NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 468/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu)
(ECB/2014/17)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 6 a článek 132 této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 34 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na čl. 4 odst. 3, článek 6 a čl. 33 odst. 2 tohoto nařízení,
s ohledem na Interinstitucionální dohodu mezi Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou o praktických podmínkách uplatňování demokratické odpovědnosti a dohledu nad plněním úkolů, které jsou ECB svěřeny v rámci jednotného mechanismu dohledu (2),
s ohledem na veřejné konzultace a analýzy provedené v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013,
s ohledem na návrh Rady dohledu a na základě konzultací s vnitrostátními příslušnými orgány,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1024/2013 (dále jen „nařízení o jednotném mechanismu dohledu“) zavádí jednotný mechanismus dohledu, který sestává z Evropské centrální banky (ECB) a vnitrostátních příslušných orgánů zúčastněných členských států.
(2)
V rámci článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu má ECB výlučnou pravomoc plnit mikroobezřetnostní úkoly, které jí byly svěřeny na základě článku 4 uvedeného nařízení a které se týkají úvěrových institucí usazených v zúčastněných členských státech. ECB odpovídá za účinné a konzistentní fungování jednotného mechanismu dohledu a za výkon dohledu nad fungováním systému na základě odpovědnosti a postupů uvedených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
(3)
Pokud je to vhodné a aniž jsou dotčeny povinnosti a odpovědnost ECB za úkoly jí svěřené nařízením o jednotném mechanismu dohledu, mají vnitrostátní příslušné orgány povinnost pomáhat ECB s přípravou a prováděním veškerých aktů týkajících se úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v souvislosti se všemi úvěrovými institucemi, a to za podmínek stanovených v nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v tomto nařízení, včetně pomoci při činnostech ověřování. Za tímto účelem by se vnitrostátní příslušné orgány při plnění úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu měly řídit pokyny vydanými ECB.
(4)
Aniž by byla dotčena úloha Eurosystému a Evropské rady pro systémová rizika, musí ECB, vnitrostátní příslušné orgány a vnitrostátní pověřené orgány plnit makroobezřetnostní úkoly uvedené v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a postupovat podle koordinačních postupů zakotvených v tomto článku, v tomto nařízení a v příslušných právních předpisech Unie.
(5)
V rámci jednotného mechanismu dohledu jsou příslušné úkoly ECB a vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti dohledu rozděleny podle významu subjektů, které spadají do oblasti působnosti jednotného mechanismu dohledu. Toto nařízení zejména vymezuje specifickou metodiku pro hodnocení tohoto významu, jak vyžaduje čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB má působnost v oblasti přímého dohledu nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi, smíšenými finančními holdingovými společnostmi usazenými v zúčastněných členských státech a pobočkami usazenými v zúčastněných členských státech a patřícími úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech, které jsou významné. Aniž by byla dotčena pravomoc ECB v konkrétních případech rozhodnout o převzetí přímého dohledu nad danými subjekty, je-li to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování standardů dohledu, jsou vnitrostátní příslušné orgány odpovědné za přímý dohled nad méně významnými subjekty.
(6)
S cílem zohlednit aktuální vývoj v legislativě Unie v oblasti sankcí a judikaturu Evropského soudu pro lidská práva, pokud se týká oddělení stadia vyšetřování a rozhodování, zřídí ECB samostatnou vyšetřovací jednotku, která bude samostatně vyšetřovat porušení pravidel a rozhodnutí v oblasti dohledu.
(7)
Čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu stanoví, že ECB na základě konzultace s vnitrostátními příslušnými orgány a na základě návrhu Rady dohledu přijme a zveřejní rámec pro provádění spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(8)
Čl. 33 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu stanoví, že ECB musí prostřednictvím nařízení a rozhodnutí zveřejnit podrobné operační postupy pro provádění úkolů, které jsou jí uvedeným nařízením svěřeny. Toto nařízení obsahuje ustanovení, kterými se provádí čl. 33 odst. 2, pokud se týká spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(9)
V důsledku těchto skutečností toto nařízení dále rozvíjí a upřesňuje postupy spolupráce, které jsou na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu zavedeny v rámci jednotného mechanismu dohledu mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány, případně rovněž vnitrostátními pověřenými orgány, a tím zajišťuje účinné a konzistentní fungování jednotného mechansimu dohledu.
(10)
ECB přikládá velký význam komplexnímu posouzení úvěrových institucí včetně posouzení rozvahy, které musí provést před tím, než převezme své úkoly. To platí i pro všechny členské státy, které vstoupí do eurozóny, a připojí se tedy k jednotnému mechanismu dohledu po datu zahájení dohledu v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
(11)
Pro plynulé fungování jednotného mechanismu dohledu je zásadní, aby ECB plně spolupracovala s vnitrostátními příslušnými orgány a aby si vyměňovaly veškeré informace, které mohou mít dopad na jejich příslušné úkoly, zejména veškeré informace, které vnitrostátní příslušné orgány využívají, pokud se týká postupů, které mohou mít dopad na bezpečnost a spolehlivost dohlíženého subjektu nebo které ovlivňují postupy v oblasti dohledu nad těmito subjekty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a účel
1. Toto nařízení stanoví pravidla týkající se všech těchto skutečností:
a)
rámce uvedeného v čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, tj. rámce pro provádění článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud se týká spolupráce v rámci jednotného mechanismu dohledu, který obsahuje:
i)
specifickou metodiku pro posouzení a přezkum toho, zda dohlížený subjekt je klasifikován jako významný či méně významný podle kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a opatření vyplývající z tohoto posouzení,
ii)
vymezení postupů včetně lhůt, a to i ve vztahu k možnosti vnitrostátních příslušných orgánů vypracovat návrh rozhodnutí, jenž bude zaslán ECB ke zvážení, pro vztah mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad významnými dohlíženými subjekty,
iii)
vymezení postupů včetně lhůt, pokud se týká vztahu mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad méně významnými dohlíženými subjekty. Tyto postupy zejména vyžadují, aby vnitrostátní příslušné orgány v závislosti na jednotlivých případech vymezených v tomto nařízení:
-
oznámily ECB jakékoli podstatné řízení v oblasti dohledu,
-
na žádost ECB dále vyhodnotily konkrétní aspekty tohoto řízení,
-
ECB předaly návrhy podstatných rozhodnutí v oblasti dohledu, k nimž může ECB zaujmout stanovisko;
b)
spolupráce a výměny informací mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu, pokud jde o postupy, které se týkají významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených subjektů včetně společných postupů pro udělování povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, odebrání těchto povolení a posuzování nabývání a zcizování kvalifikovaných účastí;
c)
postupů týkajících se spolupráce mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány, pokud se týká makroobezřetnostních úkolů a nástrojů ve smyslu článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
d)
postupů týkajících se fungování úzké spolupráce ve smyslu článku 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, které se použijí ve vztahu mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány;
e)
postupů týkajících se spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ve vztahu k článkům 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu včetně určitých aspektů podávání zpráv v oblasti dohledu;
f)
postupů týkajících se příjímání rozhodnutí v oblasti dohledu, jež jsou určena dohlíženým subjektům a jiným osobám;
g)
jazykových ujednání mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány a mezi ECB a dohlíženými subjekty a jinými osobami;
h)
postupů platných pro pravomoci ECB a vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti sankcí v rámci jednotného mechanismu dohledu, pokud se týká úkolů svěřených ECB na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
i)
přechodných ustanovení.
2. Tímto nařízením nejsou dotčeny úkoly v oblasti dohledu, které ECB nebyly svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a které proto mají i nadále vnitrostátní orgány.
3. Toto nařízení se vykládá zejména ve spojení s rozhodnutím ECB/2004/2 (3) a jednacím řádem Rady dohledu Evropské centrální banky (4), zejména pokud se týká rozhodování v rámci jednotného mechanismu dohledu včetně postupů, které se vztahují na Radu dohledu a Radu guvernérů, pokud se týká neuplatnění námitek ze strany Rady guvernérů ve smyslu čl. 26 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a ostatními příslušnými právními akty včetně rozhodnutí ECB/2014/16 (5).
Článek 2
Definice
Není-li uvedeno jinak, platí pro účely tohoto nařízení definice obsažené v nařízení o jednotném mechanismu dohledu spolu s těmito definicemi:
1)
„povolením“ se rozumí povolení ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 42 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (6);
2)
„pobočkou“ se rozumí pobočka ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 17 nařízení (EU) č. 575/2013;
3)
„společnými postupy“ se rozumí postupy zakotvené v části V, pokud se týká udělování povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, odebrání povolení vykonávat tuto činnost a rozhodování ohledně kvalifikovaných účastí;
4)
„členským státem eurozóny“ se rozumí členský stát, jehož měnou je euro;
5)
„skupinou“ se rozumí skupina podniků, z nichž alespoň jeden je úvěrovou institucí, která se skládá z mateřského podniku a jeho dceřiných společností, nebo podniky vzájemně propojené ve smyslu článku 22 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (7), včetně jakékoli její podskupiny;
6)
„společným týmem dohledu“ se rozumí tým osob vykonávajících dohled, který je pověřen dohledem nad významným dohlíženým subjektem nebo nad významnou dohlíženou skupinou;
7)
„méně významným dohlíženým subjektem“ se rozumí jak a) méně významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě eurozóny, tak b) méně významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě mimo eurozónu, jenž je zúčastněným členským státem;
8)
„méně významným dohlíženým subjektem, který se nachází v členském státě eurozóny“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v členském státě eurozóny a který nemá postavení významného dohlíženého subjektu ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
9)
„vnitrostátním příslušným orgánem“ se rozumí vnitrostátní příslušný orgán ve smyslu definice obsažené v čl. 2 bodu 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Touto definicí nejsou dotčena ujednání na základě vnitrostátních právních předpisů, která svěřují určité úkoly v oblasti dohledu národní centrální bance, která není určena jako vnitrostátní příslušný orgán. V tomto případě národní centrální banka plní tyto úkoly v rámci vymezeném ve vnitrostátních právních předpisech a v tomto nařízení. V tomto případě se odkaz na vnitrostátní příslušný orgán v tomto nařízení přiměřeně vztahuje na národní centrální banku, pokud jde o úkoly, které jsou jí přiděleny na základě vnitrostátních právních předpisů;
10)
„vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci“ se rozumí vnitrostátní příslušný orgán pověřený zúčastněným členským státem v úzké spolupráci v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (8);
11)
„vnitrostátním pověřeným orgánem“ se rozumí vnitrostátní pověřený orgán ve smyslu definice obsažené v čl. 2 bodu 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
12)
„vnitrostátním pověřeným orgánem v úzké spolupráci“ se rozumí vnitrostátní pověřený orgán mimo eurozónu, který zúčastněný členský stát v úzké spolupráci pověřil pro účely plnění úkolů souvisejících s článkem 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
13)
„členským státem mimo eurozónu“ se rozumí členský stát, jehož měnou není euro;
14)
„mateřským podnikem“ se rozumí mateřský podnik ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 15 nařízení (EU) č. 575/2013;
15)
„zúčastněným členským státem v úzké spolupráci“ se rozumí členský stát mimo eurozónu, který navázal úzkou spolupráci s ECB v souladu s článkem 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
16)
„významným dohlíženým subjektem“ se rozumí jak a) významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě eurozóny, tak b) významný dohlížený subjekt, který se nachází v zúčastněném členském státě mimo eurozónu;
17)
„významným dohlíženým subjektem, který se nachází v členském státě eurozóny“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v členském státě eurozóny a který má postavení významného dohlíženého subjektu podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
18)
„významným dohlíženým subjektem, který se nachází v zúčastněném členském státě mimo eurozónu“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v zúčastněném členském státě mimo eurozónu a který má postavení významného dohlíženého subjektu podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
19)
„dceřinou společností“ se rozumí dceřiná společnost ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 16 nařízení (EU) č. 575/2013;
20)
„dohlíženým subjektem“ se rozumí kterýkoli z těchto subjektů: a) úvěrová instituce usazená v zúčastněném členském státě, b) finanční holdingová společnost usazená v zúčastněném členském státě, c) smíšená finanční holdingová společnost usazená v zúčastněném členském státě, pokud splňuje podmínky vymezené v bodu 21 písm. b), d) pobočka usazená v zúčastněném členském státě a patřící úvěrové instituci, která je usazena v nezúčastněném členském státě.
Ústřední protistrana ve smyslu definice obsažené v čl. 2 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 (9), která je kvalifikována jako úvěrová instituce ve smyslu směrnice 2013/36/EU, se považuje za dohlížený subjekt v souladu s nařízením o jednotném mechanismu dohledu, tímto nařízením a příslušnými právními předpisy Unie, aniž by přitom byl dotčen dohled, který nad ústřední protistranou vykonává dotčený vnitrostátní příslušný orgán ve smyslu nařízení (EU) č. 648/2012;
21)
„dohlíženou skupinou“ se rozumí kterýkoli z těchto subjektů:
a)
skupina, jejímž mateřským podnikem je úvěrová instituce nebo finanční holdingová společnost, jejíž ústředí se nachází v zúčastněném členském státě;
b)
skupina, jejímž mateřským podnikem je smíšená finanční holdingová společnost, jejíž ústředí se nachází v zúčastněném členském státě, je-li koordinátor finančního konglomerátu ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES (10) orgánem příslušným k dohledu nad úvěrovými institucemi a je-li rovněž koordinátorem ve funkci orgánu dohledu nad úvěrovými institucemi;
c)
dohlížené subjekty, které mají ústředí ve stejném zúčastněném členském státě, pokud jsou trvale přidruženy k ústřednímu subjektu, který nad nimi vykonává dohled za podmínek vymezených v článku 10 nařízení (EU) č. 575/2013 a který je usazen ve stejném zúčastněném členském státě;
22)
„významnou dohlíženou skupinou“ se rozumí dohlížená skupina, která má postavení významné dohlížené skupiny podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
23)
„méně významnou dohlíženou skupinou“ se rozumí dohlížená skupina, která nemá postavení významné dohlížené skupiny ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
24)
„řízením ECB v oblasti dohledu“ se rozumí činnost ECB, která směřuje k přípravě vydání rozhodnutí ECB v oblasti dohledu včetně společných postupů a ukládání správních peněžitých sankcí. Na všechna řízení ECB v oblasti dohledu se vztahuje část III. Nestanoví-li část X jinak, platí část III rovněž pro ukládání správních peněžitých sankcí;
25)
„řízením vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu“ se rozumí činnost vnitrostátního příslušného orgánu, která směřuje k přípravě vydání rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, které je určeno jednomu či více dohlíženým subjektům nebo skupinám či jedné či více dalším osobám, včetně ukládání správních sankcí;
26)
„rozhodnutím ECB v oblasti dohledu“ se rozumí právní akt přijatý ECB při plnění úkolů a výkonů pravomocí, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, jenž má formu rozhodnutí ECB, je určen jednomu či více dohlíženým subjektům nebo skupinám či jedné či více dalším osobám a nejedná se o obecně závazný právní akt;
27)
„třetí zemí“ se rozumí země, která není členským státem, ani členským státem Evropského hospodářského prostoru;
28)
„pracovním dnem“ se rozumí den, který není sobotou, nedělí, ani svátkem ECB v souladu s kalendářem platným v ECB (11).
ČÁST II
USPOŘÁDÁNÍ JEDNOTNÉHO MECHANISMU DOHLEDU
HLAVA 1
STRUKTURY PRO DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI A MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
KAPITOLA 1
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty
Článek 3
Společné týmy dohledu
1. Společný tým dohledu bude ustaven pro dohled nad každým významným subjektem nebo každou významnou skupinou, nad nimiž je vykonáván dohled v zúčastněných členských státech. Každý společný tým dohledu se skládá ze zaměstnanců ECB a vnitrostátních příslušných orgánů jmenovaných podle článku 4, kteří pracují pod vedením pověřeného zaměstnance ECB (dále jen „koordinátor společného týmu dohledu“) a jednoho či více dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů, jak je uvedeno dále v článku 6.
2. Aniž by byla dotčena ostatní ustanovení tohoto nařízení, zahrnují úkoly společného týmu dohledu zejména:
a)
provádění procesu dohledu a hodnocení uvedeného v článku 97 směrnice 2013/36/EU ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině, nad nimiž je vykonáván dohled ze strany společného týmu dohledu;
b)
účast na přípravě programu dohledových šetření při zohlednění procesu dohledu a hodnocení, přičemž tento program se předkládá Radě dohledu včetně plánu kontrol na místě ve smyslu článku 99 směrnice 2013/36/ES, a to pro významný dohlížený subjekt nebo významnou dohlíženou skupinu;
c)
provádění programu dohledových šetření, který byl schválen ECB, a všech rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, pokud se týká významného dohlíženého subjektu nebo významné dohlížené skupiny, nad nimiž je vykonáván dohled ze strany společného týmu dohledu;
d)
zajištění koordinace s týmem provádějícím kontrolu na místě ve smyslu části XI, pokud se týká provádění plánu kontrol na místě;
e)
případná spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem.
Článek 4
Ustavení a složení společných týmů dohledu
1. ECB je pověřena ustavením a složením společných týmů dohledu. Jmenování zaměstnanců z řad vnitrostátních příslušných orgánů do společných týmů dohledu provádějí relevantní vnitrostátní příslušné orgány v souladu s odstavcem 2.
2. V souladu se zásadami uvedenými v čl. 6 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a aniž by byl dotčen článek 31 uvedeného nařízení, vnitrostátní příslušný orgán jmenuje z řad svých zaměstnanců jednu či více osob členem nebo členy společného týmu dohledu. Zaměstnanec z řad vnitrostátního příslušného orgánu může být jmenován členem více než jednoho společného týmu dohledu.
3. Bez ohledu na odstavec 2 může ECB vyžadovat, aby vnitrostátní příslušné orgány změnily jmenování, jež učinily pro účely složení společného týmu dohledu.
4. Pokud v zúčastněném členském státě vykonává úkoly v oblasti dohledu více než jeden vnitrostátní příslušný orgán nebo pokud vnitrostátní právní předpisy zúčastněného členského státu svěří národní centrální bance konkrétní úkoly v oblasti dohledu a národní centrální banka není vnitrostátním příslušným orgánem, příslušné orgány koordinují svou účast ve společných týmech dohledu.
5. ECB a vnitrostátní příslušné orgány vzájemně konzultují a dohodnou se na využití zdrojů vnitrostátních příslušných orgánů v souvislosti se společnými týmy dohledu.
Článek 5
Zapojení zaměstnanců národních centrálních bank zúčastněných členských států
1. Národní centrální banky zúčastněných členských států, které jsou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy zapojeny do obezřetnostního dohledu nad významným dohlíženým subjektem nebo nad významnou dohlíženou skupinou, avšak nejsou vnitrostátními příslušnými orgány, mohou rovněž jednoho či několik svých zaměstnanců jmenovat do společného týmu dohledu.
2. O těchto jmenováních je třeba vyrozumět ECB a článek 4 se použije obdobně.
3. Jsou-li do společného týmu dohledu jmenováni zaměstnanci národních centrálních bank zúčastněných členských států, vykládají se odkazy na vnitrostátní příslušné orgány v souvislosti se společnými týmy dohledu tak, že obsahují odkaz na tyto národní centrální banky.
Článek 6
Koordinátor společného týmu dohledu a dílčí koordinátoři
1. Koordinátor společného týmu dohledu za pomoci dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů ve smyslu odstavce 2 zajišťuje koordinaci činnosti společného týmu dohledu. Za tímto účelem se členové společného týmu dohledu řídí pokyny koordinátora společného týmu dohledu, pokud se týká jejich úkolů ve společném týmu dohledu. Tím nejsou dotčeny jejich úkoly a povinnosti ve vztahu k jejich relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu.
2. Každý vnitrostátní příslušný orgán, který do společného týmu dohledu jmenuje více než jednoho zaměstnance, určí jednoho z těchto zaměstnanců jako dílčího koordinátora (dále jen „dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu“). Dílčí koordinátoři z vnitrostátních příslušných orgánů napomáhají koordinátorovi společného týmu dohledu, pokud jde o organizaci a koordinaci úkolů ve společném týmu dohledu, zejména pokud se týká zaměstnanců, kteří byli jmenováni týmž vnitrostátním příslušným orgánem jako příslušný dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu. Dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu může udílet pokyny členům společného týmu dohledu, kteří byli jmenováni stejným vnitrostátním příslušným orgánem, pokud tyto pokyny nejsou v rozporu s pokyny udělenými koordinátorem společného týmu dohledu.
KAPITOLA 2
Dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty
Článek 7
Zapojení zaměstnanců z jiných vnitrostátních příslušných orgánů v týmu dohledu vnitrostátního příslušného orgánu
Aniž by byl dotčen čl. 31 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud ECB ve vztahu k dohledu nad méně významnými dohlíženými subjekty rozhodne, že je vhodné do týmu dohledu vnitrostátního příslušného orgánu zapojit zaměstnance z jednoho či více vnitrostátních příslušných orgánů, může ECB vyžadovat, aby vnitrostátní příslušný orgán zapojil zaměstnance těchto jiných vnitrostátních příslušných orgánů.
HLAVA 2
DOHLED NA KONSOLIDOVANÉM ZÁKLADĚ A ÚČAST ECB A VNITROSTÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ V KOLEGIÍCH ORGÁNŮ DOHLEDU
Článek 8
Dohled na konsolidovaném základě
1. V souladu s článkem 111 směrnice 2013/36/EU vykonává ECB dohled na konsolidovaném základě nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi nebo smíšenými finančními holdingovými společnostmi, které jsou významné na konsolidovaném základě, pokud je mateřský podnik mateřskou institucí v zúčastněném členském státě nebo mateřskou institucí v EU usazenou v zúčastněném členském státě.
2. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán plní úkoly orgánu dohledu na konsolidovaném základě nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi nebo smíšenými finančními holdingovými společnostmi, které jsou méně významné na konsolidovaném základě.
Článek 9
ECB jako předseda kolegia orgánů dohledu
1. Je-li ECB orgánem dohledu na konsolidovaném základě, předsedá kolegiu ustavenému podle článku 116 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušné orgány zúčastněných členských států, v nichž jsou usazeny případné mateřské podniky, dceřiné společnosti a významné pobočky ve smyslu článku 51 směrnice 2013/36/EU, jsou oprávněny účastnit se kolegia jako pozorovatelé.
2. Není-li ustaveno žádné kolegium podle článku 116 směrnice 2013/36/EU a významný dohlížený subjekt má pobočky v nezúčastněných členských státech, jež se považují za významné v souladu s čl. 51 odst. 1 směrnice 2013/36/EU, ECB spolu s příslušnými orgány hostitelských členských států ustaví kolegium orgánů dohledu.
Článek 10
ECB a vnitrostátní příslušné orgány jako členové kolegií orgánů dohledu
Není-li orgán dohledu na konsolidovaném základě v zúčastněném členském státě, účastní se ECB a vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu v souladu s těmito pravidly a s příslušnými právními předpisy Unie:
a)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech všechny významnými dohlíženými subjekty, účastní se ECB kolegia orgánů dohledu jako člen, zatímco vnitrostátní příslušné orgány jsou oprávněny se téhož kolegia účastnit jako pozorovatelé;
b)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech všechny méně významnými dohlíženými subjekty, účastní se vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu jako členové;
c)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech jak méně významnými, tak i významnými dohlíženými subjekty, účastní se ECB a vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu jako členové. Vnitrostátní příslušné orgány zúčastněných členských států, v nichž jsou významné dohlížené subjekty usazeny, jsou oprávněny se účastnit kolegia orgánů dohledu jako pozorovatelé.
HLAVA 3
POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE PRÁVA USAZOVÁNÍ A VOLNÉHO POHYBU SLUŽEB
KAPITOLA 1
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb v rámci jednotného mechanismu dohledu
Článek 11
Právo usazování úvěrových institucí v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má významný dohlížený subjekt své ústředí. Informace se poskytují v souladu s požadavky vymezenými v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu svůj záměr v souladu s požadavky vymezenými v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU.
3. Nerozhodne-li ECB do dvou měsíců od přijetí oznámení jinak, může být pobočka uvedená v odstavci 1 zřízena a může zahájit svou činnost. ECB oznámí tuto informaci vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž bude pobočka usazena.
4. Nerozhodne-li vnitrostátní příslušný orgán domovského členského státu do dvou měsíců od přijetí oznámení jinak, může být pobočka uvedená v odstavci 2 zřízena a může zahájit svou činnost. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí tuto informaci ECB a vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž bude pobočka usazena.
5. Dojde-li ke změně jakékoli informace oznámené podle odstavců 1 a 2, oznámí dohlížený subjekt písemně tuto změnu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, který původní informaci přijal, alespoň jeden měsíc před provedením změny. Tento vnitrostátní příslušný orgán informuje vnitrostátní příslušný orgán členského státu, v němž je pobočka usazena.
Článek 12
Využití volného pohybu služeb ze strany úvěrových institucí v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá poprvé využít volného pohybu služeb vykonáváním své činnosti na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má významný dohlížený subjekt své ústředí. Informace se poskytují v souladu s požadavky vymezenými v čl. 39 odst. 1 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení. Vnitrostátní příslušný orgán o oznámení vyrozumí též vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž budou služby poskytovány.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá poprvé využít volného pohybu služeb vykonáváním své činnosti na území jiného zúčastněného členského státu, to oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s požadavky vymezenými v čl. 39 odst. 1 směrnice 2013/36/EU. O oznámení se vyrozumí ECB a vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž budou služby poskytovány.
KAPITOLA 2
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb v rámci jednotného mechanismu dohledu ze strany úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech
Článek 13
Oznámení o využití práva usazování úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Pokud příslušný orgán nezúčastněného členského státu oznamuje informace uvedené v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU postupem uvedeným v čl. 35 odst. 3 uvedené směrnice, vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má dojít ke zřízení pobočky, vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí o přijetí tohoto oznámení ECB.
2. Do dvou měsíců od přijetí oznámení od příslušného orgánu nezúčastněného členského státu se ECB, jedná-li se o pobočku, která je významná podle kritérií vymezených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v části IV tohoto nařízení, nebo relevantní vnitrostátní příslušný orgán, jedná-li se o pobočku, která je méně významná podle kritérií vymezených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v části IV tohoto nařízení, připraví na výkon dohledu nad pobočkou v souladu s články 40 až 46 směrnice 2013/36/EU a v případě potřeby stanoví podmínky, za nichž může pobočka z důvodů obecného zájmu vyvíjet svou činnost v hostitelském členském státě.
3. Vnitrostátní příslušné orgány sdělí ECB podmínky, za kterých může pobočka v jejich členském státě vyvíjet činnost na základě vnitrostátních právních předpisů a z důvodů obecného zájmu.
4. Změna jakékoli informace, kterou úvěrová instituce, jež hodlá zřídit pobočku, poskytla podle bodů b), c) nebo d) čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, se oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu uvedenému v odstavci 1.
Článek 14
Příslušný orgán hostitelského členského státu pro pobočky
1. V souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu vykonává ECB pravomoci příslušného orgánu hostitelského členského státu, pokud je pobočka významná ve smyslu čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení.
2. Je-li pobočka méně významná ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, vykonává pravomoci příslušného orgánu hostitelského členského státu vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je pobočka usazena.
Článek 15
Oznámení o využití volného pohybu služeb úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech v rámci jednotného mechanismu dohledu
Pokud příslušný orgán nezúčastněného členského státu činí oznámení ve smyslu čl. 39 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, je adresátem tohoto oznámení vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je využíván volný pohyb služeb. O přijetí tohoto oznámení vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB.
