PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 861/2013
ze dne 2. září 2013,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1 Prozatímní opatření
(1)
Komise uložila nařízením (EU) č. 419/2013 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie.
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců Unie, kteří představují více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Unii.
(3)
V souběžném antidumpingovém šetření Komise uložila nařízením (EU) č. 418/2013 (3) prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie.
1.2 Strany dotčené šetřením
(4)
V prozatímní fázi šetření byl použit výběr vzorku u indických vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení. Jelikož však dva dovozci vybraní do vzorku neodpověděli na dotazník, nebylo možné vybrat u dovozců vzorek. Pro konečná zjištění, zejména pokud jde o zájem Unie, byly použity veškeré dostupné informace týkající se spolupracujících dovozců.
(5)
Sedm indických vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, požádalo o individuální přezkoumání. Dva z nich odpověděli na dotazníky. Pět jich odpovědi na dotazníky nezaslalo. Jeden ze dvou výrobců, kteří odpovědi zaslali, stáhl svoji žádost o individuální přezkoumání. Komise tudíž přezkoumala žádost jednoho indického vyvážejícího výrobce, který nebyl zařazen do vzorku:
-
KEI Industries Limited, Nové Dillí (dále jen „KEI“).
(6)
Nehledě na výše uvedené skutečnosti se 5., 6., 7., 8., 10., 11., 12. a 14. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
1.3 Období šetření a posuzované období
(7)
Jak je uvedeno v 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů, které jsou významné pro posouzení újmy, se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. března 2012 (dále jen „posuzované období“).
1.4 Následný postup
(8)
Po sdělení nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních vyrovnávacích opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo své připomínky několik zúčastněných stran, a to dva vyvážející výrobci, žadatel a 11 uživatelů. Všechny strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty. Komise nadále shromažďovala informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(9)
Komise všem zúčastněným stranám sdělila základní skutečnosti a úvahy, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie a konečný výběr částek zajištěných v podobě prozatímního cla („poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla rovněž poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí konečných informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(10)
Podle 21. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jsou jako dotčený výrobek definovány dráty z nerezavějící oceli:
i)
obsahující (v hmotnostních procentech) 2,5 % nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % nebo více, avšak nejvýše 31 % niklu a 20 % nebo více, avšak nejvýše 22 % chromu,
ii)
obsahující (v hmotnostních procentech) méně než 2,5 % niklu, jiné než dráty obsahující 13 % nebo více, avšak nejvýše 25 % chromu a 3,5 % nebo více, avšak nejvýše 6 % hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z Indie.
(11)
Někteří uživatelé vyjádřili obavy ohledně zjevného nedostatečného rozlišení mezi různými typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku, neboť u všech typů výrobku existuje široký sortiment. Zejména byla vyslovena obava ohledně toho, jak by bylo možné během šetření zajistit spravedlivé srovnání všech typů. Jako u většiny šetření zahrnuje definice dotčeného výrobku širokou škálu typů výrobku, které mají stejné nebo podobné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Skutečnost, že se tyto vlastnosti mohou u různých typů výrobku lišit, může opravdu vést v šetření k tomu, že je pokryta široká škála typů. Tak je tomu i v případě stávajícího šetření. Komise vzala v úvahu rozdíly mezi typy výrobku a zajistila spravedlivé srovnání. Každému typu výrobku vyrobenému a prodanému indickými vyvážejícími výrobci bylo přiřazeno jednoznačné kontrolní číslo výrobku (product control number, „PCN“); totéž platí pro každý typ výrobku vyrobený a prodaný výrobním odvětvím Unie. Číslo vyplynulo z hlavních vlastností výrobku, v tomto případě z druhu oceli, pevnosti v tahu, povlaku, povrchové úpravy, průměru a tvaru. Proto byly na základě PCN porovnány typy drátů vyvážené do Unie s výrobky vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Unie, které mají stejné nebo podobné vlastnosti. Všechny tyto typy spadají pod definici dotčeného výrobku a obdobného výrobku obsaženou v oznámení o zahájení řízení (4) a v prozatímním nařízení.
(12)
Jedna strana znovu tvrdila, že se takzvané „vysoce technické“ typy výrobku liší od ostatních typů dotčeného výrobku a že s nimi nejsou zaměnitelné. Tvrdí, že by proto měly být z definice výrobku vyloučeny. Podle judikatury se pro účely určení, zda se jedná o obdobné výrobky, takže jsou součástí stejného výrobku, musí zejména ověřit, zda mají stejné technické a fyzikální vlastnosti, stejné základní konečné využití a stejný vztah mezi kvalitou a cenou. V tomto ohledu se musí též posoudit zaměnitelnost těchto výrobků a konkurence mezi nimi (5). Šetřením se však zjistilo, že tyto „vysoce technické“ typy výrobku, na které strana odkazuje, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní výrobky zahrnuté do šetření. Jedná se o dráty vyrobené z nerezavějící oceli. Jedná se o polotovary z oceli (které se ve většině případů dále zpracovávají při výrobě široké škály konečných výrobků) a výrobní proces je podobný, s použitím podobných strojů, takže výrobci mohou podle poptávky různé varianty výrobku zaměňovat. I když tedy různé typy drátů nejsou přímo zaměnitelné a přímo si nekonkurují, výrobci soutěží o zakázky, v nichž jde o širokou škálu drátů z nerezavějící oceli. Navíc tyto typy výrobku s použitím podobných výrobních metod vyrábí a prodává jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí vyvážející výrobci. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(13)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že analýza provedená Komisí ohledně otázky, zda mají být tzv. vysoce technické typy výrobku zahrnuty do šetření, byla nedostatečná. Toto tvrzení bylo zamítnuto. Šetřením se prokázalo, že vysoce technické typy výrobku spadají pod definici výrobku uvedenou ve 12. bodě odůvodnění výše. Strana se mylně domnívala, že musejí být splněna současně všechna kritéria uvedená v judikatuře. Toto tvrzení je mylné. Podle judikatury má Komise při vymezování produktu (6) široký prostor pro uvážení a musí se při tomto posouzení opírat o soubor kritérií stanovených Soudním dvora Evropské unie. Přitom některá kritéria mohou často, jako i v tomto případě, směřovat jedním směrem a jiná jiným směrem; v takové situaci musí Komise provést celkové posouzení, jak učinila i v tomto případě. Zúčastněná strana tudíž mylně předpokládala, že aby mohly typy výrobků spadat pod stejnou definici výrobku, musí mít všechny vlastnosti stejné.
(14)
Několik uživatelů tvrdilo, že tzv. dráty z nerezavějící oceli „řady 200“ by měly být z definice výrobku vyloučeny. Tvrdili zejména, že tento typ výrobku výrobní odvětví Unie téměř nevyrábělo. Toto tvrzení však není podložené. Za prvé skutečnost, že výrobní odvětví Unie nevyrábí určitý typ výrobku, není dostatečným důvodem, aby byl tento typ výrobku vyloučen z šetření, pokud je výrobní postup takového charakteru, že by výrobci v Unii mohli kdykoli zahájit výrobu daného typu výrobku. Za druhé, v případě vysoce technických drátů (viz 12. bod odůvodnění) bylo zjištěno, že tyto druhy dotčeného výrobku mají stejné nebo podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy obdobného výrobku vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Unie. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(15)
Alternativně tito uživatelé tvrdili, že by do definice dotčeného výrobku měl být zahrnut válcovaný drát. Nicméně válcovaný drát je surovinou pro výrobu dotčeného výrobku, ze které se mohou vyrábět také jiné výrobky, například spojovací materiály a hřebíky. Tudíž se na rozdíl od výrobku, jenž je předmětem šetření, nejedná o hotový výrobek z oceli. Tvářením za studena je možné kromě jiného z válcovaného drátu vyrábět dotčený výrobek nebo obdobný výrobek. Proto válcovaný drát nemůže být zahrnut do definice výrobku ve smyslu základního nařízení.
(16)
Na základě výše uvedených informací se tímto potvrzují definice dotčeného výrobku a obdobného výrobku v 21. až 24 bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1 Úvod
(17)
Ve 25. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se odkazuje na tyto režimy, v jejichž rámci jsou údajně poskytovány napadnutelné subvence:
a)
režim „Duty Entitlement Passbook“ (dále jen „režim DEPBS“);
b)
režim navracení cla (dále jen „režim DDS“, Duty Drawback Scheme);
c)
režim předběžného povolení (dále jen „režim AAS“, Advance Authorisation Scheme);
d)
režim podpory vývozu kapitálového zboží (dále jen „režim EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme);
e)
režim vývozních úvěrů (dále jen „režim ECS“, Export Credit Scheme);
f)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „režim FMS“);
g)
režim zvláštních hospodářských zón/jednotek orientovaných na vývoz (dále jen „režim SEZ/EOU“, Special Economic Zones/Export Oriented Units).
(18)
Výrobní odvětví Unie mělo za to, že Komise opomněla zohlednit některé subvenční režimy, zejména pak režimy regionální, a dospělo tak k názoru, že subvence, které indičtí výrobci podle šetření obdrželi, byly podhodnoceny. Toto tvrzení je neopodstatněné. Komise podrobila šetření všechny národní i místní režimy subvencí uvedené v podnětu. Komise však zjistila, že během období šetření vyvážející výrobci zařazení do vzorku obdrželi subvence pouze v rámci režimů uvedených ve 14. bodě odůvodnění.
(19)
Výrobní odvětví Unie rovněž tvrdilo, že jelikož se v rámci souběžného antidumpingového šetření zjistilo, že údaje poskytnuté indickými výrobci zařazenými do vzorku nebyly spolehlivé a byl použit článek18 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (7), měl být v rámci současného šetření stejným způsobem uplatněn odpovídající článek 28 základního nařízení. Článek 28 základního nařízení se však použije, pouze pokud jsou splněny příslušné podmínky, avšak v případě informací předložených indickými výrobci zařazenými do vzorku tomu tak nebylo. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(20)
Šetření ukázalo, že režimy DEPBS, DDS s AAS jsou součástí jednoho mechanismu subvencování, a to režimu navracení cla. Indie dlouhou dobu využívala různé typy tohoto mechanismu, přičemž jednotlivé dílčí mechanismy se často měnily. Šetření ukázalo, že je vhodné analyzovat tyto dílčí mechanismy společně, neboť vývozci si z nich musí zpravidla vybrat (vzájemně se vylučují) a při vypršení jednoho dílčího mechanismu přejít k jinému.
(21)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 25. až 28. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2 Režim „Duty Entitlement Passbook“ (dále jen „režim DEPBS“)
(22)
Jeden z indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku tvrdil, že režim DEPBS by neměl být považován za napadnutelné subvence, neboť účelem tohoto režimu je vyrovnat dovozní cla. Dále pro výrobek, jenž je předmětem šetření, údajně neexistují domácí vstupy, lze se tedy důvodně domnívat, že každý dovoz byl zdaněn 5 % a že horní hranice stanovená indickou vládou zajišťuje, že nedochází k nadměrnému vyrovnání. Jak je vysvětleno ve 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tento režim nelze považovat za přípustný režim vracení cla nebo režim vracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nesplňuje pravidla stanovená v příloze I písm. i), v příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce, který využívá výhod režimu DEPBS, nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve svém výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečné hodnotě využitého vstupního materiálu. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DEPBS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál.
Indická vláda nezavedla žádný systém, který by vázal výši cla, od kterého je dovezený vstupní materiál osvobozen, na jeho spotřebu při výrobě vyvezených výrobků. Ani podniky, které využívají tohoto režimu, neměly k dispozici žádný mechanismus, na jehož základě by bylo možné prokázat, že neobdržely nadměrné úlevy. Kromě toho podnik neprokázal, že v tomto konkrétním případě nedošlo k nadměrnému vyrovnání, jelikož mohl například využít možnosti vyrovnání za jiné dovezené zboží nebo vyrovnání za dovezený vstupní materiál, aniž by tento materiál použil k výrobě dotčeného výrobku. Je třeba rovněž poznamenat, že tvrzení, že neexistuje domácí výroba vstupního materiálu, není správné, neboť nejméně jeden z podniků, kterého se šetření týkalo, tento materiál vyráběl a dva další jej nakupovaly od domácího výrobce a nikoli od domácího dovážejícího obchodníka. Proto tato tvrzení nelze přijmout.
(23)
Jedna strana tvrdila, že v případě prodeje licence pro režim DEPBS skutečná prodejní cena nedosahovala hodnoty licence, a napadnutelná výhoda tudíž byla nižší, než výhoda stanovená prozatímně. Výhoda získaná podle tohoto režimu však byla vypočítána na základě výše úvěru poskytnutého v rámci této licence, bez ohledu na to, zda byla licence použita pro vyrovnání dovozních cel či zda byla skutečně prodána. Jakýkoli prodej licence za cenu pod její nominální hodnotou je čistě obchodní rozhodnutí, které nemění výši výhody poskytované v rámci tohoto režimu. Proto nemůže být toto tvrzení přijato.
(24)
Indická vláda tvrdila, že v průběhu období šetření byl režim DEPBS ukončen, a tudíž by neměl být napadnut. Tvrdí dále, že jelikož režim vracení cla není rámcem navazujícím na režim DEPBS, nemůže být režim DEPBS napadnut. Režim DEPBS byl skutečně ukončen dne 30. září 2011, během období šetření. K subvencování však docházelo i nadále. Bylo zjištěno, že jako alternativu k režimu DEPBS vývozci získávali výhody v rámci režimu AAS, a především DDS. Jak je uvedeno ve 42. až 44. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly režimy AAS a DDS upraveny tak, aby byl zajištěn plynulý přechod z režimu DEPBS. Navíc je povaha výhod poskytovaných v rámci těchto tří režimů, tj. ušlý příjem ve formě osvobození od cel, naprosto identická. Podniky si tak mohou vybrat, který režim k vyrovnání cel využijí. Proto by měly být subvence poskytnuté indickou vládou během období šetření napadnuty, a to navzdory skutečnosti, že režim DEPBS byl v polovině období šetření ukončen, neboť nadřazený systém výhod trval i nadále, jelikož z důvodů uvedených ve 20. bodě odůvodnění představují všechny režimy vracení cla jediný mechanismus subvencování s různými, často se měnícími dílčími mechanismy. Proto nemůže být toto tvrzení přijato.
