su pod kontrolom izdavatelja PRIIP-a, ili je dvosmislen ili netočan.
(23)
Što se tiče pitanja koja se odnose na građanskopravnu odgovornost izdavatelja PRIIP-a i koja nisu obuhvaćena ovom Uredbom, ona bi trebala biti uređena važećim nacionalnim pravom. Sud koji je nadležan za odlučivanje o zahtjevu za građanskopravnom odgovornošću koji ulaže mali ulagatelj trebao bi se odrediti odgovarajućim pravilima o međunarodnoj nadležnosti.
(24)
Ovom se Uredbom ne uvodi putovnica koja omogućuje prekograničnu prodaju ili trgovanje PRIIP-ovima za male ulagatelje, niti mijenja postojeće dogovorene uvjete putovnice za prekograničnu prodaju ili trgovanje PRIIP-ovima, ako postoje. Ovom Uredbom ne mijenja se raspodjela odgovornosti između postojećih nadležnih tijela prema postojećim dogovorenim uvjetima putovnice. Nadležna tijela određena od strane države članice za potrebe ove Uredbe stoga bi trebala biti usklađena s onima koja su nadležna za trgovanje PRIIP-ovima na temelju postojeće putovnice, ako postoji. Nadležno tijelo države članice u kojoj se trguje PRIIP-om trebalo bi biti odgovorno za nadzor trgovanja tim PRIIP-om. Nadležno tijelo države članice u kojoj se trguje proizvodom trebalo bi uvijek imati pravo suspendirati trgovanje PRIIP-om na svojem području u slučajevima neusklađenosti s ovom Uredbom.
(25)
Ovlasti EIOPA-e i relevantnih nadležnih tijela trebalo bi nadopuniti mehanizmom kojim se izričito zabranjuje ili ograničava stavljanje na tržište, distribucija i prodaja investicijskih osigurateljnih proizvoda koji izazivaju zabrinutost u pogledu zaštite ulagatelja, ispravnog funkcioniranja i integriteta financijskih tržišta ili stabilnosti financijskog sustava u cjelini ili njegovih dijelova, kao i odgovarajućim ovlastima EIOPA-e u pogledu koordiniranja i postupanja u kriznim situacijama. Te bi ovlasti također trebale odražavati ovlasti koje su dodijeljene ESMA-i i EBA-i na temelju Uredbe (EU) br. 600/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (12), kako bi se osigurala primjena takvog interventnog mehanizama na sve investicijske proizvode bez obzira na njihov pravni oblik. Korištenje tih ovlasti od strane nadležnih tijela te, u iznimnim slučajevima, od strane EIOPA-e trebalo bi podlijegati ispunjavanju određenog broja posebnih uvjeta. U slučaju zadovoljavanja tih uvjeta, nadležno tijelo ili, u iznimnim slučajevima, EIOPA, trebali bi moći izreći zabranu ili ograničenje kao mjeru opreza prije nego što se neki investicijski osigurateljni proizvod stavi na tržište, distribuira ili proda ulagateljima. Te ovlasti ne podrazumijevaju zahtjev za uvođenje ili primjenu odobrenja proizvoda ili licenciranje od strane nadležnog tijela ili EIOPA-e, i ne oslobađaju izdavatelja investicijskog osigurateljnog proizvoda njegove obveze poštovanja svih relevantnih zahtjeva iz ove Uredbe. Nadalje, te bi se ovlasti trebale koristiti isključivo u javnom interesu i ne bi trebale povlačiti za sobom građanskopravnu odgovornost nadležnih tijela.
(26)
Kako bi mali ulagatelj bio u mogućnosti donijeti informiranu odluku o ulaganju, od osoba koje savjetuju o PRIIP-ovima ili ih prodaju trebalo bi zahtijevati dostavljanje dokumenta s ključnim informacijama pravodobno, prije zaključenja bilo koje transakcije. Ovaj bi se zahtjev trebao primjenjivati, neovisno o tome gdje ili kako se transakcija odvija. Međutim, ako se transakcija odvija putem sredstava daljinske komunikacije, dokument s ključnim informacijama može se dostaviti odmah nakon zaključenja transakcije, pod uvjetom da nije moguće dostaviti dokument s ključnim informacijama unaprijed i mali je ulagatelj s time suglasan. Osobe koje savjetuju o PRIIP-ovima ili ih prodaju uključuju posrednike i same izdavatelje PRIIP-a ako izdavatelji PRIIP-a odluče savjetovati o PRIIP-u ili ga izravno prodavati malim ulagateljima. Ova Uredba ne dovodi u pitanje Direktivu 2000/31/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (13) i Direktivu 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (14).
(27)
Trebalo bi utvrditi jedinstvena pravila kako bi osoba koja savjetuje o PRIIP-u ili ga prodaje imala određen izbor medija kojima se dokument s ključnim informacijama dostavlja malim ulagateljima omogućujući upotrebu elektroničke komunikacije gdje je to moguće, uzimajući u obzir okolnosti transakcije. Međutim, malom se ulagatelju mora pružiti mogućnost primanja dokumenta u papirnatom obliku. U interesu potrošačeva pristupa informacijama, dokument s ključnim informacijama trebao bi se uvijek dostavljati besplatno.
(28)
Kako bi se osiguralo povjerenje malih ulagatelja u PRIIP-ove i u financijska tržišta u cjelini, trebalo bi utvrditi zahtjeve za odgovarajuće unutarnje postupke kojima se osigurava da mali ulagatelji dobiju sadržajni odgovor na pritužbe od izdavatelja PRIIP-a.
(29)
Budući da bi dokument s ključnim informacijama za PRIIP-ove trebali izraditi subjekti koji posluju u bankarskom sektoru, sektoru osiguranja, sektoru vrijednosnih papira i sektoru fondova financijskih tržišta, od iznimne je važnosti osigurati nesmetanu suradnju između različitih tijela koja nadziru izdavatelje PRIIP-a i osoba koje savjetuju o PRIIP-ovima ili ih prodaju, kako bi imali zajednički pristup primjeni ove Uredbe.
(30)
U skladu s Komunikacijom Komisije od 8. prosinca 2010. naslovljenom „Jačanje sustava sankcioniranja u financijskom sektoru” i kako bi se osiguralo da su zahtjevi iz ove Uredbe ispunjeni, važno je da države članice poduzmu potrebne korake kako bi se osiguralo da kršenja ove Uredbe podliježu odgovarajućim administrativnim sankcijama i mjerama. Kako bi se osiguralo da sankcije imaju odvraćajući učinak i pojačala zaštita ulagatelja upozoravajući ih o PRIIP-ovima koji se stavljaju na tržište kršeći ovu Uredbu, sankcije i mjere trebale bi biti objavljene, osim u određenim dobro definiranim okolnostima.
(31)
Iako države članice mogu utvrditi pravila o administrativnim i kaznenim sankcijama za ista kršenja, od država članica ne bi trebalo zahtijevati da utvrde pravila o administrativnim sankcijama za kršenja ove Uredbe koja podliježu nacionalnom kaznenom pravu. U skladu s nacionalnim pravom, države članice nemaju obvezu uvesti i administrativne i kaznene sankcije za isto kršenje, ali trebale bi moći to učiniti ako im je to dopušteno nacionalnim pravom. Međutim, zadržavanje kaznenih sankcija umjesto administrativnih sankcija za kršenja ove Uredbe ne bi trebalo umanjiti ili na bilo koji drugi način utjecati na mogućnost nadležnih tijela za pravodobnu suradnju, pristup i razmjenu informacija s nadležnim tijelima drugih država članica za potrebe ove Uredbe, uključujući i nakon upućivanja određenih kršenja pravosudnim tijelima nadležnima za kazneni progon.
(32)
Kako bi se ostvarili ciljevi ove Uredbe, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u pogledu određivanja pojedinosti postupaka za utvrđivanje nastoje li se određenim PRIIP-om ostvariti okolišni ili društveni ciljevi, te u pogledu uvjeta za izvršavanje interventnih ovlasti EIOPA-e i nadležnih tijela. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.
(33)
Komisija bi trebala donijeti nacrt regulatornih tehničkih standarda koje usvoje ESA-e, putem Zajedničkog odbora, u vezi s prikazom i sadržajem dokumenta s ključnim informacijama, standardiziranim oblikom dokumenta s ključnim informacijama, metodologijom korištenom za prikaz rizika i nagrade te izračun troškova te u vezi s uvjetima i najmanjom učestalošću preispitivanja informacija sadržanih u dokumentu s ključnim informacijama i uvjetima ispunjenja zahtjeva za pružanjem dokumenta s ključnim informacijama malim ulagateljima u skladu s člancima od 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1093/2010, Uredbe (EU) br. 1094/2010 i Uredbe (EU) br. 1095/2010. Komisija bi trebala dopuniti tehnički posao ESA-e tako da provede ispitivanje potrošača u pogledu prikaza dokumenta s ključnim informacijama kako je predložen od strane ESA-e.