Článek 16
Příslušný orgán hostitelského členského státu pro volný pohyb služeb
1. V souladu s čl. 4 odst. 2 a v rozsahu čl. 4 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu plní ECB úkoly příslušného orgánu hostitelského členského státu ve vztahu k úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech, které využívají svobody volného pohybu služeb v zúčastněných členských státech.
2. Jedná-li se o volný pohyb služeb z důvodů obecného zájmu za určitých podmínek obsažených ve vnitrostátních právních předpisech zúčastněných členských států, informují vnitrostátní příslušné orgány o těchto podmínkách ECB.
KAPITOLA 3
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb ve vztahu k nezúčastněným členským státům
Článek 17
Právo usazování a využití volného pohybu služeb ve vztahu k nezúčastněným členským státům
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku nebo využít volného pohybu služeb na území nezúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení. ECB vykonává pravomoci příslušného orgánu domovského členského státu.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku nebo využít volného pohybu služeb na území nezúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán vykonává pravomoci příslušného orgánu domovského členského státu.
HLAVA 4
DOPLŇKOVÝ DOZOR NAD FINANČNÍMI KONGLOMERÁTY
Článek 18
Koordinátor
1. ECB přebírá úkol koordinátora finančního konglomerátu v souladu s kritérii vymezenými v příslušných právních předpisech Unie ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu.
2. Vnitrostátní příslušný orgán přebírá úkol koordinátora finančního konglomerátu v souladu s kritérii vymezenými v příslušných právních předpisech Unie ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu.
ČÁST III
OBECNÁ USTANOVENÍ PLATNÁ PRO PROVOZOVÁNÍ JEDNOTNÉHO MECHANISMU DOHLEDU
HLAVA 1
ZÁSADY A POVINNOSTI
Článek 19
Přehled
Tato část vymezuje a) obecná pravidla pro provozování jednotného mechanismu dohledu ze strany ECB a vnitrostátních příslušných orgánů a b) ustanovení, podle kterých ECB postupuje při provádění řízení ECB v oblasti dohledu.
Obecné zásady a ustanovení, které platí mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v úzké spolupráci, jsou vymezeny v části IX.
Článek 20
Povinnost spolupracovat v dobré víře
ECB a vnitrostátní příslušné orgány mají povinnost spolupracovat v dobré víře a povinnost vyměňovat si informace.
Článek 21
Obecná povinnost vyměňovat si informace
1. Aniž by byla dotčena pravomoc ECB průběžně přímo přijímat informace vykázané dohlíženými subjekty, nebo mít k těmto informacím přímý přístup, vnitrostátní příslušné orgány zejména včas a přesně ECB poskytují veškeré informace, které jsou pro ECB nezbytné k plnění úkolů, jež byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tyto informace zahrnují informace, které vyplývají z ověřování a činnosti na místě, jež provádějí vnitrostátní příslušné orgány.
2. Získává-li ECB informace přímo od právnických či fyzických osob uvedených v čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, poskytuje tyto informace vnitrostátním příslušným orgánům, kterých se tyto informace týkají, včas a přesně. Tyto informace zahrnují zejména informace, které jsou pro vnitrostátní příslušné orgány nezbytné k plnění jejich úlohy napomáhat ECB.
3. Aniž je dotčen odstavec 2, ECB poskytuje vnitrostátním příslušným orgánům pravidelný přístup k aktualizovaným informacím, které jsou pro vnitrostátní příslušné orgány nezbytné k plnění jejich úkolů týkajících se obezřetnostního dohledu.
Článek 22
Právo ECB udělit vnitrostátním příslušným orgánům nebo vnitrostátním pověřeným orgánům pokyn využít jejich pravomoci a přijmout opatření, pokud ECB má úkol v oblasti dohledu, avšak žádnou související pravomoc
1. V rozsahu nezbytném pro plnění úkolů, které jí byly svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může ECB formou pokynů vyžadovat, aby vnitrostátní příslušné orgány a/nebo vnitrostátní pověřené orgány využily své pravomoci na základě podmínek vymezených ve vnitrostátních právních předpisech a v souladu s nimi a ve smyslu článku 9 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud nařízení o jednotném mechanismu dohledu nesvěřuje tyto pravomoci ECB.
2. Vnitrostátní příslušné orgány a/nebo vnitrostátní pověřené orgány (ve vztahu k článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu) informují ECB o výkonu těchto pravomocí bez zbytečného odkladu.
Článek 23
Jazykový režim mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány
ECB a vnitrostátní příslušné orgány přijmou ujednání ohledně komunikace v rámci jednotného mechanismu dohledu, včetně jazyka či jazyků, které se budou používat.
Článek 24
Jazykový režim mezi ECB a právnickými či fyzickými osobami včetně dohlížených subjektů
1. Dokument, který dohlížený subjekt nebo jiná právnická či fyzická osoba, která v jednotlivém případě podléhá řízení ECB v oblasti dohledu, zasílá ECB, může být sepsán v kterémkoli úředním jazyce Unie, který si dohlížený subjekt nebo určitá osoba zvolí.
2. ECB, dohlížené subjekty a jiné právnické nebo fyzické osoby, které v jednotlivém případě podléhají řízení ECB v oblasti dohledu, se mohou dohodnout, že ve své písemné komunikaci, a to i pokud jde o rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, budou používat výlučně jeden z úředních jazyků Unie.
Ukončení této dohody u používání stanoveného jazyka má dopad pouze na ty aspekty řízení ECB v oblasti dohledu, jež dosud nebyly provedeny.
Požadují-li účastníci ústního jednání, aby s nimi bylo jednáno v úředním jazyce Unie, který není jazykem řízení ECB v oblasti dohledu, musí být ECB o tomto požadavku informována s dostatečným předstihem tak, aby mohla učinit nezbytná opatření.
HLAVA 2
OBECNÁ USTANOVENÍ O SPRAVEDLIVÉM PROCESU PŘI PŘIJÍMÁNÍ ROZHODNUTÍ ECB V OBLASTI DOHLEDU
KAPITOLA 1
Řízení ECB v oblasti dohledu
Článek 25
Obecné zásady
1. Řízení ECB v oblasti dohledu zahájené v souladu s článkem 4 a oddílem 2 kapitoly III nařízení o jednotném mechanismu dohledu se provádí v souladu s článkem 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a ustanoveními této hlavy.
2. Ustanovení této hlavy se nepoužijí na postupy prováděné správní revizní komisí.
Článek 26
Strany
1. Stranami řízení ECB v oblasti dohledu jsou:
a)
osoby, které podaly žádost;
b)
zamýšlení či skuteční adresáti rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
2. Vnitrostátní příslušné orgány se nepovažují za strany.
Článek 27
Zastoupení strany
1. Strana může být zastoupena právním či zákonným zástupcem či jiným zástupcem zmocněným na základě písemného pověření vykonávat veškeré úkony v souvislosti s řízením ECB v oblasti dohledu.
2. Odvolání mandátu je účinné až v okamžiku, kdy ECB obdrží písemné odvolání. ECB potvrdí přijetí tohoto odvolání.
3. Pokud si strana pro řízení ECB v oblasti dohledu jmenuje zástupce, ECB se v tomto řízení v oblasti dohledu obrací pouze na jmenovaného zástupce, ledaže konkrétní okolnosti vyžadují, aby se ECB obrátila na danou stranu přímo. Pokud se ECB obrací na stranu přímo, informuje o tom jejího zástupce.
Článek 28
Obecné povinnosti ECB a stran řízení ECB v oblasti dohledu
1. Řízení ECB v oblasti dohledu může být zahájeno z úřední povinnosti nebo na žádost strany. S výhradou odstavce 3 ECB určí skutečnosti, které budou relevantní pro přijetí konečného rozhodnutí v každém řízení ECB v oblasti dohledu zahájeném z úřední povinnosti.
2. ECB ve svém posouzení zohlední veškeré relevantní okolnosti.
3. S výhradou právních předpisů Unie je strana povinna účastnit se řízení ECB v oblasti dohledu a napomáhat při objasňování skutečností. V řízení ECB v oblasti dohledu zahájeném na žádost strany může ECB omezit určení skutečností na to, že stranu požádá, aby poskytla relevantní faktické informace.
Článek 29
Dokazování v řízení ECB v oblasti dohledu
1. S cílem zjistit skutečnosti daného případu používá ECB takové důkazy, které po náležitém uvážení považuje za vhodné.
2. Strany s výhradou právních předpisů Unie napomáhají ECB při zjišťování skutečností daného případu. S výhradou omezení v souvislosti se sankčními postupy na základě právních předpisů Unie strany zejména pravdivě uvedou skutečnosti, které jim jsou známy.
3. ECB může stanovit lhůtu, v níž jí strany mohou poskytnout důkazy.
Článek 30
Svědci a znalci v řízení ECB v oblasti dohledu
1. Považuje-li to za nezbytné, může ECB vyslýchat svědky a znalce.
2. Pokud ECB ustanoví znalce, v dohodě vymezí jeho úkol a stanoví lhůtu, ve které znalec předloží svou zprávu.
3. Pokud ECB vyslýchá svědky či znalce a pokud o to svědci či znalci požádají, mají nárok na náhradu cestovních nákladů a diety. Poté, co poskytnou své vyjádření, mají svědci nárok na náhradu ušlého výdělku a znalci mají nárok na dohodnutý poplatek za své služby. Náhrada se poskytuje v souladu s příslušnými ustanoveními o poskytování náhrad svědků a odměně znalců ze strany Soudního dvora Evropské unie.
4. ECB může požadovat, aby osoby uvedené v čl. 11 odst. 1 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu se jako svědci dostavily do kanceláří ECB nebo do jiného místa v zúčastněném členském státě, které určí ECB. Je-li osoba uvedená v čl. 11 odst. 1 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu právnickou osobou, jsou povinny se ve smyslu předchozí věty dostavit fyzické osoby, které tuto právnickou osobu zastupují.
Článek 31
Právo být vyslechnut
1. Před tím, než ECB přijme rozhodnutí ECB v oblasti dohledu určené straně, které by nepříznivě ovlivnilo práva této strany, musí být straně dána možnost předložit ECB písemné vyjádření ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Považuje-li to ECB za vhodné, může dát stranám možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, na jednání. V oznámení, kterým ECB dává straně možnost vyjádřit se, uvede podstatný obsah zamýšleného rozhodnutí ECB v oblasti dohledu a podstatné skutečnosti, námitky a právní důvody, na nichž ECB hodlá založit své rozhodnutí. Ustanovení tohoto článku se nevztahují na oddíl 1 kapitoly III nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Dá-li ECB straně možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, na jednání, není důvodem pro odročení jednání, pokud se strana bez řádné omluvy nedostaví. Je-li strana řádně omluvena, může ECB jednání odročit nebo může straně dát možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, písemně. ECB vypracuje písemný zápis z jednání, který strany podepíší; kopii tohoto zápisu poskytne stranám.
3. Straně bude zásadně dána možnost písemně se vyjádřit ve lhůtě dvou týdnů od přijetí oznámení, v němž ECB uvedla skutečnosti, námitky a právní důvody, na nichž ECB hodlá založit rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
Na žádost strany může ECB tuto lhůtu přiměřeně prodloužit.
Za zvláštních okolností může ECB tuto lhůtu zkrátit na tři pracovní dny. Lhůta se na tři pracovní dny zkracuje rovněž v situacích uvedených v článcích 14 a 15 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Bez ohledu na odstavec 3 a s výhradou odstavce 5 může ECB přijmout rozhodnutí ECB v oblasti dohledu určené straně, které by nepříznivě ovlivnilo práva této strany, aniž by straně dalo před přijetím rozhodnutí možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, pokud se zdá, že je naléhavě třeba vydat rozhodnutí v zájmu zabránění závažnému poškození finančního systému.
5. Je-li rozhodnutí ECB v oblasti dohledu přijímáno naléhavě v souladu s odstavcem 4, bude straně dána možnost písemně se vyjádřit ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, bez zbytečného odkladu po přijetí tohoto rozhodnutí. Straně bude zásadně dána možnost písemně se vyjádřit ve lhůtě dvou týdnů od přijetí rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Na žádost strany může ECB tuto lhůtu prodloužit; lhůta však nesmí být delší než šest měsíců. ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu na základě vyjádření strany přezkoumá a buď jej potvrdí, zruší, změní, nebo jej zruší a nahradí novým rozhodnutím ECB v oblasti dohledu.
6. Odstavce 4 a 5 se nevztahují na řízení ECB v oblasti dohledu, které se týká sankcí podle článku 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a části X tohoto nařízení.
Článek 32
Přístup ke spisům v řízení ECB v oblasti dohledu
1. V řízení ECB v oblasti dohledu jsou plně respektována práva na obhajobu dotčených osob. Za tímto účelem mají strany po zahájení řízení ECB v oblasti dohledu právo na přístup ke spisu ECB s výhradou oprávněných zájmů právnických a fyzických osob, které nejsou příslušnou stranou, na ochraně jejich obchodního tajemství. Právo na přístup ke spisu se nevztahuje na důvěrné informace. Vnitrostátní příslušné orgány bez zbytečného odkladu postoupí ECB veškeré žádosti, které obdržely v souvislosti s přístupem ke spisům souvisejícím s řízením ECB v oblasti dohledu.
2. Spis se skládá ze všech dokumentů, které ECB obdržela, vytvořila nebo sestavila v průběhu řízení ECB v oblasti dohledu, a to bez ohledu na prostředek, na němž jsou dokumenty uchovávány.
3. Tento článek nebrání tomu, aby ECB nebo vnitrostátní příslušné orgány zpřístupnily nebo použily informace, které jsou nezbytné k prokázání porušení.
4. ECB může stanovit, že přístup ke spisu bude umožněn jedním či více následujícími způsoby, přičemž se zohlední technické schopnosti stran:
a)
formou CD-ROMu nebo jiného zařízení pro uchovávání elektronických dat včetně zařízení, které může být k dispozici v budoucnu;
b)
pomocí kopií dostupného spisu v papírové formě zaslaných stranám poštou;
c)
výzvou, aby do dostupného spisu nahlédly v kancelářích ECB.
5. Pro účely tohoto článku mohou důvěrné informace zahrnovat interní dokumenty ECB a vnitrostátních příslušných orgánů a korespondenci mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem nebo mezi vnitrostátními příslušnými orgány.
KAPITOLA 2
Rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
Článek 33
Důvody pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
1. Rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je v souladu s odstavcem 2 doplněno odůvodněním tohoto rozhodnutí.
2. V odůvodnění se uvedou podstatné skutečnosti a právní důvody, na nichž se rozhodnutí ECB v oblasti dohledu zakládá.
3. S výhradou čl. 31 odst. 4 zakládá ECB své rozhodnutí v oblasti dohledu jen na skutečnostech a námitkách, k nimž se strana mohla vyjádřit.
Článek 34
Odkladný účinek
Aniž by byl dotčen článek 278 SFEU a čl. 24 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může ECB rozhodnout o pozastavení uplatňování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu buď a) tak, že to uvede v rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, nebo b) nejedná-li se o žádost o přezkum správní revizní komisí, na žádost adresáta rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
Článek 35
Oznamování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
1. ECB může rozhodnutí ECB v oblasti dohledu straně oznámit a) ústně, b) doručením nebo osobním předáním kopie rozhodnutí v oblasti dohledu, c) doporučenou poštou s potvrzením o přijetí, d) expresní zásilkovou službou, e) faxem nebo f) elektronicky v souladu s odstavcem 10.
2. Je-li na základě písemného pověření zmocněn zástupce, může ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznámit zástupci. V těchto případech není ECB povinna rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznamovat rovněž dohlíženému subjektu, který je zastoupen tímto zástupcem.
3. V případě ústního oznamování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu se má za to, že oznámení rozhodnutí je adresátovi doručeno, pokud zaměstnanec ECB informoval a) příslušnou fyzickou osobu, jedná-li se o fyzickou osobu, nebo b) zmocněného zástupce právnické osoby pro převzetí rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, jedná-li se o právnickou osobu. V tomto případě se bez zbytečného odkladu po tomto ústním oznámení zašle adresátovi písemná kopie rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
4. V případě oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu doporučenou poštou s potvrzením o přijetí se má za to, že oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno v desátý den po předání dopisu poskytovateli poštovních služeb, ledaže z potvrzení o přijetí vyplývá, že dopis byl doručen v jiný den.
5. V případě oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu expresní zásilkovou službou se má za to, že oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno v desátý den po předání dopisu zásilkové službě, ledaže z dokumentu o doručení ze strany zásilkové služby vyplývá, že dopis byl doručen v jiný den.
6. Pro účely odstavců 4 a 5 musí být rozhodnutí ECB v oblasti dohledu adresováno na adresu vhodnou pro doručení (platnou adresu). Platná adresa je:
a)
v případě řízení ECB v oblasti dohledu zahájeného na žádost či podnět adresáta rozhodnutí ECB v oblasti dohledu adresa, kterou adresát uvedl ve své žádosti či podnětu;
b)
v případě dohlíženého subjektu poslední obchodní adresa ústředí, kterou dohlížený subjekt poskytl ECB;
c)
v případě fyzických osob poslední adresa poskytnutá ECB, a pokud nebyla ECB poskytnuta žádná adresa a fyzická osoba je zaměstnanec, vedoucí zaměstnanec nebo akcionář dohlíženého subjektu, obchodní adresa dohlíženého subjektu v souladu s písmenem b).
7. Každá osoba, která je stranou řízení ECB v oblasti dohledu, poskytne ECB na žádost platnou adresu.
8. Je-li osoba usazena nebo má-li sídlo či bydliště ve státě, který není členským státem, může ECB vyžadovat, aby strana v přiměřené době jmenovala oprávněného příjemce, který je rezidentem v členském státě nebo který má obchodní prostory v členském státě. Není-li oprávněný příjemce na žádost ECB jmenován a dokud nedojde ke jmenování tohoto oprávněného příjemce, může být veškerá komunikace zasílána v souladu s odstavci 3 až 5 a 9 na adresu strany, kterou má ECB k dispozici.
9. Pokud osoba, která je adresátem rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, poskytne ECB faxové číslo, může ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznámit tak, že kopii rozhodnutí ECB v oblasti dohledu zašle telefaxem. Má se za to, že rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno, pokud ECB obdržela zprávu o úspěšném doručení telefaxu.
10. ECB může stanovit kritéria, za nichž může být rozhodnutí ECB v oblasti dohledu doručeno elektronickými nebo jinými srovnatelnými prostředky komunikace.
HLAVA 3
OZNAMOVÁNÍ PORUŠENÍ PRAVIDEL
Článek 36
Oznamování porušení pravidel
Jakákoli osoba může v dobré víře podat přímo ECB oznámení, má-li tato osoba dostatečné důvody se domnívat, že toto oznámení odhalí porušení právních aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze strany úvěrových institucí, finančních holdingových společností, smíšených finančních holdingových společností nebo příslušných orgánů (včetně ECB samotné).
Článek 37
Přiměřená ochrana oznamování porušení pravidel
1. Podá-li osoba v dobré víře oznámení o údajném porušení právních aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze strany dohlížených subjektů, nebo ze strany příslušných orgánů, zachází se s tímto oznámením jako s chráněným.
2. Veškeré osobní údaje, které se týkají osoby, která činí chráněné oznámení, a osoby, která je údajně odpovědná za porušení, jsou chráněny v souladu s příslušným rámcem Unie pro ochranu údajů.
3. ECB nesdělí totožnost osoby, která učinila chráněné oznámení, bez předchozího výslovného souhlasu této osoby s výjimkou případu, kdy je toto zveřejnění vyžadováno na základě soudního příkazu v souvislosti s dalším vyšetřováním nebo následným soudním řízením.
Článek 38
Postupy pro přijímání následných opatření v návaznosti na oznámení
1. ECB posoudí všechna oznámení týkající se významných dohlížených subjektů. Oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů posoudí, pokud se týká porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB. Když oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů obdrží vnitrostátní příslušné orgány, předají je ECB, aniž by při tom sdělily totožnost osoby, která oznámení učinila, pokud jim k tomu tato osoba nedala výslovný souhlas.
2. Aniž by byl dotčen odstavec 1, předá ECB oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, aniž by při tom sdělila totožnost osoby, která oznámení učinila, pokud jí k tomu tato osoba nedala výslovný souhlas.
3. ECB si s vnitrostátními příslušnými orgány vyměňuje informace: a) s cílem posoudit oznámení, která byla zaslána ECB i relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, a koordinovat činnost a b) zjistit výsledek opatření přijatých v návaznosti na oznámení, která byla předána vnitrostátním příslušným orgánům.
4. Při určování toho, jak posuzovat přijatá oznámení a jaká přijmout opatření, postupuje ECB na základě rozumného uvážení.
5. V případě údajného porušení pravidel ze strany dohlížených subjektů poskytne příslušný dohlížený subjekt ECB veškeré informace a dokumenty, které ECB vyžaduje za účelem posouzení přijatých oznámení.
6. V případě údajného porušení pravidel ze strany příslušných orgánů (s výjimkou ECB), požádá ECB příslušný orgán, aby se vyjádřil k oznámeným skutečnostem.
7. Ve své každoroční zprávě ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB ve zkrácené nebo souhrnné formě poskytuje informace o přijatých oznámeních tak, aby nebylo možné identifikovat jednotlivé dohlížené subjekty nebo osoby.
ČÁST IV
URČOVÁNÍ POSTAVENÍ DOHLÍŽENÉHO SUBJEKTU JAKO VÝZNAMNÉHO NEBO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO
HLAVA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ O KLASIFIKACI SUBJEKTU JAKO VÝZNAMNÉHO NEBO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO
Článek 39
Klasifikace dohlíženého subjektu jako významného na individuálním základě
1. Dohlížený subjekt se považuje za významný dohlížený subjekt, pokud tak ECB stanoví v rozhodnutí ECB, které je určeno příslušnému dohlíženému subjektu podle článků 43 až 49, přičemž toto rozhodnutí odůvodní.
2. Dohlížený subjekt není nadále klasifikován jako významný dohlížený subjekt, pokud ECB v rozhodnutí ECB, které je určeno danému dohlíženému subjektu a které odůvodní, stanoví, že se jedná o méně významný dohlížený subjekt, nebo že se již nadále nejedná o dohlížený subjekt.
3. Dohlížený subjekt může být klasifikován jako významný dohlížený subjekt na základě některého z těchto kritérií:
a)
jeho velikosti stanovené podle článků 50 až 55 (dále jen „kritérium velikosti“);
b)
jeho důležitosti pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu stanovené v souladu s články 56 až 58 (dále jen „kritérium ekonomické důležitosti“);
c)
jeho významu ve vztahu k přeshraniční činnosti stanoveného v souladu s články 59 a 60 (dále jen „kritérium přeshraniční činnosti“);
d)
žádosti o přímou veřejnou finanční pomoc z Evropského mechanismu stability (ESM) nebo přijetí takové pomoci, jak je stanoveno v souladu s články 61 až 64 (dále jen „kritérium přímé veřejné finanční pomoci“);
e)
skutečnosti, že dohlížený subjekt je jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě, jak je stanoveno v souladu s článkem 65 a 66.
4. Nad významnými dohlíženými subjekty vykonává dohled přímo ECB, pokud zvláštní okolnosti neodůvodňují dohled ze strany relevantního vnitrostátního příslušného orgánu v souladu hlavou 9 této části.
5. ECB rovněž vykonává přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou na základě rozhodnutí ECB, které ECB přijala podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu a na jehož základě bude ECB přímo vykonávat veškeré příslušné pravomoci uvedené v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Pro účely jednotného mechanismu dohledu se tento méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina klasifikují jako významné.
6. Před přijetím rozhodnutí ECB uvedených v tomto článku ECB konzultuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány. Každé rozhodnutí ECB uvedené v tomto článku se rovněž oznámí relevantním vnitrostátním příslušným orgánům.
Článek 40
Klasifikace dohlížených subjektů, které jsou součástí skupiny, jako významných
1. Je-li jeden či více dohlížených subjektů součástí dohlížené skupiny, stanoví se kritéria pro stanovení významu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států v souladu s ustanoveními obsaženými v hlavě 3 až 7 v části IV.
2. Každý dohlížený subjekt, který je součástí dohlížené skupiny, se považuje za významný dohlížený subjekt za kterékoli z těchto okolností:
a)
pokud dohlížená skupina na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států splňuje kritérium velikosti, kritérium ekonomického významu nebo kritérium přeshraniční činnosti;
b)
pokud jeden z dohlížených subjektů, které jsou součástí dohlížené skupiny, splňuje kritérium přímé veřejné finanční pomoci;
c)
je-li jeden z dohlížených subjektů, které jsou součástí dohlížené skupiny, jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
3. Je-li stanoveno, že dohlížená skupina je významná nebo je-li stanoveno, že již významná není, přijme ECB rozhodnutí ECB o klasifikaci dohlíženého subjektu jako významného nebo o ukončení jeho klasifikace jako významného dohlíženého subjektu a každému dohlíženému subjektu, který je součástí dotčené dohlížené skupiny, v souladu s kritérii a postupy vymezenými v článku 39 poskytne data zahájení a ukončení přímého dohledu ze strany ECB.
Článek 41
Zvláštní ustanovení pro pobočky úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech
1. Všechny pobočky, které úvěrová instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, otevřela v témže zúčastněném členském státě, se pro účely tohoto nařízení považují za jediný dohlížený subjekt.
2. S pobočkami, které úvěrová instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, otevřela v různých zúčastněných členských státech, se pro účely tohoto nařízení jednotlivě zachází jako se samostatnými dohlíženými subjekty.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, pobočky úvěrové instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, se při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, posuzují jednotlivě jako samostatné dohlížené subjekty a odděleně od dceřiných společností téže úvěrové instituce.
Článek 42
Zvláštní ustanovení pro dceřiné společnosti úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech a ve třetích zemích
1. Dceřiné společnosti, které v jednom či více zúčastněných členských státech zřídila úvěrová instituce, která má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi, se při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, posuzují odděleně od poboček této úvěrové instituce.
2. Při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, se posuzují samostatně ty dceřiné společnosti, které:
a)
jsou usazeny v zúčastněném členském státě;
b)
patří do skupiny, jejíž mateřský podnik má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi, a
c)
nepatří do dohlížené skupiny v rámci zúčastněných členských států.
HLAVA 2
POSTUP PRO KLASIFIKACI DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ JAKO VÝZNAMNÝCH DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ
KAPITOLA 1
Klasifikace dohlíženého subjektu jako významného
Článek 43
Přezkum postavení dohlíženého subjektu
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, ECB alespoň jednou ročně přezkoumává, zda významný dohlížený subjekt nebo významná dohlížená skupina i nadále splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Nestanoví-li toto nařízení jinak, každý vnitrostátní příslušný orgán alespoň jednou ročně přezkoumává, zda méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. V případě méně významné dohlížené skupiny provádí tento přezkum relevantní vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je usazen mateřský podnik určený na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států.
3. Kdykoli poté, co obdrží relevantní informace, a zejména v případech uvedených v článku 52, může ECB přezkoumat a) zda dohlížený subjekt splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a b) zda významný dohlížený subjekt již nesplňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Pokud vnitrostátní příslušný orgán usoudí, že méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, informuje o tom relevantní vnitrostátní příslušný orgán bez zbytečného odkladu ECB.
5. Na žádost ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují při určení, zda je ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině splněno některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
6. Pokud ECB a) rozhodne, že převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo nad dohlíženou skupinou nebo b) rozhodne o ukončení přímého dohledu nad dohlíženým subjektem nebo nad dohlíženou skupinou ze strany ECB, ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují s cílem zajistit plynulý přechod pravomocí v oblasti dohledu. Když ECB přebírá přímý dohled nad dohlíženým subjektem, připraví relevantní vnitrostátní příslušný orgán zejména zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil dohlíženého subjektu; když se relevantní vnitrostátní příslušný orgán stane příslušným k dohledu nad dotčeným subjektem, připraví takovou zprávu ECB.