(25)
V reakci na poskytnutí konečných informací indická vláda znovu zopakovala svá tvrzení ohledně ukončení režimu DEPBS po poskytnutí konečných informací. Jelikož nebyly předloženy žádné nové argumenty, které by vedly ke změně závěru, podle něhož bylo subvencování v rámci zrušeného režimu DEPBS nahrazeno upraveným režimem DDS, nelze toto tvrzení přijmout.
(26)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 29. až 47. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(27)
Dále bylo zjištěno, že indický vyvážející výrobce KEI v období šetření režim DEPBS využíval. Subvenční sazba činila 0,50 %.
3.3 Režim navracení cla (dále jen „režim DDS“, Duty Drawback Scheme)
(28)
Indická vláda tvrdila, že režim DDS by neměl být považován za napadnutelné subvence, neboť účelem tohoto režimu je vyrovnat dovozní cla a spotřební daně zaplacené za vstupy. Jak je vysvětleno v 58. až 60. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nevyhovuje pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II a příloze III základního nařízení. Konkrétně neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DDS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by musel prokázat, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Výše uvedené skutečnosti potvrdila zjištění, k nimž se dospělo u navštívených společností a prostřednictvím odpovídajících právních předpisů, zejména oběžníku indické vlády č. 24/2001, jak je vysvětleno v 60. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Kromě toho indická vláda ve své argumentaci v odstavci 32 uvedeného oběžníku připustila, že režim DDS může vést k nadměrnému vyrovnání. Proto nemůže být toto tvrzení indické vlády přijato.
(29)
Indická vláda dále tvrdila, že mechanismus zjišťování spotřeby vstupů na základě vzorku by měl být přijatelný, ačkoli pomocí tohoto systému nelze prošetřit všechny příjemce zejména z důvodu vysokého počtu příjemců a administrativní zátěže spojené s jejich kontrolou. Toto tvrzení však nelze přijmout, jelikož není v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem ii), přílohou I bodem i), přílohou II a přílohou III základního nařízení.
(30)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 48. až 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(31)
Dále bylo zjištěno, že indický vyvážející výrobce KEI Industries v období šetření režim DDS využíval. Subvenční sazba činila 0,29 %.
3.4 Režim předběžného povolení (dále jen „režim AAS“, Advance Authorisation Scheme)
(32)
Jeden z indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku tvrdil, že režim AAS by měl být považován za režim navracení cla, neboť dovezené materiály se používají na výrobu vyváženého zboží. Jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, podrežim použitý v rámci tohoto případu není přípustným režimem navracení cla či režimem navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I písm. i), příloze II a příloze III základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem žádný kontrolní systém ani postup, aby ověřila, zda byly vstupní materiály spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II část II bod 4 základního nařízení a v případě režimů navracení u náhradních vstupů příloha III část II bod 2 základního nařízení). Navíc standardní normy vstupů a výstupů pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nemohou samy o sobě tvořit systém zjišťování skutečné spotřeby. Uvedené normy jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů jsou spotřebována při výrobě vyváženého výrobku. Indická vláda kromě toho neprovedla žádná další přezkoumání na základě skutečných vstupních materiálů, jak je uvedeno v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému potřebné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II bod 3 základního nařízení). Uvedený podrežim je proto napadnutelný a příslušné tvrzení se odmítá.
(33)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 65. až 80. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(34)
Bylo zjištěno, že indický vývozce, společnost KEI Industries, režim AAS v období šetření nevyužíval.
3.5 Režim podpory vývozu kapitálového zboží (dále jen „režim EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme)
(35)
Po poskytnutí konečných informací poukázal jeden indický vyvážející výrobce na chybu ve výpočtu. Tato připomínka byla částečně oprávněná a byla zohledněna při výpočtu výše subvence. Jelikož celkové subvenční rozpětí pro tuto společnost bylo již před touto opravou pod úrovní de minimis, nemění úprava ani konečnou výši vyrovnávacího cla pro tuto společnost, ani nemá vliv na průměrné subvenční rozpětí pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku či na celostátní subvenční rozpětí.
(36)
Nehledě na výše uvedené skutečnosti se 81. až 91. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
(37)
Bylo zjištěno, že indický vývozce, společnost KEI Industries, režim EPCGS v období šetření nevyužíval, pokud jde o dotčený výrobek.
3.6 Režim vývozních úvěrů (dále jen „režim ECS“, Export Credit Scheme)
(38)
Indická vláda tvrdila, že Komise v 92. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nesprávně cituje právní základ pro režim ECS. Indická vláda uvedla, že rámcový oběžník DBOD č. DIR(Exp.) BC 01/04.02.02/2007-2008 („rámcový oběžník 07-08“) a rámcový oběžník DBOD č. DIR(Exp.) BC 09/04.02.02/2008-09 („rámcový oběžník 08-09“) byly aktualizovány a právní základ pro režim ECS v období šetření představují rámcový oběžník DBOD č. DIR(Exp.) BC 06/04.02.002/2010-11 („rámcový oběžník 10-11“) a rámcový oběžník DBOD č. DIR.(Exp.) BC 04/04.02.002/2011-2012 („rámcový oběžník 11-12“). V tomto ohledu je připomínka indické vlády samozřejmě správná.
(39)
Indická vláda dále podotkla, že pokud by byl zohledněn správný aktualizovaný právní základ, musela by Komise vzít v potaz skutečnost, že maximální strop úrokové sazby použitelný pro vývozní úvěry, který Indická centrální banka dříve stanovila pro komerční banky jako závazný, přestal před obdobím šetření existovat, pokud jde o vývozní úvěry v rupiích. Z tohoto důvodu tudíž nelze tento režim, pokud jde o úvěry v rupiích, nadále považovat za subvenci. Šetřením se prokázalo, že dvě společnosti zařazené do vzorku využily vývozních úvěrů od soukromých bank, jejichž úrokové sazby byly nižší než referenční sazby stanovené Indickou centrální bankou. Šetřením nebyl zjištěn žádný komerčně přijatelný důvod, proč tyto soukromé banky poskytují úvěry se zvýhodněnou úrokovou sazbou, které byly zřejmě ztrátové. Tyto postupy, jakými banky poskytují úvěry, by mohly poukazovat na přetrvávající vliv vlády. V rámci šetření ovšem nebyly nalezeny žádné důkazy ohledně rozsahu vlivu podle pravidel WTO, které by dokládaly přetrvávající pověření nebo řízení komerčních bank. Komise proto rozhodla, že výhody plynoucí ze zvýhodněných sazeb nebude z důvodu nedostatečných důkazů o řízení a/nebo finančním příspěvku indické vlády považovat za subvenci v rámci tohoto podrežimu.
(40)
Indická vláda rovněž tvrdila, že nejnovější aktualizace rámcového oběžníku - DBOD č. DIR(Exp.) BC. 06/04.02.002/2012-13 („rámcový oběžník 12-13“), který vstoupil v platnost dva měsíce po období šetření, zrušil maximální stropy úrokových sazeb pro vývozní úvěry rovněž, pokud jde o úvěry v cizí měně. S odkazem na čl. 15 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení indická vláda tvrdí, že v takovém případě by tento prvek režimu vývozních úvěrů rovněž neměl být napadán, neboť řízení bank ze strany vlády bylo ukončeno. V předloženém rámcovém oběžníku 12-13 se sice nachází ustanovení s platností od května 2012, podle něhož mohou komerční banky svobodně stanovovat úrokové sazby vývozních úvěrů v cizí měně, jak tvrdí indická vláda, avšak taková změna instrukcí Indické centrální banky určená soukromým bankám během šetření by sama o sobě nebyla dostačující k vyloučení tohoto režimu, jelikož pověření vlády může pokračovat neformální cestou, což by muselo být předmětem dalšího šetření. Vzhledem k výše uvedeným závěrům k podrežimu pro vývozní úvěry v rupiích však Komise rozhodla, že tento podrežim pro úvěry v cizí měně v této fázi nenapadne.
(41)
Proto budou celní sazby podle potřeby upraveny.
3.7 Režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „režim FMS“)
(42)
Po poskytnutí konečných informací předložila indická vláda připomínky k režimu FMS. Tvrdila, že režim geograficky souvisí se zeměmi, které nejsou součástí Unie, a nemůže být proto Unií napadnut. Indická vláda však nedokázala uvést argumenty, kterými by zpochybnila praktické provádění programu či skutečnost, že může být výhoda režimu FMS využívána pro dotčený výrobek, totiž že úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a že mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně kapitálového zboží. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto, neboť z šetření vyplynulo, že dotčený výrobek při vývozu do Unie může využívat a využívá tohoto režimu.
(43)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 101. až 111. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(44)
Bylo zjištěno, že indický vývozce, společnost KEI Industries, režim FMS v období šetření nevyužíval.
3.8 Režim jednotek orientovaných na vývoz (dále jen „režim EOUS“)
(45)
Po poskytnutí konečných informací předložil připomínky k tomuto režimu jediný vyvážející výrobce využívající režimu EOUS, kterého se šetření týkalo. Společnost tvrdila, že by Komise měla pro výpočet výhody plynoucí z režimu EOUS používat jiný postup. Tvrdila také, že s některými výhodami v rámci režimu EOUS by se mělo zacházet jako s přípustným režimem navracení cla ve smyslu přílohy II a III základního nařízení, a neměly by proto být napadnutelné.
(46)
Bylo však zjištěno, že bez ohledu na použitou metodu výpočtu by subvenční sazba pro tento režim nepřesáhla 0,95 %, což znamená, že by celkové subvenční rozpětí pro tuto společnost zůstalo pod úrovní de minimis. Nepovažovalo se proto za nutné toto tvrzení v rámci tohoto šetření dále analyzovat.
(47)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(48)
Bylo zjištěno, že indický vývozce, společnost KEI Industries, režim EOUS v období šetření nevyužíval.
3.9 Výše napadnutelných subvencí
(49)
V návaznosti na rozhodnutí nepovažovat výhody plynoucí z režimu ESC za subvenci, jak je popsáno v 38. až 41. bodě odůvodnění, a opravu výpočtu výhody plynoucí z režimu EPCGS pro jednu ze společností, jak je popsáno v 35. bodě odůvodnění, byly celní sazby podle potřeby upraveny. Konečné výše napadnutelných subvencí stanovené v souladu s ustanoveními základního nařízení vyjádřené podle hodnoty se pohybují v rozmezí od 0,79 % do 3,72 %.
Režim
Společnost
Raajratna
Venus Group
Viraj
KEI
DEPBS (8)
0,58 %
0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %
-
0,50 %
DDS (8)
0,61 %
1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 %
-
0,29 %
AAS (8)
2,43 %
0,15 %, 0 %, 0 %, 0 %
-
-
EPCGS (8)
0,09 %
0,02 %, 0 %, 0 %, 0 %
0,03 %
-
ECS (8)
-
-
-
-
FMS (8)
-
0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %
-
-
EOU (8)
-
-
0,95 %
-
TOTAL
3,72 %
3,03 % (9)
0,98 % (10)
0,79 % (10)
(50)
Nově vypočítané subvenční rozpětí pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 3,41 %.
(51)
Nově vypočítané celostátní subvenční rozpětí činí 3,72 %.
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
4.1 Výrobní odvětví Unie
(52)
Někteří uživatelé zpochybnili počet výrobců v Unii stanovený v 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrdí, že počet výrobců byl posouzen nesprávně a ve skutečnosti na trhu Unie existuje méně výrobců.
(53)
Komise poukazuje na to, že toto tvrzení nebylo podložené, a po ověření informací uvedených ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje, že během období šetření vyrábělo dotčený výrobek v Unii 27 výrobců. Tento počet byl určen na základě podnětu, reprezentativnosti a šetření. Komise kontaktovala všechny známé výrobce v Unii a obdržela údaje, které byly použity v souvislosti s tímto šetřením.
4.2 Výroba v Unii a výběr vzorku výrobců v Unii
(54)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 117. až 119. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. ÚJMA
5.1 Spotřeba v Unii
(55)
Někteří uživatelé tvrdili, že při analyzování újmy neměly být zohledněny údaje za rok 2009, protože finanční krize, která v tomto roce nastala, měla zejména na spotřebu v Unii rušivé účinky. I kdyby však byl rok 2009 z analýzy vynechán, stále by byl patrný rostoucí trend spotřeby (+5 %), který je ukazatelem zlepšujícího se trhu. Nepříznivé dopady finanční krize jsou navíc uznány ve 120. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, přesto se však dospělo k závěru, že se situace na trhu zlepšila. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 120. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2 Dovoz z dotčené země do Unie
(56)
Subvenční rozpětí stanovené pro společnost KEI Industries nedosahuje nepatrné hodnoty, kterou uvádí čl. 14 odst. 5 základního nařízení (viz 49. bod odůvodnění). Má se tudíž za to, že tento vyvážející výrobce nevyužil během období šetření režimů subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Z toho důvodu byl objem jeho dovozu vyloučen z objemu subvencovaného dovozu z Indie. Jeden vyvážející výrobce, Venus Group, uvedl, že některé transakce byly omylem započítány dvakrát. Komise s vyvážejícím výrobcem souhlasila, a proto byly tyto transakce od celkového objemu subvencovaného dovozu z Indie odečteny. Objem, podíl na trhu a průměrná cena subvencovaného dovozu byly příslušným způsobem revidovány.
(57)
Objem subvencovaného dovozu a jeho podíl na trhu:
2009
2010
2011
OŠ
Objem (v tunách)
11 620
20 038
25 326
24 415
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Podíl na trhu
8,8 %
10,7 %
12,9 %
12,4 %
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Zdroj:
Eurostat a odpovědi na dotazník.
(58)
Společnost KEI Industries vyvezla během období šetření jen omezené množství dotčeného výrobku a také transakce Venus Group uvedené výše se omezovaly na malé množství, proto odečtení tohoto objemu dovozu od celkového objemu subvencovaného dovozu z Indie neměnilo nic na trendech popsaných ve 123. a 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto body odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzují.