(34)
Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (15) uređuje obradu osobnih podataka koja se provodi u državama članicama u kontekstu ove Uredbe i pod nadzorom nadležnih tijela. Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (16), uređuje obradu osobnih podataka koje provode ESA-e prema ovoj Uredbi i pod nadzorom Europskog nadzornika za zaštitu podataka. Bilo kakva obrada osobnih podataka provedena u okviru ove Uredbe, kao što su razmjena ili prijenos osobnih podataka koje provode nadležna tijela, trebala bi se provoditi u skladu s Direktivom 95/46/EZ, a bilo kakva razmjena ili prijenos informacija koje provodi ESA trebala bi se provoditi u skladu s Uredbom (EZ) br. 45/2001.
(35)
Budući da subjekti za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS) predstavljaju investicijske proizvode u smislu ove Uredbe, nedavno uspostavljanje zahtjeva za ključnim informacijama za ulagatelje prema Direktivi 2009/65/EZ znači da bi bilo proporcionalno omogućiti takvim UCITS-ima prijelazno razdoblje od pet godina nakon stupanja na snagu ove Uredbe, tijekom kojeg se na njih ne bi primjenjivala ova Uredba. Nakon isteka tog prijelaznog razdoblja, ako ne dođe do produljenja, na UCITS-e bi se trebala primjenjivati ova Uredba. To prijelazno razdoblje također bi se trebalo primjenjivati na društva za upravljanje, investicijska društva i osobe koje savjetuju o udjelima fondova koji nisu UCITS ili ih prodaju kada država članica na takve fondove primjenjuje pravila o obliku i sadržaju dokumenta s ključnim informacijama, kako je utvrđeno u člancima 78. do 81. Direktive 2009/65/EZ.
(36)
Preispitivanje ove Uredbe trebalo bi provesti četiri godine nakon njezina stupanja na snagu kako bi se uzela u obzir tržišna kretanja, na primjer pojava novih vrsta PRIIP-ova, kao i kretanja u drugim područjima prava Unije i iskustva država članica. Preispitivanjem bi se također trebali procijeniti izvedivost, troškovi i moguće prednosti uvođenja oznake za društvena i okolišna ulaganja. Nadalje, preispitivanjem bi se trebalo procijeniti jesu li uvedene mjere poboljšale razumijevanje prosječnih malih ulagatelja o PRIIP-ovima te usporedivost PRIIP-ova. Također bi trebalo razmotriti treba li se prijelazno razdoblje koje se primjenjuje na UCITS-e i fondove koji nisu UCITS produljiti ili je li potrebno razmotriti druge mogućnosti postupanja u pogledu tih fondova. Osim toga, preispitivanjem bi trebalo procijeniti treba li zadržati izuzeće proizvoda iz područja primjene ove Uredbe, s obzirom na potrebu za odgovarajućim standardima zaštite potrošača, uključujući usporedbe između financijskih proizvoda. Kao dio preispitivanja, Komisija bi također trebala provesti istraživanje tržišta kako bi utvrdila jesu li na tržištu dostupni internetski alati u obliku kalkulatora koji omogućuju malom ulagatelju izračunavanje ukupnih troškova i naknada PRIIP-ova te jesu li ti alati besplatni. Na temelju tog preispitivanja, Komisija bi trebala dostaviti izvješće Europskom parlamentu i Vijeću s priloženim zakonodavnim prijedlozima, ovisno o slučaju.
(37)
S obzirom na kontinuirani rad EIOPA-e u vezi s objavljivanjem zahtjeva za informacijama o proizvodima za osobne mirovinske proizvode i uzimajući u obzir posebnosti tih proizvoda, Komisija bi u roku od četiri godine nakon stupanja na snagu ove Uredbe trebala procijeniti hoće li se zadržati isključenje mirovinskih proizvoda za koje se, prema nacionalnom pravu, priznaje da im je glavna svrha osiguravanje ulagatelju prihoda u mirovini te koji ulagatelju daju pravo na određene koristi. U svojoj procjeni Komisija bi trebala razmotriti je li ova Uredba najbolji zakonodavni mehanizam za osiguravanje objavljivanja u vezi s mirovinskim proizvodima ili bi neki drugi mehanizmi objavljivanja bili prikladniji.
(38)
Kako bi se izdavateljima PRIIP-a i osobama koje savjetuju o PRIIP-ovima ili ih prodaju dalo dovoljno vremena za pripremu za praktičnu primjenu zahtjeva ove Uredbe, ona bi se trebala primjenjivati tek dvije godine nakon njezina stupanja na snagu.
(39)
Ova Uredba poštuje temeljna prava i pridržava se načela priznatih posebice Poveljom Europske unije o temeljnim pravima.
(40)
S obzirom na to da ciljeve ove Uredbe, to jest poboljšanje zaštite malih ulagatelja i povećanje povjerenja malih ulagatelja u PRIIP-ove, uključujući kada se ti proizvodi prodaju preko granice, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog svojih učinaka oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(41)
Održano je savjetovanje s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka u skladu s člankom 28. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 45/2001 te je on dostavio svoje mišljenje (17),
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
PREDMET, PODRUČJE PRIMJENE I DEFINICIJE
Članak 1.
Ova Uredba utvrđuje jedinstvena pravila o obliku i sadržaju dokumenta s ključnim informacijama koji sastavljaju izdavatelji PRIIP-a i o dostavljanju dokumenta s ključnim informacijama malim ulagateljima kako bi malim ulagateljima omogućio razumijevanje i usporedbu ključnih obilježja i rizika PRIIP-a.
Članak 2.
1. Ova se Uredba primjenjuje na izdavatelje PRIIP-a i osobe koje savjetuju o PRIIP-ovima ili ih prodaju.
2. Ova se Uredba ne primjenjuje na sljedeće proizvode:
(a)
proizvodi neživotnog osiguranja iz Priloga I. Direktivi 2009/138/EZ;
(b)
ugovore životnog osiguranja kada se naknade predviđene ugovorom plaćaju samo u slučaju smrti ili u vezi s nesposobnošću uslijed ozljede, bolesti ili nemoći;
(c)
depozite, osim strukturiranih depozita definiranih člankom 4. stavkom 1. točkom 43. Direktive 2014/65/EU;
(d)
vrijednosne papire iz članka 1. stavka 2. točaka (b) do (g), (i) i (j) Direktive 2003/71/EZ;
(e)
mirovinske proizvode za koje se prema nacionalnom pravu priznaje da im je primarna svrha osigurati ulagatelju prihod u mirovini i koji daju ulagatelju pravo na određene koristi;
(f)
službeno priznate programe strukovnih mirovina koji su obuhvaćeni područjem primjene Direktive 2003/41/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (18) ili Direktive 2009/138/EZ;
(g)
pojedinačne mirovinske proizvode za koje je prema nacionalnom pravu potreban financijski doprinos poslodavca i za koje poslodavac ili zaposlenik nemaju izbora što se tiče mirovinskog proizvoda ili pružatelja.
Članak 3.
1. Ako izdavatelji PRIIP-a koji podliježu ovoj Uredbi također podliježu Direktivi 2003/71/EZ, primjenjuje se i ova Uredba i Direktiva 2003/71/EZ.
2. Ako izdavatelji PRIIP-a koji podliježu ovoj Uredbi također podliježu Direktivi 2009/138/EZ, primjenjuje se i ova Uredba i Direktiva 2009/138/EZ.
Članak 4.
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„upakirani investicijski proizvod za male ulagatelje” ili „PRIP” znači ulaganje, uključujući instrumente koje izdaju subjekti posebne namjene definirani člankom 13. točkom 26. Direktive 2009/138/EZ ili sekuritizacijski subjekti posebne namjene definirani člankom 4. točkom (an) Direktive 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća (19), ako, bez obzira na pravni oblik ulaganja, iznos koji se isplaćuje ulagatelju podliježe fluktuacijama zbog izloženosti referentnim vrijednostima ili učinkovitosti jedne imovine ili više njih koje mali ulagatelj nije izravno kupio;
2.
„investicijski osigurateljni proizvod” znači osigurateljni proizvod koji nudi vrijednost dospjeloga duga ili otkupnu vrijednost osiguranja i kada je ta vrijednost dospjeloga duga ili otkupna vrijednost osiguranja u potpunosti ili djelomično izložena, izravno ili neizravno, fluktuacijama tržišta;
3.