7. ECB určí, zda jsou dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina významné, přičemž použije kritéria stanovená v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v pořadí stanoveném v tomto článku, a to: a) velikost; b) důležitost pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu; c) význam přeshraniční činnosti; d) žádost o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM či přijetí takové pomoci; e) skutečnost, že se jedná o jednu ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
Článek 44
Postup, který se použije při určení významu dohlíženého subjektu
1. Při přijímání rozhodnutí o klasifikaci dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako významných v souladu s touto hlavou ECB použije, není-li stanoveno jinak, procesní pravidla stanovená v hlavě 2 části III tohoto nařízení.
2. V časovém rámci vymezeném v článku 45 ECB každému dotčenému dohlíženému subjektu písemně oznámí rozhodnutí ECB o klasifikaci dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako významných; toto rozhodnutí rovněž sdělí relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu. V případě dohlížených subjektů, které jsou součástí významné dohlížené skupiny, ECB oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci významné dohlížené skupiny řádně informovány.
3. Dohlíženým subjektům, jimž ECB nezaslala oznámení ve smyslu odstavce 1, slouží seznam uvedený v čl. 49 odst. 2 jako oznámení jejich klasifikace jako méně významných.
4. ECB každému relevantnímu dohlíženému subjektu umožní, aby před přijetím rozhodnutí ECB podle odstavce 1 činil písemná podání.
5. Kromě toho ECB v souladu s čl. 39 odst. 6 relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu umožní, aby činil písemné připomínky a vyjádření, které ECB náležitě vezme v úvahu.
6. Dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina se klasifikují jako významný dohlížený subjekt nebo jako významná dohlížená skupina ode dne oznámení rozhodnutí ECB, které stanoví, že se jedná o významný dohlížený subjekt nebo o významnou dohlíženou skupinu.
KAPITOLA 2
Začátek a konec přímého dohledu ze strany ECB
Článek 45
Začátek přímého dohledu ze strany ECB
1. ECB v rozhodnutí ECB stanoví den, kdy převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou, které byly klasifikovány jako významný dohlížený subjekt nebo významná dohlížená skupina. Toto rozhodnutí ECB může být stejné jako rozhodnutí podle čl. 44 odst. 2. S výhradou odstavce 2 ECB toto rozhodnutí ECB oznámí každému dotčenému dohlíženému subjektu alespoň jeden měsíc přede dnem, kdy převezme přímý dohled.
2. Pokud ECB přebírá přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou na základě žádosti o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM, nebo na základě přijetí této pomoci, oznámí ECB rozhodnutí uvedené v odstavci 1 každému dotčenému dohlíženému subjektu včas alespoň jeden týden přede dnem, kdy převezme přímý dohled.
3. ECB poskytne kopie rozhodnutí ECB uvedených v odstavci 1 relevantním vnitrostátním příslušným orgánům.
4. ECB převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou nejpozději 12 měsíců po dni, kdy ECB dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině oznámí rozhodnutí ECB podle čl. 44 odst. 2.
5. Pro účely tohoto článku ECB v případě dohlížené skupiny oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci této významné skupiny v příslušné lhůtě řádně informovány.
Článek 46
Konec přímého dohledu ze strany ECB
1. Pokud ECB rozhodne o tom, že přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou ze strany ECB skončí, vydá ECB rozhodnutí ECB adresované každému dotčenému dohlíženému subjektu, v němž uvede den a důvody, pro které bude přímý dohled ukončen. ECB přijme toto rozhodnutí alespoň jeden měsíc přede dnem, kdy přímý dohled ze strany ECB skončí. ECB rovněž poskytne kopii tohoto rozhodnutí ECB relevantním vnitrostátním příslušným orgánům. Čl. 45 odst. 5 se použije obdobně
2. ECB každému relevantnímu dohlíženému subjektu umožní, aby před přijetím rozhodnutí ECB podle odstavce 1 činil písemná podání.
3. Rozhodnutí ECB, které stanoví den, kdy skončí přímý dohled nad dohlíženým subjektem ze strany ECB, může být vydáno společně s rozhodnutím, na jehož základě je dohlížený subjekt klasifikován jako méně významný.
Článek 47
Důvody pro ukončení přímého dohledu ze strany ECB
1. V případě významného dohlíženého subjektu, který je takto klasifikován na základě a) své velikosti, b) své důležitosti pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu nebo c) významu jeho přeshraniční činnosti, nebo proto, že je součástí dohlížené skupiny, která splňuje alespoň jedno z těchto kritérií, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled nad ním, není-li po tři po sobě jdoucí kalendářní roky splněno žádné z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu bud na individuálním základě, nebo ze strany dohlížené skupiny, k níž dohlížený subjekt patří.
2. V případě dohlíženého subjektu, který je klasifikován jako významný, protože bylo požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM ve vztahu a) k němu, b) dohlížené skupině, k níž dohlížený subjekt patří, nebo c) dohlíženému subjektu, který patří do této skupiny a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled, pokud byla přímá veřejná finanční pomoc odepřena, zcela vrácena nebo ukončena. V případě vrácení či ukončení přímé veřejné finanční pomoci může být toto rozhodnutí přijato jen tři kalendářní roky po úplném vrácení nebo ukončení přímé veřejné finanční pomoci.
3. V případě dohlíženého subjektu, který je klasifikován jako významný, neboť je jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě, jak je stanoveno v článcích 65 až 66, nebo patří do dohlížené skupiny takové úvěrové instituce a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled, pokud příslušný dohlížený subjekt nebyl po tři po sobě jdoucí kalendářní roky jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
4. V případě dohlíženého subjektu, nad kterým vykonává přímý dohled ECB na základě rozhodnutí ECB přijatého podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí přímý dohled ze strany ECB, pokud přímý dohled není na základě odůvodněného uvážení ECB nadále nezbytný k zajištění důsledného používání vysokých standardů dohledu.
Článek 48
Probíhající řízení
1. Má-li dojít ke změně působnosti mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem, orgán, jehož působnost má skončit (dále jen „orgán, jehož působnost končí“), informuje orgán, který se má stát příslušným (dále jen „orgán přebírající dohled“), o jakémkoli řízení v oblasti dohledu, které bylo formálně zahájeno a které vyžaduje rozhodnutí. Orgán, jehož působnost končí, poskytne tyto informace ihned poté, co se dozví o bezprostřední změně působnosti. Orgán, jehož působnost končí, tyto informace aktualizuje průběžně, a je-li třeba oznámit nové informace o řízení v oblasti dohledu, pravidelně každý měsíc. Orgán přebírající dohled může v řádně odůvodněných případech umožnit, aby oznámení bylo podáváno méně často. Pro účely článků 48 a 49 se řízením v oblasti dohledu rozumí řízení ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu.
Před změnou působnosti spolupracuje orgán, jehož působnost končí, s orgánem přebírajícím dohled bez zbytečného odkladu po formálním zahájení jakéhokoli nového řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí.
2. Mění-li se působnost v oblasti dohledu, podnikne orgán, jehož působnost končí, kroky k ukončení jakéhokoli probíhajícího řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí, přede dnem, kdy má dojít ke změně působnosti v oblasti dohledu.
3. Pokud není možné formálně zahájené řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí, ukončit přede dnem, kdy dochází ke změně působnosti v oblasti dohledu, je orgánem příslušným k ukončení takového probíhajícího řízení v oblasti dohledu orgán, jehož působnost končí. Za tímto účelem si orgán, jehož působnost končí, ponechá veškeré příslušné pravomoci až do ukončení řízení v oblasti dohledu. Orgán, jehož působnost končí, dokončí dané probíhající řízení v oblasti dohledu v souladu s příslušnými právními předpisy na základě ponechaných pravomocí. Orgán, jehož působnost končí, informuje orgán přebírající dohled před tím, než přijme rozhodnutí v řízení v oblasti dohledu, které probíhalo před změnou působnosti. Orgánu přebírajícímu dohled poskytne kopii přijatého rozhodnutí a všechny relevantní dokumenty, které s rozhodnutím souvisejí.
4. Odchylně od odstavce 3 může ECB do jednoho měsíce poté, kdy obdrží informace nezbytné k dokončení svého hodnocení příslušného formálně zahájeného řízení v oblasti dohledu, po konzultaci s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem rozhodnout, že přebírá dotčené řízení v oblasti dohledu. Pokud je z důvodů vnitrostátního práva rozhodnutí ECB vyžadováno před koncem období pro hodnocení řízení uvedeného v předchozí větě, poskytne vnitrostátní příslušný orgán ECB nezbytné informace a zejména upřesní časový rámec, v němž musí ECB rozhodnout, zda hodlá řízení převzít či nikoli. Pokud ECB řízení v oblasti dohledu převezme, oznámí své rozhodnutí převzít dané řízení v oblasti dohledu relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu a stranám. ECB ve svém rozhodnutí ECB uvede důsledky převzetí takového řízení v oblasti dohledu.
5. ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují, pokud se týká dokončení jakéhokoli probíhajícího řízení, a mohou si za tímto účelem vyměňovat veškeré relevantní informace.
6. Tento článek se nevztahuje na společná řízení.
KAPITOLA 3
Seznam dohlížených subjektů
Článek 49
Zveřejnění
1. ECB zveřejní seznam, který obsahuje název každého dohlíženého subjektu a každé dohlížené skupiny, nad nimiž vykonává přímý dohled ECB, přičemž u příslušných dohlížených subjektů uvede také dohlíženou skupinu, do níž náleží, a konkrétní právní základ pro tento přímý dohled. V případě klasifikace subjektu jako významného na základě kritéria velikosti obsahuje seznam celkovou hodnotu aktiv dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny. ECB rovněž zveřejní název dohlížených subjektů, které ačkoli splňují jedno z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a byly by proto kvalifikovány jako významné, ECB přesto považuje za méně významné z důvodu zvláštních okolností podle hlavy 9 části IV, a ECB nad nimi proto nevykonává přímý dohled.
2. ECB zveřejní seznam, který obsahuje název každého dohlíženého subjektu, nad nímž vykonává dohled vnitrostátní příslušný orgán, a název relevantního vnitrostátního příslušného orgánu.
3. Seznamy uvedené v odstavcích 1 a 2 se zveřejňují elektronicky a jsou přístupné na internetových stránkách ECB.
4. Seznamy uvedené v odstavcích 1 a 2 se pravidelně aktualizují.
HLAVA 3
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ VELIKOSTI
Článek 50
Určení významu na základě velikosti
1. Zda jsou dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina významné na základě kritéria velikost či nikoli, se určí s ohledem na celkovou hodnotu jejich aktiv.
2. Dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina se klasifikují jako významné, je-li celková hodnota jejich aktiv vyšší než 30 miliard EUR (dále jen „práh velikosti“).
Článek 51
Základ pro určení, zda je dohlížený subjekt významný na základě velikosti či nikoli
1. Je-li dohlížený subjekt součástí dohlížené skupiny, celková hodnota jeho aktiv se určí na základě obezřetnostních konsolidovaných výkazů za dohlíženou skupinu ke konci roku v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Nelze-li celková aktiva určit na základě údajů uvedených v odstavci 1, určí se celková hodnota aktiv na základě poslední aktuální auditované konsolidované účetní závěrky vypracované v souladu s mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS), které jsou v Unii použitelné v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (12), a pokud tato účetní závěrka není k dispozici, na základě konsolidované roční závěrky vypracované v souladu s příslušnými vnitrostátními účetními právními předpisy.
3. Pokud dohlížený subjekt není součástí dohlížené skupiny, celková hodnota aktiv se určí na základě obezřetnostních individuálních výkazů ke konci roku v souladu s příslušnými právními předpisy.
4. Pokud celková aktiva nelze určit za použití údajů uvedených v odstavci 3, celková hodnota aktiv se určí na základě poslední aktuální auditované roční účetní závěrky vypracované v souladu s IFRS, které jsou v Unii použitelné v souladu s nařízením (ES) č. 1606/2002, a pokud tato roční závěrka není k dispozici, na základě roční závěrky vypracované v souladu s příslušnými vnitrostátními účetními právními předpisy.
5. Je-li dohlížený subjekt pobočkou úvěrové instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, celková hodnota jeho aktiv se určuje na základě statistických údajů vykazovaných v souladu s nařízením Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) (13).
Článek 52
Základ pro určení významu na základě velikosti za zvláštních či výjimečných okolností
1. Dojde-li ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu k výjimečné zásadní změně okolností, které jsou relevantní pro určení významu na základě kritéria velikosti, přezkoumá relevantní vnitrostátní příslušný orgán, zda je i nadále splněn práh velikosti či nikoli.
Dojde-li k takové změně ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu, přezkoumá ECB, zda je i nadále splněn práh velikosti či nikoli.
Mezi výjimečnou zásadní změnu okolností, která je relevantní pro určení významu na základě kritéria velikosti, se řadí jakákoli z těchto skutečností: a) sloučení dvou či více úvěrových institucí, b) prodej nebo převod zásadní obchodní divize, c) převod akcií úvěrové instituce, kdy tato instituce již není součástí dohlížené skupiny, jejíž součástí byla před prodejem, d) konečné rozhodnutí provést řádnou likvidaci dohlíženého subjektu (nebo skupiny), e) srovnatelné faktické situace.
2. Méně významný dohlížený subjekt a v případě méně významné dohlížené skupiny méně významný dohlížený subjekt na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech změnách uvedených v odstavci 1.
Významný dohlížený subjekt a v případě dohlížené skupiny dohlížený subjekt na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států informuje ECB o všech změnách uvedených v odstavci 1.
3. Odchylně od pravidla tří let uvedeného v čl. 47 odst. 1 až 3 a v případě výjimečných okolností včetně těch uvedených v odstavci 1 ECB po konzultaci s vnitrostátními příslušnými orgány rozhodne, zda dotčené dohlížené subjekty jsou významné nebo méně významné, a určí datum, od něhož bude dohled vykonávat ECB nebo vnitrostátní příslušné orgány.
Článek 53
Skupiny konsolidovaných podniků
1. Pro účely určení významu na základě kritéria velikosti sestává dohlížená skupina konsolidovaných podniků z podniků, které musí být konsolidovány pro obezřetnostní účely v souladu s právními předpisy Unie.
2. Pro účely určení významu na základě kritéria velikosti dohlížená skupina konsolidovaných podniků zahrnuje rovněž dceřiné společnosti a pobočky v nezúčastněných členských státech a třetích zemích.
Článek 54
Metoda konsolidace
Metodou konsolidace je metoda konsolidace použitelná v souladu s právními předpisy Unie pro obezřetnostní účely.
Článek 55
Metoda pro výpočet celkových aktiv
Pro účely určení významu úvěrové instituce na základě kritéria velikosti se „celková hodnota aktiv“ odvozuje z řádky „celková aktiva“ v rozvaze vypracované v souladu s právními předpisy Unie pro obezřetnostní účely.
HLAVA 4
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ DŮLEŽITOSTI PRO HOSPODÁŘSTVÍ UNIE NEBO JAKÉHOKOLI ZÚČASTNĚNÉHO ČLENSKÉHO STÁTU
Článek 56
Práh významu pro národní hospodářství
Dohlížený subjekt usazený v zúčastněném členském státě nebo dohlížená skupina, jejíž mateřský podnik je usazen v zúčastněném členském státě, se klasifikují jako významné na základě jejich důležitosti pro ekonomiku příslušného zúčastněného členského státu, pokud:
(práh významu pro národní ekonomiku)
a
A ≥ EUR 5 miliard,
přičemž
A
je celková hodnota aktiv určená v souladu s články 51 až 55 pro daný kalendářní rok a
B
je hrubý domácí produkt v tržních cenách, jak je definován v bodě 8.89 přílohy A nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (14) (ESA 2010) a zveřejněn Eurostatem na daný kalendářní rok.
Článek 57
Kritéria pro určení významu na základě důležitosti pro ekonomiku Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu
1. ECB zejména při posuzování toho, zda dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina jsou důležité pro ekonomiku Unie nebo zúčastněného členského státu z důvodů jiných než uvedených v článku 56, zohlední tato kritéria:
a)
význam dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny pro konkrétní ekonomické sektory Unie nebo zúčastněného členského státu;
b)
vzájemnou propojenost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny s ekonomikou Unie nebo zúčastněného členského státu;
c)
nahraditelnost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako účastníka trhu i poskytovatele služeb klientům;
d)
obchodní, strukturální a operační složitost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny.
2. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 58
Určení významu na základě důležitosti pro ekonomiku kteréhokoli zúčastněného členského státu na žádost vnitrostátního příslušného orgánu
1. Vnitrostátní příslušný orgán může ECB oznámit, že dohlížený subjekt považuje za významný ve vztahu ke své tuzemské ekonomice.
2. ECB posoudí oznámení vnitrostátního příslušného orgánu na základě kritérií uvedených v čl. 57 odst. 1.
3. Článek 57 se použije obdobně.
HLAVA 5
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ DŮLEŽITOSTI PŘESHRANIČNÍ ČINNOSTI
Článek 59
Kritéria pro určení významu na základě významu přeshraniční činnosti dohlížené skupiny
1. ECB může dohlíženou skupinu považovat za významnou na základě její přeshraniční činnosti, pouze pokud mateřský podnik dohlížené skupiny zřídil dceřiné společnosti, které jsou samy úvěrovými institucemi, ve více než jednom jiném zúčastněném členském státě.
2. ECB může dohlíženou skupinu považovat za významnou na základě její přeshraniční činnosti, pouze pokud celková hodnota jejích aktiv přesahuje 5 miliard EUR a:
a)
poměr jejích přeshraničních aktiv k celkovým aktivům je vyšší než 20 % nebo
b)
poměr jejích přeshraničních pasiv k celkovým pasivům je vyšší než 20 %.
3. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 60
Přeshraniční aktiva a pasiva
1. „Přeshraničními aktivy“ se v kontextu dohlížené skupiny rozumí část celkových aktiv, ve vztahu k nimž je protistranou úvěrová instituce nebo jiná fyzická či právnická osoba, která se nachází v zúčastněném členském státě, který není členským státem, v němž má mateřský podnik příslušné dohlížené skupiny své ústředí.
2. „Přeshraničními pasivy“ se v kontextu dohlížené skupiny rozumí část celkových pasiv, ve vztahu k nimž je protistranou úvěrová instituce nebo jiná fyzická či právnická osoba, která se nachází v zúčastněném členském státě, který není členským státem, v němž má mateřský podnik příslušné dohlížené skupiny své ústředí.
HLAVA 6
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ ŽÁDOSTI O VEŘEJNOU FINANČNÍ POMOC Z ESM NEBO NA ZÁKLADĚ PŘIJETÍ TÉTO POMOCI
Článek 61
Žádost o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM nebo přijetí této pomoci
1. O přímou veřejnou finanční pomoc pro dohlížený subjekt je požádáno, pokud člen ESM podá žádost o poskytnutí finanční pomoci ze strany ESM tomuto subjektu v souladu s rozhodnutím přijatým Radou guvernérů ESM v souladu s článkem 19 Smlouvy o zřízení Evropského mechanismu stability, pokud se týká přímé rekapitalizace úvěrové instituce, a s nástroji přijatými na základě tohoto rozhodnutí.
2. K přijetí přímé veřejné finanční pomoci ze strany úvěrové instituce dochází, když tuto finanční pomoc úvěrová instituce obdržela podle rozhodnutí a nástrojů uvedených v odstavci 1.
Článek 62
Povinnost vnitrostátních příslušných orgánů informovat ECB o možné žádosti méně významného dohlíženého subjektu o veřejnou finanční pomoc nebo o jejím přijetí ze strany tohoto subjektu
1. Aniž by byla dotčena povinnost informovat ECB o zhoršení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu vymezená v článku 96, vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB, jakmile se dozví o možné potřebě veřejné finanční pomoci pro méně významný dohlížený subjekt, jež by měla být poskytnuta na vnitrostátní úrovni nepřímo z ESM a/nebo ze strany ESM.
2. S výjimkou řádně odůvodněných naléhavých případů předloží vnitrostátní příslušný orgán své posouzení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu ke zvážení ECB před tím, než jej předloží ESM.
Článek 63
Začátek a konec přímého dohledu
1. Dohlížený subjekt, v jehož případě bylo požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM nebo který obdržel přímou veřejnou finanční pomoc z ESM, se klasifikuje jako významný dohlížený subjekt ode dne, kdy bylo jeho jménem požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc.
2. ECB v rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2 stanoví den, kdy ECB převezme přímý dohled.
3. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 64
Rozsah
Je-li požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc ve vztahu k dohlíženému subjektu, který je součástí dohlížené skupiny, klasifikují se jako významné všechny dohlížené subjekty, které jsou součástí dohlížené skupiny.
HLAVA 7
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ SKUTEČNOSTI, ŽE DOHLÍŽENÝ SUBJEKT JE JEDNOU ZE TŘÍ NEJVÝZNAMNĚJŠÍCH ÚVĚROVÝCH INSTITUCÍ V ZÚČASTNĚNÉM ČLENSKÉM STÁTĚ
Článek 65
Kritéria pro určení tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě
1. Úvěrová instituce nebo dohlížená skupina se klasifikuje jako významná, je-li jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě.
2. Pro účely určení tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán zohlední velikost dohlíženého subjektu, resp. dohlížené skupiny určenou podle článků 50 až 55.
Článek 66
Přezkum
1. Ve vztahu ke každému zúčastněnému členskému státu ECB do 1. října každého kalendářního roku určí, zda by tři úvěrové instituce nebo dohlížené skupiny s mateřským podnikem usazeným v takovém zúčastněném členském státě měly být klasifikovány jako významné dohlížené subjekty či nikoli.
2. Na žádost ECB vnitrostátní příslušné orgány ECB informují o třech nejvýznamnějších úvěrových institucích nebo dohlížených skupinách usazených v jejich příslušných zúčastněných členských státech do 1. října daného kalendářního roku. Vnitrostátní příslušné orgány určí tři nejvýznamnější úvěrové instituce nebo dohlížené skupiny na základě kritérií uvedených v článcích 50 až 55.
3. Za každou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněných členských státech předloží relevantní vnitrostátní příslušný orgán ECB zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil v jednotlivých případech, pokud úvěrová instituce nebo dohlížená skupina ještě není klasifikována jako významná.
Po přijetí informací uvedených v odstavci 2 provede ECB vlastní hodnocení. ECB může za tímto účelem relevantní vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby poskytl příslušné informace.
4. Pokud dne 1. října každého roku není jedna či více ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě klasifikována jako významný dohlížený subjekt, přijme ECB v souladu s hlavou 2 rozhodnutí ve vztahu ke kterékoli ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin, které nejsou klasifikovány jako významné.
5. Čl. 52 odst. 3 se uplatňují obdobně.
HLAVA 8
ROZHODNUTÍ ECB VYKONÁVAT PŘÍMÝ DOHLED NAD MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY PODLE ČL. 6 ODST. 5 PÍSM. B) NAŘÍZENÍ O JEDNOTNÉM MECHANISMU DOHLEDU
Článek 67
Kritéria pro rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB kdykoli na základě rozhodnutí ECB rozhodnout, že bude přímo vykonávat dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou, je-li to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Před přijetím rozhodnutí ECB uvedeného v odstavci 1 ECB zohlední mimo jiné kterýkoli z těchto faktorů:
a)
zda je méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina blízko ke splnění jednoho z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
b)
vzájemnou propojenost méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny s jinými úvěrovými institucemi;
c)
zda dotčený méně významný dohlížený subjekt je či není dceřinou společností dohlíženého subjektu, který má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi a který zřídil jednu či více dceřiných společností, které jsou rovněž úvěrovými institucemi, nebo jednu či více poboček v zúčastněných členských státech, z nichž jedna či více jsou významné;
d)
skutečnost, že vnitrostátní příslušný orgán nepostupoval podle pokynů ECB;
e)
skutečnost, že vnitrostátní příslušný orgán nedodržuje akty uvedené v čl. 4 odst. 3 první pododstavec nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
f)
skutečnost, že méně významný dohlížený subjekt požádal nebo nepřímo přijal finanční pomoc z EFSF nebo ESM.
Článek 68
Postup pro přípravu rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu na žádost vnitrostátního příslušného orgánu
1. ECB na žádost vnitrostátního příslušného orgánu posoudí, zda je třeba v souladu s nařízením o jednotném mechanismu dohledu přímo vykonávat dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Vnitrostátní příslušný orgán ve své žádosti: a) identifikuje méně významný dohlížený subjekt nebo méně významnou dohlíženou skupinu, o které se vnitrostátní příslušný orgán domnívá, že by nad ní měla převzít přímý dohled ECB, a b) uvede, proč je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
3. Spolu se svou žádostí předloží vnitrostátní příslušný orgán zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny.
4. Pokud ECB nesouhlasí s žádostí vnitrostátního příslušného orgánu, konzultuje s dotčeným vnitrostátním příslušným orgánem před provedením konečného posouzení, zda je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
5. Pokud ECB rozhodne, že přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB je nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu, přijme rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2.
Článek 69
Postup pro přípravu rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu na základě vlastní iniciativy ECB
1. ECB může vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby jí předložil zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny. ECB určí termín, do kterého by jí tato zpráva měla být předložena.
2. ECB konzultuje vnitrostátní příslušný orgán před provedením konečného posouzení, zda je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
3. Dojde-li ECB k závěru, že přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB je nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu, přijme rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2.
HLAVA 9
ZVLÁŠTNÍ OKOLNOSTI, KTERÉ MOHOU ODŮVODNIT KLASIFIKACI DOHLÍŽENÉHO SUBJEKTU JAKO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO, AČKOLI JSOU SPLNĚNA KRITÉRIA PRO JEHO KLASIFIKACI JAKO VÝZNAMNÉHO
Článek 70
Zvláštní okolnosti, které vedou ke klasifikaci významného dohlíženého subjektu jako méně významného
1. Zvláštní okolnosti ve smyslu druhého a pátého pododstavce čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu (dále jen „zvláštní okolnosti“) jsou dány, nastanou-li zvláštní a skutkové okolnosti, kvůli nimž je klasifikace subjektu jako významného nepřiměřená s ohledem na cíle a zásady nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a zejména s ohledem na nezbytnost zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Pojem „zvláštní okolnosti“ se vykládá úzce.
Článek 71
Posuzování výskytu zvláštních okolností
1. Zda jsou dány zvláštní okolnosti, které odůvodňují klasifikaci subjektu, který by jinak byl významným dohlíženým subjektem, jako méně významného, se určí v každém jednotlivém případě a konkrétně pro dotčený dohlížený subjekt nebo dohlíženou skupinu, nikoli však pro kategorie dohlížených subjektů.
2. Článek 40 se použije obdobně.
3. Články 44 až 46 a články 48 a 49 se použijí obdobně. ECB uvede v rozhodnutí ECB důvody, které ji vedly k závěru, že jsou zvláštní okolnosti dány.
Článek 72
Přezkum
1. ECB za podpory relevantních vnitrostátních příslušných orgánů alespoň jednou ročně přezkoumá, zda jsou ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, jež jsou klasifikovány jako méně významné z důvodu zvláštních okolností, i nadále zvláštní okolnosti dány.
2. Dotčený dohlížený subjekt poskytne veškeré informace a dokumenty, které si ECB vyžádá k provedení přezkumu uvedeného v odstavci 1.
3. Má-li ECB za to, že zvláštní okolnosti již nejsou dány, přijme rozhodnutí ECB, které je určeno příslušnému dohlíženému subjektu a které stanoví, že je klasifikován jako významný a že již nejsou dány zvláštní okolnosti.