(59)
Průměrná cena subvencovaného dovozu:
2009
2010
2011
OŠ
Průměrná cena
(EUR/t)
2 419
2 856
3 311
3 259
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Zdroj:
Eurostat a odpovědi na dotazník.
(60)
Jak již bylo řečeno, společnost KEI Industries vyvezla během období šetření jen omezené množství a vyjmutí určitých transakcí Venus Group se týkalo také jen omezeného množství. Odečtení objemu dovozu společnosti KEI Industries a výše uvedených transakcí Venus Group od celkového objemu subvencovaného dovozu z Indie proto nevedlo k žádné výrazné změně průměrné ceny subvencovaného indického dovozu, ani ke změně výpočtu cenového podbízení. Nově vypočítané rozpětí cenového podbízení činí 11,7 %. Ostatní závěry, které vyplývají ze zjištění popsaných ve 128. až 130. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzují.
(61)
V reakci na poskytnutí konečných informací indická vláda tvrdila, že Komise uplatnila poměrné snížení subvencovaného dovozu pouze na objem dovozu spolupracujících vyvážejících výrobců, aby tak vzala v potaz zjištění ohledně nepatrné úrovně u společnosti KEI a vyjmutí některých transakcí Venus Group, které byly omylem započítány dvakrát. Toto tvrzení je založeno na nedorozumění. Komise uplatnila poměrné snížení na celý objem dovozu, včetně dovozu nespolupracujících dovozců. Proto musí být toto tvrzení zamítnuto.
5.3 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(62)
Některé strany tvrdily, že výsledky, kterých výrobní odvětví Unie dosáhlo, by měly být v kontextu globální hospodářské krize považovány za poměrné dobré a že s výjimkou jediného ukazatele újmy, totiž podílu na trhu, žádný jiný ukazatel nenasvědčuje tomu, že by docházelo k újmě.
(63)
Jedna strana tvrdila, že se průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie zvýšily asi o 34 %, tedy daleko výrazněji, než výrobní náklady, které se během stejného období zvýšily o 13 %. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že výrobní odvětví Unie své zboží na počátku posuzovaného období, tedy v roce 2009, prodávalo za ceny nižší, než byly výrobní náklady, a teprve od roku 2011 se mu podařilo prodávat za ceny převyšující výrobní náklady.
(64)
Z šetření vyplynulo, že některé ukazatele újmy, jako objem výroby a vytížení kapacit, sice vykazovaly pozitivní trend, nebo zůstaly stabilní, např. zaměstnanost, avšak řada jiných ukazatelů týkajících se finanční situace výrobního odvětví Unie, např. ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic, během posuzovaného období nevykazovaly uspokojivý vývoj. Ukazatel týkající se investic se sice v roce 2010 zlepšil, v roce 2011 a během období šetření však poklesl pod hodnotu z roku 2009. Pravdou také je, že se v letech 2009 až 2011 zlepšila návratnost investic a dosáhla hodnoty 6,7 %, během období šetření však opět poklesla na 0,8 %. Obdobně se také ukazatele ziskovosti a peněžního toku do roku 2011 zlepšovaly, v období šetření se však začaly opět zhoršovat. Proto lze dospět k závěru, že se výrobní odvětví Unie po roce 2009 začalo zotavovat, avšak toto oživení bylo následně zpomaleno subvencovaným dovozem z Indie.
(65)
Na žádost jedné zúčastněné strany lze potvrdit, že výše zásob uvedená v 153. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se týkala činnosti podniků v Unii zařazených do vzorku.
(66)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % stanovené v prozatímní fázi je příliš nízké. Dotyčná strana své tvrzení dostatečně neodůvodnila. Ve 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou vysvětleny důvody pro toto ziskové rozpětí a z šetření nevyplynuly žádné další důvody pro to, aby bylo změněno. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných zjištění zachován.
(67)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že obtíže výrobního odvětví Unie jsou způsobeny převážně strukturálními problémy. Proto bylo cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % také nereálné.
(68)
Je třeba připomenout, že podle judikatury (11) musí orgány stanovit ziskové rozpětí, se kterým by výrobní odvětví Společenství mohlo počítat za normálních podmínek hospodářské soutěže bez subvencovaného dovozu. V daném případě nebylo z následujících důvodů možné provést tuto analýzu dotčeného výrobku pro výrobní odvětví Unie. Dostačující údaje pro výpočet ziskového rozpětí pro dotčený výrobek jsou k dispozici až od roku 2007. V roce 2007 činilo ziskové rozpětí 3,7 %; od roku 2008 bylo toto rozpětí v důsledku finanční a hospodářské krize záporné. Žadatel tvrdil, že subvencované výrobky začaly přicházet na trh Unie od roku 2007 (kdy se objem dovozu zvýšil z 17 727 t v roce 2006 na 24 811,3 t), což se šetřením potvrdilo. Orgány proto zjistily cílové ziskové rozpětí na základě skutečných zisků v jiných částech ocelářského průmyslu, které nebyly poškozeny dumpingovým a subvencovaným dovozem (12).
5.4 Závěr ohledně újmy
(69)
Komise proto dospěla k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo během období šetření vážnou újmu.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
6.1 Účinek subvencovaného dovozu
(70)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že prozatímní nařízení opominulo, že výrobní odvětví Unie mělo prospěch ze zvýšené spotřeby od roku 2009 a že Komise nemůže očekávat, že výrobní odvětví Unie bude schopné si navždy udržet svůj podíl na trhu.
(71)
K tomuto tvrzení je třeba poznamenat, že podle šetření podíl subvencovaného indického dovozu na trhu rostl rychleji než spotřeba na trhu Unie. Objem subvencovaného indického dovozu se zvýšil o 110 %, zatímco spotřeba se ve stejném období zvýšila o 50 %. Z šetření rovněž vyplynulo, že průměrná cena indického dovozu byla stabilně nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie ve stejném období a že během období šetření snížila průměrnou cenu výrobního odvětví Unie o 11,7 %. Zatímco výrobnímu odvětví Unie tudíž zvýšená spotřeba skutečně do jisté míry prospěla a výrobní odvětví Unie mohlo také zvýšit objem svého prodeje o 40 %, nedokázalo svůj podíl na trhu udržet, jak by se dalo na základě zlepšujících se tržních podmínek a vzhledem k jeho volným výrobním kapacitám očekávat.
6.2 Účinky jiných činitelů
6.2.1 Nesubvencovaný dovoz
(72)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že účinky nesubvencovaného dovozu musí být přehodnoceny vzhledem ke skutečnostem, že společnost KEI Industries obdržela subvenční rozpětí de minimis a že některé transakce Venus Group, které byly chybně započítány dvakrát, byly z analýzy vyloučeny. Tvrdily také, že ceny nesubvencovaného dovozu byly nižší, než ceny subvencovaného dovozu.
(73)
Níže uvedená tabulka ukazuje vývoj v případě nesubvencovaného objemu vývozu a cen během posuzovaného období. Objem nesubvencovaného vývozu představoval asi jednu třetinu indického vývozu během období šetření a sledoval stejný trend jako dovoz subvencovaných výrobků.
2009
2010
2011
OŠ
Objem (v tunách)
5 227
9 015
11 394
10 938
Objem (index)
100
172
218
210
Průměrná cena (EUR/mt)
2 268
2 678
3 105
3 056
Průměrná cena (index)
100
118
137
135
Zdroj:
odpovědi na dotazník a Eurostat.
(74)
Konstatování, že ceny nesubvencovaného dovozu byly nižší než ceny subvencovaného dovozu, je tedy správné. Ovšem objem nesubvencovaného dovozu činí pouze třetinu objemu subvencovaného dovozu. Újma způsobená nesubvencovaným dovozem tudíž nenarušila příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z Indie a vážnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie v období šetření.
6.2.2 Dovoz ze třetích zemí
(75)
Jeden indický vyvážející výrobce a indická vláda zopakovali tvrzení, že Čínská lidová republika by měla být zahrnuta do šetření a že dopad dovozu z Čínské lidové republiky na trh Unie a výrobní odvětví Unie byl podhodnocen.
(76)
Jak je uvedeno ve 170. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ani v zahajovací fázi řízení, ani v konečné fázi neexistuje důkaz o subvencování, který by odůvodňoval zahájení antisubvenčního šetření týkajícího se dovozu z Čínské lidové republiky. Tvrzení, že by Čínská lidová republika měla být zahrnuta do rozsahu šetření, je proto neopodstatněné a zamítá se.
(77)
Dovoz z Čínské lidové republiky však během posuzovaného období vykazoval rostoucí tendenci a v období šetření dosáhl podílu na trhu 8,3 % (viz 168. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Kromě toho byly ceny dovozu z Číny nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických výrobců vyvážejících na trh Unie. Proto bylo dále zkoumáno, zda dovoz z Čínské lidové republiky mohl přispět k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a narušit příčinnou souvislost mezi újmou a indickým subvencovaným dovozem.
(78)
Informace dostupné v prozatímní fázi naznačují, že sortiment výrobků z čínského dovozu se odlišoval a že segmenty, v nichž byly přítomny čínské výrobky, se lišily od výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie nebo výrobků indického původu prodávaných na trhu Unie.
(79)
Po zveřejnění prozatímních opatření Komise obdržela několik námitek, které upozorňovaly na možnost, že by čínský dovoz za nízké ceny mohl během období šetření narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým indickým dovozem a vážnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(80)
Analýzy provedené na základě statistik dovozu ohledně dvou kódů KN, které jsou předmětem šetření, ukázaly, že 29 % čínského dovozu se týkalo trhu s laciným zbožím (dovoz pod kódem KN 7223 00 99). Tím se částečně vysvětluje, proč jsou ceny čínských výrobků v průměru nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických vyvážejících výrobců. Statistiky ke kódu KN 7223 00 99 rovněž ukázaly, že odběratelé čínských výrobců jsou soustředěni ve Spojeném království, kde výrobní odvětví Unie v zásadě není zastoupené.
Průměrná cena
(EUR/t)
2009
2010
2011
OŠ
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Zdroj:
Eurostat.
(81)
Pokud jde o kód KN 7223 00 19, analýza vypracovaná na základě PCN ukázala, že jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí výrobci soutěžili především v kvalitativně vyšším segmentu trhu, kde ceny mohou být v rámci stejného kódu KN až čtyřikrát vyšší než ceny v nižším segmentu trhu (13). Z šetření rovněž vyplynulo, že obecně se ceny liší v závislosti na typu výrobku a obsahu niklu. Kromě toho šetření ukázalo, že čínští vývozci prodávají převážně typy výrobku s nižší kvalitou spadající do výše uvedeného kódu KN na trhu Unie. Rozhodujícím faktorem při posuzování čínského dovozu se proto stává sortiment výrobku.
(82)
Pokud jde o úroveň ceny dovozu z Čínské lidové republiky, je třeba poznamenat, že průměrné ceny čínského dovozu byly od roku 2009 do období šetření vyšší než ceny subvencovaných vyvážejících výrobců v Indii, jak ukazuje následující tabulka na základě průměrné ceny subvencovaného indického vývozu spadajícího pod kód KN 7223 00 19.
Průměrná cena
(EUR/t)
2009
2010
2011
OŠ
OŠ + 1
73 320 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Zdroj:
Eurostat.
(83)
V období šetření průměrná cena čínského dovozu poprvé klesla pod cenu subvencovaného indického dovozu. Bylo však zjištěno, že se jedná o dočasný jev, neboť čínské ceny v roce následujícím po období šetření rostly a byly opět vyšší než indické ceny.
(84)
Kromě toho z porovnání objemu dovozu z Indie a z Čínské lidové republiky vyplynulo, že během celého posuzovaného období a zejména během období šetření byl dovoz z Čínské lidové republiky mnohem nižší než dovoz z Indie. Objem dovozu z Čínské lidové republiky představoval v zásadě méně než polovinu celkového dovozu z Indie.
(85)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzuje, že významný podíl čínského dovozu během období šetření se odlišuje od sortimentu výrobků výrobního odvětví Unie a že jakákoli přímá hospodářská soutěž s výrobky vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Unie je omezená.
(86)
Dovoz z Čínské lidové republiky tudíž nemohl mít vliv na situaci ve výrobním odvětví Unie do té míry, aby tím byla narušena příčinná souvislost mezi subvencovaným dovozem z Indie a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Proto se 168. bod prozatímního nařízení potvrzuje.
6.2.3 Konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii
(87)
Jedna strana tvrdila, že slabé finanční výsledky výrobců v Unii mohla způsobit konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii, kteří nejsou žadateli ani nepodporovali šetření k zahájení tohoto řízení.
(88)
Vývoj podílu ostatních výrobců na trhu v Unii ukazuje následující tabulka.
2009
2010
2011
OŠ
Objem (v tunách)
34 926
55 740
55 124
55 124
Index (2009 = 100)
100
160
158
158
Podíl ostatních výrobců v Unii na trhu
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Zdroj:
podnět.
(89)
Na výrobce v Unii, kteří nebyli žadateli a kteří zvláště nepodporovali toto šetření, připadalo 44 % veškerého prodeje Unie (viz 139. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Objem jejich prodeje se zvýšil o 58 % z odhadovaných 34 926 t v roce 2009 na 55 124 t během období šetření. Tento nárůst je ovšem v porovnání s nárůstem subvencovaného dovozu z Indie během téhož období (+110 %) poměrně mírný. Kromě toho zůstal podíl těchto výrobců v Unii na trhu během posuzovaného období poměrně konstantní a ani nebyly zjištěny žádné známky toho, že by jejich ceny byly nižší než ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku. Z toho lze vyvodit závěr, že jejich prodej na trhu v Unii nepřispěl k újmě, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
6.3 Závěry týkající se příčinné souvislosti
(90)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 176. až 179. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1 Obecné informace
(91)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 180. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2 Zájem výrobního odvětví Unie
(92)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 181. až 188. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.3 Zájem uživatelů
(93)
Po uložení prozatímních opatření kontaktovalo Komisi sedm uživatelů a jedno sdružení uživatelů a projevilo zájem o spolupráci při šetření. Na základě jejich žádosti jim byly v dubnu 2013 zaslány dotazníky. Avšak pouze dva uživatelé poskytli úplnou odpověď na dotazník a na spolupracující uživatele tak připadalo všeho všudy 12 % celkového dovozu z Indie během období šetření a 2,5 % celkové spotřeby Unie. Hospodářské dopady opatření na uživatele byly přehodnoceny na základě nových údajů, které vyplynuly z odpovědí na dotazník, a u dvou uživatelů byly provedeny kontrolní návštěvy s cílem ověřit poskytnuté informace.