„upakirani investicijski proizvod za male ulagatelje i investicijski osigurateljni proizvod” ili „PRIIP” znači proizvod koji je jedno ili oboje od navedenog:
(a)
PRIP;
(b)
investicijski osigurateljni proizvod;
4.
„izdavatelj upakiranog investicijskog proizvoda za male ulagatelje i investicijskog osigurateljnog proizvoda” ili „izdavatelj PRIIP-a” znači:
(a)
bilo koji subjekt koji izdaje PRIIP;
(b)
bilo koji subjekt koji mijenja postojeći PRIIP uključujući, među ostalim, promjene njegova profila rizika i nagrade ili troškova povezanih s ulaganjem u PRIIP;
5.
„osoba koja prodaje PRIIP” znači osoba koja nudi ili sklapa ugovor o PRIIP-u s malim ulagateljem;
6.
„mali ulagatelj” znači:
(a)
mali ulagatelj kako je definiran člankom 4. stavkom 1. točkom 11. Direktive 2014/65/EU;
(b)
klijent u smislu Direktive 2002/92/EZ, ako se taj klijent ne bi mogao kategorizirati kao profesionalni ulagatelj definiran člankom 4. stavkom 1. točkom 10. Direktive 2014/65/EU;
7.
„trajni medij” znači trajni medij kako je definiran člankom 2. stavkom 1. točkom (m) Direktive 2009/65/EZ;
8.
„nadležna tijela” znači nacionalna tijela koja odrede države članice za nadzor zahtjeva koje ova Uredba postavlja izdavateljima PRIIP-a i osobama koje savjetuju o PRIIP-ovima ili ih prodaju.
POGLAVLJE II.
DOKUMENT S KLJUČNIM INFORMACIJAMA
ODJELJAK I.
Sastavljanje dokumenta s ključnim informacijama
Članak 5.
1. Prije nego što PRIIP postane dostupan malim ulagateljima, izdavatelj PRIIP-a za taj proizvod sastavlja dokument s ključnim informacijama u skladu sa zahtjevima iz ove Uredbe i objavljuje dokument na svojoj internetskoj stranici.
2. Svaka država članica može zatražiti prethodnu obavijest o dokumentu s ključnim informacijama izdavatelja PRIIP-a ili osobe koja prodaje PRIIP nadležnom tijelu za PRIIP-ove koji se stavljaju na tržište u toj državi članici.
ODJELJAK II.
Oblik i sadržaj dokumenta s ključnim informacijama
Članak 6.
1. Dokument s ključnim informacijama predstavlja predugovornu informaciju. On mora biti točan, istinit, jasan i nedvosmislen. Mora pružati ključne informacije i biti usklađen sa svim obvezujućim ugovornim dokumentima, s odgovarajućim dijelovima ponudbenih dokumenata te s uvjetima PRIIP-a.
2. Dokument s ključnim informacijama samostalan je dokument, jasno odvojen od promidžbenih materijala. Ne smije sadržavati unakrsno upućivanje na promidžbene materijale. Može sadržavati unakrsna upućivanja na druge dokumente, uključujući prospekt, ovisno o slučaju, i to samo ako je unakrsno upućivanje vezano za informacije za koje se ovom Uredbom zahtijeva da budu uključene u dokument s ključnim informacijama.
3. Odstupajući od stavka 2. ovog članka, ako PRIIP nudi malom ulagatelju niz mogućnosti ulaganja, na način da sve informacije koje se zahtijevaju prema članku 8. stavku 3. u odnosu na svaku temeljnu mogućnost ulaganja nije moguće pružiti u jednom, sažetom samostalnom dokumentu, u dokumentu s ključnim informacijama mora se pružiti barem generički opis temeljnih mogućnosti ulaganja i navesti gdje je i kako moguće pronaći detaljniju predugovornu informativnu dokumentaciju koja se odnosi na investicijske proizvode koji podupiru temeljne mogućnosti ulaganja.
4. Dokument s ključnim informacijama sastavlja se kao kratki dokument napisan sažeto i na najviše tri strane veličine papira A4 pri ispisu čime se promiče usporedivost. On mora biti:
(a)
prikazan i strukturiran tako da je jednostavan za čitanje, napisan slovima veličine koja omogućuje čitanje;
(b)
usredotočen na ključne informacije koje su potrebne malim ulagateljima;
(c)
jasno izražen i napisan jezikom i stilom koji informacije priopćuje na način koji olakšava razumijevanje informacija, posebno jezikom koji je jasan, jezgrovit i razumljiv.
5. Ako se u dokumentu s ključnim informacijama upotrebljavaju boje, one ne smiju umanjiti razumljivost informacija ako je dokument s ključnim informacijama ispisan ili fotokopiran u crno-bijeloj tehnici.
6. Ako je u dokumentu s ključnim informacijama upotrijebljeno korporativno obilježavanje ili logotip izdavatelja PRIIP-a ili grupe kojoj on pripada, to ne smije odvući pozornost malog ulagatelja od informacija sadržanih u dokumentu niti učiniti tekst nejasnim.
Članak 7.
1. Dokument s ključnim informacijama mora biti napisan na službenim jezicima, ili na jednom od službenih jezika koji se koristi u dijelu države članice u kojoj se PRIIP distribuira, ili na nekom drugom jeziku koji su odobrila nadležna tijela te države članice, ili, ako je napisan na drugom jeziku, mora se prevesti na jedan od tih jezika.
Prijevod mora vjerno i točno odražavati sadržaj izvornog dokumenta s ključnim informacijama.
2. Ako se PRIIP promovira u državi članici putem promidžbenih materijala napisanih na jednom ili više službenih jezika te države članice, dokument s ključnim informacijama mora biti napisan barem na odgovarajućim službenim jezicima.
Članak 8.
1. Naslov „Dokument s ključnim informacijama” mora se nalaziti vidljivo na vrhu prve stranice dokumenta s ključnim informacijama.
Dokument s ključnim informacijama strukturira se prema redoslijedu navedenom u stavcima 2. i 3.
2. Odmah ispod naslova dokumenta s ključnim informacijama pojavljuje se obrazloženje. Ono glasi:
„Ovaj dokument sadrži ključne informacije o ovom investicijskom proizvodu. Nije riječ o promidžbenom materijalu. Informacije su propisane zakonom kako bi vam pomogle u razumijevanju prirode, rizika, troškova, mogućih dobitka i gubitaka ovog proizvoda te kako bi vam pomogle da ga usporedite s drugim proizvodima.”
3. Dokument s ključnim informacijama mora sadržavati sljedeće informacije:
(a)
na početku dokumenta, naziv PRIIP-a, ime i kontaktne podatke izdavatelja PRIIP-a, informacije o nadležnom tijelu izdavatelja PRIIP-a i datum dokumenta;
(b)
prema potrebi, upozorenje o razumijevanju koje glasi: „Spremate se kupiti proizvod koji nije jednostavan i koji je možda teško razumjeti.”;
(c)
u odjeljku pod naslovom „Kakav je ovo proizvod?” prirodu i glavna obilježja PRIIP-a, uključujući:
i.
vrstu PRIIP-a;
ii.
njegove ciljeve i način njihova ostvarenja, posebno ostvaruju li se ciljevi pomoću izravne ili neizravne izloženosti temeljnoj ulagateljskoj imovini, uključujući opis temeljnih instrumenata, ili referentne vrijednosti uključujući određivanje tržišta u koje PRIIP ulaže, uključujući, prema potrebi, posebne okolišne ili društvene ciljeve koji se proizvodom žele ostvariti, kao i način određivanja povrata;
iii.
opis vrste malog ulagatelja kojem se PRIIP namjerava prodavati, osobito što se tiče sposobnosti podnošenja ulagateljskih gubitaka i vremenski horizont ulaganja;
iv.
ako PRIIP nudi koristi od osiguranja, pojedinosti o tim koristima od osiguranja, uključujući okolnosti koje ih aktiviraju;
v.
rok PRIIP-a ako je poznat;
(d)
u odjeljku pod naslovom „Koji su rizici i što bih mogao dobiti zauzvrat?” kratak opis profila rizika i nagrade koji obuhvaća sljedeće elemente:
i.
zbirni pokazatelj rizika, dopunjen opisnim objašnjenjem tog pokazatelja, njegovih glavnih ograničenja i opisnim objašnjenjem rizika koji su materijalno relevantni za PRIIP i koji nisu na primjeren način obuhvaćeni zbirnim pokazateljem rizika;
ii.
