PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 18. března 2014
o odmítnutí návrhu prováděcího nařízení o opětovném uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a vyráběné společnostmi Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd a Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd a o konečném výběru jim uloženého prozatímního cla
(2014/149/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 5. října 2006 přijala Rada nařízení (ES) č. 1472/2006 (2) (dále jen „napadené nařízení“), které uložilo konečné antidumpingové clo z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu a stanovilo konečný výběr uloženého prozatímního cla. Na základě přezkumu před pozbytím platnosti byla opatření rozšířena prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1294/2009 (3). Tato opatření pozbyla platnosti dne 31. března 2011.
(2)
Někteří vyvážející výrobci podali k Tribunálu žaloby na zrušení napadeného nařízení. Tribunál tyto žaloby zamítl (4). Soudní dvůr však v odvolacím řízení svými rozsudky ze dne 2. února 2012 ve věci C-249/10 P, Brosmann a další v. Rada a ze dne 15. listopadu 2012 ve věci C-247/10 P, Zhejiang Aokang Shoes v. Rada (dále jen „rozsudky“) zrušil rozsudky Tribunálu a zrušil i nařízení (ES) č. 1472/2006 v rozsahu, v němž se týká navrhovatelů. Soudní dvůr zejména dospěl k závěru, že Komise měla přezkoumat žádosti, které jí navrhovatelé předložili za účelem přiznání zacházení jako v tržním hospodářství v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 1225/2009, a dále uvedl, že nelze vyloučit, že takový přezkum by pro navrhovatele vedl k nižší sazbě antidumpingového cla.
(3)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (5) Komise informovala vyvážející výrobce, kterých se dané rozsudky týkaly, že se rozhodla pokračovat v řízení o nahrazení zrušených částí napadeného nařízení a přezkoumat, zda v případě těchto výrobců převládaly během příslušného období podmínky tržního hospodářství.
(4)
Dne 19. února 2014 Komise přijala návrh prováděcího nařízení Rady o opětovném uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a vyráběné společnostmi Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd a Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd a o konečném výběru jim uloženého prozatímního cla (dále jen „návrh“). V návrhu se uvádí, že z přezkumu žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství vyplynulo, že pro vyvážející výrobce, kterých se týkaly rozsudky, během příslušného období podmínky tržního hospodářství nepřevládaly, že je proto třeba těmto vyvážejícím výrobcům odmítnout zacházení jako v tržním hospodářství, a že by v důsledku toho mělo být obnoveno antidumpingové clo, které bylo původně uloženo napadeným nařízením. Za tímto účelem by návrh obnovil definitivní antidumpingové clo pro vyvážející výrobce, kterých se týkají rozsudky, pro období platnosti napadeného nařízení.
(5)
Čl. 1 odst. 4 návrhu zní takto: „Použijí se platná ustanovení týkající se cel s výjimkou článku 221 nařízení Rady (EHS) č. 2913/1992 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (6). Sdělení výše cla dlužníkovi lze provést později než po uplynutí tří let ode dne vzniku celního dluhu, ale nejpozději dva roky po vstupu tohoto nařízení v platnost.“
V čl. 221 odst. 3 nařízení (EHS) č. 2913/1992 (dále jen „celní kodex“) je stanoveno promlčení pro sdělení opětovně uloženého antidumpingového cla dlužníkovi pro jakýkoli dovoz, k němuž došlo před více než třemi lety, pokud tato lhůta nebyla pozastavena po dobu řízení o opravném prostředku podle článku 243 celního kodexu. Ustanovení čl. 1 odst. 4 napadeného nařízení stanovilo, že, není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy, a neobsahovalo žádnou odchylku od čl. 221 odst. 3 celního kodexu. Vzhledem k tomu, že původní sdělení dluhu dlužníkovi bylo v důsledku rozsudků staženo, mohly by hospodářské subjekty legitimně očekávat, že po uplynutí tříleté lhůty stanovené v čl. 221 odst. 3 celního kodexu došlo k promlčení jakéhokoli opětovného uložení dluhu, a že dluh proto „zanikl“ (7). Po zaniknutí dluhu podle čl. 221 odst. 3 by jeho opětovné uložení se zpětným účinkem porušilo legitimní očekávání dotčených hospodářských subjektů.
Na závěr z hodnocení Rady vyplývá, že v tomto případě nelze uplatnit zpětnou působnost odchylky od čl. 221 odst. 3 celního kodexu, jelikož by tak byla porušena legitimní očekávání dotčených hospodářských subjektů.
(6)
Bez zpětné odchylky od čl. 221 odst. 3 by opětovné uložení cel mělo v praxi jen velmi omezený finanční účinek, jelikož původní opatření pozbyla platnosti dne 31. března 2011.
(7)
Navrhovatelé navíc neposkytli údaje prokazující, že přijetí navrženého opatření by na ně mělo dopad.
(8)
Soudní dvůr zrušil napadené nařízení jako celek v rozsahu, v němž se týká navrhovatelů. Účinky rozsudků s ohledem na zrušené opatření tedy nezávisí na žádném dalším aktu, který by měly orgány přijmout. Rada proto dochází k závěru, že článek 266 Smlouvy o fungování Evropské unie neukládá orgánům povinnost, aby v tomto případě opětovně uložily cla,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Návrh prováděcího nařízení Rady o opětovném uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a vyráběné společnostmi Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd a Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd a o konečném výběru jim uloženého prozatímního cla se zamítá a řízení týkající se uvedených výrobců se ukončují.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 18. března 2014.