(94)
Uživatelé tvrdili, že úroveň ziskovosti ve výši 9 % uvedená ve 191. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je příliš vysoká a není pro uživatelské odvětví reprezentativní. Po obdržení doplňujících odpovědí na dotazník byla průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů přepočítána a stanovena na 2 % obratu.
(95)
Z šetření navíc vyplynulo, že nákupy spolupracujících uživatelů z Indie představovaly v průměru 44 % veškerých nákupů dotčeného výrobku a že Indie byla pro dva spolupracující uživatele výhradním zdrojem dodávek. Během období šetření představoval obrat výrobků zahrnujících dotčený výrobek v průměru 14 % obratu spolupracujících uživatelů.
(96)
Pokud vezmeme v úvahu nejhorší scénář pro trh Unie, tj. že by nárůst cen nemohl být přenesen na distribuční řetězec a že by uživatelé nadále nakupovali výrobky z Indie v předchozích objemech, dopad cla na ziskovost, které by uživatelé dosáhli používáním a dalším zpracováváním dotčeného výrobku, by znamenal v průměru pokles o 0,25 procentního bodu na 1,75 %.
(97)
Komise si je vědoma, že dopad bude na individuální úrovni markantnější pro uživatele, jejichž jediným zdrojem je dovoz z Indie. Přitom se jedná jen o malý počet podniků (dva spolupracující uživatelé). Mají navíc možnost, pokud jejich indický výrobce spolupracuje, podle článku 21 základního nařízení požádat o vrácení cla, jsou-li splněny všechny podmínky pro takové vrácení.
(98)
Někteří uživatelé znovu vyjádřili obavy, že by opatření mohla mít dopad na určité typy drátů, které se v Evropě nevyrábí, zejména typy zahrnuté do tzv. řady 200, jak je popsáno ve 194. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skutečnost, že se v Unii nevyrábí, přičítají uživatelé nízké poptávce a specifičnosti výrobního procesu.
(99)
Šetření však ukázalo, že tyto typy drátů z nerezavějící oceli výrobní odvětví Unie vyrábí a že představují omezený podíl na trhu Unie. Uživatelé mají k dispozici také alternativní zdroje dodávek z jiných zemí, které nepodléhají antidumpingovým nebo antisubvenčním opatřením. Kromě toho byla dvěma indickým vyvážejícím výrobcům přiznána nulová sazba vyrovnávacího cla, což znamená, že uložení opatření nebude mít významný dopad na jejich dodávky. Navíc lze pro stejné účely používat i jiné typy drátů z nerezavějící oceli. Uložení opatření tudíž nemůže mít významný dopad na trh Unie a na tyto uživatele. Toto tvrzení se proto zamítá.
(100)
Někteří uživatelé poukazovali na to, že dodací lhůty výrobců v Unii jsou u obdobného výrobku ve srovnání s dodacími lhůtami u dotčeného výrobku z Indie delší. Avšak možnosti obchodníků výrobky skladovat a mít je rychle k dispozici nevyvrací věcné důkazy nepříznivých účinků subvencovaného dovozu. Proto je třeba tento argument odmítnout.
(101)
S ohledem na výše uvedené úvahy lze mít za to, že i když opatření uložená na indický dovoz budou mít na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad než na jiné, bude uložení opatření pro trh Unie celkově vzato prospěšné. Zejména se má za to, že obnovením spravedlivých obchodních podmínek na trhu Unie bude výrobní odvětví Unie moci přizpůsobit své ceny výrobním nákladům, zachovat výrobu a pracovní místa, získat zpět podíl na trhu, o který přišlo, a využít větších úspor z rozsahu. Tak by výrobní odvětví mohlo dosáhnout přiměřeného ziskového rozpětí, které by mu umožnilo střednědobě i dlouhodobě účinně fungovat. Zároveň může zlepšit svou celkovou finanční situaci. Z šetření dále vyplynulo, že opatření budou mít na uživatele a dovozce, kteří nejsou ve spojení, jen celkově omezený dopad. Dospělo se tudíž k závěru, že celkový přínos opatření zřejmě převáží nad dopadem na uživatele dotčeného výrobku na trhu Unie.
7.4 Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(102)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 197. až 199. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.5 Závěr ohledně zájmu Unie
(103)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo potvrzeno hodnocení uvedené ve 200. až 201. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
8.1 Úroveň pro odstranění újmy
(104)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 203. až 206. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2 Závěr o úrovni pro odstranění újmy
(105)
Pro společnost KEI Industries nebylo vypočítáno individuální rozpětí újmy, neboť konečné rozpětí subvence této společnosti bylo pod úrovní de minimis (viz 49. bod odůvodnění).
(106)
Potvrzuje se metodika použitá v prozatímním nařízení.
8.3 Konečná opatření
(107)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo, a to na úrovni dostatečné k odstranění újmy působené subvencovaným dovozem a aniž by bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(108)
Proto byly sazby vyrovnávacího cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy a subvenčních rozpětí. Navrhují se proto následující sazby vyrovnávacího cla:
Společnost
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba vyrovnávacího cla
Raajratna Metal Industries
3,7 %
17,2 %
3,7 %
Venus group
3,0 %
23,4 %
3,0 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
0,9 %
nepoužije se
0,0 %
KEI Industries Limited
0,7 %
nepoužije se
0,0 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
3,4 %
19,3 %
3,4 %
Všechny ostatní společnosti
3,7 %
23,4 %
3,7 %
(109)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti specifikované v tomto pracovním dokumentu byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z Indie a vyrobených uvedenými konkrétními právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto pracovního dokumentu, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(110)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (14) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. V případě potřeby bude toto nařízení, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo, odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
8.4 Konečný výběr prozatímních vyrovnávacích cel
(111)
Vzhledem k rozsahu zjištěných subvenčních rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního vyrovnávacího cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu uložených konečných cel.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli, které:
i)
obsahují (v hmotnostních procentech) 2,5 % nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % nebo více, avšak nejvýše 31 % niklu a 20 % nebo více, avšak nejvýše 22 % chromu,
ii)
obsahují (v hmotnostních procentech) méně než 2,5 % niklu, jiné než dráty obsahující 13 % nebo více, avšak nejvýše 25 % chromu a 3,5 % nebo více, avšak nejvýše 6 % hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
3,7
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
3,0
B776
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
3,0
B777
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
3,0
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj, Maháráštra
3,0
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maháráštra
0,0
B780
KEI Industries Limited, Nové Dillí
0,0
B925
Společnosti uvedené v příloze
3,4
Všechny ostatní společnosti
3,7
B999
3. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné v podobě prozatímních vyrovnávacích cel uložených podle nařízení (EU) č. 419/2013 na dovoz drátů z nerezavějící oceli, které:
i)
obsahují (v hmotnostních procentech) 2,5 % nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % nebo více, avšak nejvýše 31 % niklu a 20 % nebo více, avšak nejvýše 22 % chromu,
ii)
obsahují (v hmotnostních procentech) méně než 2,5 % niklu, jiné než dráty obsahující 13 % nebo více, avšak nejvýše 25 % chromu a 3,5 % nebo více, avšak nejvýše 6 % hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie,
se s konečnou platností vybírají. Zajištěné částky, které převyšují konečně uložené vyrovnávací clo, se uvolňují.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. září 2013.
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 861/2013
od 2. rujna 2013.
o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih žica od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Indije
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 15.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je Europska komisija („Komisija”) podnijela nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
1. POSTUPAK
1.1 Privremene mjere
(1)
Komisija je Uredbom (EU) br. 419/2013 (2) („Privremena uredba”) uvela privremenu kompenzacijsku pristojbu na uvoz određenih žica od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Indije.
(2)
Ispitni je postupak pokrenut nakon pritužbe koju je 28. lipnja 2012. podnijela Europska konfederacija proizvođača željeza i čelika (Eurofer) („podnositelj pritužbe”) u ime proizvođačâ iz Unije na koje se odnosi više od 50 % ukupne proizvodnje određenih žica od nehrđajućeg čelika u Uniji.
(3)
U usporednom antidampinškom ispitnom postupku, Komisija je Uredbom (EU) br. 418/2013 (3) uvela privremenu antidampinšku pristojbu na uvoz određenih žica od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Indije.
1.2 Strane na koje se ispitni postupak odnosi
(4)
U privremenoj fazi ispitnog postupka uzorkovanje je primijenjeno na indijske proizvođače izvoznike, proizvođače iz Unije i nepovezane uvoznike. Međutim, s obzirom na to da dva uvoznika odabrana za uzorak nisu odgovorila na upitnik, uzorkovanje uvoznika nije bilo moguće nastaviti. Za utvrđivanje konačnih nalaza korišteni su svi dostupni podaci o uvoznicima koji surađuju, posebno u vezi s interesom Unije.
(5)
Sedam indijskih proizvođača izvoznika izvan uzorka zatražilo je individualno ispitivanje. Dvoje ih je odgovorilo na upitnike. Na upitnik nije odgovorilo njih pet. Od njih dvoje koji su odgovorili na upitnik, jedan je povukao svoj zahtjev za individualno ispitivanje. Komisija je stoga ispitala zahtjev jednog indijskog proizvođača izvoznika izvan uzorka:
-
KEI Industries Limited, New Delhi (KEI).
(6)
Osim prethodno navedenog, potvrđuju se uvodne izjave 5, 6, 7, 8, 10, 11, 12 i 14 Privremene uredbe.
1.3 Razdoblje ispitnog postupka i razmatrano razdoblje
(7)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 20 Privremene uredbe, ispitnim postupkom povezanim sa subvencioniranjem i štetom bilo je obuhvaćeno razdoblje od 1. travnja 2011. do 31. ožujka 2012. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). Ispitivanjem kretanja važnih za ocjenu štete bilo je obuhvaćeno razdoblje od 1. siječnja 2009. do 31. ožujka 2012. („razmatrano razdoblje”).
1.4 Daljnji postupak
(8)
Nakon objave bitnih činjenica i razmatranja na temelju kojih je odlučeno uvesti privremene kompenzacijske mjere („privremena objava”), nekoliko zainteresiranih strana, odnosno dva proizvođača izvoznika, podnositelj pritužbe i 11 korisnika, podnijelo je svoje primjedbe. Rasprava je odobrena stranama koje su je zatražile. Komisija je nastavila prikupljati podatke koje je smatrala potrebnima za svoje konačne nalaze. Zaprimljene primjedbe razmotrene su te, prema potrebi, uzete u obzir.
(9)
Komisija je obavijestila sve zainteresirane strane o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih je namjeravala preporučiti uvođenje konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz određenih žica od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Indije i konačne naplate iznosa osiguranih privremenom pristojbom („konačna objava”). Uz to, svim je stranama odobreno razdoblje unutar kojeg su mogle podnijeti primjedbe na konačnu objavu. Zaprimljene primjedbe razmotrene su te, prema potrebi, uzete u obzir.
2. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
(10)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 21 Privremene uredbe, dotični proizvod definiran je kao žice od nehrđajućeg čelika s:
i.
masenim udjelom nikla od 2,5 % ili više, osim žice s masenim udjelom nikla od 28 % ili više, ali ne više od 31 % i masenim udjelom kroma od 20 % ili više, ali ne više od 22 %;
ii.
manje od 2,5 % masenog udjela nikla, osim žice s masenim udjelom kroma od 13 % ili više, ali ne više od 25 % i masenim udjelom aluminija od 3,5 % ili više, ali ne više od 6 %,
trenutačno obuhvaćene oznakama KN 7223 00 19 i 7223 00 99, podrijetlom iz Indije.
(11)
Pojedini su korisnici izrazili zabrinutost zbog očitog nedostatka razlikovanja različitih vrsta dotičnog proizvoda i istovjetnog proizvoda jer u svakoj vrsti proizvoda postoji širok raspon proizvoda. Posebna je zabrinutost izražena u vezi s načinom na koji se u ispitnom postupku može osigurati primjerena usporedba svih vrsta. Kao što je to slučaj u većini ispitnih postupaka, definicijom dotičnog proizvoda obuhvaćen je čitav niz različitih vrsta proizvoda s jednakim ili sličnim osnovnim fizičkim, tehničkim i kemijskim obilježjima. Činjenica da se ta obilježja mogu razlikovati od jedne vrste proizvoda do druge mogla bi uistinu dovesti do obuhvaćanja širokog raspona vrsta. To je slučaj u trenutačnom ispitnom postupku. Komisija je uzela u obzir razlike među vrstama proizvoda i osigurala primjerenu usporedbu. Jedinstveni kontrolni broj proizvoda (PCN) dodijeljen je svakoj vrsti proizvoda koju proizvode i prodaju indijski proizvođači izvoznici te svakoj vrsti koju proizvodi i prodaje industrija Unije. Broj je ovisio o glavnim obilježjima proizvoda, u ovom slučaju o vrsti čelika, vlačnoj čvrstoći, premazu, površini, promjeru i obliku. Stoga su vrste žica izvezene u Uniju uspoređene na temelju PCN-a s proizvodima s jednakim ili sličnim obilježjima koje proizvodi i prodaje industrija Unije. Sve te vrste obuhvaćene su definicijom dotičnog proizvoda i istovjetnog proizvoda u obavijesti o pokretanju postupka (4) i u Privremenoj uredbi.