moguće najveće gubitke uloženog kapitala, uključujući informacije o sljedećem:
-
može li mali ulagatelj izgubiti cijeli uloženi kapital, ili
-
snosi li mali ulagatelj rizik nastanka dodatnih financijskih preuzetih obveza ili obveza, uključujući potencijalne obveze, osim kapitala uloženog u PRIIP, i
-
ovisno o slučaju, uključuje li PRIIP kapitalnu zaštitu od tržišnog rizika te pojedinosti o njegovu pokriću i ograničenjima, posebno s obzirom na trenutak kada se primjenjuje;
iii.
odgovarajuće scenarije uspješnosti i pretpostavke za njihovo ostvarivanje;
iv.
ovisno o slučaju, informacije o uvjetima povrata za male ulagatelje ili ugrađene gornje granice;
v.
izjavu da porezni propisi matične države članice malog ulagatelja mogu imati utjecaj na samu isplatu;
(e)
u odjeljku pod naslovom „Što se događa ako [ime izdavatelja PRIIP-a] nije u mogućnosti izvršiti isplatu?” kratak opis je li povezani gubitak pokriven naknadom za ulagatelja ili jamstvenim programom, a ako je to točno, koji je to program, naziv jamca i koji su rizici pokriveni tim programom, ako koji nisu;
(f)
u odjeljku pod naslovom „Koji su troškovi?” troškove povezane s ulaganjem u PRIIP, koji obuhvaćaju kako izravne tako i neizravne troškove koje snosi mali ulagatelj, uključujući jednokratne i ponavljajuće troškove, prikazane pomoću zbirnih pokazatelja tih troškova te, kako bi se osigurala usporedivost, ukupne agregirane troškove izražene u novčanim jedinicama i postocima, kako bi se pokazali skupni utjecaji ukupnih troškova na ulaganje;
Dokument s ključnim informacijama uključuje jasnu naznaku da će savjetnici, distributeri ili bilo koje druge osobe koje savjetuju o PRIIP-u ili ga prodaju pružiti informacije kojima se iscrpno prikazuju svi troškovi distribucije koji već nisu uključeni u prethodno specificirane troškove, kako bi se malom ulagatelju omogućilo razumijevanje ukupnog učinka tih agregiranih troškova na prinos ulaganja.
(g)
u odjeljku pod naslovom „Koliko bih ga dugo trebao držati i mogu li podići novac ranije?”
i.
ovisno o slučaju, postoji li rok za odustajanje ili otkazni rok za PRIIP;
ii.
naznaku preporučenog i, ovisno o slučaju, obveznog minimalnog razdoblja držanja;
iii.
mogućnost provođenja i uvjeti za deinvestiranje prije roka dospijeća, uključujući sve primjenjive naknade i sankcije, uzimajući u obzir profil rizika i nagrade PRIIP-a te ciljni razvoj tržišta;
iv.
informacije o mogućim posljedicama unovčavanja prije isteka roka ili preporučenog razdoblja držanja, kao što je gubitak kapitalne zaštite ili dodatne potencijalne naknade;
(h)
u odjeljku pod naslovom „Kako se mogu žaliti?” informacije o tome kako i kome mali ulagatelj može uložiti pritužbu na proizvod ili ponašanje izdavatelja PRIIP-a ili osobu koja savjetuje o proizvodu ili ga prodaje;
(i)
u odjeljku pod naslovom „Druge relevantne informacije” kratku naznaku svih dodatnih informativnih dokumenata koje malom ulagatelju treba dostaviti u predugovornoj ili/i postugovornoj fazi, isključujući sve promidžbene materijale.
4. Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 30., u kojima se navode pojedinosti postupaka koji se koriste za utvrđivanje ima li PRIIP posebne okolišne ili društvene ciljeve.
5. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESA, putem Zajedničkog odbora europskih nadzornih tijela („Zajednički odbor”), izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju:
(a)
pojedinosti prikaza i sadržaja svakog elementa informacija navedenih u stavku 3.;
(b)
metodologiju na kojoj se temelji prikaz rizika i nagrada kako je navedeno u stavku 3. točki (d) podtočkama i. i iii.; i
(c)
metodologiju izračuna troškova, uključujući specifikaciju zbirnih pokazatelja, kako je navedeno u stavku 3. točki (f).
Prilikom izrade nacrta regulatornih tehničkih standarda, ESA uzima u obzir različite vrste PRIIP-ova, razlike među njima i sposobnosti malih ulagatelja kao i obilježja PRIIP-ova kako bi se malom ulagatelju omogućilo da odabere između različitih temeljnih ulaganja ili drugih mogućnosti koje pruža proizvod, uključujući i ako je taj odabir moguće izvršiti u različitim trenucima ili ga promijeniti u budućnosti.
ESA dostavlja te nacrte regulatornih tehničkih standarda Komisiji do 31. ožujka 2015.
Komisiji se delegira ovlast za donošenje regulatornih tehničkih standarda navedenih u prvom podstavku u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1093/2010, Uredbe (EU) br. 1094/2010 i Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 9.
Promidžbeni sadržaji koji sadrže posebne informacije o PRIIP-ovima ne smiju uključivati nikakve izjave u suprotnosti s informacijama sadržanima u dokumentu s ključnim informacijama ili koje umanjuju značaj dokumenta s ključnim informacijama. U promidžbenim sadržajima navodi se da je dokument s ključnim informacijama dostupan i pruža informacije o tome kako i otkuda ga je moguće dobiti, uključujući internetsku stranicu izdavatelja PRIIP-a.
Članak 10.
1. Izdavatelj PRIIP-a redovito preispituje informacije sadržane u dokumentu s ključnim informacijama i revidira dokument kad pregled ukazuje da je potrebno izvršiti izmjene. Revidirana verzija bez odgađanja postaje dostupna.
2. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESA putem Zajedničkog odbora izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda koji određuju:
(a)
uvjete za preispitivanje informacija sadržanih u dokumentu s ključnim informacijama;
(b)
uvjete pod kojima se dokument s ključnim informacijama mora revidirati;
(c)
posebne uvjete pod kojima je potrebno preispitati informacije sadržane u dokumentu s ključnim informacijama ili revidirati dokument s ključnim informacijama ako PRIIP nije stalno dostupan malim ulagateljima;
(d)
okolnosti u kojima mali ulagatelji trebaju biti obaviješteni o revidiranom dokumentu s ključnim informacijama o PRIIP-u koji su kupili, kao i načini na koje mali ulagatelji trebaju biti obaviješteni.
ESA dostavlja nacrt regulatornih tehničkih standarda Komisiji do 31. prosinca 2015.
Komisiji se delegira ovlast za donošenje regulatornih tehničkih standarda navedenih u prvom podstavku u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1093/2010, Uredbe (EU) br. 1094/2010 odnosno Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 11.
1. Izdavatelj PRIIP-a nema građanskopravnu odgovornost samo na temelju dokumenta s ključnim informacijama, uključujući bilo koji njegov prijevod, osim ako je on dvosmislen, netočan ili neusklađen s relevantnim dijelovima pravno obvezujućih predugovornih i ugovornih dokumenata ili sa zahtjevima utvrđenima u članku 8.
2. Mali ulagatelj koji dokaže gubitak uzrokovan oslanjanjem na dokument s ključnim informacijama pod uvjetima navedenim u stavku 1., prilikom ulaganja u PRIIP za koji je taj dokument s ključnim informacijama izrađen, može tražiti naknadu štete od izdavatelja PRIIP-a za taj gubitak u skladu s nacionalnim pravom.
3. Elementi kao što su „šteta” ili „gubitak” iz stavka 2., koji nisu definirani, tumače se i primjenjuju u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravom kako je utvrđeno relevantnim pravilima međunarodnog privatnog prava.
4. Ovim se člankom ne isključuju daljnji zahtjevi s osnove građanskopravne odgovornosti u skladu s nacionalnim pravom.
5. Ugovornim klauzulama ne smiju se ograničiti obveze iz ovog članka niti se smije osloboditi od njih.
Članak 12.
Ako se dokument s ključnim informacijama odnosi na ugovor o osiguranju, obveze društva za osiguranje iz ove Uredbe postoje samo prema vlasniku police ugovora o osiguranju, a ne prema korisniku ugovora o osiguranju.
ODJELJAK III.
Dostavljanje dokumenta s ključnim informacijama
Članak 13.
1. Osoba koja savjetuje o PRIIP-u ili ga prodaje mora pravodobno dostaviti dokument s ključnim informacijama malim ulagateljima prije nego što su ti mali ulagatelji obvezani bilo kojim ugovorom ili ponudom koja se odnosi na taj PRIIP.
2. Osoba koja savjetuje o PRIIP-u ili ga prodaje može zadovoljiti zahtjeve stavka 1. dostavljanjem dokumenta s ključnim informacijama osobi s pisanim ovlaštenjem da donosi odluke o ulaganju u ime malog ulagatelja u vezi s transakcijama zaključenima u okviru tog pisanog ovlaštenja.