4. Hlava 2 části IV se použije obdobně.
ČÁST V
SPOLEČNÁ ŘÍZENÍ
HLAVA 1
SPOLUPRÁCE PŘI ŽÁDOSTI O POVOLENÍ K PŘÍSTUPU K ČINNOSTI ÚVĚROVÉ INSTITUCE
Článek 73
Oznámení žádosti o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce ECB
1. Vnitrostátní příslušný orgán, který obdrží žádost o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce, která má být usazena v zúčastněném členském státě, vyrozumí ECB o přijetí této žádosti do 15 pracovních dnů.
2. Vnitrostátní příslušný orgán rovněž ECB informuje o lhůtě, ve které musí být rozhodnutí o žádosti vydáno a oznámeno žadateli v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
3. Není-li žádost úplná, vnitrostátní příslušný orgán na základě své vlastní inciativy nebo na žádost ECB požádá žadatele o poskytnutí požadovaných dodatečných informací. Veškeré dodatečné informace, které vnitrostátní příslušný orgán obdrží, zašle ECB do 15 pracovních dnů ode dne, kdy je tento orgán přijal.
Článek 74
Posouzení žádostí ze strany vnitrostátních příslušných orgánů
Vnitrostátní příslušný orgán, ke kterému byla žádost podána, posoudí, zda žadatel splňuje všechny podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech členského státu vnitrostátního příslušného orgánu.
Článek 75
Rozhodnutí vnitrostátních příslušných orgánů o zamítnutí žádosti
Vnitrostátní příslušné orgány zamítnou žádosti, které nesplňují podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, a zašlou kopii svého rozhodnutí ECB.
Článek 76
Návrhy rozhodnutí vnitrostátních příslušných orgánů o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce
1. Je-li vnitrostátní příslušný orgán přesvědčen, že žádost splňuje všechny podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, vypracuje návrh rozhodnutí, v němž navrhuje, aby ECB žadateli udělila povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce (dále jen „návrh rozhodnutí o povolení“).
2. Vnitrostátní příslušný orgán zajistí, aby návrh rozhodnutí o povolení byl ECB a žadateli oznámen alespoň 20 pracovních dnů před koncem maximálního období pro posouzení, které stanoví příslušné vnitrostátní právní předpisy.
3. Vnitrostátní příslušný orgán může navrhovat, aby byla k návrhu rozhodnutí o povolení připojena doporučení, podmínky nebo omezení v souladu s vnitrostátními a unijními právními předpisy. V těchto případech je za dodržování souladu s těmito podmínkami nebo omezeními zodpovědný vnitrostátní příslušný orgán.
Článek 77
Posouzení žádostí ze strany ECB a jednání se žadateli
1. ECB posoudí žádost na základě podmínek pro vydání povolení uvedených v příslušných právních předpisech Unie. Má-li ECB za to, že tyto podmínky nejsou splněny, dá žadateli možnost, aby se v souladu s článkem 31 písemně vyjádřil ke skutečnostem a námitkám, které jsou relevantní pro toto posouzení.
2. Je-li jednání považováno za nezbytné a ve všech ostatních případech, které jsou řádně odůvodněny, může ECB prodloužit maximální lhůtu pro rozhodování o žádosti v souladu s čl. 14 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Prodloužení lhůty žadateli oznámí v souladu s článkem 35 tohoto nařízení.
Článek 78
Rozhodnutí ECB o žádostech
1. ECB rozhodne o návrhu rozhodnutí o povolení, který obdrží od vnitrostátního příslušného orgánu, do 10 pracovních dnů, pokud nerozhodne o prodloužení maximální lhůty v souladu s čl. 77 odst. 2. ECB může návrh rozhodnutí o povolení podpořit, a vyjádřit tak svůj souhlas s povolením, nebo k návrhu rozhodnutí o povolení předložit námitky.
2. ECB své rozhodnutí založí na posouzení žádosti, návrhu rozhodnutí o povolení a připomínkách poskytnutých žadatelem podle článku 77.
3. Nerozhodne-li ECB ve lhůtě uvedené v odstavci 1, považuje se návrh rozhodnutí o povolení vypracovaný příslušným vnitrostátním orgánem za přijatý.
4. ECB přijme rozhodnutí, kterým udělí povolení, pokud žadatel splňuje všechny podmínky pro vydání povolení v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a vnitrostátními právními předpisy členského státu, v němž je žadatel usazen.
5. Rozhodnutí, kterým se uděluje povolení, zahrnuje činnost žadatele jako úvěrové instituce ve smyslu příslušných vnitrostátních právních předpisů, aniž by byly dotčeny jakékoli dodatečné požadavky pro vydání povolení pro činnost, která nespočívá v přijímání vkladů či jiných splatných prostředků od veřejnosti a poskytování úvěrů na svůj vlastní účet, které vyplývají z příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Článek 79
Postup při zániku povolení
Povolení zaniká v situacích uvedených v čl. 18 písm. a) směrnice 2013/36/EU, pokud tak stanoví příslušné vnitrostátní právní předpisy. Vnitrostátní příslušné orgány informují ECB o jednotlivých případech zániku povolení. ECB následně - poté, co uvědomí relevantní vnitrostátní příslušný orgán a dotčený dohlížený subjekt, - zveřejní zánik povolení v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
HLAVA 2
SPOLUPRÁCE PŘI ODNĚTÍ POVOLENÍ
Článek 80
Návrh vnitrostátních příslušných orgánů na odnětí povolení
1. Má-li relevantní vnitrostátní příslušný orgán za to, že povolení úvěrové instituce by mělo být zcela nebo částečně odňato v souladu s příslušnými unijními nebo vnitrostátními právními předpisy, včetně odnětí na žádost úvěrové instituce, předloží ECB návrh rozhodnutí, v němž navrhne odnětí povolení (dále jen „návrh rozhodnutí o odnětí“) spolu se všemi příslušnými podpůrnými dokumenty.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v případě každého návrhu rozhodnutí o odnětí, které je významné pro vnitrostátní orgán příslušný pro řešení problémů úvěrových institucí (dále jen „vnitrostátní orgán pro řešení problémů“), koordinuje s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů.
Článek 81
Posouzení návrhu rozhodnutí o odnětí ze strany ECB
1. ECB bezodkladně posoudí návrh rozhodnutí o odnětí. Zejména zohlední naléhavé důvody, které uvede vnitrostátní příslušný orgán.
2. Použije se právo být vyslechnut ve smyslu článku 31.
Článek 82
Posouzení z vlastní iniciativy ECB a konzultace s vnitrostátními příslušnými orgány
1. Dozví-li se ECB o okolnostech, které mohou odůvodňovat odnětí povolení, ECB z vlastní iniciativy posoudí, zda by povolení mělo být odňato v souladu s příslušnými právními předpisy Unie.
2. ECB může kdykoli konzultovat relevantní vnitrostátní příslušné orgány. Pokud ECB hodlá odejmout povolení, konzultuje vnitrostátní příslušný orgán členského státu, v němž je úvěrová instituce usazena, alespoň 25 pracovních dnů přede dnem, kdy zamýšlí učinit své rozhodnutí. V řádně odůvodněných naléhavých případech může být lhůta pro konzultaci zkrácena na pět pracovních dnů.
3. Pokud ECB hodlá odejmout povolení, informuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány o všech připomínkách předložených úvěrovou institucí. Použije se právo úvěrové instituce být vyslechnuta ve smyslu článku 31.
4. Pokud se týká návrhu na odnětí povolení v souladu s čl. 14 odst. 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, koordinuje ECB s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán okamžitě po kontaktování vnitrostátního orgánu pro řešení problémů.
Článek 83
Rozhodnutí ECB o odnětí povolení
1. ECB bezodkladně přijme rozhodnutí o odnětí povolení. Při tom může přijmout nebo odmítnout příslušný návrh rozhodnutí o odnětí.
2. Při přijímání svého rozhodnutí ECB zohlední všechny tyto skutečnosti: a) své posouzení okolností, které odůvodňují odnětí; b) případný návrh rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu o odnětí; c) konzultaci s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem, a pokud vnitrostátní příslušný orgán není vnitrostátním orgánem pro řešení problémů, s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů (spolu s vnitrostátním příslušným orgánem dále jen „vnitrostátní orgány“); d) všechny připomínky předložené úvěrovou institucí podle čl. 81 odst. 2 a čl. 82 odst. 3.
3. ECB přijme rozhodnutí rovněž v případech popsaných v článku 84, pokud relevantní vnitrostátní orgán pro řešení problémů nemá námitky proti odnětí povolení nebo pokud ECB rozhodne, že vnitrostátní orgány neprovedly řádná opatření nezbytná k udržení finanční stability.
Článek 84
Postup v případě možných opatření k řešení problémů přijatých vnitrostátními orgány
1. Pokud vnitrostátní orgán pro řešení problémů oznámí svou námitku vůči záměru ECB odejmout povolení, ECB a vnitrostátní orgán pro řešení problémů si dohodnou lhůtu, po kterou ECB nepřistoupí k odnětí povolení. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán okamžitě po kontaktování vnitrostátního orgánu pro řešení problémů s cílem dosáhnout dohody.
2. Po uplynutí dohodnuté lhůty ECB s ohledem na dosažený pokrok posoudí, zda hodlá přistoupit k odnětí povolení, nebo zda hodlá prodloužit dohodnutou lhůtu v souladu s čl. 14 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB konzultuje jak s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem, tak s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů, není-li vnitrostátním příslušným orgánem. Vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB o opatřeních přijatých těmito orgány a o svém posouzení důsledků odnětí.
3. Pokud vnitrostátní orgán pro řešení problémů nemá námitky vůči odnětí povolení nebo pokud ECB rozhodne, že vnitrostátní orgány neprovedly řádná opatření nezbytná k udržení finanční stability, použije se článek 83.
HLAVA 3
SPOLUPRÁCE PŘI NABYTÍ KVALIFIKOVANÝCH ÚČASTÍ
Článek 85
Oznámení nabytí kvalifikované účasti vnitrostátním příslušným orgánům
1. Vnitrostátní příslušný orgán, který obdrží oznámení o záměru nabýt kvalifikovanou účast v úvěrové instituci usazené v daném zúčastněném členském státě, toto oznámení oznámí ECB nejpozději pět pracovních dnů od potvrzení jeho přijetí v souladu s čl. 22 odst. 2. směrnice 2013/36/EU.
2. Pokud musí vnitrostátní příslušný orgán přerušit období pro posouzení z důvodu vyžádání dodatečných informací, oznámí tuto skutečnost ECB. Vnitrostátní příslušný orgán zašle veškeré takové dodatečné informace ECB do pěti pracovních dnů ode dne, kdy je obdržel.
3. Vnitrostátní příslušný orgán rovněž ECB informuje o datu, do kterého je třeba rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím kvalifikované účasti oznámit žadateli podle příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Článek 86
Posouzení možných nabytí
1. Vnitrostátní příslušný orgán, kterému byl oznámen záměr nabýt kvalifikovanou účast v úvěrové instituci, posoudí, zda možné nabytí splňuje veškeré podmínky uvedené v příslušných unijních a vnitrostátních právních předpisech. Po provedení tohoto posouzení vypracuje vnitrostátní příslušný orgán pro ECB návrh rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím.
2. Vnitrostátní příslušný orgán předloží ECB návrh rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím nejméně 15 pracovních dnů před uplynutím lhůty pro posouzení ve smyslu příslušných právních předpisů Unie.
Článek 87
Rozhodnutí ECB o nabytí
ECB rozhodne o souhlasu nebo nesouhlasu s nabytím na základě svého posouzení navrhovaného nabytí a návrhu rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu. Použije se právo být vyslechnut ve smyslu článku 31.
HLAVA 4
OZNÁMENÍ ROZHODNUTÍ O SPOLEČNÉM ŘÍZENÍ
Článek 88
Postupy pro oznamování rozhodnutí
1. ECB bez zbytečného odkladu v souladu s článkem 35 oznámí stranám tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce;
b)
rozhodnutí ECB o nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci.
2. ECB bez zbytečného odkladu oznámí relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí ECB o žádosti o povolení působit jako úvěrová instituce;
b)
rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce;
c)
rozhodnutí ECB o nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci.
3. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí žadateli o vydání povolení tato rozhodnutí:
a)
návrh rozhodnutí o povolení;
b)
rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu o zamítnutí žádosti o povolení, pokud žadatel nesplňuje podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech;
c)
rozhodnutí ECB o nesouhlasu s návrhem rozhodnutí o povolení uvedeným v písm. a);
d)
rozhodnutí ECB o povolení.
4. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí příslušnému vnitrostátnímu orgánu pro řešení problémů rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce.
5. ECB oznámí Evropskému orgánu pro bankovnictví (EBA) každé rozhodnutí ECB o udělení nebo odnětí povolení působit jako úvěrová instituce a každý zánik povolení. ECB v oznámení uvede důvody pro přijetí rozhodnutí o odnětí povolení nebo důvody zániku povolení.
ČÁST VI
POSTUPY PRO DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
HLAVA 1
DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY A POMOC ZE STRANY VNITROSTÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ
Článek 89
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty
ECB vykonává přímý dohled nad významnými dohlíženými subjekty v souladu s postupy vymezenými v části II, zejména pokud se týká úkolů a složení společných týmů dohledu.
Článek 90
Úloha vnitrostátních příslušných orgánů při pomoci ECB
1. Vnitrostátní příslušný orgán napomáhá ECB při plnění jejích úkolů za podmínek vymezených v nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v tomto nařízení a vykonává zejména tyto činnosti:
a)
v souladu s článkem 91 předkládá ECB návrhy rozhodnutí týkajících se významných dohlížených subjektů usazených v jeho zúčastněném členském státě;
b)
napomáhá ECB při přípravě a provádění aktů souvisejících s plněním úkolů svěřených ECB na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu včetně pomoci při činnostech ověřování a každodenního posuzování stavu významného dohlíženého subjektu;
c)
napomáhá ECB při vynucování jejích rozhodnutí za případného použití pravomocí uvedených v třetím pododstavci čl. 9 odst. 1 a čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Při poskytování pomoci ECB postupují vnitrostátní příslušné orgány ve vztahu k významným dohlíženým subjektům v souladu s pokyny ECB.
Článek 91
Návrhy rozhodnutí, které mají vypracovat vnitrostátní příslušné orgány pro účely uvážení ze strany ECB
1. V souladu s čl. 6 odst. 3 a čl. 6 odst. 7 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby tento orgán pro účely uvážení ze strany ECB vypracoval návrh rozhodnutí týkajícího se plnění úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
V žádosti je stanovena lhůta pro zaslání návrhu rozhodnutí ECB.
2. Vnitrostátní příslušný orgán může návrh rozhodnutí týkajícího se významného dohlíženého subjektu ECB k uvážení předložit rovněž na základě své vlastní iniciativy prostřednictvím společného týmu dohledu.
Článek 92
Výměna informací
ECB a vnitrostátní příslušné orgány si bez zbytečného odkladu vyměňují informace o významných dohlížených subjektech, existují-li závažné náznaky toho, že významné dohlížené subjekty nadále nejsou schopny plnit své závazky vůči svým věřitelům, a zejména zajišťovat bezpečnost majetkových hodnot, které jim byly svěřeny jejich vkladateli, nebo existují-li závažné náznaky toho, že došlo k výskytu okolností, které by mohly vést k závěru, že dotčená úvěrová instituce není schopna vyplatit vklady ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. i) směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES (15). ECB a vnitrostátní příslušné orgány tak učiní před přijetím rozhodnutí o tomto závěru.
HLAVA 2
SPLNĚNÍ POŽADAVKŮ NA ZPŮSOBILOST A BEZÚHONNOST OSOB ODPOVĚDNÝCH ZA ŘÍZENÍ ÚVĚROVÝCH INSTITUCÍ
Článek 93
Posouzení vhodnosti členů řídících orgánů významných dohlížených subjektů
1. S cílem zajistit, aby instituce zavedly spolehlivé systémy správy a řízení, a aniž by byly dotčeny příslušné unijní a vnitrostátní právní předpisy a část V, významný dohlížený subjekt vyrozumí relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech změnách členů svých řídících orgánů v řídících funkcích a ve funkcích dohledu (dále jen „manažeři“) ve smyslu čl. 3 odst. 1 bod 7) a čl. 3 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, včetně opakovaného jmenování manažerů na další funkční období. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán bezodkladně oznámí ECB všechny tyto změny, přičemž uvede lhůtu, ve které musí být vydáno a oznámeno rozhodnutí v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
2. K posouzení vhodnosti manažerů významných dohlížených subjektů má ECB pravomoci v oblasti dohledu, které mají příslušné orgány na základě příslušných unijních a vnitrostátních právních předpisů.
Článek 94
Průběžný přezkum vhodnosti manažerů
1. Významný dohlížený subjekt informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech nových skutečnostech, které mohou ovlivnit původní posouzení vhodnosti, nebo o všech dalších otázkách, které by mohly ovlivnit vhodnost manažera, bezodkladně, jakmile se dohlížený subjekt nebo příslušný manažer o těchto skutečnostech nebo otázkách dozví. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB o všech nových skutečnostech nebo otázkách bezodkladně.
2. Na základě nových skutečností nebo otázek uvedených v odstavci 1 nebo pokud se ECB dozví o nových skutečnostech, které mohou ovlivnit původní posouzení příslušného manažera, nebo o jakýchkoli jiných otázkách, které by mohly ovlivnit vhodnost manažera, může ECB zahájit nové posouzení. ECB potom rozhodne o přijetí vhodného opatření v souladu s příslušnými unijními a vnitrostátními právními předpisy a o tomto opatření bezodkladně informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán.
HLAVA 3
OSTATNÍ POSTUPY PRO VÝZNAMNÉ DOHLÍŽENÉ SUBJEKTY
Článek 95
Požadavky, oznámení či žádosti ze strany významných dohlížených subjektů
1. Aniž by byla dotčena konkrétní řízení zakotvená zejména v části V a jeho běžná spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem, významný dohlížený subjekt zasílá ECB všechny své požadavky, oznámení či žádosti, které se týkají plnění úkolů svěřených ECB.
2. ECB dá takový požadavek, oznámení či žádost k dispozici relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu a může požádat, aby vnitrostátní příslušný orgán vypracoval návrh rozhodnutí podle článku 91.
3. V případě podstatných změn v porovnání s povolením uděleným na základě původního požadavku, oznámení nebo žádosti významný dohlížený subjekt zašle ECB nový požadavek, oznámení či žádost v souladu s postupem uvedeným v odstavci 1.
ČÁST VII
POSTUPY PRO DOHLED NA MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
HLAVA 1
VYROZUMĚNÍ ECB VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY O PODSTATNÝCH ŘÍZENÍCH VNITROSTÁTNÍHO PŘÍSLUŠNÉHO ORGÁNU V OBLASTI DOHLEDU A O PODSTATNÝCH NÁVRZÍCH ROZHODNUTÍ V OBLASTI DOHLEDU
Článek 96
Zhoršení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu
Aniž by bylo dotčeno použití článku 62, informují vnitrostátní příslušné orgány ECB, pokud dojde k rychlému a podstatnému zhoršení stavu jakéhokoli méně významného dohlíženého subjektu, zejména pokud by toto zhoršení mohlo vést k žádosti o přímou či nepřímou finanční pomoc z ESM.
Článek 97
Vyrozumění ECB vnitrostátními příslušnými orgány o podstatných řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, poskytují vnitrostátní příslušné orgány ECB informace o podstatných řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, jež se týkají méně významných dohlížených subjektů. ECB vymezí obecná kritéria, která stanoví, které informace je třeba oznámit pro konkrétní méně významné dohlížené subjekty; při tom zohlední zejména rizikový stav a možný dopad na tuzemský finanční systém dotčeného méně významného dohlíženého subjektu. Vnitrostátní příslušné orgány poskytnou tyto informace předem nebo v řádně odůvodněných naléhavých případech současně se zahájením řízení.
2. Mezi podstatná řízení vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu uvedená v odstavci 1 se řadí:
a)
odvolání členů řídících orgánů méně významných dohlížených subjektů a jmenování zvláštních správců, kteří převezmou řízení méně významných dohlížených subjektů, a
b)
postupy, které mají významný dopad na méně významný dohlížený subjekt.
3. Kromě požadavků ECB na informace podle tohoto článku může si ECB od vnitrostátních příslušných orgánů kdykoli vyžádat informace o plnění jejich úkolů ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům.
4. Kromě požadavků ECB na informace podle tohoto článku vyrozumí vnitrostátní příslušné orgány ze své vlastní iniciativy ECB o všech dalších řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu:
a)
která považují za podstatná nebo
b)
která mohou negativně ovlivnit dobrou pověst jednotného mechanismu dohledu.
5. Požaduje-li ECB, aby vnitrostátní příslušný orgán dále posoudil určité aspekty podstatného řízení vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, uvede ve své žádosti, o které aspekty se jedná. ECB a vnitrostátní příslušný orgán zajistí, aby druhá strana měla dostatek času na to, aby tento postup a jednotný mechanismus dohledu jako celek mohly účinně fungovat.
Článek 98
Vyrozumění ECB vnitrostátními příslušnými orgány o podstatných návrzích rozhodnutí v oblasti dohledu
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, zasílají vnitrostátní příslušné orgány ECB návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu, která splňují kritéria uvedená v odstavcích 2 a 3 a která se týkají méně významných dohlížených subjektů, v jejichž případě se ECB na základě obecných kritérií, která ve vztahu k rizikovému stavu a možnému dopadu na tuzemský finanční systém ECB stanoví, domnívá, že by jí měly být informace sděleny.
2. S výhradou odstavce 1 by návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu měly být ECB zasílány před tím, než budou zaslány méně významným dohlíženým subjektům, pokud tato rozhodnutí:
a)
se týkají odvolání členů řídících orgánů méně významných dohlížených subjektů a jmenování zvláštních správců; nebo
b)
mají významný dopad na méně významný dohlížený subjekt.
3. Kromě požadavků na informace uvedených v odstavcích 1 a 2 předávají vnitrostátní příslušné orgány ECB všechny další návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu:
a)
k nimž je třeba stanovisko ECB; nebo
b)
které mohou negativně ovlivnit dobrou pověst jednotného mechanismu dohledu.
4. Vnitrostátní příslušné orgány zašlou návrhy rozhodnutí, jež splňují kritéria uvedená v odstavcích 1, 2 a 3, a jež se tedy považují za podstatné návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu, ECB nejpozději 10 dnů před plánovaným dnem přijetí daného rozhodnutí. ECB k návrhu rozhodnutí zaujme stanovisko v přiměřené lhůtě před plánovaným přijetím daného rozhodnutí. V naléhavých případech vymezí relevantní vnitrostátní příslušný orgán přiměřenou lhůtu pro zaslání návrhu rozhodnutí, které splňuje kritéria uvedená v odstavcích 1, 2 a 3, ECB.
HLAVA 2
NÁSLEDNÉ VYROZUMĚNÍ ECB VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY, POKUD SE TÝKÁ MÉNĚ VÝZNAMNÝCH DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ
Článek 99
Obecná informační povinnost vnitrostátních příslušných orgánů vůči ECB
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a aniž by byla dotčena kapitola 1, může ECB vyžadovat, aby jí vnitrostátní příslušné orgány pravidelně informovaly o přijatých opatřeních a o plnění úkolů, jež mají vykonávat podle čl. 6 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB každoročně informuje vnitrostátní příslušné orgány o kategoriích méně významných dohlížených subjektů a o povaze požadovaných informací.
2. Požadavky vymezenými v odstavci 1 není dotčeno právo ECB využít v případě méně významných dohlížených subjektů pravomocí uvedených v článcích 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 100
Četnost a rozsah zpráv, které vnitrostátní příslušné orgány předkládají ECB
Vnitrostátní příslušné orgány v souladu s požadavky ECB předkládají ECB výroční zprávu o méně významných dohlížených subjektech, méně významných dohlížených skupinách nebo o kategoriích méně významných dohlížených subjektů.
ČÁST VIII
SPOLUPRÁCE MEZI ECB, VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY A VNITROSTÁTNÍMI POVEŘENÝMI ORGÁNY, POKUD SE TÝKÁ MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH ÚKOLŮ A NÁSTROJŮ
HLAVA 1
DEFINICE MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH NÁSTROJŮ
Článek 101
Obecná ustanovení
1. Pro účely této části se makroobezřetnostními nástroji rozumí kterýkoli z těchto nástrojů:
a)
kapitálové rezervy ve smyslu článku 130 až 142 směrnice 2013/36/EU;
b)
opatření pro úvěrové instituce s vnitrostátním povolením nebo dílčí soubor těchto úvěrových institucí podle článku 458 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
jakákoli jiná opatření, která v konkrétních případech vymezených v příslušných právních předpisech Unie přijmou vnitrostátní pověřené orgány nebo vnitrostátní příslušné orgány s cílem řešit systémová nebo makroobezřetnostní rizika a která jsou zakotvena a vztahují se na ně postupy vymezené v nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnici 2013/36/EU.
2. Makroobezřetnostní postupy uvedené v čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu nejsou řízeními ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu ve smyslu tohoto nařízení, aniž by tím byl dotčen článek 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud se týká rozhodnutí určených jednotlivým dohlíženým subjektům.
Článek 102
Používání makroobezřetnostních nástrojů ze strany ECB
ECB používá makroobezřetnostní nástroje uvedené v článku 101 v souladu s tímto nařízením a v souladu s čl. 5 odst. 2 a čl. 9 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a pokud jsou makroobezřetnostní nástroje zakotveny ve směrnici, za předpokladu provedení této směrnice do vnitrostátního práva. Pokud vnitrostátní pověřený orgán nestanoví sazbu kapitálových rezerv, nezabraňuje to ECB, aby stanovila požadavek na kapitálové rezervy v souladu s tímto nařízením a čl. 5 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 2
PROCESNÍ USTANOVENÍ PRO POUŽÍVÁNÍ MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH NÁSTROJŮ
Článek 103
Seznam vnitrostátních příslušných orgánů a vnitrostátních pověřených orgánů odpovědných za makroobezřetnostní nástroje
ECB shromažďuje od vnitrostátních příslušných orgánů a vnitrostátních pověřených orgánů zúčastněných členských států informace o totožnosti orgánů pověřených pro účely příslušných makroobezřetnostních nástrojů uvedených v článku 101, jakož i o makroobezřetnostních nástrojích, které tyto orgány mohou používat.
Článek 104
Výměna informací a spolupráce, pokud se týká použití makroobezřetnostních nástrojů vnitrostátním příslušným orgánem nebo vnitrostátním pověřeným orgánem
1. V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán, který hodlá použít tyto nástroje, oznámí svůj záměr ECB deset pracovních dnů před přijetím tohoto rozhodnutí. Bez ohledu na toto ustanovení, pokud vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán hodlají použít makroobezřetnostní nástroj, informují ECB co nejdříve o tom, že identifikovaly makroobezřetnostní nebo systémové riziko pro finanční systém, a pokud možno o podrobnostech zamýšleného nástroje. Tato informace v nejvyšší možné míře obsahuje specifika zamýšleného opatření včetně zamýšleného data použití.
2. Vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán předloží oznámení o záměru ECB.
3. Má-li ECB námitky proti zamýšlenému opatření ze strany vnitrostátního příslušného orgánu nebo vnitrostátního pověřeného orgánu, uvede ECB své důvody pro tyto námitky do pěti pracovních dnů po přijetí oznámení záměru. Tyto námitky jsou písemné a obsahují odůvodnění. Vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán tyto důvody ECB řádně zváží předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
Článek 105
Výměna informací a spolupráce, pokud se týká použití makroobezřetnostních nástrojů ze strany ECB
1. Pokud ECB hodlá v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze své vlastní iniciativy nebo na návrh vnitrostátního příslušného orgánu nebo vnitrostátního pověřeného orgánu uplatnit vyšší požadavky na kapitálové rezervy nebo pokud hodlá uplatnit přísnější opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik, úzce spolupracuje s vnitrostátními pověřenými orgány v dotčených členských státech, a zejména oznámí svůj záměr vnitrostátnímu pověřenému orgánu nebo vnitrostátnímu příslušnému orgánu 10 pracovních dnů před přijetím tohoto rozhodnutí. Bez ohledu na toto ustanovení, pokud ECB hodlá uplatnit vyšší požadavky na kapitálové rezervy nebo pokud hodlá uplatnit přísnější opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik na úrovni úvěrových institucí postupem podle nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU v případech konkrétně stanovených v právních předpisech Unie, informuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány nebo vnitrostátní pověřené orgány co nejdříve o tom, že identifikovala makroobezřetnostní nebo systémové riziko pro finanční systém, a pokud možno o podrobnostech zamýšleného nástroje. Tato informace v nejvyšší možné míře obsahuje specifika zamýšleného opatření včetně zamýšleného data použití.
2. Má-li kterýkoli z dotčených vnitrostátních příslušných orgánů nebo vnitrostátních pověřených orgánů námitky proti zamýšlenému opatření ze strany ECB, oznámí ECB své důvody pro tyto námitky do pěti pracovních dnů po přijetí oznámení záměru ECB. Tyto námitky jsou písemné a obsahují odůvodnění. ECB tyto důvody řádně zváží předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
ČÁST IX
POSTUPY PRO ÚZKOU SPOLUPRÁCI
HLAVA 1
OBECNÉ ZÁSADY A SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 106
Postup pro navázání úzké spolupráce
ECB posoudí žádosti členských států mimo eurozónu o navázání úzké spolupráce v souladu s postupem vymezeným v rozhodnutí ECB/2014/5 (16).
Článek 107
Zásady platné po navázání úzké spolupráce
1. Ode dne, od něhož se uplatňuje rozhodnutí ECB podle čl. 7 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, kterým se navazuje úzká spolupráce mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem členského státu mimo eurozónu, až do ukončení či přerušení této úzké spolupráce plní ECB v souladu s článkem 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu úkoly uvedené v čl. 4 odst. 1 a odst. 2 a v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ve vztahu k dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v příslušném zúčastněném členském státě v úzké spolupráci.
2. Byla-li navázána úzká spolupráce podle čl. 7 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, mají ECB a vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci postavení srovnatelné s postavením vůči významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v členských státech eurozóny, přičemž je třeba zohlednit skutečnost, že ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci nemá ECB přímo použitelné pravomoci.
3. V souladu s článkem 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci vydávat pokyny ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a pouze obecné pokyny ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům a skupinám.
4. Úzká spolupráce skončí v den, kdy dojde ke zrušení výjimky podle článku 139 SFEU pro zúčastněný členský stát v úzké spolupráci v souladu s čl. 140 odst. 2 SFEU; od tohoto okamžiku se přestanou uplatňovat ustanovení této části.
Článek 108
Právní nástroje týkající se dohledu v souvislosti s úzkou spoluprací
1. Ve vztahu k úkolům uvedeným v čl. 4 odst. 1 a odst. 2 a v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB udílet pokyny, uplatňovat požadavky nebo vydávat obecné zásady.
2. Má-li ECB za to, že vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci by ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo skupině měl přijmout opatření týkající se úkolů uvedených v čl. 4 odst. 1 a 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, obrátí se na tento vnitrostátní příslušný orgán:
a)
ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině s obecným nebo konkrétním pokynem, požadavkem nebo obecnými zásadami, které vyžadují vydání rozhodnutí v oblasti dohledu ve vztahu k tomuto významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci, nebo
b)
ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu nebo méně významné dohlížené skupině s obecným pokynem nebo obecnými zásadami.
3. Má-li ECB za to, že vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán v úzké spolupráci by měl přijmout opatření týkající se úkolů uvedených v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může se na tento vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán obrátit s obecným nebo konkrétním pokynem, požadavkem nebo obecnými zásadami, které vyžadují uplatnění vyšších požadavků na kapitálové rezervy nebo uplatnění přísnějších opatření zaměřených na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik.
4. ECB v pokynu, požadavku nebo obecných zásadách upřesní příslušnou lhůtu pro přijetí opatření ze strany vnitrostátního příslušného orgánu v úzké spolupráci, která nesmí být kratší než 48 hodin, ledaže by dřívější přijetí bylo nezbytné k zabránění nenapravitelné škody. Při stanovení této lhůty ECB zohlední správní a procesní právní předpisy, podle kterých musí relevantní vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci postupovat.
5. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci přijme veškerá opatření nezbytná k tomu, aby splnil pokyny, požadavky a obecné zásady ECB, přičemž o přijatých opatřeních bez zbytečného odkladu informuje ECB.
HLAVA 2
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K ČÁSTEM III, IV, V, VIII, X A XI
Článek 109
Jazykový režim a režim úzké spolupráce
Ustanovení článku 23 se uplatňují obdobně i v případě vnitrostátních příslušných orgánů v úzké spolupráci.
Článek 110
Posouzení významu úvěrové instituce v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části IV o určování postavení dohlížených subjektů nebo dohlížených skupin jako významných nebo méně významných se uplatňují obdobně v případě dohlížených subjektů a dohlížených skupin v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci v souladu s ustanoveními tohoto článku.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby postupy vymezené v části IV mohly být uplatňovány ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám usazeným v jeho členském státě.
3. Pokud část IV stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
Článek 111
Společná řízení v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části V o společných řízeních se s výhradou ustanovení tohoto článku uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby postupy vymezené v části V mohly být uplatňovány ve vztahu k dohlíženým subjektům usazeným v jeho členském státě. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zejména zajistí, aby ECB obdržela veškeré informace a dokumentaci nezbytnou pro plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu.
3. Pokud část V stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
4. Pokud část V stanoví, že relevantní vnitrostátní příslušný orgán vypracuje návrh rozhodnutí, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci předloží návrh rozhodnutí ECB a vyžádá si pokyny.
Článek 112
Makroobezřetnostní nástroje v režimu úzké spolupráce
Ustanovení části VIII o spolupráci mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány, pokud se týká makroobezřetnostních úkolů a nástrojů, se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
Článek 113
Správní sankce v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části X o správních sankcích se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Pokud článek 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ve spojení s částí X tohoto nařízení stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
3. Pokud článek 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu nebo část X tohoto nařízení stanoví, že relevantní vnitrostátní příslušný orgán zašle rozhodnutí významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zahájí řízení s cílem přijmout opatření v zájmu zajištění toho, aby byly uloženy přiměřené správní sankce pouze na základě pokynů ECB. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci informuje ECB o přijetí rozhodnutí.
Článek 114
Vyšetřovací pravomoci podle článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části XI, která se týkají spolupráce ve vztahu k článkům 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci využívá vyšetřovací pravomoci podle článku 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v souladu s pokyny ECB.
3. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci poskytne ECB zjištění, která vyplývají z použití vyšetřovacích pravomocí podle článku 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby se pověřený zaměstnanec ECB mohl jako pozorovatel účastnit jakéhokoli šetření podle článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 3
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM
Článek 115
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci
1. Části II a VI se v souladu s ustanoveními tohoto článku uplatňují obdobně ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám usazeným v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby ECB obdržela všechny informace a oznámení od významných dohlížených subjektů a významných dohlížených skupin a ve vztahu k nim, jež vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci sám obdržel a jež jsou nezbytné k plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu.
3. Pro dohled nad každým významným dohlíženým subjektem nebo významnou dohlíženou skupinou usazenou v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci se ustaví společný tým dohledu. Členové společného týmu dohledu jsou jmenováni v souladu s článkem 4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci jmenuje dílčího koordinátora z vnitrostátního příslušného orgánu, aby v souladu s pokyny vydanými koordinátorem společného týmu dohledu jednal přímo ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině.
4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby pověření zaměstnanci ECB byli zváni k účasti na kontrole na místě prováděné ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině. ECB může určit počet zaměstnanců ECB, kteří se budou účastnit jako pozorovatelé.
5. Pokud je mateřský podnik v kontextu konsolidovaného dohledu a kolegií orgánů dohledu usazen v členském státě eurozóny nebo zúčastněném členském státě mimo eurozónu, ECB jako příslušný orgán vykonává dohled na konsolidovaném základě a předsedá kolegiu orgánů dohledu. ECB vyzve relevantní vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci, aby jmenoval zaměstnance vnitrostátního příslušného orgánu jako pozorovatele. ECB může jednat pomocí pokynů udílených relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci.
Článek 116
Rozhodnutí ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám
1. Aniž by byly dotčeny pravomoci vnitrostátních příslušných orgánů ve vztahu k úkolům, které nebyly na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu svěřeny ECB, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci přijímá rozhodnutí ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám ve svém členském státě jen na základě pokynů ECB. Pokyny ECB si může vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci rovněž vyžádat.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zpřístupní veškerá rozhodnutí ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině neprodleně ECB.
3. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci informuje ECB, pokud se týká: a) rozhodnutí, která přijímá ve své pravomoci ve vztahu k úkolům, které nebyly nařízením o jednotném mechanismu dohledu svěřeny ECB; a b) rozhodnutí, která přijímá podle pokynů ECB, nebo jak je stanoveno v této části.
HLAVA 4
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K MÉNĚ VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM A MÉNĚ VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SKUPINÁM
Článek 117
Dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty a méně významnými dohlíženými skupinami
1. Část VII se v souladu s následujícími ustanoveními uplatňuje obdobně ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům a méně významným dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Pro účely zajištění konzistentnosti výsledků dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu může ECB vydávat obecné pokyny a obecné zásady a ukládat požadavky vnitrostátním příslušným orgánům v úzké spolupráci, kterými vyžaduje, aby tyto orgány přijaly rozhodnutí v oblasti dohledu ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům nebo méně významným dohlíženým skupinám usazeným v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci. Tyto obecné pokyny, obecné zásady nebo požadavky se mohou týkat skupin nebo kategorií úvěrových institucí.
3. ECB může rovněž vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci uložit požadavek na podrobnější vyhodnocení aspektů podstatného řízení vnitrostátního příslušného orgánu ve smyslu čl. 6 odst. 7 písm. c) odrážka ii) nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 5
POSTUP PŘI NESOUHLASU ZÚČASTNĚNÉHO ČLENSKÉHO STÁTU V ÚZKÉ SPOLUPRÁCI
Článek 118
Postup při nesouhlasu s návrhem rozhodnutí Rady dohledu podle čl. 7 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Při dodržení požadavků v oblasti důvěrnosti podle právních předpisů Unie informuje ECB vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci o konečném návrhu rozhodnutí Rady dohledu ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, jež se nachází v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci.
2. Pokud vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci nesouhlasí s konečným návrhem rozhodnutí Rady dohledu, do pěti pracovních dnů od obdržení konečného návrhu rozhodnutí písemně oznámí důvody svého nesouhlasu Radě guvernérů.
3. Rada guvernérů o dané věci rozhodne do pěti pracovních dnů od obdržení tohoto oznámení, přičemž plně zohlední uvedené důvody nesouhlasu, a své rozhodnutí vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci písemně vysvětlí.
4. Zúčastněný členský stát v úzké spolupráci může ECB požádat o okamžité ukončení úzké spolupráce a nebude následným rozhodnutím Rady guvernérů vázán.
Článek 119
Postup při nesouhlasu s námitkou Rady guvernérů k návrhu rozhodnutí Rady dohledu podle čl. 7 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci o všech námitkách Rady guvernérů vůči úplnému návrhu rozhodnutí Rady dohledu.
2. Pokud vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci nesouhlasí s námitkou Rady guvernérů vůči konečnému návrhu rozhodnutí Rady dohledu, do pěti pracovních dnů od obdržení námitky Rady guvernérů písemně oznámí důvody svého nesouhlasu ECB.
3. Rada guvernérů do 30 dní od přijetí odůvodněného nesouhlasu předloží své písemné stanovisko k odůvodněnému nesouhlasu vyjádřenému vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci a svou námitku potvrdí nebo ji vezme zpět, přičemž uvede své důvody. ECB o tom informuje vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci.
4. V případě, že Rada guvernérů svou námitku potvrdí, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci může do pěti dnů od okamžiku, kdy byl informován o tom, že Rada guvernérů svou námitku potvrdila, informovat ECB, že rozhodnutím přijatým v návaznosti na pozměněný původní konečný návrh rozhodnutí, vůči němuž má Rada guvernérů námitku, nebude vázán.
ECB poté s náležitým ohledem na účinnost dohledu zváží možné pozastavení nebo ukončení úzké spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci a v tomto ohledu přijme rozhodnutí. ECB zohlední zejména faktory uvedené v čl. 7 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
ČÁST X
SPRÁVNÍ SANKCE
HLAVA 1
DEFINICE A VZTAH K NAŘÍZENÍ RADY (ES) Č. 2532/98 (17)
Článek 120
Definice správních sankcí
Pro účely této části se výrazem „správní sankce“ rozumí buď:
a)
správní peněžité sankce stanovené a ukládané na základě čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, nebo
b)
pokuty a penále vymezené v článku 2 nařízení (ES) č. 2532/98 a ukládané na základě čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 121
Vztah k nařízení (ES) č. 2532/98
1. Pro účely postupů stanovených v čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se v souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu uplatňují procesní pravidla obsažená v tomto nařízení.
2. Pro účely postupů stanovených v čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu doplňují procesní pravidla obsažená v tomto nařízení procesní pravidla vymezená v nařízení (ES) č. 2532/98 a uplatňují se v souladu s články 25 a 26 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 122
Pravomoc ECB ukládat správní sankce podle čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
ECB ukládá správní sankce ve smyslu čl. 120 písm. b), nejsou-li plněny povinnosti na základě nařízení nebo rozhodnutí ECB, která se týkají:
a)
významných dohlížených subjektů nebo
b)
méně významných dohlížených subjektů, pokud příslušná nařízení nebo rozhodnutí ECB ukládají méně významným dohlíženým subjektům povinnosti vůči ECB.
HLAVA 2
PROCESNÍ PRAVIDLA PRO UKLÁDÁNÍ SPRÁVNÍCH SANKCÍ S VÝJIMKOU PENÁLE DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM V ČLENSKÝCH STÁTECH EUROZÓNY
Článek 123
Zřízení nezávislé vyšetřovací jednotky
1. ECB zřídí vnitřní nezávislou vyšetřovací jednotku (dále jen „vyšetřovací jednotka“), která se skládá z vyšetřujících úředníků jmenovaných ECB.
2. Vyšetřující úředníci se nesmějí účastnit na přímém či nepřímém dohledu nad příslušným dohlíženým subjektem, ani na vydávání povolení tomuto subjektu, a to již po dva roky před tím, než se stali vyšetřujícími úředníky.
3. Vyšetřující úředníci vykonávají své vyšetřovací funkce nezávisle na Radě dohledu i Radě guvernérů a neúčastní se jednání Rady dohledu a Rady guvernérů.
Článek 124
Postoupení údajných porušení vyšetřovací jednotce
Má-li ECB při plnění svých úkolů na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu za to, že existuje důvodné podezření, že:
a)
významný dohlížený subjekt s ústředím v členském státě eurozóny jednou či vícekrát porušuje či porušil příslušné přímo použitelné právní předpisy Unie ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, nebo
b)
dohlížený subjekt s ústředím v členském státě eurozóny jednou či vícekrát porušuje či porušil nařízení či rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu,
postoupí ECB záležitost vyšetřovací jednotce.
Článek 125
Pravomoci vyšetřovací jednotky
1. Pro účely vyšetřování údajných porušení ve smyslu článku 124 může vyšetřovací jednotka využít pravomoci, které byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Je-li vůči dotčenému dohlíženému subjektu v kontextu vyšetřování uplatněn požadavek na základě pravomocí, které byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, upřesní vyšetřovací jednotka předmět a účel vyšetřování.
3. Při plnění svých úkolů má vyšetřovací jednotka přístup ke všem dokumentům a informacím, které během své činnosti v oblasti dohledu shromáždila ECB, případně relevantní vnitrostátní příslušný orgán.
Článek 126
Procesní práva
1. Po skončení vyšetřování a před tím, než je předloha konečného návrhu rozhodnutí vypracována a předložena Radě dohledu, vyšetřovací jednotka písemně vyrozumí dotčený dohlížený subjekt o zjištěních provedeného vyšetřování a o námitkách vznesených vůči těmto zjištěním.
2. V oznámení podle odstavce 1 vyšetřovací jednotka dotčený dohlížený subjekt informuje o právu předložit vyšetřovací jednotce písemná podání týkající se skutkových závěrů a námitek, které byly proti tomuto subjektu vzneseny a které jsou v tomto oznámení uvedeny, včetně jednotlivých ustanovení, jež byla údajně porušena, a stanoví přiměřenou lhůtu pro přijetí těchto podání. ECB není povinna zohlednit písemná podání, která přijala po uplynutí lhůty stanovené vyšetřovací jednotkou.
3. V návaznosti na oznámení ve smyslu odstavce 1 může vyšetřovací jednotka dotčený dohlížený subjekt rovněž pozvat na ústní jednání. Strany, které jsou vyšetřovány, mohou být na jednání zastoupeny právníkem nebo jinými kvalifikovanými osobami nebo jim může právník nebo tyto osoby pomáhat. Ústní jednání nejsou veřejná.
4. Právo dohlíženého subjektu, který je vyšetřován, na přístup do spisu vyšetřovací jednotky je vymezeno v souladu s článkem 32.
Článek 127
Přezkum spisu Radou dohledu
1. Má-li vyšetřovací jednotka za to, že dohlíženému subjektu by měla být uložena správní sankce, vyšetřovací jednotka předloží předlohu konečného návrhu rozhodnutí Radě dohledu, který stanoví, že dotčený dohlížený subjekt se dopustil porušení, a uvede správní sankci, která má být uložena. Vyšetřovací jednotka rovněž předloží vyšetřovací spis Radě dohledu.
2. Vyšetřovací jednotka svou předlohu konečného návrhu rozhodnutí založí pouze na skutečnostech a námitkách, k nimž měl dohlížený subjekt možnost se vyjádřit.
3. Má-li Rada dohledu za to, že spis předložený vyšetřovací jednotkou je neúplný, může spis vyšetřovací jednotce vrátit spolu s odůvodněnou žádostí o dodatečné informace. Článek 125 se uplatňuje přiměřeně.
4. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu souhlasí s předlohou konečného návrhu rozhodnutí vyšetřovací jednotky, pokud se týká jednoho či více porušení a skutkového základu tohoto rozhodnutí, přijme konečný návrh rozhodnutí navrhovaný vyšetřovací jednotkou, pokud se týká porušení, v jejichž případě souhlasí s tím, že k nim došlo. V rozsahu, v němž Rada dohledu s předlohou nesouhlasí, bude přijato rozhodnutí podle příslušných ustanovení tohoto článku.
5. Má-li Rada dohledu na základě úplného spisu za to, že skutečnosti popsané v předloze konečného návrhu rozhodnutí ve smyslu článku 1 zřejmě nepředstavují dostatečný důkaz porušení ve smyslu článku 124, může přijmout konečný návrh rozhodnutí, kterým se případ uzavře.
6. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu souhlasí s předlohou konečného návrhu rozhodnutí vyšetřovací jednotky, který stanoví, že dotčený dohlížený subjekt se dopustil porušení, avšak nesouhlasí s navrhovaným doporučením týkajícím se správních sankcí, přijme konečný návrh rozhodnutí, v němž uvede správní sankce, které považuje za přiměřené.
7. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu nesouhlasí s návrhem vyšetřovací jednotky, avšak dojde k závěru, že dohlížený subjekt se dopustil jiného porušení nebo že návrh vyšetřovací jednotky vychází z jiných skutečností, písemně vyrozumí dotčený dohlížený subjekt o svých zjištěních a o námitkách, které byly vůči dotčenému dohlíženému subjektu uplatněny. Čl. 126 odst. 2 až 4 se pro Radu dohledu uplatňuje přiměřeně.
8. Rada dohledu vypracuje konečný návrh rozhodnutí, který stanoví, zda se dotčený dohlížený subjekt dopustil porušení či nikoli, a uvede správní sankce, které mají být případně uloženy.
9. Konečný návrh rozhodnutí, který byl přijat Radou dohledu a který bude předložen Radě guvernérů, je založen pouze na skutečnostech a námitkách, k nimž měl dohlížený subjekt možnost se vyjádřit.
Článek 128
Definice celkového ročního obratu pro účely stanovení horní hranice pro uložení správní peněžité sankce
Celkovým ročním obratem ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se rozumí roční obrat dohlíženého subjektu ve smyslu článku 67 směrnice 2013/36/EU podle poslední aktuální dostupné roční účetní závěrky tohoto dohlíženého subjektu. Pokud dohlížený subjekt, který se dopustil porušení, patří do dohlížené skupiny, je relevantním celkovým ročním obratem celkový roční obrat vyplývající z poslední aktuální dostupné konsolidované roční účetní závěrky dohlížené skupiny.
HLAVA 3
PENÁLE
Článek 129
Procesní pravidla platná pro penále
1. V případě pokračujícího porušování nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu může ECB uložit penále s cílem přimět dotčené osoby k plnění nařízení nebo rozhodnutí v oblasti dohledu. ECB uplatňuje procesní pravidla v článku 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a hlavu 2 části III tohoto nařízení.
2. Penále musí být účinné a přiměřené. Penále se vypočítává za každý den porušení, dokud dotčená osoba nesplní dané nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
3. Horní hranice penále je stanovena v nařízení (ES) č. 2532/98. Příslušné období začne běžet v den stanovený v rozhodnutí o uložení penále. Dnem stanoveným v rozhodnutí může být nejdříve den, kdy je dotčená osoba písemně vyrozuměna o důvodech ECB pro uložení penále.
4. Penále lze uložit po dobu, která nepřesahuje šest měsíců ode dne stanoveného v rozhodnutí ve smyslu odstavce 3.
HLAVA 4
LHŮTY
Článek 130
Promlčecí doba pro ukládání správních sankcí
1. Na pravomoc ECB ukládat správní sankce dohlíženým subjektům se vztahuje promlčecí doba v délce pěti let, která počíná běžet v den, kdy došlo k porušení. V případě trvajících nebo opakujících se porušení začne promlčecí doba běžet v den, kdy porušení zanikne.
2. Promlčecí dobu pro ukládání správních peněžitých pokut přerušuje jakýkoli úkon ECB pro účely vyšetřování nebo řízení, pokud se týká porušení podle článku 124. Promlčecí doba se přerušuje s účinkem ode dne, kdy je úkon oznámen dotčenému dohlíženému subjektu.
3. Po každém přerušení začne běžet nová promlčecí doba. Promlčecí doba však uplyne nejpozději v den, kdy uběhne období v délce trvání dvou promlčecích dob, aniž by ECB uložila správní sankci. Toto období se prodlužuje o dobu, po kterou dochází ke stavení promlčecí doby v souladu s odstavcem 5.
4. Promlčecí doba pro ukládání správních sankcí se staví po dobu, po kterou je rozhodnutí Rady guvernérů ECB předmětem přezkumu před správní revizní komisí nebo odvolacího řízení před Soudním dvorem.
5. Promlčecí doba se rovněž staví po dobu trvání trestního řízení vedeného vůči dohlíženému subjektu v souvislosti se stejnými skutečnostmi.
Článek 131
Promlčecí doba pro vymáhání správních sankcí
1. Na pravomoc ECB vynutit rozhodnutí přijaté podle čl. 18 odst. 1 a 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se vztahuje promlčecí doba v délce pěti let, která počíná běžet ode dne přijetí daného rozhodnutí.
2. Promlčecí dobu pro vymáhání správních sankcí přerušuje jakýkoli úkon ECB určený k vynucení platby nebo platebních podmínek dotčené správní sankce.
3. Po každém přerušení začne běžet nová promlčecí doba.
4. Promlčecí doba pro vynucení správních sankcí se přerušuje po dobu:
a)
lhůty pro zaplacení;
b)
po kterou je vynucení platby přerušeno na základě rozhodnutí Rady guvernérů ECB, nebo Soudního dvora.
HLAVA 5
ZVEŘEJŇOVÁNÍ ROZHODNUTÍ A VÝMĚNA INFORMACÍ
Článek 132
Zveřejňování rozhodnutí o správních sankcích
1. ECB na svých internetových stránkách bez zbytečného odkladu a poté, co bylo rozhodnutí oznámeno dotčenému dohlíženému subjektu, zveřejní každé rozhodnutí o uložení správní sankce ve smyslu článku 120 dohlíženému subjektu v zúčastněném členském státě včetně informace o druhu a povaze porušení a totožnosti dotčeného dohlíženého subjektu, ledaže by zveřejnění tímto způsobem:
a)
ohrožovalo stabilitu finančních trhů nebo probíhající trestní vyšetřování, nebo
b)
pokud to lze zjistit, způsobilo dotčenému dohlíženému subjektu nepřiměřenou škodu.
Za těchto okolností se rozhodnutí o správních sankcích zveřejňují anonymně. Je-li pravděpodobné, že tyto okolnosti v přiměřené lhůtě zaniknou, lze zveřejnění na základě tohoto odstavce eventuálně po tuto dobu odložit.
2. Bylo-li podáno odvolání proti rozhodnutí podle odstavce 1 k Soudnímu dvoru, ECB bez zbytečného odkladu na svých úředních internetových stránkách rovněž zveřejní informace o stavu předmětného odvolání a jeho výsledek.
3. ECB zajistí, aby informace zveřejněné podle odstavců 1 a 2 byly na jejích úředních internetových stránkách po dobu alespoň pěti let.
Článek 133
Informování Evropského orgánu pro bankovnictví (EBA)
S výhradou požadavků na služební tajemství ve smyslu článku 27 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB informuje EBA o všech správních sankcích ve smyslu článku 120, které byly dohlíženému subjektu uloženy v členském státě eurozóny, včetně všech odvolání proti těmto sankcím a jejich výsledků.
HLAVA 6
SPOLUPRÁCE ECB S VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY V ČLENSKÝCH STÁTECH EUROZÓNY PODLE ČL. 18 ODST. 5 NAŘÍZENÍ O JEDNOTNÉM MECHANISMU DOHLEDU
Článek 134
Významné dohlížené subjekty
1. Vnitrostátní příslušný orgán ve vztahu k významným dohlíženým subjektům zahájí řízení pouze na žádost ECB, pokud je to nezbytné pro účely plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, s cílem přijmout opatření k zajištění toho, aby byly uloženy přiměřené sankce v případech, na které se nevztahuje čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tyto případy zahrnují uplatňování:
a)
nepeněžitých sankcí v případě porušení přímo použitelných právních předpisů Unie ze strany právnických nebo fyzických osob, jakož i všech peněžitých sankcí v případě porušení přímo použitelných právních předpisů Unie za strany fyzických osob;
b)
všech peněžitých nebo nepeněžitých sankcí v případě porušení vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádějí příslušné směrnice Unie, ze strany právnických nebo fyzických osob;
c)
všech peněžitých nebo nepeněžitých sankcí, které mají být uloženy v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy, které svěřují určité pravomoci vnitrostátním příslušným orgánům v členských státech eurozóny, jež nejsou příslušnými právními předpisy Unie v současné době vyžadovány.