(12)
Jedna je strana ponovila svoju tvrdnju da su takozvane „visokotehnološke” vrste proizvoda drukčije i da se ne mogu zamijeniti s ostalim vrstama dotičnog proizvoda. Stoga, kako ona tvrdi, trebalo bi ih isključiti iz definicije proizvoda. U skladu sa sudskom praksom, kako bi se utvrdilo je li riječ o sličnim ili jednakim proizvodima, potrebno je ocijeniti imaju li jednaka tehnička i fizička obilježja, jednake osnovne krajnje korisnike i jednak omjer cijene i kvalitete. U tom pogledu potrebno je ocijeniti i zamjenjivost i međusobnu konkurentnost tih proizvoda (5). Ispitnim je postupkom utvrđeno da „visokotehnološke” vrste proizvoda koje je strana navela imaju ista osnovna fizička, kemijska i tehnička obilježja kao ostali proizvodi koji su predmet ispitnog postupka. Riječ je o žicama koje se proizvode od nehrđajućeg čelika. One su poluproizvod od čelika (koji se zatim u većini slučajeva dalje prerađuje u cilju proizvodnje velikog broja gotovih proizvoda), proizvodni postupak je sličan, koriste se slični strojevi, tako da proizvođači, ovisno o potražnji, mogu prijeći s jedne vrste proizvoda na drugu. Stoga, iako različite vrste žica nisu izravno zamjenjive niti međusobno izravno konkuriraju, proizvođači se natječu za ugovore kojima je obuhvaćen širok raspon žica od nehrđajućeg čelika. Štoviše, te vrste proizvoda proizvode i prodaju i industrija Unije i indijski proizvođači izvoznici pri čemu koriste sličnu metodu proizvodnje. Tvrdnja se stoga ne može prihvatiti.
(13)
U odgovoru na konačnu objavu jedna je strana tvrdila da analiza koju je provela Komisija nije bila dostatna kako bi se utvrdilo je li potrebno vrste takozvanih visokotehnoloških proizvoda uključiti u ispitni postupak. Taj se argument odbacuje. Ispitnim je postupkom utvrđeno da je visokotehnološka vrsta proizvoda obuhvaćena definicijom proizvoda iz prethodno navedene uvodne izjave 12. Strana pretpostavlja da svi kriteriji iz sudske prakse moraju biti ispunjeni istodobno, što je pogrešno. U skladu sa sudskom praksom, Komisija uživa široko diskrecijsko pravo pri utvrđivanju opsega proizvoda (6), a svoju ocjenu mora temeljiti na skupu kriterija koje utvrđuje Sud Europske unije. Često, kao u ovom slučaju, pojedini kriteriji mogu upućivati u jednom smjeru, a neki pak u drugom. U takvoj situaciji Komisija mora poduzeti cjelovito ocjenjivanje, kao što je u ovom slučaju i učinila. Dakle, zainteresirana strana pogrešno je pretpostavila da vrste proizvoda moraju dijeliti sva obilježja kako bi bile obuhvaćene istom definicijom proizvoda.
(14)
Pojedini su korisnici tvrdili da bi tzv. žice od nehrđajućeg čelika „serije 200” trebalo isključiti iz opsega proizvoda. Posebno su tvrdili da industrija Unije gotovo ni ne proizvodi navedenu vrstu. Međutim, tvrdnja je neutemeljena. Prvo, činjenica da industrija Unije ne proizvodi određenu vrstu proizvoda nije dovoljan razlog za njegovo isključenje iz opsega ispitnog postupka ako je proizvodni postupak takav da bi proizvođači iz Unije mogli početi proizvoditi dotičnu vrstu proizvoda. Drugo, za visokotehnološke žice (vidjeti uvodnu izjavu 12) utvrđeno je da te vrste dotičnog proizvoda imaju osnovna fizička, kemijska i tehnička obilježja jednaka ili slična ostalim vrstama istovjetnog proizvoda koje proizvodi i prodaje industrija Unije. Tvrdnja se stoga ne može prihvatiti.
(15)
Isto tako, ovi su korisnici tvrdili da bi žičanu šipku trebalo uključiti u definiciju dotičnog proizvoda. Međutim, žičana šipka je sirovina koja se koristi za proizvodnju dotičnog proizvoda, ali se može koristiti i za proizvodnju različitih proizvoda poput elemenata za pričvršćivanje i čavala. Stoga, za razliku od proizvoda obuhvaćenog ispitnim postupkom, ona nije gotov proizvod od čelika. Zahvaljujući proizvodnom postupku hladnog oblikovanja žičana se šipka, među ostalim proizvodima, može pretvoriti u dotični proizvod ili istovjetni proizvod. Na temelju toga, žičana šipka ne može se uključiti u opseg proizvoda u smislu Osnovne uredbe.
(16)
Na temelju prethodno navedenog, potvrđuju se definicije dotičnog proizvoda i istovjetnog proizvoda u uvodnim izjavama 21 do 24 Privremene uredbe.
3. SUBVENCIONIRANJE
3.1 Uvod
(17)
U uvodnoj izjavi 25 Privremene uredbe upućuje se na sljedeće programe koji navodno uključuju dodjeljivanje kompenzacijskih subvencija:
(a)
Program prava na povrat carinskih pristojbi („DEPBS”);
(b)
Program povrata carine („DDS”);
(c)
Program po prethodnom odobrenju („AAS”);
(d)
Program za poticanje izvoza osnovnih sredstava („EPCGS”);
(e)
Program kreditiranja izvoza („ECS”);
(f)
Program ciljnog tržišta („FMS”);
(g)
Posebne gospodarske zone/Izvozno orijentirane jedinice („SEZ/EOU”).
(18)
Industrija Unije tvrdila je da Komisija nije uzela u obzir brojne programe subvencija, posebno regionalne, te je stoga smatrala da su subvencije, za koje je utvrđeno da su ih primili indijski proizvođači, podcijenjene. Takve su tvrdnje neutemeljene. Komisija je ispitala sve nacionalne i lokalne programe subvencija sadržane u zahtjevu. Međutim, Komisija je utvrdila da su tijekom RIP-a proizvođači izvoznici u uzorku primili subvencije samo u vezi s programima navedenima u prethodno navedenoj uvodnoj izjavi 14.
(19)
Industrija Unije također je tvrdila da bi, s obzirom na to da je utvrđeno da su u usporednom antidampinškom postupku podaci koje su indijski proizvođači u uzorku podnijeli nepouzdani te da je primijenjen članak 18. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 (7), odgovarajući članak 28. Osnovne uredbe trebalo jednako primijeniti u trenutačnom ispitnom postupku. Međutim, članak 28. Osnovne uredbe primjenjuje se samo ako su ispunjeni njegovi uvjeti, što nije bio slučaj u vezi s podacima koje su dostavili indijski proizvođači u uzorku. Tvrdnja se stoga ne može prihvatiti.
(20)
Ispitnim je postupkom utvrđeno da su DEPBS, DDS i AAS svi dio jednog mehanizma subvencija, tj. mehanizma povrata carine. Indija je koristila različite vrste tog mehanizma tijekom dužeg razdoblja, pri čemu je često mijenjala pojedinačne podmehanizme. Ispitnim je postupkom utvrđeno da je te podmehanizme primjereno analizirati zajedno jer izvoznici obično moraju odabrati među njima (međusobno su isključivi) te se u slučaju obustave jednog podmehanizma moraju prebaciti na drugi.
(21)
U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 25 do 28 Privremene uredbe.
3.2 Program prava na povrat carinskih pristojbi („DEPBS”)
(22)
Jedan od indijskih proizvođača izvoznika u uzorku tvrdio je da DEPBS ne bi trebalo smatrati kompenzacijskom subvencijom jer je svrha programa prebijanje uvoznih carina. Nadalje se tvrdilo da za proizvod koji je uključen u ispitni postupak ne postoji domaća proizvodnja ulaznih materijala pa se opravdano može pretpostaviti da je čitav uvoz oporezovan za 5 % i da gornja granica koju je odredila Vlada Indije („GOI”) sprječava preplaćivanje. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 38 Privremene uredbe, ovaj se program ne može smatrati dozvoljenim sustavom povrata carine ili sustavom povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe jer nije u skladu s pravilima utvrđenima u Prilogu I. točki i., Prilogu II. (definicija i pravila za povrat) i Prilogu III. (definicija i pravila za povrat kao zamjenu) Osnovnoj uredbi. Točnije, izvoznik koji ostvaruje koristi iz DEPBS-a nije obvezan doista koristiti robu uvezenu bez carine u proizvodnom postupku te se iznos kredita ne računa u odnosu na stvarnu vrijednost korištenih ulaznih materijala. Naposljetku, izvoznik ispunjava uvjete za ostvarivanje koristi iz DEPBS-a neovisno o tome uvozi li ulazne materijale ili ne. Da bi ostvario koristi, dovoljno je da izvoznik izvozi robu i ne mora dokazivati da su svi ulazni materijali bili uvezeni.
GOI nije uspio uspostaviti sustav za povezivanje iznosa izuzete carinske pristojbe za uvezene ulazne materijale s njihovom potrošnjom u izvezenim proizvodima. S njihovog stajališta, trgovačka društva koja imaju koristi od ovog programa također nisu imala uspostavljen mehanizam kojim bi se pokazalo da nisu dobila nikakav pretjerani otpust. Osim toga, u vezi s nepostojanjem preplaćivanja u ovom posebnom slučaju, trgovačko društvo nije dokazalo da je do istoga došlo; ono je primjerice moglo ostvariti koristi od naknade za ostalu uvezenu robu ili je moglo imati koristi od naknade za uvezene ulazne materijale, a da ih pri tome nije potrošilo za proizvodnju dotičnog proizvoda. Treba napomenuti i da je netočna izjava da domaća proizvodnja ulaznih materijala ne postoji jer je te materijale na nacionalnoj razini proizvodilo barem jedno od trgovačkih društava u ispitnom postupku, dok su ostala dva trgovačka društva u ispitnom postupku kupovala od domaćeg proizvođača, a ne od domaćeg trgovca uvoznika. Ti se argumenti stoga ne mogu prihvatiti.
(23)
Jedna je strana tvrdila da je u slučaju prodaje licencije DEPBS-a stvarna prodajna cijena bila ispod vrijednosti licencije i stoga je kompenzacijska korist bila niža od one privremeno utvrđene. Međutim, korist na temelju ovog programa izračunata je na temelju iznosa kredita dodijeljenog u licenciji bez obzira na to je li licencija korištena za prebijanje uvoznih carina ili je licencija stvarno prodana. Smatra se da je svaka prodaja licencije po cijeni manjoj od nominalne cijene čista komercijalna odluka kojom se ne mijenja iznos koristi primljene na temelju ovog programa. Stoga se ovaj argument ne može prihvatiti.
(24)
GOI je tvrdio da je DEPBS povučen tijekom RIP-a i stoga protiv njega ne bi trebalo uvesti kompenzacijske mjere. Nadalje, GOI je tvrdio da se protiv DEPBS-a ne mogu uvesti kompenzacijske mjere jer sustav povrata carine nije program koji je naslijedio DEPBS. DEPBS je uistinu prestao postojati 30. rujna 2011., tijekom RIP-a. Međutim, subvencioniranje i dalje postoji. Kao alternativa DEPBS-u, utvrđeno je da su izvoznici ostvarili koristi iz AAS-a te posebno iz DDS-a. Kako je opisano u uvodnim izjavama 42 do 44 Privremene uredbe, AAS i DDS prilagođeni su u svrhu organizacije neometanog prijelaza s DEPBS-a. Osim toga, priroda koristi u okviru triju programa odnosno prihod otpisan u obliku izuzeća od carine potpuno su jednaki. Trgovačka društva stoga mogu odabrati program koji će koristiti za prebijanje carine. Stoga, usprkos činjenici da je DEPBS prestao postojati na polovini RIP-a, protiv subvencija koje je odobrio GOI tijekom RIP-a trebalo bi uvesti kompenzacijske mjere jer se sveobuhvatni sustav koristi nastavio s obzirom na to da, zbog razloga navedenih u uvodnoj izjavi 20, svi programi povrata carine čine jedan mehanizam subvencija s različitim podmehanizmima koji su podložni čestim promjenama. Stoga se ovaj argument ne može prihvatiti.
(25)
GOI je u svom odgovoru na konačnu objavu ponovio svoje obrazloženje koje se odnosi na povlačenje DEPBS-a nakon konačne objave. Međutim, budući da nisu izneseni novi argumenti koji bi doveli do promjene zaključka o zamjeni subvencioniranja u okviru DEPBS-a prilagođenim DDS-om, to se obrazloženje ne može prihvatiti.
(26)
U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 29 do 47 Privremene uredbe.
(27)
Osim toga, utvrđeno je da je indijski proizvođač izvoznik KEI koristio DEPBS tijekom RIP-a. Stopa subvencije iznosila je 0,50 %.
3.3 Program povrata carine („DDS”)
(28)
GOI je tvrdio da DDS ne bi trebalo smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere jer je svrha programa prebijanje uvoznih carina i trošarina plaćenih na ulazne materijale. Kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 58 do 60 Privremene uredbe, taj se program ne može smatrati dozvoljenim sustavom povrata carine ili sustavom povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe jer nije u skladu s pravilima utvrđenima u Prilogu I. točki i., Prilogu II. i Prilogu III. Osnovnoj uredbi. Točnije, nema sustava ni postupka na snazi kojima bi se potvrdilo koji se ulazni materijali koriste u proizvodnom postupku izvoznog proizvoda ili je li došlo do prekomjernog plaćanja uvoznih carina u smislu Priloga I. točke i. i prilogâ II. i III. Osnovnoj uredbi. Nadalje, izvoznik ispunjava uvjete za ostvarivanje koristi iz DDS-a bez obzira na to uvozi li ulazne materijale ili ne. Da bi ostvario koristi, dovoljno je da izvoznik izvozi robu i ne mora dokazati da su svi ulazni materijali uvezeni. Prethodno navedena tvrdnja potvrđena je nalazima utvrđenima tijekom posjeta trgovačkim društvima i odgovarajućim zakonodavstvom, odnosno okružnicom GOI-ja br. 24/2001 kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 60 Privremene uredbe. Osim toga, GOI je u stavku 32. svog podneska sam priznao da bi DDS mogao dovesti do pretjeranog otpusta. Stoga se ovaj argument GOI-ja ne može prihvatiti.