3. Odstupajući od stavka 1. i pridržavajući se članka 3. stavka 1., članka 3. stavka 3. točke (a) i članka 6. Direktive 2002/65/EZ, osoba koja prodaje PRIIP može malom ulagatelju dostaviti dokument s ključnim informacijama nakon zaključenja transakcije, bez neopravdanog odlaganja, ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:
(a)
mali ulagatelj odluči, na vlastitu inicijativu, kontaktirati osobu koja prodaje PRIIP i zaključiti transakciju putem sredstava daljinske komunikacije;
(b)
dostavljanje dokumenta s ključnim informacijama u skladu sa stavkom 1. ovog članka nije moguće;
(c)
osoba koja savjetuje o PRIIP-u ili ga prodaje obavijestila je malog ulagatelja da nije moguće dostaviti dokument s ključnim informacijama i jasno izjavila da mali ulagatelj može odgoditi transakciju kako bi primio i pročitao dokument s ključnim informacijama prije zaključenja transakcije;
(d)
mali ulagatelj pristane primiti dokument s ključnim informacijama bez neopravdanog odlaganja nakon zaključenja transakcije, a ne odgoditi transakciju kako bi unaprijed primio dokument.
4. Ako se izvršavaju uzastopne transakcije koje se odnose na isti PRIIP za račun malog ulagatelja, u skladu s uputama koje je taj ulagatelj dao osobi koja prodaje PRIIP prije prve transakcije, obveza dostavljanja dokumenta s ključnim informacijama prema stavku 1. primjenjuje se samo na prvu transakciju i na prvu transakciju nakon što je dokument s ključnim informacijama revidiran u skladu s člankom 10.
5. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESA putem Zajedničkog odbora izrađuju nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se utvrđuju uvjeti za ispunjavanje zahtjeva za osiguravanjem dokumenta s ključnim informacijama kako je utvrđeno stavkom 1.
ESA dostavlja nacrt regulatornih tehničkih standarda Komisiji do 31. prosinca 2015.
Komisiji se delegira ovlast za donošenje regulatornih tehničkih standarda navedenih u prvom podstavku u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1093/2010, Uredbe (EU) br. 1094/2010 i Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 14.
1. Osoba koja savjetuje o PRIIP-u ili ga prodaje besplatno dostavlja malim ulagateljima dokument s ključnim informacijama.
2. Osoba koja savjetuje o PRIIP-u ili ga prodaje dostavlja malim ulagateljima dokument s ključnim informacijama na jednom od sljedećih medija:
(a)
na papiru, koji bi trebao biti standardna opcija ako je PRIIP ponuđen na osnovi „u četiri oka”, osim ako mali ulagatelj zatraži drukčije;
(b)
na trajnom mediju koji nije papir, ako su ispunjeni uvjeti utvrđeni stavkom 4.; ili
(c)
putem internetske stranice ako su ispunjeni uvjeti utvrđeni stavkom 5.
3. Ako se dokument s ključnim informacijama dostavlja na trajnom mediju koji nije papir ili putem internetske stranice, malim se ulagateljima na zahtjev besplatno dostavlja papirnati primjerak. Mali ulagatelji moraju biti obaviješteni o pravu da zatraže besplatni papirnati primjerak.
4. Dokument s ključnim informacijama može se dostaviti na trajnom mediju koji nije papir ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
upotreba trajnog medija primjerena je u kontekstu u kojem se odvija poslovanje između osobe koja savjetuje o PRIIP-u ili ga prodaje i malog ulagatelja; i
(b)
mali ulagatelj ima mogućnost izbora između informacija na papiru ili na trajnom mediju te je odabrao taj drugi medij na način koji se može dokazati.
5. Dokument s ključnim informacijama može se dostaviti putem internetske stranice koja nije u skladu s definicijom trajnog medija ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:
(a)
dostavljanje dokumenta s ključnim informacijama putem internetske stranice primjereno je u kontekstu u kojem se odvija poslovanje između osobe koja savjetuje o PRIIP-u ili ga prodaje i malog ulagatelja;
(b)
mali ulagatelj dobio je mogućnost izbora između informacija pruženih na papiru i putem internetske stranice te je odabrao potonje na način koji se može dokazati;
(c)
mali ulagatelj obaviješten je elektroničkim putem, ili u pisanom obliku, o adresi internetske stranice i mjestu na internetskoj stranici na kojem može pristupiti dokumentu s ključnim informacijama;
(d)
dokument s ključnim informacijama ostaje dostupan na internetskoj stranici i moguće ga je preuzeti i pohraniti na trajnom mediju, tijekom vremenskog razdoblja u kojem mali ulagatelj može imati potrebu pregledati ga.
Ako je dokument s ključnim informacijama revidiran u skladu s člankom 10., prethodne verzije također se dostavljaju na zahtjev malog ulagatelja.
6. Za potrebe stavaka 4. i 5., dostavljanje informacija putem trajnog medija koji nije papir ili putem internetske stranice smatra se primjerenim u kontekstu u kojem se odvija poslovanje između osobe koja savjetuje o PRIIP-u ili ga prodaje i malog ulagatelja, ako postoji dokaz da mali ulagatelj ima redovit pristup internetu. Takvim dokazom smatra se kada mali ulagatelj dostavi e-mail adresu za potrebe takvog poslovanja.
POGLAVLJE III.
PRAĆENJE TRŽIŠTA I OVLASTI INTERVENCIJE U POGLEDU PROIZVODA
Članak 15.
1. U skladu s člankom 9. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1094/2010, EIOPA prati tržište za investicijske osigurateljne proizvode koji se stavljaju na tržište, distribuiraju ili prodaju u Uniji.
2. Nadležna tijela prate tržište za investicijske osigurateljne proizvode koji se stavljaju na tržište, distribuiraju ili prodaju u njihovoj državi članici ili iz nje.
Članak 16.
1. U skladu s člankom 9. stavkom 5 Uredbe (EU) br. 1094/2010, ako su uvjeti iz stavaka 2. i 3. ovog članka ispunjeni, EIOPA može privremeno zabraniti ili ograničiti u Uniji:
(a)
stavljanje na tržište, distribuciju ili prodaju određenih investicijskih osigurateljnih proizvoda ili investicijskih osigurateljnih proizvoda koji imaju posebna obilježja; ili
(b)
vrstu financijskog djelovanja ili praksu društva za osiguranje ili reosiguranje.
Zabrana ili ograničenje može se primijeniti u okolnostima ili biti podložno iznimkama, koje određuje EIOPA.
2. EIOPA donosi odluku na temelju stavka 1. samo ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
predloženom mjerom nastoji se riješiti značajna zabrinutost o zaštiti ulagatelja ili prijetnja urednom funkcioniranju i integritetu financijskih tržišta ili stabilnosti cijelog financijskog sustava Unije ili njegovog dijela;
(b)
regulatorni zahtjevi prema pravu Unije primjenjivi na relevantne investicijske osigurateljne proizvode ili aktivnosti ne rješavaju prijetnju;
(c)
nadležno tijelo ili nadležna tijela nisu poduzeli mjere za rješavanje prijetnje ili djelovanja koja su poduzeta ne rješavaju prijetnje na prikladan način.
Kada su uvjeti utvrđeni u prvom podstavku ispunjeni, EIOPA može izreći zabranu ili ograničenje iz stavka 1. kao mjeru opreza prije nego što se investicijski osigurateljni proizvod stavi na tržište ili proda ulagateljima.
3. Kada se poduzimaju mjere prema ovom članku, EIOPA osigurava da mjera:
(a)
nema štetan učinak na učinkovitost financijskih tržišta ili na ulagatelje koji je neproporcionalan koristima mjere; i
(b)
ne stvara rizik regulatorne arbitraže.
Ako je nadležno tijelo ili su nadležna tijela poduzela mjeru prema članku17., EIOPA može poduzeti bilo koje mjere iz stavka 1. ovog članka bez izdavanja mišljenja navedenog u članku 18.
4. Prije odlučivanja o poduzimanju mjere prema ovom članku, EIOPA obavješćuje nadležna tijela o mjeri koju predlaže.
5. EIOPA na svojoj internetskoj stranici objavljuje obavijest o svakoj odluci o poduzimanju bilo kakve mjere prema ovom članku. U obavijesti se navode pojedinosti o zabrani ili ograničenju i navodi se rok od objavljivanja obavijesti nakon kojeg će mjere stupiti na snagu. Zabrana ili ograničenja primjenjuje se samo na mjere poduzete nakon što je stupilo na snagu.