Ustanoveními tohoto odstavce není dotčena možnost vnitrostátního příslušného orgánu zahájit řízení z vlastní iniciativy, pokud se týká uplatňování vnitrostátních právních předpisů ve vztahu k úkolům, které nebyly svěřeny ECB.
2. Vnitrostátní příslušný orgán může ECB vyzvat, aby jej požádala o zahájení řízení v případech uvedených v odstavci 1.
3. Vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu vyrozumí ECB o ukončení řízení o uložení sankce, které bylo zahájeno na žádost ECB v souladu s odstavcem 1. ECB je zejména informována o případných uložených sankcích.
Článek 135
Oznamování ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům
Relevantní vnitrostátní příslušný orgán ECB pravidelně informuje o všech správních sankcích uložených méně významným dohlíženým subjektům v souvislosti s plněním svých úkolů v oblasti dohledu.
HLAVA 7
TRESTNÉ ČINY
Článek 136
Důkazy o skutečnostech, které by mohly případně zakládat trestný čin
Má-li ECB při plnění svých úkolů na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu důvod domnívat se, že mohlo dojít ke spáchání trestného činu, požádá relevantní vnitrostátní příslušný orgán, aby věc postoupil příslušným orgánům za účelem vyšetřování a případného trestního stíhání v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
HLAVA 8
VÝNOS ZE SANKCÍ
Článek 137
Výnos ze sankcí
Výnos ze správních sankcí, které ECB uložila na základě čl. 18 odst. 1 a 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, je majetkem ECB.
ČÁST XI
PŘÍSTUP K INFORMACÍM, VYKAZOVÁNÍ, ŠETŘENÍ A KONTROLY NA MÍSTĚ
HLAVA 1
OBECNÉ ZÁSADY
Článek 138
Spolupráce ECB s vnitrostátními příslušnými orgány, pokud se týká pravomocí ve smyslu článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
Ustanovení zakotvená v této části platí pro významné dohlížené subjekty. Platí rovněž pro méně významné dohlížené subjekty, pokud ECB v souladu s čl. 6 odst. 5 písm. d) nařízení o jednotném mechanismu dohledu rozhodne, že ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu využije pravomoci uvedené v článcích 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tím však není dotčena pravomoc vnitrostátních příslušných orgánů vykonávat přímý dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty podle čl. 6 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 2
SPOLUPRÁCE V PŘÍPADĚ ŽÁDOSTÍ O INFORMACE
Článek 139
Ad-hoc žádosti o informace podle článku 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. V souladu s článkem 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a s výhradou příslušných právních předpisů Unie a v souladu s těmito předpisy může ECB od právnických nebo fyzických osob ve smyslu čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení vyžadovat, aby poskytly veškeré informace, které jsou nezbytné k plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. ECB vymezí požadované informace a přiměřenou lhůtu, ve které mají být poskytnuty ECB.
2. Před tím, než si vyžádá informace v souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, ECB nejprve zohlední informace, které již mají k dispozici vnitrostátní příslušné orgány.
3. ECB poskytne relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu kopii jakékoli informace, kterou obdržela od právnické nebo fyzické osoby, které byla žádost o informace určena.
HLAVA 3
VYKAZOVÁNÍ
Článek 140
Úkoly týkající se vykazování v oblasti dohledu příslušným orgánům
1. ECB odpovídá za zajištění souladu s příslušnými právními předpisy Unie, které úvěrovým institucím ukládají požadavky v oblasti vykazování příslušným orgánům.
2. Za tímto účelem má ECB ve vztahu k významným dohlíženým subjektům úkoly a pravomoci, které stanoví příslušné právní předpisy Unie týkající se vykazování v oblasti dohledu. Vnitrostátní příslušné orgány mají ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům úkoly a pravomoci, které stanoví příslušné právní předpisy Unie týkající se vykazování příslušným orgánům.
3. Bez ohledu na odstavec 2 a není-li stanoveno jinak, dohlížený subjekt svému relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu sděluje informace, které mají být pravidelně vykazovány v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Není-li výslovně stanoveno jinak, všechny informace vykázané dohlíženými subjekty se předkládají vnitrostátním příslušným orgánům. Tyto orgány provedou úvodní kontroly údajů a informace dají k dispozici ECB.
4. ECB uspořádá postupy týkající se shromažďování a přezkumu kvality údajů vykazovaných dohlíženými subjekty s výhradou a v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a prováděcími technickými standardy EBA.
Článek 141
Žádosti o informace v opakovaných intervalech podle článku 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. V souladu s článkem 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, zejména s pravomocí ECB vyžadovat pro účely dohledu a pro související statistické účely informace, které mají být poskytovány v opakovaných intervalech a v konkrétních formátech, a s výhradou a v souladu s příslušnými právními předpisy Unie, může ECB od dohlížených subjektů vyžadovat, aby vykazovaly další informace v oblasti dohledu, kdykoli jsou tyto informace pro ECB nezbytné k plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. S výhradou podmínek vymezených v příslušných právních předpisech Unie ECB může stanovit zejména kategorie informací, které mají být vykazovány, jakož i postupy, formáty, četnost a lhůty týkající se dotčených informací.
2. Pokud ECB vyžaduje, aby právnické nebo fyzické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu poskytovaly informace v opakovaných intervalech, použijí se přiměřeně čl. 140 odst. 3 a 4 tohoto nařízení.
HLAVA 4
SPOLUPRÁCE V OBLASTI OBECNÝCH ŠETŘENÍ
Článek 142
Zahájení obecného šetření na základě článku 11 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
ECB provádí šetření jakékoli právnické nebo fyzické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu na základě rozhodnutí ECB. V tomto rozhodnutí se vymezí všechny tyto skutečnosti:
a)
právní základ a účel rozhodnutí;
b)
záměr vykonat pravomoci vymezené v čl. 11 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
c)
skutečnost, že jakékoli bránění šetření ze strany vyšetřované osoby představuje porušení rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, aniž by byly dotčeny vnitrostátní právní předpisy, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 5
KONTROLY NA MÍSTĚ
Článek 143
Rozhodnutí ECB provést kontrolu na místě podle článku 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Na základě článku 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB za účelem plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, ustanoví týmy pro provádění kontrol na místě, jak je uvedeno v článku 144, s cílem provést všechny nezbytné kontroly na místě v prostorách právnické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Aniž by byl dotčen článek 142 a podle čl. 12 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu jsou kontroly na místě prováděny na základě rozhodnutí ECB, které stanoví alespoň tyto skutečnosti:
a)
předmět a účel kontroly na místě a
b)
skutečnost, že jakékoli bránění kontrole na místě ze strany právnické osoby, která kontrole na místě podléhá, představuje porušení rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, aniž by byly dotčeny vnitrostátní právní předpisy, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
3. Je-li kontrola na místě prováděna v návaznosti na šetření vedené na základě rozhodnutí ECB ve smyslu článku 142 a za předpokladu, že kontrola na místě má tentýž účel a rozsah jako šetření, úředníkům a jiným osobám pověřeným ECB a vnitrostátním příslušným orgánem bude umožněn přístup do obchodních prostor a na pozemky právnické osoby, která podléhá šetření na základě téhož rozhodnutí v souladu s čl. 12 odst. 2 a 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a aniž by byl dotčen článek 13 uvedeného nařízení.
Článek 144
Ustavení a složení týmů pro provádění kontrol na místě
1. ECB je pověřena ustavením a složením týmů pro provádění kontrol na místě se zapojením vnitrostátních příslušných orgánů v souladu s článkem 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. ECB jmenuje vedoucího týmu pro provádění kontrol na místě z řad zaměstnanců ECB a vnitrostátního příslušného orgánu.
3. ECB a vnitrostátní příslušné orgány vzájemně konzultují a dohodnou se na využití zdrojů vnitrostátních příslušných orgánů v souvislosti s týmy pro provádění kontrol na místě.
Článek 145
Postup pro provádění kontroly na místě a oznámení této kontroly
1. ECB oznámí právnické osobě, která podléhá kontrole na místě, rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 143 odst. 2, jakož i totožnost členů týmu pro provádění kontroly na místě alespoň pět pracovních dnů před zahájením kontroly na místě. ECB o této kontrole vyrozumí rovněž vnitrostátní příslušný orgán členského státu, kde má být kontrola na místě prováděna, alespoň jeden týden před tím, než vyrozumí právnickou osobu, která podléhá kontrole na místě.
2. Je-li to třeba k řádnému provedení a účinnosti kontroly, může ECB provést kontrolu na místě, aniž by dotčený subjekt předem vyrozuměla. Vnitrostátní příslušný orgán bude vyrozuměn co nejdříve před zahájením této kontroly na místě.
Článek 146
Provádění kontrol na místě
1. Ti, kdo provádějí kontrolu na místě, se řídí pokyny vedoucího týmu pro provádění kontroly na místě.
2. Je-li subjekt, který podléhá kontrole na místě, významným dohlíženým subjektem, odpovídá vedoucí týmu pro provádění kontroly na místě za koordinaci mezi týmem pro provádění kontroly na místě a společným týmem dohledu, který je pověřen dohledem nad významným dohlíženým subjektem.
ČÁST XII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 147
Zahájení přímého dohledu ze strany ECB, když ECB poprvé převezme své úkoly
1. Alespoň dva měsíce přede dnem 4. listopadu 2014 zašle ECB každému dohlíženému subjektu, v jehož případě přebírá úkoly, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, rozhodnutí, v němž potvrzuje, že tento subjekt je významným dohlíženým subjektem. V případě subjektů, které jsou členy významné dohlížené skupiny, ECB oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci významné dohlížené skupiny řádně informovány. Tato rozhodnutí nabývají účinnosti dnem 4. listopadu 2014.
2. Bez ohledu na odstavec 1, pokud ECB započne s plněním úkolů, které jí byly svěřeny, přede dnem 4. listopadu 2014, zašle rozhodnutí dotčenému subjektu a relevantním vnitrostátním příslušným orgánům. Nestanoví-li toto rozhodnutí jinak, nabývá toto rozhodnutí účinnosti oznámením. Relevantní vnitrostátní příslušné orgány budou o záměru vydat takové rozhodnutí předem vyrozuměny co možná nejdříve.
3. Před přijetím rozhodnutí podle odstavce 1 poskytne ECB příslušnému dohlíženému subjektu možnost činit písemná podání.
Článek 148
Vymezení formátu zprávy o historii v oblasti dohledu a rizikovém profilu, kterou vnitrostátní příslušné orgány poskytují ECB
1. Vnitrostátní příslušné orgány nejpozději do 4. srpna 2014 ECB sdělí totožnost úvěrových institucí, kterým vydaly povolení, a předloží jí zprávu o těchto úvěrových institucích ve formátu stanoveném ECB.
2. Pokud ECB bez ohledu na odstavec 1 započne plnit úkoly, které jí byly svěřeny, před 4. listopadem 2014, může vnitrostátní příslušné orgány požádat, aby v přiměřené lhůtě, která bude uvedena v žádosti, ECB sdělily totožnost příslušných úvěrových institucí a aby jí předložily zprávu ve formátu stanoveném ECB.
Článek 149
Kontinuita stávajících řízení
1. Nerozhodne-li ECB jinak, pokud vnitrostátní příslušný orgán zahájil řízení v oblasti dohledu, pro které na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu převezme působnost ECB, a to přede dnem 4. listopadu 2014, použijí se postupy vymezené v článku 48.
2. Odchylně od článku 48 se tento článek vztahuje na společná řízení.
Článek 150
Rozhodnutí v oblasti dohledu přijatá vnitrostátními příslušnými orgány
Aniž by byl dotčen výkon pravomocí, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, zůstávají rozhodnutí v oblasti dohledu přijatá vnitrostátními příslušnými orgány přede dnem 4. listopadu 2014 nedotčena.
Článek 151
Členské státy, jejichž měnou se stane euro
1. Dojde-li v případě členského státu v souladu s čl. 140 odst. 2 SFEU ke zrušení výjimky podle článku 139 SFEU, použijí se články 148 až 150 s výhradou odstavce 2 přiměřeně ve vztahu k řízením v oblasti dohledu zahájeným či rozhodnutím přijatým vnitrostátním příslušným orgánem tohoto členského státu.
2. Odkaz na den 4. listopadu 2014 v článcích 149 a 150 se považuje za odkaz na den, kdy příslušný členský stát přijme euro.
Článek 152
Kontinuita stávajících ujednání
Veškerá stávající ujednání o spolupráci s jinými orgány, která vnitrostátní příslušný orgán uzavře před 4. listopadem 2014 a která se alespoň částečně týkají úkolů, které byly na ECB přeneseny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, se uplatňují i nadále. ECB může rozhodnout, že se na těchto stávajících ujednáních o spolupráci bude účastnit v souladu s postupem použitelným pro daná ujednání nebo že zavede nová ujednání o spolupráci s třetími stranami, pokud se týká úkolů, které byly na ECB přeneseny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. Vnitrostátní orgán dohledu i nadále postupuje podle stávajících ujednání o spolupráci, pouze pokud nebyla nahrazena ujednáními o spolupráci s ECB. Je-li to nezbytné pro provedení stávajících ujednání o spolupráci, odpovídá vnitrostátní příslušný orgán za pomoc ECB, zejména tím, že vykonává svá práva a plní své povinnosti na základě ujednání ve spolupráci s ECB.
Článek 153
Závěrečná ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 16. dubna 2014.
UREDBA (EU) br. 468/2014 EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
od 16. travnja 2014.
o uspostavljanju okvira za suradnju unutar Jedinstvenog nadzornog mehanizma između Europske središnje banke i nacionalnih nadležnih tijela te s nacionalnim imenovanim tijelima (Okvirna uredba o SSM-u)
(ESB/2014/17)
UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 127. stavak 6. i članak 132.,
uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 34.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (1), a posebno njen članak 4. stavak 3., članak 6. i članak 33. stavak 2.,
uzimajući u obzir Međuinstitucionalni sporazum između Europskog parlamenta i Europske središnje banke o praktičnim modalitetima provedbe demokratske odgovornosti i nadzora nad izvršavanjem zadaća dodijeljenih ESB-u u okviru Jedinstvenog nadzornog mehanizma (2),
uzimajući u obzir javnu raspravu i analizu provedenu u skladu s člankom 4. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1024/2013,
uzimajući u obzir prijedlog Nadzornog odbora, a u suradnji s nacionalnim nadležnim tijelima,
budući da:
(1)
Uredba (EU) br. 1024/2013 (dalje u tekstu „Uredba o SSM-u”) uspostavlja Jedinstveni nadzorni mehanizam (SSM) koji se sastoji od Europske središnje banke (ESB) i nacionalnih nadležnih tijela država članica sudionica.
(2)
Sukladno članku 6. Uredbe o SSM-u, ESB je isključivo nadležan za provođenje mikrobonitetnih zadaća koje su mu dodijeljene člankom 4. vezano uz kreditne institucije sa sjedištem u državama članicama sudionicama. ESB je odgovoran za učinkovito i dosljedno funkcioniranje SSM-a i za provođenje nadzora nad funkcioniranjem sustava, utemeljeno na odgovornostima i postupcima iz članka 6. Uredbe o SSM-u.
(3)
Prema potrebi, a ne dovodeći u pitanje odgovornost ESB-a za zadaće dodijeljene mu Uredbom o SSM-u, nacionalna nadležna tijela dužna su pružati pomoć ESB-u, u skladu s uvjetima utvrđenim Uredbom o SSM-u i ovom Uredbom, u pripremi i provedbi svih akata koji se odnose na zadaće iz članka 4. Uredbe o SSM-u u odnosu na sve kreditne institucije, uključujući potporu pri aktivnostima provjere. Za navedene potrebe, nacionalna nadležna tijela trebala bi se, pri obavljanju zadaća iz članka 4. Uredbe o SSM-u, pridržavati uputa ESB-a.
(4)
ESB, nacionalna nadležna tijela i nacionalna imenovana tijela trebaju provoditi makrobonitetne zadaće iz članka 5. Uredbe o SSM-u i poštovati postupke koordinacije predviđene navedenom Uredbom i mjerodavnim pravu Unije ne dovodeći u pitanje ulogu Eurosustava i Europskog odbora za sistemske rizike.
(5)
Unutar SSM-a, odgovarajuće nadzorne dužnosti ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela se raspodjeljuju na temelju značaja subjekata koji ulaze u područje primjene SSM-a. Ova Uredba naročito propisuje, posebnu metodologiju za procjenu takvog značaja, kao što je propisano člankom 6. stavkom 7. Uredbe o SSM-u. ESB ima izravnu nadležnost za nadzor u odnosu na kreditne institucije, financijske holdinge, mješovite financijske holdinge s poslovnim nastanom u državama članicama sudionicama i podružnicama u državama članicama sudionicama kreditnih institucija s poslovnim nastanom u državama članicama nesudionicama („subjekti”) koji su značajni. Nacionalna nadležna tijela su odgovorna za izravni nadzor subjekata koji su manje značajni, ne dovodeći u pitanje ovlast ESB-a da u posebnim slučajevima odluči izravno nadzirati takve subjekte kad je to neophodno zbog dosljedne primjene standarda nadzora.
(6)
Uzimajući u obzir najnoviji razvoj događaja u zakonodavstvu Unije u području sankcija i sudsku praksu Europskog suda za ljudska prava u vezi načela podjele između faze istrage i faze donošenja odluke, ESB će osnovati neovisnu istražnu jedinicu koja će samostalno istraživati povrede pravila i odluka.
(7)
Članak 6. stavak 7. Uredbe o SSM-u propisuje da je ESB dužan, u suradnji s nacionalnim nadležnim tijelima i na temelju prijedloga Nadzornog odbora, donijeti i objaviti okvir za pripremanje praktičnih aranžmana o suradnji između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela unutar SSM-a.
(8)
Članak 33. stavak 2. Uredbe o SSM-u propisuje da ESB mora objaviti putem uredbi i odluka detaljne operativne aranžmane za provedbu zadaća koje mu dodjeljuje navedena Uredba. Ova Uredba sadrži odredbe o provedbi članka 33. stavka 2. o suradnji između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela unutar SSM-a.
(9)
Slijedom toga, ova Uredba nadalje razvija i određuje postupke suradnje određene Uredbom o SSM-u između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela unutar SSM-a, kao i, prema potrebi, s nacionalnim imenovanim tijelima i time osigurava učinkovito i dosljedno funkcioniranje SSM-a.
(10)
ESB pridaje veliku važnost sveobuhvatnoj procjeni kreditnih institucija, uključujući procjenu bilanci koju mora provesti prije preuzimanja svojih zadaća. To se odnosi i na svaku državu članicu koja se pridruži europodručju i time se pridruži SSM-u nakon datuma započinjanja nadzora u skladu s člankom 33. stavkom 2. Uredbe o SSM-u.
(11)
Za nesmetano funkcioniranje SSM-a neophodna je, prema potrebi, potpuna suradnja između ESB-a i nacionalnih imenovanih tijela kao i međusobna razmjena svih informacija koje mogu utjecati na njihove odgovarajuće zadaće, a posebno svih informacija kojima se koriste nacionalna nadležna tijela vezano uz postupke koji mogu utjecati na sigurnost i snagu nadziranog subjekta ili koji utječu na nadzorne postupke u odnosu na takve subjekte,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
DIO I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet i svrha Uredbe
1. Ovom se Uredbom propisuju pravila o sljedećem:
(a)
utvrđivanju okvira iz članka 6. stavka 7. Uredbe o SSM-u, odnosno okvira za pripremu praktičnih aranžmana za primjenu članka 6. Uredbe o SSM-u u odnosu na suradnju unutar SSM-a, koji uključuje:
i.
posebnu metodologiju za procjenu i razmatranje je li nadzirani subjekt razvrstan kao značajan ili manje značajan sukladno kriterijima određenim u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u i aranžmanima koji proizlaze iz te procjene;
ii.
određivanje postupaka, uključujući rokove, također u odnosu na mogućnost da nacionalna nadležna tijela izrade nacrte odluka koje ESB razmatra, u pogledu odnosa između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela u svezi nadzora značajnih nadziranih subjekata;
iii.
određivanje postupaka, uključujući rokove, u pogledu odnosa između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela u svezi nadzora manje značajnih nadziranih subjekata. Takvi postupci posebno zahtijevaju od nacionalnih nadležnih tijela, ovisno o slučajevima određenim u ovoj Uredbi, da:
-
obavijeste ESB o svakom značajnom nadzornom postupku,
-
na zahtjev ESB-a dodatno procijene određene aspekte postupka,
-
ESB-u dostave nacrte značajnih nadzornih odluka o kojima ESB može dati svoje mišljenje;
(b)
suradnji i razmjeni informacija između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela unutar SSM-a vezano uz postupke koji se odnose na značajne nadzirane subjekte i manje značajne nadzirane subjekte, uključujući zajedničke postupke koji se primjenjuju na izdavanje odobrenja za početak poslovanja kreditne institucije, oduzimanje takvih odobrenja i procjenu stjecanja i raspolaganja kvalificiranim udjelima;
(c)
postupcima koji se odnose na suradnju između ESB-a, nacionalnih nadležnih tijela i nacionalnih imenovanih tijela vezano uz makrobonitetne zadaće i alate sukladno članku 5. Uredbe o SSM-u;
(d)
postupcima koji se odnose na funkcioniranje bliske suradnje iz članka 7. Uredbe o SSM-u, a koji se primjenjuju između ESB-a, nacionalnih nadležnih tijela i nacionalnih imenovanih tijela;
(e)
utvrđivanju postupaka koji se odnose na suradnju između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela vezano uz članke 10. do 13. Uredbe o SSM-u, uključujući pojedine aspekte koji se odnose na nadzorno izvješćivanje;
(f)
postupcima koji se odnose na donošenje nadzornih odluka upućenih nadziranim subjektima i drugim osobama;
(g)
sporazumima o upotrebi jezika između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela te između ESB-a i nadziranih subjekata i drugih osoba;
(h)
postupcima koji se primjenjuju u pogledu ovlasti za izricanje sankcija od strane ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela unutar SSM-a u odnosu na zadaće dodijeljene ESB-u Uredbom o SSM-u;
(i)
prijelaznim odredbama.
2. Ova Uredba je bez utjecaja na nadzorne zadaće koje nisu povjerene ESB-u Uredbom o SSM-u i stoga ostaju u nadležnosti nacionalnih tijela.
3. Ova se Uredba tumači posebno u vezi s Odlukom ESB/2004/2 (3), Europske središnje banke i Poslovnikom Nadzornog odbora Europske središnje banke (4) a naročito u odnosu na donošenje odluka unutar SSM-a, uključujući postupak koji se primjenjuju između Nadzornog odbora i Upravnog vijeća u pogledu ne isticanja prigovora od strane Upravnog vijeća iz članka 26. stavka 8. Uredbe o SSM-u i ostalih odgovarajućih pravnih akata ESB-a, uključujući Odluku ESB/2014/16 (5).
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, primjenjuju se definicije sadržane u Uredbi o SSM-u, osim ako je propisano drugačije, zajedno sa sljedećim definicijama:
1.
„odobrenje” znači odobrenje kako je utvrđeno u članku 4. stavku 1. točki (42) Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (6);
2.
„podružnica” znači podružnica kako je utvrđena u članku 4. stavku 1. točki 17. Uredbe (EU) br. 575/2013;
3.
„zajednički postupci” znači postupci propisani u dijelu V. u odnosu na odobrenje za početak poslovanja kreditne institucije, oduzimanje odobrenja za obavljanje takvih poslova i odluke u vezi kvalificiranih udjela;
4.
„država članica europodručja” znači država članica čija je valuta euro;
5.
„grupa” znači grupa poduzeća od kojih je barem jedno kreditna institucija, a koja se sastoji od matičnog poduzeća i njegovih poduzeća kćeri, ili poduzeća međusobno povezanih odnosom u smislu članka 22. Direktive 2013/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća (7), uključujući svaku njegovu podgrupu;
6.
„zajednički nadzorni tim” znači tim nadzornih tijela nadležnih za nadzor značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe;
7.
„manje značajni nadzirani subjekt” znači i (a) manje značajni nadzirani subjekt u državi članici europodručja i (b) manje značajni nadzirani subjekt u državi članici izvan europodručja koja je država članica sudionica;
8.
„manje značajni nadzirani subjekt u državi članici europodručja” znači nadzirani subjekt osnovan u državi članici europodručja koji nema status značajnog nadziranog subjekta u smislu članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u;
9.
„nacionalno nadležno tijelo” znači nacionalno nadležno tijelo kako je utvrđeno u članku 2. točki 2. Uredbe o SSM-u. Ova definicija je bez utjecaja na sporazume prema nacionalnom pravu koji dodjeljuju određene nadzorne zadaće nacionalnoj središnjoj banci (NSB) koja nije imenovana kao nacionalno nadležno tijelo. U ovom slučaju, NSB izvršava ove zadaće unutar okvira utvrđenog nacionalnim pravom i ovom Uredbom. Upućivanje na nacionalno nadležno tijelo u ovoj Uredbi u ovom se slučaju primjenjuje na odgovarajući način na NSB za zadaće koje su mu dodijeljene nacionalnim pravom;
10.
„nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji” znači nacionalno nadležno tijelo imenovano od strane države članice sudionice u bliskoj suradnji u skladu s Direktivom 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća. (8);
11.
„nacionalno imenovano tijelo” znači nacionalno imenovano tijelo kako je utvrđeno člankom 2. točkom 7. Uredbe o SSM-u;
12.
„nacionalno imenovano tijelo u bliskoj suradnji” znači nacionalno imenovano tijelo izvan europodručja imenovano od strane države članice sudionice u bliskoj suradnji za potrebe zadaća povezanih s člankom 5. Uredbe o SSM-u;
13.
„država članica izvan europodručja” znači država članica čija valuta nije euro;
14.
„matično društvo” znači matično društvo kako je utvrđeno u članku 4. stavku 1. točki (15) Uredbe (EU) br. 575/2013;
15.
„država članica sudionica u bliskoj suradnji” znači državu članicu izvan europodručja koja je uspostavila blisku suradnju s ESB-om u skladu sa člankom 7. Uredbe o SSM-u;
16.
„značajni nadzirani subjekt” znači i (a) značajni nadzirani subjekt u državi članici europodručja i (b) značajni nadzirani subjekt u državi članici sudionici izvan europodručja;
17.
„značajni nadzirani subjekt u državi članici europodručja” znači nadzirani subjekt s poslovnim nastanom u državi članici europodručja koji ima status značajnog nadziranog subjekta sukladno odluci ESB-a utemeljenoj na članku 6. stavku 4. ili članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u;
18.
„značajni nadzirani subjekt u državi članici sudionici izvan europodručja” znači nadzirani subjekt s poslovnim nastanom u državi članici sudionici izvan europodručja koji ima status značajnog nadziranog subjekta sukladno odluci ESB-a utemeljenoj na članku 6. stavku 4. ili članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u;
19.
„društvo kći” znači društvo kći kako je utvrđeno u članku 4. stavku 1. točki (16) Uredbe (EU) br. 575/2013;
20.
„nadzirani subjekt” znači bilo koji od navedenih: (a) kreditna institucija osnovana u državi članici sudionici; (b) financijski holding s osnovan u državi članici sudionici; (c) mješoviti financijski holding osnovan u državi članici sudionici, pod uvjetom da ispunjava uvjete propisane u točki (21) pod (b); (d) podružnica s poslovnim nastanom u državi članici sudionici od strane kreditne institucije osnovane u državi članici nesudionici.