(29)
GOI je tvrdio je da bi se, iako sustav provjere potrošnje ulaznih materijala nije bio završen, prije svega zbog velikog broja korisnika i administrativnog opterećenja povezanog s kontrolom tih korisnika, uspostavljeni mehanizam provjere utemeljen na uzorkovanju trebao prihvatiti. Taj se argument ne može prihvatiti jer to nije predviđeno člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom ii., Prilogom I. točkom i., Prilogom II. ili Prilogom III. Osnovnoj uredbi.
(30)
U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 48 do 64 Privremene uredbe.
(31)
Osim toga, utvrđeno je da je indijski proizvođač izvoznik KEI Industries koristio DDS tijekom RIP-a. Stopa subvencije iznosila je 0,29 %.
3.4 Program po prethodnom odobrenju („AAS”)
(32)
Jedan indijski proizvođač izvoznik iz uzorka tvrdio je da bi se AAS trebalo smatrati sustavom povrata carine jer se uvezeni materijali koriste za proizvodnju izvozne robe. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 76 Privremene uredbe, potprogram korišten u ovom slučaju ne može se smatrati dozvoljenim sustavom povrata carine ili sustavom povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. On nije u skladu s pravilima utvrđenima u Prilogu I. točki i., Prilogu II. ili Prilogu III. Osnovnoj uredbi. GOI nije učinkovito primjenjivao nikakav sustav provjere ili postupak za potvrđivanje jesu li i u kojem iznosu ulazni materijali potrošeni u proizvodnji izvoznog proizvoda (Prilog II. poglavlje II. članak 4. Osnovne uredbe i, u slučaju programa povrata kao zamjene, Prilog III. poglavlje II. članak 2. Osnovne uredbe). Štoviše, standardne ulazno-izlazne norme („SION-i”) za dotični proizvod nisu bile dovoljno precizne i ne mogu predstavljati sustav provjere stvarne potrošnje. Oblik tih standardnih normi ne omogućuje GOI-ju da dovoljno precizno provjeri koja je količina ulaznih materijala potrošena u proizvodnji izvoznih proizvoda. Osim toga, GOI nije proveo daljnje ispitivanje na temelju stvarnih ulaznih materijala koji se koriste kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 73 Privremene uredbe, iako bi se to obično trebalo provesti u nedostatku učinkovito primijenjenog sustava provjere (Prilog II. poglavlje II. članak 5. i Prilog III. poglavlje II. članak 3. Osnovne uredbe). Potprogram je stoga kompenzacijski i argument se odbacuje.
(33)
U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 65 do 80 Privremene uredbe.
(34)
Utvrđeno je da indijski proizvođač izvoznik KEI Industries nije koristio AAS tijekom RIP-a.
3.5 Program za poticanje izvoza osnovnih sredstava („EPCGS”)
(35)
Jedan je indijski proizvođač izvoznik nakon konačne objave dostavio primjedbe na pogrešku u izračunu. Ta je primjedba bila djelomično osnovana i uzeta u obzir pri izračunu iznosa subvencije. Budući da je ukupna marža subvencije za dotično trgovačko društvo bila ispod razine de minimis još prije korekcije, tom se prilagodbom ne mijenja konačna razina kompenzacijske pristojbe za to trgovačko društvo niti ona utječe na prosječnu maržu subvencije izračunanu za trgovačka društva koja surađuju, a koja nisu uključena u uzorak, ni na maržu subvencije na razini zemlje.
(36)
Uz iznimku prethodno navedenog, potvrđuju se uvodne izjave 81 do 91 Privremene uredbe.
(37)
Utvrđeno je da indijski proizvođač izvoznik KEI Industries nije ostvario koristi iz EPCGS-a tijekom RIP-a u vezi s dotičnim proizvodom.
3.6 Program kreditiranja izvoza („ECS”)
(38)
GOI je tvrdio da je Komisija u uvodnoj izjavi 92 Privremene uredbe netočno citirala pravnu osnovu ECS-a. GOI je tvrdio da su glavna okružnica DBOD br. DIR(Exp.) BC 01/04.02.02/2007-2008 („GO 2007. - 2008.”) i glavna okružnica DBOD br. DIR(Exp.) BC 09/04.02.02/2008-09 („GO 2008. - 2009.”) ažurirane, a da su glavna okružnica DBOD br. DIR(Exp.) BC 06/04.02.002/2010-11 („GO 2010. - 2011.”) i glavna okružnica DBOD br. DIR.(Exp.) BC 04/04.02.002/2011-2012 („GO 2011. - 2012.”) činile pravnu osnovu ECS-a tijekom RIP-a. U tom je smislu zapažanje GOI-ja ispravno.
(39)
GOI je nadalje tvrdio da bi, u slučaju da je ispravna ažurirana pravna osnova uzeta u obzir, Komisija trebala uzeti u obzir činjenicu da je najviša kamatna stopa primjenjiva na izvozne kredite, koju je Središnja banka Indije („RBI”) prethodno uvela kao obveznu za poslovne banke, prestala postojati prije RIP-a u odnosu na izvozne kredite u rupijama. Stoga se taj program više ne može smatrati subvencijom kad je riječ o kreditima u rupijama. Ispitnim je postupkom utvrđeno da su dva trgovačka društva u uzorku u praksi imala koristi od izvoznih kredita od banaka u privatnom vlasništvu sa stopama ispod referentne stope koju je odredila Središnja banka Indije. Tijekom ispitnog postupka nije otkriveno komercijalno objašnjenje zašto te banke u privatnom vlasništvu daju kredite po sniženim stopama koje očito ostvaruju gubitak. Navedene bi prakse banaka u vezi s davanjem kredita mogle upućivati na i dalje prisutno uplitanje vlade. Međutim, ispitnim postupkom nisu osigurani dokazi na razini koja je u skladu s pravilima WTO-a potrebna za dokazivanje stalnog davanja naloga ili naredbi poslovnim bankama. Stoga je Komisija odlučila ne računati koristi sniženih stopa kao subvenciju u okviru tog potprograma, u nedostatku dostatnih dokaza o davanju naredbi i/ili financijskog doprinosa GOI-ja.
(40)
Konačno, GOI je tvrdio da je najnovijim ažuriranjem Glavne okružnice - DBOD br. DIR(Exp.) BC. 06/04.02.002/2012-13 („GO 2012. - 2013.”), koje je stupilo na snagu dva mjeseca nakon završetka RIP-a, izbrisan najviši prag kamatnih stopa izvoznih kredita koji se odnosi i na kredite u stranoj valuti. Pozivajući se na članak 15. stavak 1. Osnovne protusubvencijske uredbe, GOI tvrdi da ni u tom slučaju ne bi trebalo uvoditi kompenzacijske mjere protiv tog elementa programa izvoznih kredita jer je vladino usmjeravanje banaka uklonjeno. Iako u podnesenoj okružnici GO 2012. - 2013. postoji odredba kojom se poslovnim bankama dozvoljava utvrđivanje kamatnih stopa na izvozne kredite u stranoj valuti s učinkom od svibnja 2012. kako je tvrdio GOI, takva promjena uputa RBI-ja privatnim bankama tijekom ispitnog postupka ne bi bila dovoljna za isključenje tog programa jer se usmjeravanje vlade može nastaviti na neformalan način koji bi trebao biti predmet daljnjeg ispitnog postupka. Međutim, s obzirom na prethodno navedeni zaključak o potprogramu u vezi s izvoznim kreditima u rupijama, Komisija je odlučila da protiv tog potprograma u vezi s kreditima u stranoj valuti u ovoj fazi neće uvesti kompenzacijske mjere.
(41)
S obzirom na prethodno navedeno, stope pristojbi prilagodit će se prema potrebi.
3.7 Program ciljnog tržišta („FMS”)
(42)
Nakon konačne objave, GOI je dostavio primjedbe na FMS. GOI je tvrdio da je program geografski povezan sa zemljama koje nisu dio Unije i da ga Unija stoga ne može kompenzirati. Ipak, GOI nije mogao osporiti kako praktične provedbe programa tako ni činjenicu da se koristi iz FMS-a mogu primjenjivati na dotični proizvod, tj. činjenicu da se krediti za pristojbe u okviru FMS-a mogu slobodno prenositi i da se mogu koristiti za plaćanje carina na kasnije uvoze svih ulaznih materijala ili robe uključujući osnovna sredstva. Stoga je ta tvrdnja trebala biti odbačena jer se tijekom ispitnog postupka pokazalo da u okviru izvoza u Uniju dotični proizvod ostvaruje, i u teoriji i u praksi, koristi iz tog programa.
(43)
U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 101 do 111 Privremene uredbe.
(44)
Utvrđeno je da indijski proizvođač izvoznik KEI Industries nije koristio FMS tijekom RIP-a.
3.8 Program za izvozno orijentirane jedinice („EOUS”)
(45)
Nakon konačne objave jedini proizvođač izvoznik, koji je bio predmet ispitnog postupka i koji koristi EOUS, podnio je primjedbe na taj program. Trgovačko društvo tvrdilo je da bi Komisija trebala koristiti drukčiji način izračuna koristi ostvarene u okviru EOUS-a. Ono je tvrdilo da bi se određene koristi iz EOUS-a trebale smatrati dopuštenim programom povrata carine u smislu prilogâ II. i III. Osnovnoj uredbi i da stoga ne bi trebale biti kompenzacijske.
(46)
Međutim, utvrđeno je da neovisno o korištenom načinu izračuna stopa subvencije za taj program ne bi prelazila 0,95 %, što znači da bi ukupna marža subvencije za dotično trgovačko društvo ostala ispod razine de minimis. Stoga se smatralo da tu tvrdnju nije potrebno dodatno analizirati u kontekstu ovog ispitnog postupka.
(47)
U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuje se uvodna izjava 112 Privremene uredbe.
(48)
Utvrđeno je da indijski izvoznik KEI Industries nije ostvario koristi EOUS-u tijekom RIP-a.
3.9 Iznos kompenzacijskih subvencija
(49)
Nakon odluke da se koristi iz ESC-a neće računati kao subvencija kako je opisano u uvodnim izjavama 38 do 41 i korekcije izračuna koristi iz EPCGS-a za jedno trgovačko društvo kako je opisano u uvodnoj izjavi 35, stope pristojbi prilagođene su po potrebi. Konačni iznosi kompenzacijskih subvencija utvrđeni u skladu s odredbama Osnovne uredbe, izraženi ad valorem, sada iznose između 0,79 % i 3,72 %.
Program potpore
Trgovačko društvo
Raajratna
Venus group
Viraj
KEI
DEPBS (8)
0,58 %
0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %
-
0,50 %
DDS (8)
0,61 %
1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 %
-
0,29 %
AAS (8)
2,43 %
0,15 %, 0 %, 0 %, 0 %
-
-
EPCGS (8)
0,09 %
0,02 %, 0 %, 0 %, 0 %
0,03 %
-
ECS (8)
-
-
-
-
FMS (8)
-
0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %
-
-
EOU (8)
-
-
0,95 %
-
UKUPNO
3,72 %
3,03 % (9)
0,98 % (10)
0,79 % (10)
(50)
Ponovno izračunata marža subvencije za trgovačka društva koja surađuju, a koja nisu uključena u uzorak, iznosi 3,41 %.
(51)
Ponovno izračunata marža subvencije na razini zemlje iznosi 3,72 %.
4. INDUSTRIJA UNIJE
4.1 Industrija Unije
(52)
Pojedini su korisnici izrazili dvojbe oko broja proizvođača iz Unije navedenog u uvodnoj izjavi 116 Privremene uredbe. Tvrde da je broj proizvođača pogrešno procijenjen i da je na tržištu Unije u stvarnosti prisutno manje proizvođača.
(53)
Komisija ističe da prethodno navedena tvrdnja nije potkrijepljena dokazima i nakon provjere potvrđuje podatke iz uvodne izjave 116 Privremene uredbe, tj. da je tijekom RIP-a dotični proizvod u Uniji proizvodilo 27 proizvođača iz Unije. Taj je broj utvrđen na temelju pritužbe, u fazi mirovanja i tijekom ispitnog postupka. Komisija je kontaktirala sa svim poznatim proizvođačima iz Unije i dobila podatke koji su bili korišteni u kontekstu sadašnjeg ispitnog postupka.
4.2 Proizvodnja Unije i uzorkovanje proizvođačâ iz Unije
(54)
U nedostatku primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 117 do 119 Privremene uredbe.
5. ŠTETA
5.1 Potrošnja Unije
(55)
Pojedini su korisnici tvrdili da bi se u analizama štete trebali zanemariti podaci koji se odnose na 2009. jer je financijska kriza koja se pojavila te godine imala štetne učinke, posebno na potrošnju Unije. Međutim, čak i da je 2009. isključena iz analize, i dalje bi se zabilježio trend rasta potrošnje (+ 5 %), što je pokazatelj poboljšanja stanja na tržištu. Štoviše, negativni učinci financijske krize prepoznati su u uvodnoj izjavi 120 Privremene uredbe, ali je zaključeno da se stanje na tržištu popravilo. U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuje se uvodna izjava 120 Privremene uredbe.
5.2 Uvoz iz dotične zemlje u Uniju
(56)
Marža subvencije utvrđena za KEI Industries niža je od praga de minimis predviđenog u članku 14. stavku 5. Osnovne uredbe (vidjeti prethodnu uvodnu izjavu 49). Stoga se smatra da taj proizvođač izvoznik nije ostvario koristi iz programa subvencija u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe tijekom razdoblja ispitnog postupka. Kao posljedica toga njegov je obujam uvoza isključen iz obujma subvencioniranog uvoza iz Indije. Jedan proizvođač izvoznik, Venus group, tvrdio je da su određene transakcije greškom brojane dvaput. Komisija se složila s proizvođačem izvoznikom i stoga su te transakcije isključene iz ukupnog obujma subvencioniranog uvoza iz Indije. Shodno tome, revidirani su obujam, tržišni udio i prosječna cijena subvencioniranog uvoza.
(57)
Obujam i tržišni udio subvencioniranog uvoza:
2009.