6. EIOPA preispituje zabranu ili ograničenje izrečeno prema stavku 1. u odgovarajućim vremenskim razdobljima, a najmanje svaka tri mjeseca. Ako se zabrana ili ograničenje ne obnove nakon razdoblja od tri mjeseca, ono prestaje važiti.
7. Mjere koje je donijela EIOPA na temelju ovog članka ima prednost pred bilo kakvim prethodnim mjerama koje je poduzelo nadležno tijelo.
8. Komisija u skladu s člankom 30. donosi delegirane akte kojima se određuju kriteriji i čimbenici o kojima EIOPA treba voditi računa prilikom utvrđivanja kada postoji značajna zabrinutost o zaštiti ulagatelja ili prijetnja urednom funkcioniranju i integritetu financijskih tržišta ili stabilnosti cijelog ili dijela financijskog sustava Unije iz stavka 2. prvog podstavka točke (a).
Ti kriteriji i čimbenici uključuju:
(a)
stupanj složenosti investicijskog osigurateljnog proizvoda i vezu s vrstom ulagatelja kojemu je stavljen na tržište i prodan;
(b)
veličinu ili zamišljeni iznos investicijskog osigurateljnog proizvoda;
(c)
stupanj inovacije investicijskog osigurateljnog proizvoda, aktivnosti ili prakse; i
(d)
financijsku polugu koju pruža proizvod ili praksa.
Članak 17.
1. Nadležno tijelo može zabraniti ili ograničiti u svojoj državi članici ili iz nje sljedeće:
(a)
oglašavanje, distribuciju ili prodaju određenih investicijskih osigurateljnih proizvoda ili investicijskih osigurateljnih proizvoda koji imaju posebna obilježja; ili
(b)
vrstu financijske aktivnosti ili prakse društva za osiguranje ili reosiguranje.
2. Nadležno tijelo može poduzeti mjere iz stavka 6. ako je na temelju opravdanih razloga zadovoljen uvjet da:
(a)
investicijski osigurateljni proizvod ili aktivnost ili praksa izaziva znatnu zabrinutost za zaštitu ulagatelja ili predstavlja prijetnju urednom funkcioniranju i integritetu financijskih tržišta ili stabilnosti cijelog ili dijela financijskog sustava unutar najmanje jedne države članice;
(b)
postojeći regulatorni zahtjevi prema pravu Unije koji su primjenjivi na investicijski osigurateljni proizvod ili aktivnost ili praksu ne suočavaju se u dovoljnoj mjeri s rizicima iz točke (a) i to se pitanje ne bi moglo bolje riješiti unaprijeđenim nadzorom ni provedbom postojećih zahtjeva;
(c)
mjerom se proporcionalno vodi računa o naravi utvrđenih rizika, razini i strukturi relevantnih ulagatelja ili sudionika na tržištu i vjerojatan učinak mjere na ulagatelje i sudionike na tržištu koji mogu posjedovati, koristiti ili imati koristi od investicijskog osigurateljnog proizvoda ili aktivnosti ili prakse;
(d)
nadležno tijelo uredno je provelo savjetovanje s nadležnim tijelima u drugim državama članicama na koje bi mjera mogla imati znatan utjecaj; i
(e)
mjera nema diskriminirajući učinak na usluge ili aktivnosti koje su pružene iz druge države članice.
Kada su uvjeti utvrđeni u prvom podstavku ispunjeni, nadležno tijelo može izreći zabranu ili ograničenje iz stavka 1. kao mjeru opreza prije nego što se investicijski osigurateljni proizvod stavi na tržište ili proda ulagateljima. Zabrana ili ograničenje može se primijeniti u okolnostima ili biti podložno iznimkama koje određuje nadležno tijelo.
3. Nadležno tijelo ne izriče zabranu ili ograničenje na temelju ovog članka osim ako je, ne manje od jednog mjeseca prije nego što mjera treba stupiti na snagu, pisanim ili nekim drugim putem dogovorenim između tijela obavijestilo sva uključena nadležna tijela i EIOPA-u o detaljima o:
(a)
investicijskom osigurateljnom proizvodu ili aktivnosti ili praksi na koje se predložena mjera odnosi;
(b)
preciznoj naravi predložene zabrane ili ograničenja i kada se planira stupanje na snagu; i
(c)
dokazima na kojima je utemeljilo svoju odluku i po kojima su zadovoljeni svi uvjeti iz stavka 2.
4. U iznimnim slučajevima kada nadležno tijelo procijeni da je potrebno poduzeti hitne mjere prema ovom članku radi sprečavanja štete koja proizlazi iz investicijskih osigurateljnih proizvoda, aktivnosti ili praksi iz stavka 1., nadležno tijelo može poduzeti mjere na privremenoj osnovi izdajući pisanu obavijest najmanje 24 sata prije nego što mjera treba stupiti na snagu svim drugim nadležnim tijelima i EIOPA-i pod uvjetom da su ispunjeni svi kriteriji iz ovog članka i da je uz to jasno utvrđeno da razdoblje za izdavanje obavijesti od jednog mjeseca ne bi na odgovarajući način riješilo posebnu zabrinutost ili prijetnju. Nadležno tijelo ne smije poduzimati mjere na privremenoj osnovi dulje od tri mjeseca.
5. Nadležno tijelo na svojoj internetskoj stranici objavljuje obavijest o svakoj odluci o izricanju zabrane ili ograničenja iz stavka 1. U toj obavijesti navode se pojedinosti o zabrani ili ograničenju, vremenskom roku od objavljivanja obavijesti nakon kojeg će mjere stupiti na snagu i dokazi po kojima su zadovoljeni svi uvjeti iz stavka 2. Zabrana ili ograničenje primjenjuje se samo u vezi s mjerama poduzetim nakon objavljivanja obavijesti.
6. Nadležno tijelo povlači zabranu ili ograničenje ako uvjeti iz stavka 2. više nisu primjenjivi.
7. Komisija u skladu s člankom 30. donosi delegirane akte kojima se određuju kriteriji i čimbenici koje nadležna tijela trebaju uzeti u obzir prilikom utvrđivanja postoji li značajna zabrinutost o zaštiti ulagatelja ili prijetnja urednom funkcioniranju i integritetu financijskih tržišta ili tržišta roba te stabilnosti financijskog sustava Unije unutar barem jedne države članice iz stavka 2. točke (a) prvog podstavka.
Ti kriteriji i čimbenici uključuju:
(a)
stupanj složenosti investicijskog osigurateljnog proizvoda i vezu s vrstom ulagatelja kojemu je ponuđen i prodan;
(b)
stupanj inovacije investicijskog osigurateljnog proizvoda, aktivnosti ili prakse;
(c)
financijsku polugu koju pruža proizvod ili praksa;
(d)
u odnosu na ispravno funkcioniranje i integritet financijskih tržišta, veličinu ili zamišljeni iznos investicijskog osigurateljnog proizvoda.
Članak 18.
1. EIOPA ima ulogu olakšavanja i koordiniranja u vezi s mjerom koju poduzimaju nadležna tijela prema članku 17. EIOPA posebno osigurava da su mjere koje poduzima nadležno tijelo opravdane i proporcionalne te, prema potrebi, da su nadležna tijela pri njihovu donošenju imala dosljedan pristup.
2. Nakon primanja obavijesti prema članku 17. o bilo kojoj mjeri koja se treba izreći prema tom članku, EIOPA donosi mišljenje o tome smatra li zabranu ili ograničenje opravdanima i proporcionalnima. Ako EIOPA smatra da je radi suočavanja s rizikom potrebno da druga nadležna tijela poduzmu mjeru, to treba navesti u mišljenju. Mišljenje se objavljuje na internetskoj stranici EIOPA-e.
3. Ako nadležno tijelo predloži poduzimanje mjere koja nije u skladu s mišljenjem koje je usvojila EIOPA prema stavku 2. ili ako poduzme takvu mjeru, ili ako odbije poduzeti mjeru protivno tom mišljenju, odmah na svojoj internetskoj stranici objavljuje obavijest u kojoj se iscrpno objašnjavaju razlozi takvog postupanja.
POGLAVLJE IV.
PRITUŽBE, NAKNADE, SURADNJA I NADZOR
Članak 19.
Izdavatelj PRIIP-a i osoba koja savjetuje o PRIIP-u ili ga prodaje mora uspostaviti odgovarajuće postupke i mehanizme koji omogućuju:
(a)
malim ulagateljima da učinkovito ulože pritužbu protiv izdavatelja PRIIP-a;
(b)
malim ulagateljima koji su uložili pritužbu na dokument s ključnim informacijama da pravodobno i na pravilan način dobiju sadržajan odgovor; i
(c)
da su malim ulagateljima također dostupni učinkoviti postupci pravne zaštite u slučaju prekograničnih sporova, posebno ako se izdavatelj PRIIP-a nalazi u drugoj državi članici ili u trećoj zemlji.