PROVEDBENA ODLUKA VIJEĆA
od 18. ožujka 2014.
o odbijanju prijedloga Provedbene uredbe o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe na uvoz određene obuće s gornjištima od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine te koju su proizveli Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd i Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd
(2014/149/EU)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1), a posebno njezin članak 9.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Europska komisija nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
(1)
Vijeće je 5. listopada 2006. donijelo Uredbu (EZ) br. 1472/2006 (2) („sporna uredba”) koja je uvela konačne antidampinške pristojbe i konačnu naplatu privremene pristojbe uvedene na uvoz određene obuće s gornjištima od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Vijetnama. Nakon revizije nakon isteka mjera, mjere su proširene Provedbenom odlukom Vijeća (EU) br. 1294/2009. (3). Te mjere prestale su važiti 31. ožujka 2011.
(2)
Neki proizvođači izvoznici podnijeli su tužbe Općem sudu za poništenje sporne uredbe. Opći sud odbacio je te tužbe (4). Međutim, u žalbenom postupku Sud je, svojim presudama od 2. veljače 2012. u predmetu C-249/10 P (Brosmann i dr. protiv Vijeća) i od 15. studenoga 2012. u predmetu C-247/10 P (Zhejiang Aokang Shoes protiv Vijeća) („presude”), ukinuo presude Općeg suda i poništio Uredbu (EZ) br. 1472/2006 u mjeri u kojoj se odnosila na žalitelje. Posebice, Sud je utvrdio da je Komisija trebala ispitati zahtjeve koje su joj dostavili žalitelji za potrebe zahtijevanja primjene tretmana tržišnog gospodarstva („MET”) na temelju članka 2. stavka 7. točaka (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 1225/2009 i da se ne može isključiti mogućnost da bi posljedica takvog ispitivanja bilo uvođenje niže konačne antidampinške pristojbe za žalitelje.
(3)
Obaviješću objavljenom u Službenom listu Europske unije (5), Komisija je obavijestila proizvođače izvoznike na koje se presude odnose o svojoj namjeri da nastavi postupak zamjene poništenih dijelova sporne uredbe i ispita jesu li za te proizvođače u relevantnom razdoblju prevladavali uvjeti tržišnog gospodarstva.
(4)
Komisija je 19. veljače 2014. usvojila prijedlog Provedbene uredbe Vijeća o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe na uvoz određene obuće s gornjištima od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine te koju su proizveli Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd i Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd („prijedlog”). U prijedlogu se navodi da je ispitivanje zahtjeva za MET pokazalo da za proizvođače izvoznike na koje se presude odnose u relevantnom razdoblju nisu prevladavali uvjeti tržišnog gospodarstva, da se stoga MET mora odbiti tim proizvođačima izvoznicima i da antidampinšku pristojbu koja je prvotno uvedena spornom uredbom slijedom toga treba ponovno uvesti. U tom smislu, prijedlogom bi se uvela konačna antidampinška pristojba za proizvođače izvoznike na koje se presude odnose za razdoblje primjene sporne uredbe.
(5)
Članak 1. stavak 4. prijedloga glasi kako slijedi: „Primjenjuju se odredbe koje su na snazi u vezi s carinskim pristojbama, uz iznimku članka 221. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/1992 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (6). Obavještavanje dužnika o iznosu pristojbe može se izvršiti više od tri godine nakon nastanka carinskog duga, ali ne kasnije od dvije godine nakon stupanja na snagu ove Uredbe.”
Prema članku 221. stavku 3. Uredbe (EEZ) br. 2913/1992 („Carinski zakonik”) obavještavanje dužnika o ponovnom uvođenju antidampinške pristojbe ne provodi se za uvoze koji su se dogodili prije više od tri godine, pod uvjetom da taj rok nije suspendiran do okončanja žalbenog postupka prema članku 243. Carinskog zakonika. Članak 1. stavak 4. sporne uredbe sadržavao je odredbu prema kojoj su se primjenjivale, ako nije navedeno drugačije, odredbe na snazi koje se odnose na carinske pristojbe i nije sadržavao nikakvo odstupanje od članka 221. stavka 3. Carinskog zakonika. U mjeri u kojoj je izvorna obavijest dužniku o dugu povučena nakon presuda, operatori bi mogli legitimno očekivati da je, nakon što istekne trogodišnje razdoblje propisano člankom 221. stavkom 3. Carinskog zakonika, svako ponovno uvođenje duga bilo vremenski ograničeno i stoga je dug bio „ugašen” (7). Nakon što je dug ugašen na temelju članka 221. stavka 3., njegovo retroaktivno ponovno uvođenje stoga bi kršilo legitimna očekivanja dotičnih operatora.
Zaključno, ocjena je Vijeća da retroaktivna primjena odstupanja od članka 221. stavka 3. Carinskog zakonika u ovom slučaju nije moguća, budući da bi kršila legitimna očekivanja dotičnih operatora.
(6)
Bez retroaktivnog odstupanja od članka 221. stavka 3. ponovno uvođenje pristojbi imalo bi vrlo ograničen financijski učinak u praksi budući da su izvorne mjere istekle 31. ožujka 2011.
(7)
Nadalje, žalitelji nisu dostavili elemente koji pokazuju da bi donošenje predložene mjere imalo učinak na njih.
(8)
Sud je poništio spornu uredbu u cijelosti u mjeri u kojoj se odnosi na žalitelje. Kao posljedica toga učinak presuda s obzirom na poništenu mjeru ne ovisi o nekom dodatnom aktu koji institucije trebaju donijeti. Stoga Vijeće zaključuje da članak 266. Ugovora o funkcioniranju Europske unije ne obvezuje institucije da u ovom slučaju ponovno uvedu pristojbe,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Prijedlog Provedbene uredbe Vijeća o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe na uvoz određene obuće s gornjištima od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine te koju su proizveli Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd i Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd odbacuje se i postupak u vezi s tim proizvođačima se okončava.
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu dan nakon dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 18. ožujka 2014.