2010.
2011.
RIP
Obujam (MT)
11 620
20 038
25 326
24 415
Indeks (2009. = 100)
100
172
218
210
Tržišni udio
8,8 %
10,7 %
12,9 %
12,4 %
Indeks (2009. = 100)
100
121
146
140
Izvor:
Eurostat i odgovori na upitnik
(58)
Društvo KEI Industries izvozilo je ograničene količine dotičnog proizvoda tijekom RIP-a, a prethodno navedene transakcije društva Venus group također su bile u ograničenim količinama pa oduzimanje tog obujma uvoza od ukupnog obujma subvencioniranog uvoza iz Indije ne dovodi do promjena u vezi s kretanjima kako je navedeno u uvodnim izjavama 123 i 124 Privremene uredbe. Stoga se navedene uvodne izjave Privremene uredbe potvrđuju.
(59)
Prosječna cijena subvencioniranog uvoza:
2009.
2010.
2011.
RIP
Prosječna cijena
(euro/MT)
2 419
2 856
3 311
3 259
Indeks (2009. = 100)
100
118
137
135
Izvor:
Eurostat i odgovori na upitnik
(60)
Kako je prethodno objašnjeno, društvo K.E.I Industries izvozilo je ograničene količine tijekom RIP-a, a isključivanje određenih transakcija društva Venus group utjecalo je samo na ograničene količine. Isključivanje obujma uvoza društva KEI Industries i prethodno navedenih transakcija društva Venus group iz ukupnog obujma subvencioniranog uvoza iz Indije stoga ne dovodi ni do kakve značajne promjene prosječne cijene subvencioniranog indijskog uvoza ili izračuna sniženja cijena. Ponovno izračunata marža sniženja cijena iznosi 11,7 %. Za ostalo, potvrđuju se zaključci izvedeni iz nalaza opisanih u uvodnim izjavama 128 do 130 Privremene uredbe.
(61)
U odgovoru na konačnu objavu, GOI je tvrdio da je Komisija primijenila razmjerno smanjenje subvencioniranog uvoza samo za uvozni obujam proizvođača izvoznika koji surađuju kako bi se uzeli u obzir zaključci de minimis u vezi s društvom KEI i uklonile određene transakcije društva Venus group koje su greškom dvaput uračunate. Ta se tvrdnja temelji na nesporazumu. Komisija je primijenila razmjerno smanjenje na cjelokupan uvozni obujam, uključujući uvoznike koji ne surađuju. Stoga tu tvrdnju treba odbaciti.
5.3 Gospodarsko stanje industrije Unije
(62)
Neke su strane tvrdile da bi rezultate koje je dostavila industrija Unije trebalo smatrati razumno pozitivnima u kontekstu svjetske gospodarske krize i toga što, uz iznimku jednog pokazatelja štete, tj. tržišnog udjela, nijedan od ostalih pokazatelja nije upućivao na postojanje štete.
(63)
Jedna je strana tvrdila da su se prosječne prodajne cijene industrije Unije povećale za približno 34 %, znatno više od njezinih troškova proizvodnje koji su se povećali za 13 % tijekom istog razdoblja. U tom smislu treba napomenuti da je na početku razmatranog razdoblja, odnosno 2009., industrija Unije ostvarivala prodaju ispod troškova proizvodnje, a prodaju iznad troškova proizvodnje uspjela je ostvariti tek od 2011. nadalje.
(64)
Iako su određeni pokazatelji štete kao što su obujam proizvodnje i iskorištenost kapaciteta pratili pozitivan trend ili ostali nepromijenjeni, primjerice u slučaju zaposlenosti, ispitnim je postupkom utvrđeno da čitav niz drugih pokazatelja povezanih s financijskim stanjem industrije Unije, tj. profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja, nije pratio zadovoljavajući trend tijekom razmatranog razdoblja. Pokazatelj koji se odnosi na ulaganja poboljšao se u 2010., ali je u 2011. i tijekom RIP-a pao na razinu nižu od one iz 2009. Iako je istina da se povrat od ulaganja poboljšao od 2009. do 2011. dosegnuvši 6,7 %, tijekom RIP-a ponovno je pao na 0,8 %. Slično tome, pokazatelji koji se odnose na profitabilnost i novčani tok poboljšali su se do 2011., ali zatim su ponovno počeli opadati tijekom RIP-a. Stoga se može zaključiti da se industrija Unije počela oporavljati nakon 2009., ali se njezin oporavak naknadno usporio zbog subvencioniranog uvoza iz Indije.
(65)
Na zahtjev zainteresirane strane potvrđuje se da su se razine zaliha utvrđene u uvodnoj izjavi 153 Privremene uredbe odnosile na aktivnost trgovačkih društava Unije u uzorku.
(66)
Industrija Unije tvrdila je da je ciljna profitna marža od 5 % utvrđena u privremenoj fazi bila preniska. Strana nije potkrijepila svoju tvrdnju na zadovoljavajućoj razini. U uvodnoj izjavi 148 Privremene uredbe objašnjavaju se razlozi zbog kojih je ta profitna marža odabrana, a ispitnim postupkom nisu otkriveni bilo kakvi drugi razlozi za njezinu promjenu. Stoga se ciljni profit od 5 % zadržava za potrebe konačnih nalaza.
(67)
Jedan je proizvođač izvoznik tvrdio da su poteškoće industrije Unije uvelike posljedica strukturnih problema. Stoga je ciljna profitna marža od 5 % također bila nerealna.
(68)
Podsjeća se da u skladu sa sudskom praksom (11) institucije trebaju uspostaviti profitnu maržu na koju bi industrija Zajednice u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja bez subvencioniranog uvoza mogla razumno računati. U tom se slučaju pokazalo da je analizu dotičnog proizvoda za industriju Unije nemoguće provesti zbog sljedećih razloga. Dostatni podaci za izračun profitnih marži za dotični proizvod dostupni su samo od 2007. Profitna marža je 2007. iznosila 3,7 %; od 2008., zbog financijske i gospodarske krize, postala je negativna. Podnositelj pritužbe tvrdio je, a ispitnim je postupkom utvrđeno, da je subvencionirani uvoz počeo pristizati na tržište Unije od 2007. kada se obujam uvoza, koji je u 2006. iznosio 17 727 tona, povećao na 24 811,3 tone. Stoga su institucije odredile ciljne profitne marže na temelju stvarne dobiti zabilježene u drugim dijelovima industrije čelika koji nisu pretrpjeli štetu zbog dampinškog i subvencioniranog uvoza (12).
5.4 Zaključak o šteti
(69)
Komisija stoga zaključuje da je industrija Unije tijekom RIP-a pretrpjela materijalnu štetu.
6. UZROČNOST
6.1 Učinak subvencioniranog uvoza
(70)
Jedan je proizvođač izvoznik tvrdio da je Privremenom uredbom zanemarena mogućnost industrije Unije da ostvari korist iz povećanja potrošnje od 2009. i da Komisija ne može pretpostaviti da će industrija Unija moći zadržati svoj tržišni udio na neodređeno vrijeme.
(71)
Za potrebe odgovora na navedene tvrdnje treba napomenuti da je ispitni postupak pokazao da se tržišni udio subvencioniranog indijskog uvoza povećavao brže od potrošnje na tržištu Unije. Obujam indijskog subvencioniranog uvoza povećao se za 110 %, dok se tijekom istog razdoblja potrošnja povećala za 50 %. Nadalje, ispitnim je postupkom utvrđeno da je tijekom istog razdoblja prosječna indijska cijena stalno bila ispod prosječne cijene industrije Unije te je tijekom RIP-a snižavala prosječnu cijenu industrije Unije za 11,7 %. Posljedično tome, iako je industrija Unije u određenoj mjeri uistinu imala koristi od povećane potrošnje te je svoj obujam prodaje mogla povećati za 40 %, ona nije mogla zadržati svoj tržišni udio kako se moglo očekivati u sve boljim tržišnim uvjetima i s obzirom na slobodan proizvodni kapacitet industrije Unije.
6.2 Učinak ostalih čimbenika
6.2.1 Nesubvencionirani uvoz
(72)
Neke zainteresirane strane tvrdile su da je potrebno ponovno ocijeniti učinak nesubvencioniranog uvoza uzimajući u obzir činjenicu da je društvu KEI Industries odobrena marža subvencije de minimis i da su, zbog pogrešnog dvostrukog uračunavanja, određene transakcije društva Venus group uklonjene iz analize. Nadalje, tvrdile su da su cijene nesubvencioniranog uvoza niže od cijena subvencioniranog uvoza.
(73)
Iz tablice u nastavku vidljiv je razvoj obujma nesubvencioniranog izvoza i cijena tijekom razmatranog razdoblja. Njihov je obujam činio otprilike trećinu indijskog izvoza tijekom RIP-a i slijedio je jednak trend kao i subvencionirani uvoz.
2009.
2010.
2011.
RIP
Obujam (MT)
5 227
9 015
11 394
10 938
Obujam (indeks)
100
172
218
210
Prosječna cijena (EUR/mt)
2 268
2 678
3 105
3 056
Prosječna cijena (indeks)
100
118
137
135
Izvor:
Odgovori na upitnik i Eurostat
(74)
Dakle, točno je da su cijene nesubvencioniranog uvoza bile niže od cijena subvencioniranog uvoza. Međutim, obujam nesubvencioniranog uvoza iznosi samo trećinu obujma subvencioniranog uvoza. Stoga šteta nastala zbog nesubvencioniranog uvoza ne dovodi do prekida uzročno-posljedične veze između subvencioniranog uvoza, podrijetlom iz Indije, i materijalne štete koju je industrija Unije pretrpjela tijekom RIP-a.
6.2.2 Uvoz iz trećih zemalja
(75)
Jedan indijski proizvođač izvoznik i GOI ponovili su tvrdnju da je Narodnu Republiku Kinu trebalo uključiti u ispitni postupak i da je učinak uvoza iz Narodne Republike Kine na tržište Unije i industriju Unije bio podcijenjen.
(76)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 170 Privremene uredbe, ni u početnoj fazi ni u konačnoj fazi ne postoje dokazi o subvencioniranju kojima bi se moglo opravdati pokretanje ispitnog postupka protiv subvencioniranja u vezi s uvozom podrijetlom iz Narodne Republike Kine. Dakle, tvrdnja da je Narodnu Republiku Kinu trebalo uključiti u opseg ispitnog postupka nije utemeljena te se odbacuje.
(77)
Međutim, pokazalo se da se tijekom razmatranog razdoblja uvoz iz Narodne Republike Kine povećao, uz ostvareni tržišni udio od 8,3 % tijekom RIP-a, kako se navodi u uvodnoj izjavi 168 Privremene uredbe. Osim toga, kineske uvozne cijene bile su niže od cijena industrije Unije i cijena indijskih proizvođača izvoznika na tržištu Unije. Stoga je dodatno ispitano je li uvoz iz Narodne Republike Kine mogao pridonijeti šteti koju je pretrpjela industrija Unije i prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između te štete i indijskog subvencioniranog uvoza.
(78)
Podaci dostupni u privremenoj fazi upućivali su na to da je ponuda proizvoda obuhvaćena kineskim uvozom bila drukčija i da su rasponi unutar kojih su kineski proizvodi bili prisutni bili drukčiji u usporedbi s proizvodima koje je prodavala industrija Unije ili čak onima indijskog podrijetla prodavanim na tržištu Unije.
(79)
Nakon objave privremene mjere Komisija je zaprimila nekoliko tvrdnji koje su se odnosile na mogućnost da će kineski uvoz po niskim cijenama tijekom RIP-a dovesti do prekida uzročno-posljedične veze između dampinškog indijskog uvoza i materijalne štete koja se nanosi industriji Unije.
(80)
Analiza provedena na temelju statističkih podataka o uvozu u vezi s dvije oznake KN koje su ispitivane pokazala je da se 29 % kineskog uvoza odnosilo na tržište proizvoda s nižim cijenama (pod oznakom KN 7223 00 99). Time se djelomično objašnjava zašto su kineske cijene u prosjeku niže od cijena industrije Unije i indijskih proizvođača izvoznika. Iz statističkih podataka za oznaku KN 7223 00 99 vidljivo je i da su kupci kineskih proizvođača bili koncentrirani u Ujedinjenoj Kraljevini u kojoj industrija Unije zapravo nije ni bila prisutna.
Prosječna cijena
(euro/MT)
2009.
2010.
2011.
RIP
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Izvor:
Eurostat
(81)
U vezi s oznakom KN 7223 00 19, analize provedene na temelju PCN-a pokazale su da su se i industrija Unije i indijski proizvođači uglavnom natjecali na tržištu proizvoda s višim cijenama na kojem su cijene i do četiri puta više od cijena na tržištu jeftinijih proizvoda unutar iste oznake KN (13). Ispitnim je postupkom utvrđeno i da su razlike u cijenama općenito povezane s vrstom proizvoda i sadržajem nikla. Nadalje, ispitnim je postupkom utvrđeno da kineski izvoznici uglavnom prodaju vrste proizvoda niže razine kvalitete obuhvaćene prethodno navedenom oznakom KN na tržištu Unije. Dakle, raspon proizvoda postaje glavni čimbenik u evaluaciji kineskog uvoza.
(82)
Kad je riječ o cjenovnoj razini uvoza iz Narodne Republike Kine, potrebno je istaknuti da je od 2009. do RIP-a prosječna cijena kineskog uvoza bila viša od subvencioniranih cijena indijskih proizvođača izvoznika, što se može vidjeti iz tablice u nastavku u kojoj je prikazana prosječna cijena subvencioniranog indijskog izvoza obuhvaćenog oznakom KN 7223 00 19.
Prosječna cijena
(euro/MT)
2009.
2010.
2011.
RIP
RIP + 1
73 320 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Izvor:
Eurostat
(83)
Tijekom RIP-a prosječna kineska uvozna cijena prvi je put bila niža od indijske uvozne cijene za subvencionirani uvoz. Međutim, riječ je bila samo o privremenom stanju jer se razina kineskih cijena u godini nakon RIP-a povećala te je ponovno bila viša od indijskih cijena.