Središnja druga ugovorna strana, kako je određena u članku 2. stavku 1. Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (9), koja se smatra kreditnom institucijom u smislu Direktive 2013/36/EU, smatra se nadziranim subjektom sukladno Uredbi o SSM-u, ovoj Uredbi i sukladno mjerodavnom pravu Unije ne dovodeći u pitanje nadzor središnjih drugih ugovornih strana od strane odgovarajućih nacionalnih nadležnih tijela kako je propisano Uredbom (EU) br. 648/2012;
21.
„nadzirana grupa” znači bilo koja od navedenih:
(a)
grupa čije je matično društvo kreditna institucija ili financijski holding koji ima glavnu upravu u državi članici sudionici;
(b)
grupa čije je matično društvo mješoviti financijski holding koji ima glavnu upravu u državi članici sudionici, pod uvjetom da je koordinator financijskog konglomerata, u smislu Direktive 2002/87/EZ Parlamenta i Vijeća (10), tijelo nadležno za nadzor kreditnih institucija te da je također koordinator u svojoj funkciji nadzornog tijela kreditnih institucija;
(c)
nadzirani subjekti od kojih svaki ima glavnu upravu u istoj državi članici sudionici pod uvjetom da su stalno povezani sa središnjim tijelom koje ih nadzire u skladu s uvjetima propisanima u članku 10. Uredbe (EU) br. 575/2013 i koje je ima sjedište u istoj državi članici sudionici;
22.
„značajna nadzirana grupa” znači nadzirana grupa koja ima status značajne nadzirane grupe sukladno odluci ESB-a utemeljenoj na članku 6. stavku 4. ili članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u;
23.
„manje značajna nadzirana grupa” znači nadzirana grupa koja nema status značajne nadzirane grupe u smislu članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u;
24.
„nadzorni postupak ESB-a” znači svaka aktivnost ESB-a usmjerena na pripremu izdavanja nadzorne odluke ESB-a, uključujući zajedničke postupke i izricanje administrativnih novčanih kazni. Na sve nadzorne postupke ESB-a primjenjuje se dio III. Dio III se također primjenjuje na izricanje administrativnih novčanih kazni, osim ako dio X ne propisuje drugačije;
25.
„nadzorni postupak nacionalnog nadležnog tijela” znači svaka aktivnost nacionalnog nadležnog tijela usmjerena na pripremu izdavanja nadzorne odluke od strane nacionalnog nadležnog tijela, koja je upućena jednom ili više nadziranih subjekata ili nadziranih grupa ili jednoj ili više drugih osoba, uključujući izricanje administrativnih kazni;
26.
„nadzorna odluka ESB-a” znači pravi akt koji donosi ESB u izvršavanju zadaća i ovlasti dodijeljenih mu Uredbom o SSM-u, a koji ima oblik odluke ESB-a i upućen je jednom ili više nadziranih subjekata ili nadziranih grupa ili jednoj ili više osoba i nije pravni akt opće primjene;
27.
„treća zemlja” znači zemlja koja nije niti država članica niti članica Europskog gospodarskog prostora;
28.
„radni dan” znači dan koji nije subota, nedjelja ili neradni dan ESB-a u skladu s kalendarom koji se primjenjuje na ESB (11).
DIO II.
ORGANIZACIJA SSM-a
GLAVA 1.
STRUKTURE ZA NADZOR ZNAČAJNIH I MANJE ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA
POGLAVLJE 1.
Nadzor značajnih nadziranih subjekata
Članak 3.
Zajednički nadzorni timovi
1. Zajednički nadzorni tim osniva se za nadzor svakog značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe u državama članicama sudionicama. Svaki zajednički nadzorni tim sastavljen je od zaposlenika ESB-a i zaposlenika nacionalnih nadležnih tijela imenovanih u skladu s člankom 4., a čiji rad koordinira imenovani zaposlenik ESB-a (dalje u tekstu: koordinator zajedničkog nadzornog tima’) i jedan ili više podkoordinatora nacionalnog nadležnog tijela, kako je dalje propisano u članku 6.
2. Ne dovodeći u pitanje druge odredbe ove Uredbe, zadaće zajedničkog nadzornog tima uključuju, ali nisu ograničene, na sljedeće:
(a)
obavljanje postupka nadzorne provjere i ocjene iz članka 97. Direktive 2013/36/EU za značajni nadzirani subjekt ili značajnu nadziranu grupu koju značajni nadzorni subjekt nadzire;
(b)
sudjelovanje u pripremi programa nadzornog ispitivanja koji se treba predložiti Nadzornom odboru, uzimajući u obzir postupak nadzorne provjere i ocjene, uključujući plan izravne kontrole, kako je propisano člankom 99. Direktive 2013/36/EU, za takav značajni nadzirani subjekt ili značajnu nadziranu grupu;
(c)
provođenje programa nadzornog ispitivanja koji je odobrio ESB i svake nadzorne odluke ESB-a u odnosu na značajni nadzirani subjekt ili značajne nadzirane grupe koje nadzire;
(d)
osiguravanje koordinacije s timom za izravnu kontrolu iz dijela XI. u odnosu na provedbu plana izravne kontrole;
(e)
prema potrebi, povezivanje s nacionalnim nadležnim tijelima.
Članak 4.
Osnivanje i sastav zajedničkih nadzornih timova
1. ESB je odgovoran za osnivanje i sastav zajedničkih nadzornih timova. Imenovanje zaposlenika nacionalnih nadležnih tijela u zajedničke nadzorne timove obavljaju odgovarajuća nacionalna nadležna tijela u skladu sa stavkom 2.
2. U skladu s načelima propisanim u članku 6. stavku 8. Uredbe o SSM-u i ne dovodeći u pitanje njen članak 31., nacionalna nadležna tijela imenuju jednog ili više zaposlenika kao člana ili članove zajedničkih nadzornih timova. Zaposlenik nacionalnog nadležnog tijela može biti imenovan za člana više zajedničkih nadzornih timova.
3. Neovisno o stavku 2. ESB može zahtijevati od nacionalnih nadležnih tijela da promijene imenovanja koja su izvršili ako je to prikladno radi sastavljanja zajedničkog nadzornog tima.
4. Ako više od jednog nacionalnog nadležnog tijela izvršava nadzorne zadaće u državi članici sudionici ili ako nacionalno pravo države članice sudionice dodjeljuje posebne nadzorne zadaće NSB-u, a NSB nije nacionalno nadležno tijelo, odgovarajuća tijela koordiniraju njihovo sudjelovanje unutar zajedničkih nadzornih timova.
5. ESB i nacionalna nadležna tijela se međusobno savjetuju i sporazumijevaju o korištenju sredstava nacionalnih nadležnih tijela u odnosu na zajedničke nadzorne timove.
Članak 5.
Uključivanje zaposlenika nacionalnih središnjih banaka država članica sudionica
1. Nacionalne središnje banke država članica sudionica koje su uključene u bonitetni nadzor značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe prema svojem nacionalnom pravu ali koje nisu nacionalna nadležna tijela mogu također imenovati jednog ili više svojih zaposlenika u zajednički nadzorni tim.
2. O takvom se imenovanju izvješćuje ESB te se članak 4. primjenjuje na odgovarajući način.
3. Ako su zaposlenici nacionalnih središnjih banaka država članica sudionica imenovani u zajednički nadzorni tim, smatra se da upućivanja na nacionalna nadležna tijela u odnosu na zajedničke nadzorne timove uključuju upućivanja na te nacionalne središnje banke.
Članak 6.
Koordinator zajedničkog nadzornog tima i podkoordinatori
1. Koordinator zajedničkog nadzornog tima kojem pružaju pomoć podkoordinatori nacionalnog nadležnog tijela, kao što je određeno u stavku 2. osiguravaju koordinaciju rada unutar zajedničkog nadzornog tima. U tu svrhu, članovi zajedničkog nadzornog tima slijede upute koordinatora zajedničkog nadzornog tima u odnosu na njihove zadaće u zajedničkom nadzornom timu. Ovo je bez utjecaja na njihove zadaće i dužnosti u njihovom odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu.
2. Svako nacionalno nadležno tijelo koje imenuje više od jednog zaposlenika u zajednički nadzorni tim određuje jednog od njih kao podkoordinatora (dalje u tekstu „podkoordinator nacionalnog nadležnog tijela”). Podkoordinatori nacionalnog nadležnog tijela pomažu koordinatoru zajedničkog nadzornog tima u odnosu na organizaciju i koordinacije zadaća u zajedničkom nadzornom timu, a posebno u odnosu na zaposlenike koji su imenovani od strane istog nacionalnog nadležnog tijela kao i odgovarajući podkoordinator nacionalnog nadležnog tijela. Podkoordinator nacionalnog nadležnog tijela može davati upute članovima zajedničkog nadzornog tima imenovanim od strane istog nacionalnog nadležnog tijela, pod uvjetom da te upute nisu u suprotnosti s uputama danim od strane koordinatora zajedničkog nadzornog tima.
POGLAVLJE 2.
Nadzor manje značajnih nadziranih subjekata
Članak 7.
Uključivanje zaposlenika iz drugih nacionalnih nadležnih tijela u nadzorni tim nadležnog nacionalnog tijela
Ne dovodeći u pitanje članak 31. stavak 1. Uredbe o SSM-u, ako ESB u vezi s nadzorom manje značajnih nadziranih subjekata, utvrdi da je primjereno u nadzorni tim nacionalnog nadležnog tijela uključiti zaposlenike iz jednog ili više drugih nacionalnih nadležnih tijela, može zahtijevati uključivanje zaposlenika drugih nacionalnih nadležnih tijela.
GLAVA 2.
NADZOR NA KONSOLIDIRANOJ OSNOVI I SUDJELOVANJE ESB-A I NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA U KOLEGIJU NADZORNIH TIJELA
Članak 8.
Nadzor na konsolidiranoj osnovi
1. ESB provodi nadzor na konsolidiranoj osnovi, kao što je predviđeno člankom 111. Direktive 2013/36/EU u odnosu na kreditne institucije, financijske holdinge ili mješovite financijske holdinge koji su značajni na konsolidiranoj osnovi, kada je matično društvo matična institucija u državi članici sudionici ili matična institucija Unije osnovana u državi članici sudionici.
2. Odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo je obavlja zadaće nadzornog tijela na konsolidiranoj osnovi u odnosu na kreditne institucije, financijske holdinge ili mješovite financijske holdinge koji su manje značajni na konsolidiranoj osnovi.
Članak 9.
ESB kao predsjedavajući kolegija nadzornih tijela
1. Kada je ESB konsolidirajuće nadzorno tijelo, ESB tada predsjeda kolegiju osnovanom sukladno članku 116. Direktive 2013/36/EU. Nacionalna nadležna tijela država članica sudionica u kojima su osnovana matična društva, društva kćeri i značajne podružnice u smislu članka 51. Direktive 2013/36/EU, ako postoje, imaju pravo sudjelovati u kolegiju kao promatrači.
2. Ako nije osnovan kolegij sukladno članku 116. Direktive 2013/36/EU, a značajni nadzirani subjekt ima podružnice u državi članici nesudionici koje se smatraju značajnima sukladno članku 51. stavku 1. Direktive 2013/36/EU, tada ESB osniva kolegij nadzornih tijela s nadležnim tijelima država članica domaćina.
Članak 10.
ESB i nacionalna nadležna tijela kao članovi kolegija nadzornih tijela
Ako se konsolidirajuće nadzorno tijelo ne nalazi u državi članici sudionici, ESB i nacionalna nadležna tijela sudjeluju u kolegiju nadzornih tijela u skladu sa sljedećim pravilima i mjerodavnim pravu Unije:
(a)
ako su svi nadzirani subjekti u državama članicama sudionicama značajni nadzirani subjekti, ESB sudjeluje u kolegiju nadzornih tijela kao član, a nacionalna nadležna tijela su ovlaštena sudjelovati u istom kolegiju kao promatrači;
(b)
ako su svi nadzirani subjekti u državama članicama sudionicama manje značajni nadzirani subjekti, nacionalna nadležna tijela sudjeluju u kolegiju nadzornih tijela kao članovi;
(c)
ako su nadzirani subjekti u državama članicama istodobno manje značajni nadzirani subjekti i značajni nadzirani subjekti, ESB i nacionalna nadležna tijela sudjeluju u kolegiju nadzornih tijela kao članovi. Nacionalna nadležna tijela država članica sudionica u kojima su značajni nadzirani subjekti osnovani, ovlaštena su sudjelovati u kolegiju nadzornih tijela kao promatrači.
GLAVA 3.
POSTUPCI U VEZI PRAVA POSLOVNOG NASTANA I SLOBODE PRUŽANJA USLUGA
POGLAVLJE 1.
Postupci u vezi prava poslovnog nastana i slobode pružanja usluga unutar SSM-a
Članak 11.
Pravo poslovnog nastana kreditnih institucija unutar SSM-a
1. Svaki značajni nadzirani subjekt koji želi osnovati podružnicu na području druge države članice sudionice obavještava nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice u kojoj značajni nadležni subjekt ima glavnu upravu o svojoj namjeri. Informacija se daje u skladu sa zahtjevima propisanim u članku 35. stavku 2. Direktive 2013/36/EU. Nacionalno nadležno tijelo odmah obavještava ESB o primitku ove obavijesti.
2. Svaki manje značajni nadzirani subjekt koji želi osnovati podružnicu na području druge države članice sudionice obavještava svoje nacionalno nadležno tijelo o svojoj namjeri u skladu sa zahtjevima propisanim u članku 35. stavku 2. Direktive 2013/36/EU.
3. Ako u roku od dva mjeseca od primitka obavijesti ESB ne donese drugačiju odluku, podružnica iz stavka 1. može biti osnovana i započeti obavljati svoje djelatnosti. ESB dostavlja ovu informaciju nacionalnom nadležnom tijelu države članice sudionice u kojoj će podružnica biti osnovana.
4. Ako unutar dva mjeseca od primitka obavijesti nacionalno nadležno tijelo ne donese drugačiju odluku, podružnica iz stavka 2. može biti osnovana i započeti obavljati svoje djelatnosti. Nacionalno nadležno tijelo dostavlja ovu informaciju ESB-u i nacionalnim nadležnom tijelu države članice sudionice u kojoj će podružnica biti osnovana.
5. U slučaju promjene bilo koje informacije dostavljene sukladno stavcima 1. i 2., nadzirani subjekt u pisanom obliku obavještava o ovoj promjeni nadležno nacionalno tijelo koje je zaprimilo prvobitnu informaciju i to najmanje mjesec dana prije primjene promjene. Ovo nacionalno nadležno tijelo obavještava nacionalno nadležno tijelo države članice u kojoj je podružnica osnovana.
Članak 12.
Ostvarivanje slobode pružanja usluga od strane kreditnih institucija unutar SSM-a
1. Svaki značajni nadzirani subjekt koji želi prvi put ostvariti slobodu pružanja usluga obavljanjem svojih djelatnosti na području druge države članice sudionice obavještava o svojoj namjeri nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice u kojoj značajni nadzirani subjekt ima svoju glavnu upravu. Informacije će biti dostavljene sukladno zahtjevima propisanim u članku 39. stavku 1. Direktive 2013/36/EU. Nacionalno nadležno tijelo će bez odgode obavijestiti ESB o primitku ove obavijesti. Nacionalno nadležno tijelo će također dostaviti obavijest nacionalnom nadležnom tijelu države članice sudionice u kojoj će se pružati usluge.
2. Svaki manje značajni nadzirani subjekt koji želi prvi put ostvariti slobodu pružanja usluga obavljanjem svojih djelatnosti na području druge države članice sudionice obavještava svoje nacionalno nadležno tijelo u skladu sa zahtjevima propisanim u članku 39. stavku 1. Direktive 2013/36/EU. Obavijest se dostavlja ESB-u i nacionalnom nadležnom tijelu države članice sudionice u kojoj će se pružati usluge.
POGLAVLJE 2.
Postupci u vezi prava poslovnog nastana i slobode pružanja usluga unutar SSM-a od strane kreditnih institucija osnovanih u državama članicama nesudionicama
Članak 13.
Obavijest o ostvarivanju prava poslovnog nastana unutar SSM-a od strane kreditnih institucija osnovanih u državama članicama nesudionicama
1. Kada nadležno tijelo države članice nesudionice dostavi informaciju iz članka 35. stavka 2. Direktive 2013/36/EU u skladu s postupkom propisanim u članku 35. stavku 3. nacionalnom nadležnom tijelu države članice sudionice u kojoj se osniva podružnica, navedeno nacionalno nadležno tijelo odmah obavještava ESB o primitku te obavijesti.
2. U roku od dva mjeseca od primitka obavijesti nadležnog tijela države članice nesudionice, ESB, ako se radi o podružnici koja je značajna sukladno kriterijima propisanim u članku 6. Uredbe o SSM-u i dijelu IV. ove Uredbe, ili odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo, ako se radi o podružnici koja je manje značajna na temelju kriterija propisanih u članku 6. Uredbe o SSM-u i u dijelu IV. ove Uredbe, pripremaju se za nadzor podružnice u skladu s člancima 40. do 46. Direktive 2013/36/EU, i ako je potrebno, navode uvjete pod kojima, radi javnog interesa, podružnica može obavljati svoje djelatnosti u državi članici domaćinu.
3. Nacionalna nadležna tijela obavještavaju ESB o uvjetima pod kojima se djelatnosti, prema nacionalnom pravu i u javnom interesu, mogu obavljati od strane podružnice u njihovoj državi članici.
4. Promjene bilo kojih informacija dostavljenih od strane kreditne institucije koja želi osnovati podružnicu sukladno članku 35. stavku 2. točkama (b), (c) ili (d) Direktive 2013/36/EU dostavljaju se nacionalnom nadležnom tijelu iz stavka1.
Članak 14.
Nadležno tijelo države članice domaćina za podružnice
1. U skladu s člankom 4. stavkom 2. Uredbe o SSM-u, ESB izvršava ovlasti nadležnog tijela države članice domaćina ako je podružnica značajna u smislu članka 6. stavka 4. navedene Uredbe.
2. Ako je podružnica manje značajna u smislu članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u, nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice u kojoj podružnica ima sjedište izvršava ovlasti nadležnog tijela države članice domaćina.
Članak 15.
Obavijest o ostvarivanju slobode pružanja usluga unutar SSM-a od strane kreditnih institucija osnovanih u državama članicama nesudionicama
Ako nadležno tijelo države članice nesudionice dostavi obavijest u smislu članka 39. stavka 2. Direktive 2013/36/EU, primatelj obavijesti je nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice u kojoj se ostvaruje sloboda pružanja usluga. Nacionalno nadležno tijelo odmah obavještava ESB o primitku ove obavijesti.
Članak 16.
Nadležno tijelo države članice domaćina za slobodu pružanja usluga
1. U skladu s člankom 4. stavkom 2. i unutar područja primjene članka 4. stavka 1. Uredbe o SSM-u, ESB izvršava zadaće nadležnog tijela države članice domaćina u odnosu na kreditne institucije osnovane u državama članicama nesudionicama koje ostvaruju slobodu pružanja usluga u državama članicama sudionicama.
2. Ako je sloboda pružanja usluga u javnom interesu, nacionalna nadležna tijela obavještavaju ESB o ovim uvjetima, a u skladu s određenim uvjetima prema nacionalnom pravu država članica sudionica.
POGLAVLJE 3.
Postupci u vezi prava poslovnog nastana i slobode pružanja usluga u odnosu na države članice nesudionice
Članak 17.
Pravo poslovnog nastana i ostvarivanje slobode pružanja usluga u odnosu na države članice nesudionice
1. Značajni nadzirani subjekt koji želi osnovati podružnicu ili ostvariti slobodu pružanja usluga na području države članice nesudionice obavještava o svojoj namjeri odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo u skladu s primjenjivim pravom Unije. Nacionalno nadležno tijelo će bez odgode obavijestiti ESB o primitku ove obavijesti. ESB izvršava ovlasti nadležnog tijela matične države članice.
2. Manje značajni nadzirani subjekt koji želi osnovati podružnicu ili ostvariti slobodu pružanja usluga na području države članice nesudionice obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo o svojoj namjeri u skladu s primjenjivim pravom Unije. Odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo izvršava ovlasti nadležnog tijela matične države članice.
GLAVA 4.
DODATNI NADZOR FINANCIJSKIH KONGLOMERATA
Članak 18.
Koordinator
1. ESB preuzima zadaće koordinatora financijskog konglomerata u skladu s kriterijima utvrđenim mjerodavnim pravom Unije u odnosu na značajni nadzirani subjekt.
2. Nacionalno nadležno tijelo preuzima zadaće koordinatora financijskog konglomerata u skladu s kriterijima utvrđenim mjerodavnim pravom Unije u odnosu na manje značajni nadzirani subjekt.
DIO III.
OPĆE ODREDBE KOJE SE PRIMJENJUJU NA FUNKCIONIRANJE SSM-a
GLAVA 1.
NAČELA I OBVEZE
Članak 19.
Pregled
Ovaj dio III. propisuje (a) opća pravila za provođenje SSM-a od strane ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela i (b) odredbe koje primjenjuje ESB kad provodi nadzorne postupke ESB-a.
Opća načela i odredbe koji se primjenjuju između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela u bliskoj suradnji utvrđena su u dijelu IX.
Članak 20.
Dužnost suradnje u dobroj vjeri
ESB i nacionalna nadležna tijela obvezna su surađivati u dobroj vjeri i razmjenjivati informacije.
Članak 21.
Opća obveza razmjene informacija
1. Ne dovodeći u pitanje ovlast ESB-a da neposredno primi, ili ima neposredan pristup informacijama koje trajno dostavljaju nadzirani subjekti, nacionalna nadležna tijela posebno dostavljaju ESB-u pravodobno i točno, sve informacije potrebne ESB-u za provođenje zadaća koje su mu dodijeljene Uredbom o SSM-u. Takve informacije uključuju informacije koje proizlaze iz provjera nacionalnih nadležnih tijela i njihovih aktivnosti na licu mjesta.
2. U okolnostima kada ESB dobiva informacije neposredno od pravnih ili fizičkih osoba iz članka 10. stavka 1. Uredbe o SSM-u, ESB dostavlja takve informacije pravodobno i točno nacionalnim nadležnim tijelima na koja se te informacije odnose. Takve informacije naročito uključuju informacije potrebne nacionalnim nadležnim tijelima za izvršavanje njihove uloge pružanja pomoći ESB-u.
3. Ne dovodeći u pitanje stavak 2., ESB će nacionalnim nadležnim tijelima pružiti redovni pristup ažuriranim informacijama, koje su nacionalnim nadležnim tijelima potrebne za izvršavanje njihovih zadaća povezanih s bonitetnim nadzorom.
Članak 22.
Pravo ESB-a da upućuje nacionalna nadležna tijela ili nacionalna imenovana da se koriste svojim ovlastima i da djeluju ako ESB ima nadzornu zadaću ali nema povezanu ovlast
1. U mjeri potrebnoj za izvršavanje zadaća koje su mu dodijeljene Uredbom o SSM-u, ESB može davanjem uputa, zahtijevati od nacionalnih nadležnih tijela ili nacionalnih imenovanih tijela ili i od jednih i od drugih da se koriste svojim ovlastima, na temelju i u skladu s uvjetima utvrđenim nacionalnim pravom, a kako je predviđeno člankom 9. Uredbe o SSM-u, kada Uredba o SSM-u ne dodjeljuje takve ovlasti ESB-u.
2. Nacionalna nadležna tijela i/ili, u odnosu na članak 5. Uredbe o SSM-u, nacionalna imenovana tijela, obavještavaju ESB o izvršavanju ovih ovlasti bez nepotrebnog odgađanja.
Članak 23.
Jezično uređenje između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela
ESB-a i nacionalna nadležna tijela donose sporazume za njihovu komunikaciju unutar SSM-a, uključujući i jezik koji će se koristiti.
Članak 24.
Jezično uređenje između ESB- a i pravnih ili fizičkih osoba, uključujući nadzirane subjekte
1. Svaki dokument koji nadzirani subjekt ili bilo koja druga pravna ili fizička osoba na koje se pojedinačno primjenjuju nadzorni postupci ESB-a, šalje ESB-u može biti sastavljen na bilo kojem službenom jeziku Unije, po izboru nadziranog subjekta ili osobe.
2. ESB, nadzirani subjekti i bilo koje druge pravne ili fizičke osobe na koje se pojedinačno primjenjuju nadzorni postupci ESB-a, mogu se sporazumjeti da će isključivo upotrebljavati jedan službeni jezik Unije u svojoj pisanoj komunikaciji, čak i u odnosu na nadzorne odluke ESB-a.
Opoziv takvog sporazuma o upotrebi jednog jezika utječe samo na aspekte nadzornog postupka ESB-a koji još nisu provedeni.
Kada sudionici usmene rasprave zahtijevaju davanje iskaza na određenom službenom jeziku Unije koji nije jezik nadzornog postupka ESB-a., dostavit će ESB-u pravodobnu obavijest o tom zahtjevu, tako da ESB može poduzeti potrebne pripreme.
GLAVA 2.
OPĆE ODREDBE U ODNOSU NA POSTUPAK DONOŠENJA NADZORNIH ODLUKA ESB-A
POGLAVLJE 1.
Nadzorni postupci ESB-a
Članak 25.
Opća načela
1. Svi nadzorni postupci ESB-a pokrenuti u skladu s člankom 4. i odjeljkom 2. poglavlja III. Uredbe o SSM-u provode se u skladu s člankom 22. Uredbe o SSM-u i odredbama ove glave.
2. Odredbe ove glave ne primjenjuju se na postupke koje provodi Administrativni odbor za preispitivanja.
Članak 26.
Stranke
1. Stranke nadzornog postupka ESB-a su:
(a)
stranke koje podnesu zahtjev;
(b)
stranke kojima ESB namjerava uputiti ili je uputio nadzornu odluku ESB-a.
2. Smatra se da nacionalna nadležna tijela nisu stranke.
Članak 27.
Zastupanje stranke
1. Stranku mogu zastupati njezini zakonski zastupnici ili bili koji drugi zastupnik ovlašten na temelju pisane punomoći za poduzimanje bilo koje radnje u vezi nadzornog postupka ESB-a.
2. Svaki opoziv punomoći proizvodi učinke tek kad ESB zaprimi pisani opoziv. ESB potvrđuje primitak takvog opoziva.
3. Ako je stranka imenovala zastupnika u nadzornom postupku ESB-a, ESB stupa u kontakt samo s imenovanim zastupnikom u tom nadzornom postupku osim ako posebne okolnosti zahtijevaju da ESB stupi u kontakt izravno sa strankom. U potonjem slučaju, o tome se obavještava zastupnik.
Članak 28.
Opće obveze ESB-a i stranaka u nadzornom postupku ESB-a
1. Nadzorni postupak ESB-a može se pokrenuti po službenoj dužnosti ili na zahtjev stranke. Sukladno stavku 3., ESB utvrđuje činjenice koje će se uzeti u obzir za donošenje konačne odluke u svakom nadzornom postupku ESB-a pokrenutom po službenoj dužnosti.
2. U svojoj procjeni, ESB uzima u obzir sve bitne okolnosti.
3. Sukladno pravu Unije, od stranke se zahtijeva da sudjeluje u nadzornom postupku ESB-a i da pruža pomoć radi razjašnjavanja činjenica. U nadzornim postupcima ESB-a pokrenutim na zahtjev stranke, ESB može ograničiti svoje utvrđivanje činjenica zahtijevajući od stranke da dostavi bitne podatke o činjeničnom stanju.
Članak 29.
Dokazi u nadzornim postupcima ESB-a
1. Kako bi utvrdio činjenično stanje, ESB se koristi onim dokazima koje, nakon razmatranja, smatra prikladnim.
2. Sukladno pravu Unije, stranke pomažu ESB-u u utvrđivanju činjeničnog stanja. U prvom redu to čine istinitim iznošenjem činjenica koje su im poznate, sukladno ograničenjima vezanim uz postupke kažnjavanja prema pravu Unije.