Članak 20.
1. Za potrebe primjene ove Uredbe, nadležna tijela međusobno surađuju i, bez neopravdanog odlaganja, međusobno si dostavljaju informacije koje su važne za izvršavanje svojih dužnosti prema ovoj Uredbi i za primjenu svojih ovlasti.
2. Nadležna tijela imaju, u skladu s nacionalnim pravom, sve nadzorne i istražne ovlasti potrebne za obavljanje svojih funkcija prema ovoj Uredbi.
Članak 21.
1. Države članice primjenjuju Direktivu 95/46/EZ za obradu osobnih podataka koja se provodi u toj državi članici u skladu s ovom Uredbom.
2. Uredba (EZ) br. 45/2001 primjenjuje se na obradu osobnih podataka koju provodi ESA.
POGLAVLJE V.
ADMINISTRATIVNE SANKCIJE I DRUGE MJERE
Članak 22.
1. Ne dovodeći u pitanje nadzorne ovlasti nadležnih tijela i pravo država članica da predvide i uvedu kaznene sankcije, države članice utvrđuju pravila o određivanju odgovarajućih administrativnih sankcija i mjera koje se primjenjuju na situacije koje predstavljaju kršenje ove Uredbe i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi se osigurala njihova provedba. Te mjere i sankcije moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.
Države članice mogu odlučiti ne utvrditi pravila o administrativnim sankcijama iz prvog podstavka za kršenja koja podliježu kaznenim sankcijama na temelju njihova nacionalnog prava.
Do 31. prosinca 2016. države članice moraju priopćiti pravila navedena u prvom podstavku Komisiji i Zajedničkom odboru. One moraju bez odlaganja obavijestiti Komisiju i Zajednički odbor o svim naknadnim izmjenama.
2. U izvršavanju svojih ovlasti iz članka 24., nadležna tijela blisko surađuju kako bi osigurala da administrativne sankcije i mjere proizvedu rezultate koji se žele ostvariti ovom Uredbom te usklađuju svoje aktivnosti kako bi se izbjeglo moguće udvostručavanje i preklapanje prilikom primjene administrativnih sankcija i mjera na prekogranične slučajeve.
Članak 23.
Nadležna tijela izvršavaju svoje ovlasti izricanja sankcija u skladu s ovom Uredbom i nacionalnim pravom na bilo koji od sljedećih načina:
(a)
izravno;
(b)
u suradnji s drugim tijelima;
(c)
u okviru svoje odgovornosti delegiranjem na ta tijela;
(d)
podnošenjem zahtjeva nadležnim pravosudnim tijelima.
Članak 24.
1. Ovaj članak primjenjuje se na kršenja članka 5. stavka 1., članaka 6. i 7., članka 8. stavaka 1. do 3., članka 9., članka 10. stavka 1., članka 13. stavaka 1., 3. i 4., članaka 14. i 19.
2. Nadležna tijela imaju ovlasti izreći, u skladu s nacionalnim pravom, najmanje sljedeće administrativne sankcije i mjere:
(a)
nalog kojim se zabranjuje oglašavanje nekog PRIIP-a;
(b)
nalog kojim se suspendira oglašavanje nekog PRIIP-a;
(c)
javno upozorenje u kojem se navodi osoba odgovorna za kršenje i priroda kršenja;
(d)
nalog kojim se zabranjuje dostava dokumenta s ključnim informacijama koji nije u skladu sa zahtjevom iz članaka 6., 7., 8. ili 10. i kojim se zahtijeva objava nove verzije dokumenta s ključnim informacijama;
(e)
administrativne novčane kazne od najmanje:
i.
u slučaju pravnog subjekta:
-
do 5 000 000 EUR ili, u državi članici čija valuta nije euro, odgovarajuća vrijednost u nacionalnoj valuti na dan 30. prosinca 2014. ili do 3 % ukupnog godišnjeg prometa tog pravnog subjekta prema posljednjim dostupnim financijskim izvještajima koje je odobrilo upravljačko tijelo, ili
-
do dvostrukog iznosa ostvarene dobiti ili izbjegnutih gubitaka zbog kršenja ako se oni mogu odrediti;
ii.
u slučaju fizičke osobe:
-
do 700 000 EUR ili, u državi članici čija valuta nije euro, odgovarajuća vrijednost u nacionalnoj valuti na dan 30. prosinca 2014., ili
-
do dvostrukog iznosa ostvarene dobiti ili izbjegnutih gubitaka zbog kršenja ako se oni mogu odrediti.
Ako je pravni subjekt iz prvog podstavka točke (e) podtočke i. matično društvo ili društvo kći matičnog društva koje mora pripremiti konsolidirane financijske izvještaje u skladu s Direktivom 2013/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća (20), relevantni ukupni promet mora biti ukupni godišnji promet ili odgovarajuća vrsta prihoda u skladu s relevantnim pravom Unije u području računovodstva prema posljednjim dostupnim konsolidiranim izvještajima koje je odobrilo upravljačko tijelo krajnjeg matičnoga društva.
3. Države članice mogu predvidjeti dodatne sankcije ili mjere te više administrativne novčane kazne od onih predviđenih ovom Uredbom.
4. Ako su nadležna tijela izrekla jednu ili više administrativnih sankcija ili mjera u skladu sa stavkom 2., nadležna tijela imaju ovlast izdati ili zahtijevati od izdavatelja PRIIP-a ili osobe koja savjetuje o PRIIP-u ili ga prodaje izdavanje izravnog priopćenja predmetnom malom ulagatelju koje mu pruža informacije o administrativnoj sankciji ili mjeri i obavješćuje ga o tome gdje može uložiti pritužbe ili podnijeti zahtjeve za pravnom zaštitom.
Članak 25.
Nadležna tijela primjenjuju administrativne sankcije ili mjere iz članka 24. stavka 2. uzimajući u obzir sve relevantne okolnosti uključujući, ovisno o slučaju:
(a)
težinu i trajanje kršenja;
(b)
stupanj odgovornosti osobe odgovorne za kršenje;
(c)
utjecaj kršenja na interese malih ulagatelja;
(d)
suradničko ponašanje osobe odgovorne za kršenje;
(e)
sva prethodna kršenja osobe odgovorne za kršenje;
(f)
mjere koje je nakon kršenja poduzela osoba odgovorna za kršenje kako bi spriječila njegovo ponavljanje.
Članak 26.
Odluke o izricanju sankcija i mjera donesene na temelju ove Uredbe podliježu pravu žalbe.
Članak 27.
1. Ako je nadležno tijelo javno objavilo administrativne sankcije ili mjere, ono istodobno i na odgovarajući način izvješćuje ESA-u o tim administrativnim sankcijama ili mjerama.
2. Nadležno tijelo na godišnjoj osnovi na odgovarajući način dostavlja nadležnom ESA-u skupne informacije o svim administrativnim sankcijama i mjerama koje su izrečene u skladu s člankom 22. i člankom 24. stavkom 2.
3. ESA informacije iz ovog članka objavljuje u svojim godišnjim izvješćima.
Članak 28.
1. Nadležna tijela uspostavljaju djelotvorne mehanizme za prijavu nadležnim tijelima postojećih ili mogućih kršenja ove Uredbe.
2. Mehanizmi iz stavka 1. obuhvaćaju najmanje:
(a)
specifične postupke za primanje prijava o postojećim ili mogućim kršenjima te daljnje aktivnosti u vezi s tim prijavama;
(b)
odgovarajuću zaštitu zaposlenika koji prijave kršenja počinjena unutar svojih poslodavaca, barem od osvete, diskriminacije i drugih vrsta nepravednog postupanja;
(c)
zaštitu identiteta osobe koja prijavljuje kršenja i fizičke osobe koja je navodno odgovorna za kršenje u svim fazama postupka osim ako se takva objava zahtijeva nacionalnim pravom u kontekstu daljnje istrage ili naknadnih sudskih postupaka.
3. Države članice mogu odrediti da nadležna tijela utvrde dodatne mehanizme na temelju nacionalnog prava.
4. Države članice mogu zahtijevati da poslodavci koji obavljaju aktivnosti regulirane za potrebe financijskih usluga imaju uspostavljene prikladne postupke za zaposlenike koji prijavljuju postojeća ili moguća unutarnja kršenja putem posebnog, neovisnog i samostalnog kanala.
Članak 29.