(84)
Osim toga, usporedbom obujma uvoza iz Indije i Narodne Republike Kine pokazalo se da je u svakom trenutku tijekom razmatranog razdoblja, a posebno tijekom RIP-a, uvoz iz Narodne Republike Kine bio znatno niži od uvoza iz Indije. Obujam uvoza iz Narodne Republike Kine u osnovi je iznosio manje od polovine ukupnog uvoza iz Indije.
(85)
Na temelju prethodno navedenog potvrđuje se da je znatni dio kineskog uvoza tijekom RIP-a različit od ponude proizvoda industrije Unije i da je bilo kakvo izravno konkuriranje proizvodima koje proizvodi i prodaje industrija Unije ograničeno.
(86)
Dakle, uvoz iz Narodne Republike Kine nije mogao utjecati na stanje industrije Unije u mjeri koja bi dovela do prekida uzročno-posljedične veze između subvencioniranog uvoza iz Indije i štete koju je pretrpjela industrija Unije. Stoga se potvrđuje uvodna izjava 168 Privremene uredbe.
6.2.3 Tržišno natjecanje ostalih proizvođača u Uniji
(87)
Jedna je strana tvrdila da je moguće da su loši financijski rezultati proizvođača iz Unije posljedica tržišnog natjecanja ostalih proizvođača iz Unije koji nisu bili podnositelji pritužbe ili nisu podržali ispitni postupak pri pokretanju predmeta.
(88)
Tržišni udio ostalih proizvođača u Uniji razvijao se kako slijedi:
2009.
2010.
2011.
RIP
Obujam (MT)
34 926
55 740
55 124
55 124
Indeks (2009. = 100)
100
160
158
158
Tržišni udio ostalih proizvođača u Uniji
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Izvor:
Pritužba
(89)
Proizvođači iz Unije koji nisu bili podnositelji pritužbe i koji nisu posebno podržali ispitni postupak činili su 44 % ukupne prodaje u Uniji navedene u uvodnoj izjavi 139 Privremene uredbe. Njihov obujam prodaje povećao se za 58 % s procijenjenih 34 926 tona u 2009. na 55 124 tone tijekom razmatranog razdoblja. Međutim, takav je rast relativno skroman u usporedbi s rastom subvencioniranog uvoza iz Indije tijekom istog razdoblja (+ 110 %). Nadalje, tržišni udio tih proizvođača iz Unije ostao je relativno nepromijenjen tijekom razmatranog razdoblja i nije bilo pokazatelja da su njihove cijene niže od cijena proizvođača iz Unije u uzorku. Stoga se zaključuje da njihova prodaja na tržištu Unije nije pridonijela šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
6.3 Zaključak o uzročnosti
(90)
U nedostatku primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 176 do 179 Privremene uredbe.
7. INTERES UNIJE
7.1 Opće napomene
(91)
U nedostatku primjedbi, potvrđuje se uvodna izjava 180 Privremene uredbe.
7.2 Interes industrije Unije
(92)
U nedostatku primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 181 do 188 Privremene uredbe.
7.3 Interes korisnika
(93)
Nakon uvođenja privremenih mjera, sedam korisnika i jedno udruženje korisnika kontaktirali su Komisiju i iskazali interes za suradnju u ispitnom postupku. Upitnici su im poslani u travnju 2013. na njihov zahtjev. Međutim, samo su dva korisnika predala potpune odgovore na upitnik, a ukupni broj korisnika koji surađuju iznosio je 12 % ukupnog uvoza iz Indije tijekom RIP-a i 2,5 % ukupne potrošnje Unije. Gospodarski učinak mjera na korisnike ponovno je ocijenjen na temelju novih podataka dostupnih u odgovorima iz upitnika. Dva su korisnika posjećena radi provjere dostavljenih podataka.
(94)
Korisnici su tvrdili da je razina profitabilnosti od 9 %, navedena u uvodnoj izjavi 191 Privremene uredbe, previsoka i da nije reprezentativna za industriju korisnika. Nakon primitka dodatnih odgovora iz upitnika ponovno je ocijenjena prosječna profitabilnost svih korisnika koji surađuju te je utvrđeno da je iznosila 2 % prometa.
(95)
Također je utvrđeno da je u slučaju korisnika koji surađuju nabava iz Indije u prosjeku činila 44 % ukupne nabave dotičnog proizvoda i da je Indija bila jedini izvor opskrbe dvojice korisnika koji surađuju. Tijekom RIP-a promet proizvoda koji sadržavaju dotični proizvod činio je u prosjeku 14 % ukupnog prometa korisnika koji surađuju.
(96)
Pretpostavljajući najgori scenarij za tržište Unije, tj. da se potencijalno povećanje cijene ne može prenijeti na distribucijski lanac i da korisnici nastave nabavljati iz Indije u jednakim količinama kao i prije, učinak pristojbe na profitabilnost korisnikâ ostvarenu iz aktivnosti uporabe ili uključivanja dotičnog proizvoda značio bi u prosjeku smanjenje za 0,25 % na 1,75 %.
(97)
Komisija potvrđuje da će na pojedinačnoj razini učinak biti značajniji u odnosu na one korisnike čiji cjelokupni uvoz potječe iz Indije. Međutim, njih je relativno malo (dvojica od korisnika koji surađuju). Uz to imaju mogućnost, ako njihov indijski proizvođač pritom surađuje, zatražiti povrat pristojbi u skladu s člankom 21. Osnovne uredbe ako su ispunjeni svi uvjeti za takav povrat.
(98)
Pojedini su korisnici ponovno izrazili zabrinutost da bi mjere utjecale na određenu vrstu žica koje se ne proizvode u Europi, odnosno vrste uključene u takozvanu seriju 200 kako je opisano u uvodnoj izjavi 194 Privremene uredbe. Prema mišljenju korisnika, nedostatak proizvodnje u Uniji posljedica je ograničene potražnje i specifičnosti proizvodnog procesa.
(99)
Međutim, ispitnim je postupkom utvrđeno da industrija Unije proizvodi takvu vrstu žica od nehrđajućeg čelika i da se na njih odnosi ograničeni udio tržišta Unije. Postoje i alternativni izvori opskrbe dostupni korisnicima iz zemalja u kojima se ne primjenjuju antidampinške ili protusubvencijske mjere. Osim toga, dvama indijskim proizvođačima izvoznicima odobrena je stopa kompenzacijske pristojbe od 0 %, stoga uvođenje mjere neće imati značajne posljedice na opskrbu s njihove strane. Nadalje, ostale vrste žica od nehrđajućeg čelika mogu se koristiti u istu svrhu. Dakle, uvođenje mjera ne može imati značajan učinak na tržište Unije ili na te korisnike. Ta se tvrdnja stoga odbacuje.
(100)
Neki su korisnici istaknuli dulje vrijeme dostave istovjetnog proizvoda od strane proizvođača iz Unije u usporedbi s vremenom dostave dotičnog proizvoda iz Indije. Međutim, mogućnost trgovaca da skladište proizvode te da ih brzo učine dostupnima ne umanjuje činjenične dokaze negativnih učinaka subvencioniranog uvoza. Stoga se ovaj argument mora odbaciti.
(101)
Uzimajući u obzir prethodno navedeno, čak i ako bi mjere na uvoz iz Indije imale negativnije posljedice za određene korisnike u odnosu na ostale, smatra se da će tržište Unije u konačnici imati koristi od uvođenja mjera. Posebno se smatra da bi ponovna uspostava poštenih uvjeta trgovine na tržištu Unije omogućila industriji Unije da uskladi svoje cijene s troškovima proizvodnje, zadrži proizvodnju i razinu zaposlenosti, ponovno ostvari tržišni udio koji je prethodno izgubila i ostvari koristi od povećane ekonomije razmjera. Time bi se industriji trebalo omogućiti postizanje razumnih profitnih marži kojima će se, srednjoročno i dugoročno, osigurati učinkovito poslovanje. Industrija će istodobno poboljšati svoju cjelokupnu financijsku situaciju. Osim toga, ispitnim je postupkom utvrđeno da će mjere imati ograničeni ukupan učinak na korisnike i nepovezane uvoznike. Stoga se zaključuje da ukupna korist mjera očito nadilazi učinak na korisnike dotičnog proizvoda na tržištu Unije.
7.4 Interes nepovezanih uvoznika
(102)
U nedostatku primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 197 do 199 Privremene uredbe.
7.5 Zaključak o interesu Unije
(103)
S obzirom na prethodno navedeno, potvrđuje se ocjena u uvodnim izjavama 200 i 201 Privremene uredbe.
8. KONAČNE KOMPENZACIJSKE MJERE
8.1 Razina uklanjanja štete
(104)
U nedostatku primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 203 do 206 Privremene uredbe.
8.2 Zaključak o razini uklanjanja štete
(105)
Za KEI Industries nije izračunana pojedinačna marža štete jer je konačna marža subvencije tog trgovačkog društva bila na razini de minimis kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 49.
(106)
Potvrđuje se metodologija korištena u Privremenoj uredbi.
8.3 Konačne mjere
(107)
S obzirom na prethodno navedeno i u skladu s člankom 15. stavkom 1. Osnovne uredbe, konačnu kompenzacijsku pristojbu trebalo bi uvesti na razini koja je dostatna za uklanjanje štete prouzročene subvencioniranim uvozom ne prelazeći pritom utvrđenu maržu subvencije.
(108)
Stoga su stope kompenzacijske pristojbe utvrđene usporedbom marži štete i marži subvencije. Dakle, predložene stope kompenzacijske pristojbe iznose kako slijedi:
Trgovačko društvo
Marža subvencije
Marža štete
Stopa kompenzacijske pristojbe
Raajratna Metal Industries
3,7 %
17,2 %
3,7 %
Venus group
3,0 %
23,4 %
3,0 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
0,9 %
Nije dostupno
0,0 %
KEI Industries Limited
0,7 %
Nije dostupno
0,0 %
Trgovačka društva koja surađuju, a nisu uključena u uzorak
3,4 %
19,3 %
3,4 %
Sva ostala trgovačka društva
3,7 %
23,4 %
3,7 %
(109)
Pojedinačne stope kompenzacijske pristojbe za svako trgovačko društvo određene u ovom radnom dokumentu utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. Stoga one odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u pogledu tih trgovačkih društava. Te stope pristojbi (za razliku od pristojbe na razini zemlje koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva”) primjenjuju se isključivo na uvoz proizvoda podrijetlom iz Indije koje su proizveli navedeni posebni pravni subjekti. Uvezeni proizvodi koje proizvodi neko drugo trgovačko društvo koje se posebno ne spominje u izvršnom dijelu ovog radnog dokumenta, uključujući subjekte povezane s onima koji se posebno spominju, ne mogu imati koristi od tih stopa i podložni su stopi pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva”.
(110)
Svaki je zahtjev kojim se traži primjena pojedinačne stope kompenzacijske pristojbe za svako trgovačko društvo (npr. nakon promjene naziva subjekta ili nakon osnivanja novog proizvodnog ili prodajnog subjekta) potrebno bez odgađanja uputiti Komisiji (14) sa svim relevantnim podacima, prije svega o promjeni djelatnosti trgovačkog društva koja se odnosi na proizvodnju, domaću prodaju i izvoznu prodaju povezane, primjerice, s tom promjenom naziva ili tom promjenom proizvodnog ili prodajnog tijela. Prema potrebi, Uredba o uvođenju konačnih kompenzacijskih pristojbi izmijenit će se u skladu s tim tako što će se ažurirati popis trgovačkih društava koja ostvaruju koristi od pojedinačnih stopa pristojbi.
8.4 Konačna naplata privremenih kompenzacijskih pristojba
(111)
S obzirom na visinu utvrđenih marža subvencije i razinu štete koju je pretrpjela industrija Unije smatra se potrebnim osigurati iznose putem konačne naplate privremene kompenzacijske pristojbe, uvedene privremenom Uredbom, u okviru iznosa uvedenih konačnih pristojbi,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se konačna kompenzacijska pristojba na uvoz žice od nehrđajućeg čelika s:
i.
masenim udjelom nikla od 2,5 % ili više, osim žice s masenim udjelom nikla od 28 % ili više, ali ne više od 31 %, i masenim udjelom kroma od 20 % ili više, ali ne više od 22 %;
ii.
manje od 2,5 % masenog udjela nikla, osim žice s masenim udjelom kroma od 13 % ili više, ali ne više od 25 %, i masenim udjelom aluminija od 3,5 % ili više, ali ne više od 6 %,
trenutačno obuhvaćene oznakama KN 7223 00 19 i 7223 00 99, podrijetlom iz Indije.
2. Stopa konačne kompenzacijske pristojbe koja se primjenjuje na neto cijenu franko granica Unije, prije plaćanja carine za proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode trgovačka društva navedena u nastavku, iznosi:
Trgovačko društvo
Pristojba (%)
Dodatna oznaka TARIC
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
3,7
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
3,0
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
3,0
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,0
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,0
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
0,0
B780
KEI Industries Limited, New Delhi
0,0
B925
Trgovačka društva navedena u Prilogu
3,4
Sva ostala trgovačka društva
3,7
B999
3. Osim ako nije drugačije određeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinskim pristojbama.
Članak 2.
Iznosi osigurani privremenim kompenzacijskim pristojbama u skladu s Uredbom (EU) br. 419/2013 o uvozu žice od nehrđajućeg čelika s:
i.
masenim udjelom nikla od 2,5 % ili više, osim žice s masenim udjelom nikla od 28 % ili više, ali ne više od 31 %, i masenim udjelom kroma od 20 % ili više, ali ne više od 22 %;
ii.
manje od 2,5 % masenog udjela nikla, osim žice s masenim udjelom kroma od 13 % ili više, ali ne više od 25 %, i masenim udjelom aluminija od 3,5 % ili više, ali ne više od 6 %,
trenutačno obuhvaćene oznakama KN 7223 00 19 i 7223 00 99, podrijetlom iz Indije, konačno se naplaćuju. Oslobađaju se iznosi osigurani iznad konačnih stopa kompenzacijske pristojbe.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 2. rujna 2013.