1. Odluku protiv koje nije podnijeta žalba i kojom se izriče administrativna sankcija ili mjera za kršenja iz članka 24. stavka 1. objavljuju nadležna tijela na svojoj službenoj internetskoj stranici bez nepotrebnog odlaganja nakon što je osoba kojoj je izrečena sankcija ili mjera obaviještena o toj odluci.
Objava obuhvaća najmanje sljedeće informacije:
(a)
vrstu i prirodu kršenja;
(b)
identitet odgovornih osoba.
Ta se obveza ne primjenjuje na odluke kojima se izriču mjere istražne prirode.
Kada nadležno tijelo smatra da je objava identiteta pravnih subjekata ili identiteta ili osobnih podataka fizičkih osoba nerazmjerna, slijedeći procjenu svakog slučaja posebno i na osnovi provedene proporcionalnosti objave tih podataka, ili ako bi takva objava ugrozila stabilnost financijskih tržišta ili istragu u tijeku, nadležna tijela:
(a)
odgađaju objavu odluke o izricanju sankcije ili mjere do trenutka kada razlozi za neobjavljivanje prestanu postojati;
(b)
objavljuju odluku o izricanju sankcije ili mjere na anonimnoj osnovi na način koji je u skladu s nacionalnim pravom, ako ta anonimna objava osigurava djelotvornu zaštitu predmetnih osobnih podataka; ili
(c)
ne objavljuju odluku o izricanju sankcije ili mjere ako smatraju da mogućnosti iz točaka (a) i (b) nisu dostatne kako bi se osiguralo:
i.
neugrožavanje stabilnosti financijskih tržišta;
ii.
razmjernost objave takvih odluka u odnosu na mjere koje se smatraju mjerama blaže naravi.
2. Nadležna tijela na odgovarajući način obavješćuju ESA-u o svim izrečenim administrativnim sankcijama ili mjerama koje nisu objavljene u skladu sa stavkom 1. točkom (c) trećeg podstavka uključujući svaku žalbu koja je s tim povezana te njezin ishod.
U slučaju odluke o objavi sankcije ili mjere na anonimnoj osnovi, objava relevantnih podataka može se odgoditi za razumno vremensko razdoblje ako se predviđa da će u tom razdoblju razlozi za anonimnu objavu prestati postojati.
3. Ako se nacionalnim pravom predviđa objavljivanje odluke o izricanju sankcije ili mjere koja podliježe žalbi relevantnim sudskim ili drugim tijelima, nadležna tijela na svojoj internetskoj stranici također bez nepotrebnog odlaganja objavljuju takve informacije i sve naknadne informacije o ishodu takve žalbe. Nadalje, objavljuje se i svaka odluka koja poništava prethodno objavljenu odluku o izricanju sankcije ili mjere.
4. Nadležna tijela osiguravaju da svaka objava, u skladu s ovim člankom, ostaje na njihovoj službenoj internetskoj stranici najmanje pet godina nakon objave. Osobni podaci sadržani u objavi pohranjuju se na službenoj internetskoj stranici nadležnog tijela samo u trajanju koje je potrebno u skladu s važećim pravilima o zaštiti podataka.
POGLAVLJE VI.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 30.
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 8. stavka 4., članka 16. stavka 8. i članka 17. stavka 7. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od tri godine počevši od 30. prosinca 2014. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije kraja razdoblja od tri godine. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trentuku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 8. stavka 4., članka 16. stavka 8. i članka 17. stavka 7. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 8. stavka 4., članka 16. stavka 8. ili članka 17. stavka 7. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od tri mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za tri mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 31.
Kada Komisija donosi regulatorne tehničke standarde temeljem članka 8. stavka 5., članka 10. stavka 2. ili članka 13. stavka 5. koji su istovjetni nacrtu regulatornih tehničkih standarda koje je podnijela ESA, rok u kojem Europski parlament i Vijeće mogu uložiti prigovor u pogledu tih regulatornih tehničkih standarda iznosi, odstupajući od članka 13. stavka 1. drugog podstavka Uredbe (EU) br. 1093/2010, Uredbe (EU) br. 1094/2010 i Uredbe (EU) br. 1095/2010, a kako bi se uzela u obzir složenost i opseg pitanja koja su njima obuhvaćena, dva mjeseca od datuma obavijesti. Na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća taj se rok može produljiti za još jedan mjesec.
Članak 32.
1. Društva za upravljanje definirana člankom 2. stavkom 1. točkom (b) Direktive 2009/65/EZ, investicijska društva iz njezina članka 27., te osobe koje savjetuju o udjelima UCITS-a ili ih prodaju kako je navedeno u njezinu članku 1. stavku 2. izuzimaju se od obveza iz ove Uredbe do 31. prosinca 2019.
2. Kad država članica primjenjuje pravila o obliku i sadržaju dokumenta s ključnim informacijama, kako je utvrđeno u člancima od 78. do 81. Direktive 2009/65/EZ, na fondove koji nisu UCITS ponuđene malim ulagateljima, izuzeće utvrđeno stavkom 1. ovog članka primjenjuje se na društva za upravljanje, investicijska društva i osobe koje male ulagatelje savjetuju o takvim fondovima ili im prodaju udjele u njima.
Članak 33.
1. Do 31. prosinca 2018., Komisija preispituje ovu Uredbu. Preispitivanje uključuje, na temelju informacija koje se prime od ESA-e, opći pregled rada upozorenja o razumijevanju, uzimajući u obzir smjernice koje su u tom smislu izradila nadležna tijela. Ono također uključuje istraživanje o praktičnoj primjeni pravila utvrđenih u ovoj Uredbi, uzimajući u obzir kretanja na tržištu proizvoda za mala ulaganja i izvedivost, troškove i moguće koristi od uvođenja oznake za društvena i okolišna ulaganja. Kao dio svojeg preispitivanja, Komisija provodi testiranje potrošača i ispitivanje nezakonodavnih mogućnosti kao i ishode preispitivanja Uredbe (EU) br. 346/2013 u vezi s njezinim člankom 27. stavkom 1. točkama (c), (e) i (g).
Što se tiče UCITS-a, kako je definiran u članku 1. stavku 2. Direktive 2009/65/EZ, preispitivanjem se procjenjuje trebaju li prijelazni aranžmani prema članku 32. ove Uredbe biti produljeni ili se, nakon utvrđivanja bilo kakvih potrebnih prilagodbi, odredbe o ključnim informacijama za ulagatelje iz Direktivi 2009/65/EZ mogu zamijeniti ili smatrati jednakima dokumentu s ključnim informacijama prema ovoj Uredbi. Preispitivanjem se također razmatra mogućnost proširenja područja primjene ove Uredbe na druge financijske proizvode i procjenjuje treba li zadržati izuzeće proizvoda iz područja primjene ove Uredbe s obzirom na odgovarajuće standarde zaštite potrošača uključujući usporedbe između financijskih proizvoda. Preispitivanjem se također procjenjuje i prikladnost uvođenja zajedničkih pravila o potrebi država članica da predvide administrativne sankcije za kršenja ove Uredbe.
2. Do 31. prosinca 2018., Komisija, na temelju rada EIOPA-e vezanog za objavljivanje zahtjeva za informacijama o proizvodu, procjenjuje hoće li predložiti novi zakonodavni akt kojim se jamči odgovarajuće objavljivanje zahtjeva za informacijama o proizvodu za te proizvode ili će uključiti mirovinske proizvode iz članka 2. stavka 2. točke (e) u područje primjene ove Uredbe.
U svojoj procjeni, Komisija osigurava da takve mjere ne snižavaju standarde objavljivanja u državama članicama koje imaju već postojeće sustave objavljivanja za takve mirovinske proizvode.
3. Nakon savjetovanja sa Zajedničkim odborom, Komisija dostavlja izvješće o stavcima 1. i 2. Europskom parlamentu i Vijeću kojem se, prema potrebi, prilaže zakonodavni prijedlog.
4. Do 31. prosinca 2018., Komisija provodi istraživanje tržišta kako bi utvrdila jesu li dostupni internetski alati u obliku kalkulatora, koji omogućuju malom ulagatelju izračunavanje ukupnih troškova i naknada PRIIP-ova te jesu li ti alati besplatni. Komisija izvješćuje o tome pružaju li ti alati pouzdane i točne izračune za sve proizvode iz područja primjene ove Uredbe.
U slučaju da istraživanje zaključi da takvi alate ne postoje ili da postojeći alati ne omogućavaju malim ulagateljima da razumiju ukupni iznos troškova i naknada PRIIP-ova, Komisija procjenjuje izvedivost ESA-e, putem Zajedničkog odbora i izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda koji utvrđuju specifikacije koje se primjenjuju na takve alate na razini Unije.
Članak 34.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 31. prosinca 2016.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 26. studenoga 2014.