3. ESB može odrediti rok do kojeg stranke mogu dostaviti dokaze.
Članak 30.
Svjedoci i vještaci u nadzornim postupcima ESB-a
1. ESB može saslušavati svjedoke i vještake ako to smatra potrebnim.
2. Kada ESB imenuje vještaka, tada sporazumom određuje njegove zadaće i utvrđuje rok u kojem vještak dostavlja svoj nalaz.
3. Kada ESB saslušava svjedoka ili stručnjaka, oni su ovlašteni zahtijevati naknadu putnih troškova i dnevnica. Svjedoci su ovlašteni na naknadu gubitka zarade a vještaci na ugovorenu naknadu za njihove usluge nakon što su dali svoje iskaze. Naknada se određuje u skladu s odgovarajućim odredbama koje se primjenjuju na naknade troškova za svjedoke, odnosno vještake od strane Suda Europske unije.
4. ESB može zahtijevati da osobe navedene u članku 11. stavku 1. točki (c) Uredbe o SSM-u, pristupe kao svjedoci u prostorije ESB-a ili na bilo koje drugo mjesto u državi članici sudionici koje odredi ESB. Ako je osoba iz članka 11. stavka 1. točke (c)Uredbe o SSM-u pravna osoba, fizička osoba koja zastupa tu pravu osobu obvezna je pristupiti sukladno prethodnoj rečenici.
Članak 31.
Pravo na saslušanje
1. Prije nego što ESB može donijeti nadzornu odluku upućenu stranci, a koja bi odluka mogla štetno utjecati na prava te stranke, stranci mora biti dana mogućnost dostave pisanog očitovanja ESB-u o činjenicama, primjedbama i pravnoj osnovi, značajnim za nadzornu odluku. Ako ESB to smatra prikladnim, može strankama dati mogućnost da se o činjenicama, primjedbama i pravnoj osnovi značajnim za nadzornu odluku očituju na sastanku. U obavijesti kojom ESB daje stranci mogućnost da se očituje navodi se bitan sadržaj naznačene nadzorne odluke ESB-a, kao i značajne činjenice, prigovore i pravnu osnovu na kojima ESB namjerava temeljiti svoju odluku. Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na Odjeljak 1. poglavlja III. Uredbe o SSM-u.
2. Ako ESB daje stranci mogućnost da se o činjenicama, prigovorima i pravnoj osnovi značajnim za nadzornu odluku ESB-a očituje na sastanku, izostanak stranke nije razlog za odgodu sastanka, osim ako je izostanak valjano ispričan. Ako je stranka opravdala svoj izostanak, ESB može odgoditi sastanak ili dati stranci mogućnost da se o činjenicama, prigovorima i pravnoj osnovi značajnim za nadzornu odluku ESB-a očituje pisanim putem. ESB sastavlja pisani zapisnik sa sastanka koji stranke potpisuju, te strankama dostavlja primjerak zapisnika.
3. Stranci se, u načelu, daje mogućnost da se očituje u pisanom obliku u roku od dva tjedna nakon primitka izjave u kojoj se utvrđuju činjenice, prigovori i pravna osnova na kojima ESB namjerava utemeljiti nadzornu odluku ESB-a.
Na zahtjev stranke, ESB može prema potrebi produljiti rok.
U posebnim okolnostima, ESB može skratiti rok na tri radna dana. Rok se također skraćuje na tri radna dana u slučajevima iz članaka 14. i 15. Uredbe o SSM-u.
4. Neovisno o stavku 3. i sukladno stavku 5. ESB može donijeti nadzornu odluku ESB-a upućenu stranci koja štetno utječe na prava te strane bez davanja mogućnosti stranci da se očituje o činjenicama, prigovorima i pravnoj osnovi značajnim za nadzornu odluku ESB-a prije njenog donošenja, ako se donošenje hitne odluke čini potrebnim da bi se spriječila značajna šteta financijskom sustavu.
5. Ako se, u skladu sa stavkom 4., donese hitna nadzorna odluka ESB-a, stranci se daje mogućnost da se očituje u pisanom obliku o činjenicama, prigovorima i pravnoj osnovi značajnim za nadzornu odluku ESB-a bez nepotrebnog odgađanja nakon njenog donošenja. Stranci se u načelu daje mogućnost davanja pisanog očitovanja u roku od dva tjedna od primitka nadzorne odluke ESB-a. Na zahtjev stranke, ESB može produljiti rok; rok međutim ne smije biti dulji od šest mjeseci. ESB preispituje nadzornu odluku ESB-a u pogledu očitovanja stranke i može ju ili potvrditi ili poništiti ili izmijeniti ili poništiti i zamijeniti novom nadzornom odlukom ESB-a.
6. Stavci 4. i 5. ne primjenjuju se na nadzorne postupke ESB-a vezano uz kazne sukladno članku 18. Uredbe o SSM-u i dijelu X. ove Uredbe.
Članak 32.
Uvid u spise u nadzornom postupku ESB-a
1. U nadzornim postupcima ESB-a u potpunosti se poštuje pravo na obranu predmetnih stranaka. U tu svrhu, a nakon pokretanja nadzornog postupka ESB-a, stranke su ovlaštene izvršiti uvid u spis ESB-a, uvažavajući opravdani interes za zaštitu poslovne tajne pravnih i fizičkih osoba koje nisu zainteresirane stranke. Pravo uvida u spis ne odnosi se na povjerljive podatke. Nacionalna nadležna tijela prosljeđuju ESB-u bez nepotrebnog odgađanja, svaki zahtjev koji zaprime vezano uz uvid u spis povezan s nadzornim postupcima ESB-a.
2. Spis se sastoji od svih dokumenata koje je ESB dobio, izradio ili prikupio za vrijeme nadzornog postupka ESB-a, neovisno o mediju na kojem su pohranjeni.
3. Ništa u ovom članku ne sprječava ESB ili nacionalna nadležna tijela da otkrivaju ili upotrebljavaju informacije potrebne za dokazivanje povrede prava.
4. ESB može odrediti da će se uvid u spis dozvoliti na jedan ili više sljedećih načina, vodeći računa o tehničkim mogućnostima stranaka:
(a)
pomoću CD-ROM-ova ili drugih uređaja za pohranu elektroničkih podataka uključujući bilo koji uređaj koji može postati dostupan u budućnosti;
(b)
pomoću preslika dostupnih spisa u papirnatom obliku koji se strankama šalju poštom;
(c)
pozivanjem strankama da pregledaju dostupne spise u prostorijama ESB-a.
5. Za potrebe ovog članka, povjerljive informacije mogu obuhvaćati interne dokumente ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela te prepisku između ESB-a i određenog nacionalnog nadležnog tijela ili prepisku između nacionalnih nadležnih tijela.
POGLAVLJE 2.
Nadzorne odluke ESB-a
Članak 33.
Razlozi za donošenje nadzornih odluka ESB-a
1. Sukladno stavku 2., nadzornoj odluci ESB-a prileži obrazloženje te odluke.
2. Obrazloženje sadrži značajne činjenice i pravne razloge na kojima je utemeljena nadzorna odluka ESB-a.
3. Sukladno članku 31. stavku 4. ESB temelji nadzornu odluku ESB-a samo na činjenicama i prigovorima o kojima se stranka mogla očitovati.
Članak 34.
Suspenzivni učinak
Neovisno o članku 278. UFEU i članku 24. stavku 8. Uredbe o SSM-u, ESB može odlučiti da se primjena nadzorne odluke ESB-a privremeno odgodi (a) navođenjem razloga za privremenu odgodu u samoj nadzornoj odluci ESB-a ili (b) u slučajevima kada se ne radi o zahtjevu za preispitivanje od strane Administrativnog odbora za preispitivanja, na zahtjev osobe kojoj je nadzorna odluka ESB-a upućena.
Članak 35.
Obavijest o nadzornim odlukama ESB-a
1. ESB može stranku obavijestiti o nadzornoj odluci ESB-a (a) usmeno, (b) dostavom ili osobnom dostavom primjerka nadzorne odluke, (c) preporučenom pošiljkom s potvrdom primitka, (d) kurirskom službom za ekspresnu dostavu, (e) telefaksom ili (f) elektroničkim putem, u skladu sa stavkom 10.
2. Ako je zastupnik ovlašten pisanim ovlaštenjem, ESB može o nadzornoj odluci ESB-a obavijestiti zastupnika. U takvim slučajevima ESB nije obvezan o nadzornoj odluci ESB-a obavijestiti i nadzirani subjekt kojeg zastupa takav zastupnik.
3. U slučaju usmene obavijesti o nadzornoj odluci ESB-a, obavijest o odluci se smatra dostavljenom adresatu ako je zaposlenik ESB-a o nadzornoj odluci ESB-a obavijestio (a) odgovarajuću fizičku osobu, ako se radi o fizičkoj osobi ili (b) ovlaštenog zastupnika za primanje pismena pravne osobe ako se radi o pravnoj osobi. U takvom slučaju, nakon takvog usmenog priopćenja, pisani primjerak nadzorne odluke ESB-a dostavlja se adresatu bez nepotrebnog odgađanja.
4. U slučaju obavijesti o nadzornoj odluci ESB-a preporučenom pošiljkom s potvrdom primitka, obavijest o nadzornoj odluci ESB-a smatra se dostavljenom adresatu desetog dana nakon što je dopis predan pružatelju poštanskih usluga, osim ako je u potvrdi primitka navedeno da je dopis primljen nekog drugog dana.
5. U slučaju dostave nadzorne odluke ESB-a kurirskom službom za ekspresnu dostavu, smatra se da je nadzorna odluka ESB-a dostavljena adresatu desetog dana nakon što je dopis predan kurirskoj službi, osim ako je u dokumentu kurirske službe o isporuci navedeno da je dopis primljen nekog drugog dana.
6. Za potrebe stavaka 4. i 5., nadzorna odluka ESB-a mora biti upućena na adresu koja je prikladna za isporuku (valjana adresa). Valjana adresa je:
(a)
u slučaju nadzornog postupka ESB-a pokrenutog na zahtjev ili zamolbu adresata nadzorne odluke ESB-a, adresa navedena u zahtjevu ili molbi;
(b)
u slučaju nadziranog subjekta, posljednja poslovna adresa glavne uprave dostavljena ESB-u od strane nadziranog subjekta;
(c)
u slučaju fizičke osobe, posljednja adresa dostavljena ESB-u, a ako adresa nije dostavljena ESB-u, a fizička osoba je zaposlenik, rukovoditelj ili dioničar nadziranog subjekta, poslovna adresa nadziranog subjekta sukladno točki (b).
7. Svaka osoba koja je stranka u nadzornom postupku ESB-a dostavlja, ESB-u valjanu adresu na njegov zahtjev.
8. Ako osoba ima sjedište ili domicil u državi koja nije država članica, ESB može zahtijevati od stranke da u razumnom roku imenuje ovlaštenog primatelja pismena s boravištem u određenoj državi članici ili koji ima poslovne prostorije u državi članici. Ako na takav zahtjev ovlašteni primatelj pismena ne bude imenovan odnosno dok takav ovlašteni primatelj ne bude imenovan, svako pismeno može se dostaviti sukladno stavcima od 3. do 5. i stavku 9. na adresu stranke koja je dostupna ESB-u.
9. Ako je osoba koja je adresat nadzorne odluke ESB-a dostavila ESB-u broj telefaksa, ESB ju može obavijestiti o nadzornoj odluci ESB-a dostavom primjerka nadzorne odluke ESB-a putem telefaksa. Smatra se da je adresat obaviješten o nadzornoj odluci ESB-a ako ESB primi potvrdu o uspješno dostavljenom telefaksu.
10. ESB može odrediti kriterije temeljem kojih nadzorna odluka ESB-a može biti dostavljena elektroničkim ili drugim usporedivim sredstvom komunikacije.
GLAVA 3.
IZVJEŠTAVANJE O POVREDAMA
Članak 36.
Izvještavanje o povredama
Svaka osoba, u dobroj vjeri, može podnijeti izvještaj izravno ESB-u ako ima opravdana razloge vjerovati da će izvještaj pokazati povredu pravnih akata iz članka 4. stavka 3. Uredbe o SSM-u od strane kreditne institucije, financijskog holdinga, mješovitog financijskog holdinga ili nadležnih tijela (uključujući i sam ESB).
Članak 37.
Odgovarajuća zaštita za izvještaje o povredama
1. Kada određena osoba izvijesti u dobroj vjeri o navodnim povredama pravnih akata iz članka 4. stavka 3. Uredbe o SSM-u od strane nadziranih subjekata ili nadležnih tijela, s izvještajem se postupa kao sa zaštićenim izvještajem.
2. Svi osobni podaci koji se odnose na osobu koja je izradila zaštićeni izvještaj i osobu koja je navodno odgovorna za povredu zaštićeni su u skladu s primjenjivim okvirom za zaštitu podataka Unije.
3. ESB neće otkriti identitet osobe koja je izradila zaštićeni izvještaj bez prethodno pribavljenog izričitog pristanka te osobe, osim ako se takvo otkrivanje zahtijeva sudskim nalogom u kontekstu daljnjih istraga ili naknadnih sudskih postupaka.
Članak 38.
Postupci za praćenje izvještaja
1. ESB procjenjuje sve izvještaje u odnosu na značajne nadzirane subjekte. ESB procjenjuje izvještaje koji se odnose na manje značajne nadzirane subjekte u odnosu na povrede uredbi ili odluka ESB-a. U potonjem slučaju, kada nacionalna nadležna tijela zaprime takve izvještaje, proslijedit će ih ESB-u, bez priopćavanja identiteta osobe koja je sastavila izvještaj, osim ako takve osobe daju svoj izričit pristanak.
2. Ne dovodeći u pitanje stavak 1., ESB prosljeđuje izvještaje koji se odnose na manje značajni nadzirani subjekt odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu, bez priopćavanja identiteta osobe koja je izradila izvještaj, osim ako takva osoba da svoj izričit pristanak.
3. ESB razmjenjuje informacije s nacionalnim nadležnim tijelima: (a) kako bi procijenio jesu li izvještaji poslani i ESB-u i odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu i kako bi koordinirao djelovanje te (b) kako bi saznao ishod praćenja izvještaja proslijeđenih nacionalnim nadležnim tijelima.
4. ESB prema razumnoj ocjeni odlučuje kako će procijeniti primljene izvještaje i koje će radnje poduzeti.
5. U slučaju navodnih povreda od strane nadziranih subjekata, odgovarajući nadzirani subjekt dostavlja ESB-u sve informacije i dokumentaciju koju ESB zahtijeva kako bi procijenio zaprimljene izvještaje.
6. U slučaju navodnih povreda od strane nadležnih tijela (osim ESB-a), ESB zahtijeva od odgovarajućeg nadležnog tijela da dostavi svoje primjedbe o činjenicama iz izvještaja.
7. U svom godišnjem izvještaju, kako je opisano u članku 20. stavku 2. Uredbe o SSM-u, ESB daje informacije o zaprimljenim izvještajima u skraćenom ili agregiranom obliku, tako da se identitet pojedinih nadziranih subjekata ili osoba ne može utvrditi.
DIO IV.
UTVRĐIVANJE STATUSA NADZIRANOG SUBJEKTA KAO ZNAČAJNOG ILI MANJE ZNAČAJNOG
GLAVA 1.
OPĆE ODREDBE VEZANE UZ RAZVRSTAVANJE KAO ZNAČAJNOG ILI MANJE ZNAČAJNOG NADZIRANOG SUBJEKTA
Članak 39.
Razvrstavanje nadziranog subjekta na pojedinačnoj osnovi kao značajnog
1. Nadzirani subjekt smatra se značajnim nadziranim subjektom ako ESB tako utvrdi u odluci ESB-a upućenoj odgovarajućem nadziranom subjektu sukladno člancima 43. do 49., u kojoj obrazlaže razloge na kojima je takva odluka utemeljena.
2. Nadzirani subjekt prestaje biti razvrstan kao značajni nadzirani subjekt ako ESB odluči, u odluci ESB-a upućenoj nadziranom subjektu kojom obrazlaže razloge na kojima je takva odluka utemeljena, da je taj subjekt manje značajni nadzirani subjekt ili da više nije nadzirani subjekt.
3. Nadzirani subjekt se može razvrstati kao značajni nadzirani subjekt na temelju jednog od sljedećih kriterija:
(a)
njegove veličine, određene sukladno člancima od 50. do 55. (dalje u tekstu: „kriterij veličine”);
(b)
njegove važnosti za gospodarstvo Unije ili bilo koje države članice sudionice, kako je utvrđeno u skladu s člancima od 56. do 58. (dalje u tekstu: „kriterij gospodarske važnosti”);
(c)
njegove značajnosti u odnosu na prekogranične djelatnosti, kako je određeno u skladu s člancima 59. i 60. (dalje u tekstu: „kriterij prekogranične djelatnosti”);
(d)
zahtjeva za ili primitak izravne javne financijske pomoći od Europskog stabilizacijskog mehanizma (ESM), kako je određeno u skladu s člancima od 61. do 64. (dalje u tekstu: „kriterij izravne javne financijske pomoći”);
(e)
činjenice da je nadzirani subjekt jedan od tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici, kako je određeno u skladu s člankom 65. i 66.
4. Značajni nadzirani subjekti izravno su nadzirani od strane ESB-a osim ako posebne okolnosti opravdavaju nadzor od strane odgovarajućeg nacionalnog nadležnog tijela u skladu s glavom 9. ovog dijela.
5. ESB također izravno nadzire manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajnu nadziranu grupu temeljem odluke ESB-a donesene sukladno članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u u mjeri u kojoj ESB izravno izvršava sve odgovarajuće ovlasti iz članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u. U svrhu SSM-a, takav manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajna nadzirana grupa razvrstava se kao značajni.
6. Prije donošenja odluka ESB-a iz ovog članka, ESB se savjetuje s odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima. Nacionalna nadležna tijela također se obavještavaju o svakoj odluci ESB-a iz ovog članka.
Članak 40.
Razvrstavanje nadziranih subjekata koji su dio grupe kao značajnih
1. Ako je jedan ili više nadziranih subjekata dio nadzirane grupe, kriterij za određivanje značajnosti određuje se na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica u skladu s odredbama utvrđenim u glavama od 3. do 7. dijela IV.
2. Svaki od nadziranih subjekata koji čini dio nadzirane grupe smatrat će se značajnim nadziranim subjektom u bilo kojem od sljedećih slučajeva:
(a)
ako nadzirana grupa na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica ispunjava kriterij veličine, kriterij gospodarske važnosti ili kriterij prekograničnih djelatnosti;
(b)
ako jedan od nadziranih subjekata koji čini dio nadzirane grupe ispunjava kriterij izravne javne financijske pomoći;
(c)
ako jedan od nadziranih subjekata koji je dio nadzirane grupe predstavlja jednu od tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici.
3. Ako je nadzirana grupa utvrđena kao značajna ili je utvrđeno da više nije značajna, ESB donosi odluku ESB-a o razvrstavanju značajnog nadziranog subjekta, ili o podizanju razvrstavanja na razinu značajnog nadziranog subjekta i dostavlja datume početka i završetka izravnog nadzora od strane ESB-a svakom nadziranom subjektu koji čini dio predmetne nadzirane grupe u skladu s kriterijima i postupcima propisanim u članku 39.
Članak 41.
Posebne odredbe u odnosu na društva kćeri kreditnih institucija sa sjedištem u državama članicama nesudionicama
1. Sve podružnice otvorene u istoj državi članici sudionici od strane kreditne institucije koja ima sjedište u državi članici nesudionici smatrat će se za potrebe ove Uredbe, jednim nadziranim subjektom.
2. Podružnice otvorene u različitim državama članicama sudionicama od strane kreditne institucije sa sjedištem u državi članici nesudionici tretirat će se pojedinačno, za potrebe ove Uredbe, kao posebni nadzirani subjekti.
3. Ne dovodeći u pitanje stavak 1., podružnice kreditne institucije sa sjedištem u državi članci nesudionici procjenjuju se pojedinačno kao posebni nadzirani subjekti i odvojeno od društava kćeri iste kreditne institucije pri utvrđivanju je li ispunjen bilo koji od kriterija predviđenih u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u.
Članak 42.
Posebne odredbe u vezi društava kćeri kreditnih institucija sa sjedištem u državama članicama nesudionicama i trećim zemljama
1. Društva kćeri sa sjedištem u jednoj ili više država članica sudionica od strane kreditne institucije koja ima ured uprave u državi članici nesudionici ili trećoj zemlji procjenjivat će se odvojeno od podružnica te kreditne institucije pri utvrđivanju je li ispunjen bilo koji od kriterija propisanih u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u.
2. Sljedeća društva kćeri se posebno procjenjuju pri utvrđivanju je li ispunjen bilo koji od kriterija propisanih u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u:
(a)
ona koja imaju sjedište u državi članici sudionici;
(b)
ona koja pripadaju grupi čije matično društvo ima ured uprave u državi članici nesudionici ili trećoj zemlji; i
(c)
ona koja ne pripadaju nadziranoj grupi unutar država članica sudionica.
GLAVA 2.
POSTUPAK ZA RAZVRSTAVANJE NADZIRANIH SUBJEKATA KAO ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA
POGLAVLJE 1.
Razvrstavanje nadziranog subjekta kao značajnog
Članak 43.
Preispitivanje statusa nadziranog subjekta
1. Osim ako nije drugačije propisano ovom Uredbom, ESB preispituje, najmanje jednom godišnje, je li značajni nadzirani subjekt ili značajna nadzirana grupa i dalje ispunjavaju svaki od kriterija propisanih člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u.
2. Osim ako nije drugačije propisano ovom Uredbom, svako nacionalno nadležno tijelo preispituje, najmanje jednom godišnje, je li manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajna nadzirana grupa ispunjavaju kriterije propisane člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u. U slučaju manje značajne nadzirane grupe, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice u kojoj je osnovano matično društvo utvrđeno na najvišoj razini konsolidacije unutar države članice sudionice, provodi ovo preispitivanje.
3. ESB može preispitati, u bilo koje vrijeme nakon što zaprimi odgovarajuću informaciju, a posebno u slučajevima određenim u članku 52. stavku 2., (a) ispunjava li nadzirani subjekt svaki od kriterija predviđenih člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u i (b) je li značajni nadzirani subjekt prestao ispunjavati bilo koji od kriterija propisanih člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u.
4. Ako nacionalno nadležno tijelo procijeni da manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajna nadzirana grupa ispunjava bilo koji od kriterija propisanih člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo, bez nepotrebnog odgađanja, obavještava ESB.
5. Na zahtjev ESB-a ili nacionalnog nadležnog tijela, ESB i odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo surađuju u utvrđivanju je li ispunjen bilo koji od kriterija propisanih člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u u odnosu na nadzirani subjekt ili nadziranu grupu.
6. Ako ESB (a) odluči preuzeti izravni nadzor nadziranog subjekta ili nadzirane grupe ili (b) odluči o prestanku izravnog nadzora nadziranog subjekta ili nadzirane grupe od strane ESB-a, ESB i odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo surađuju kako bi osigurali nesmetani prijenos nadzornih ovlasti. Posebno, kad ESB preuzima izravni nadzor nadziranog subjekta, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo priprema izvještaj koji navodi povijest nadzora i profil rizika nadziranog subjekta, a ESB priprema takav izvještaj kad odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo postaje nadležan za nadzor predmetnog subjekta.
7. ESB utvrđuje jesu li nadzirani subjekt ili nadzirana grupa značajni pomoću kriterija predviđenih u članku 6. stavku 4.Uredbe o SSM-u prema redoslijedu navedenom u toj odredbi, osobito: (a) veličini; (b) važnosti za gospodarstvo Unije ili bilo koje države članice sudionice; (c) značajnosti prekograničnih djelatnosti; (d) zahtjevu za ili primitku javne financijske pomoći izravno od ESM-a; (e) činjenici da je nadzirani subjekt jedna od tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici.
Članak 44.
Postupak koji se primjenjuje pri utvrđivanju značajnosti nadziranog subjekta
1. U slučaju donošenja odluka o razvrstavanju nadziranog subjekta ili nadzirane grupe, koje se prema ovom poglavlju smatraju značajnim, i osim ako nije drugačije određeno, ESB primjenjuje postupovna pravila iz glave 2, III dijela ove Uredbe.
2. ESB dostavlja u pisanom obliku, u roku propisanom u članku 45., nadzornu odluku ESB-a o razvrstavanju nadziranog subjekta ili nadzirane grupe kao značajne svakom predmetnom nadziranom subjektu i također dostavlja tu odluku odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu. Za nadzirane subjekte koji čine dio značajne nadzirane grupe, ESB dostavlja odluku ESB-a nadziranom subjektu na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica, te osigurava da svi nadzirani subjekti budu uredno obaviješteni.
3. Za nadzirane subjekte kojima odluka ESB-a nije dostavljena sukladno stavku 1., popis iz članka 49. stavka 2. služi kao obavijest o njihovom razvrstavanju kao manje značajnih.
4. ESB daje svakom odgovarajućem nadziranom subjektu mogućnost da se očituje u pisanom obliku prije donošenja odluke ESB-a sukladno stavku 1.
5. Osim toga, ESB daje odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima, sukladno članku 39. stavku 6., mogućnost dostave primjedbi i očitovanja u pisanom obliku, a koje ESB pravovremeno razmatra.
6. Nadzirani subjekt ili nadzirana grupa razvrstava se kao značajni nadzirani subjekt ili značajna nadzirana grupa od datuma obavijesti o odluci ESB-a kojom se utvrđuje da se radi o značajnom nadziranom subjektu ili značajnoj nadziranoj grupi.
POGLAVLJE 2.
početak i završetak izravnog nadzora od strane ESB-a
Članak 45.
Početak izravnog nadzora od strane ESB-a
1. ESB navodi u odluci ESB-a datum kada preuzima izravni nadzor nadziranog subjekta ili nadzirane grupe koji je razvrstan kao značajni nadzirani subjekt ili značajna nadzirana grupa. Ta odluka može biti ista kao odluka navedena u članku 44. stavku 1. Sukladno stavku 2. ESB dostavlja tu odluku ESB-a svakom dotičnom nadziranom subjektu najmanje mjesec dana prije datuma kada će preuzeti izravni nadzor.
2. Ako ESB preuzima izravni nadzor nadziranog subjekta ili nadzirane grupe bilo na temelju zahtjeva za izravnom javnom financijskom pomoći bilo na temelju primitka izravne javne financijske pomoći od ESM-a, ESB pravovremeno dostavlja odluku ESB-a iz stavka 1. svakom dotičnom nadziranom subjektu najmanje tjedan dana prije datuma kada će preuzeti izravni nadzor.
3. ESB dostavlja primjerke odluka ESB-a iz stavka 1. odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima.
4. ESB preuzima izravni nadzor nadziranog subjekta ili nadzirane grupe najmanje 12 mjeseci nakon datuma kada ESB dostavi nadzornu odluku ESB-a tom nadziranom subjektu, ili nadziranoj grupi sukladno članku 44. stavku 2.
5. Za potrebe ovog članka, u slučaju nadzirane grupe, ESB dostavlja odluku ESB-a nadziranom subjektu na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica, te osigurava da su svi nadzirani subjekti unutar te grupe uredno obaviješteni do odgovarajućeg roka.
Članak 46.
Završetak izravnog nadzora od strane ESB-a
1. Kada ESB utvrdi da će izravni nadzor nadziranog subjekta ili nadzirane grupe od strane ESB-a završiti, ESB izdaje odluku ESB-a svakom predmetnom nadziranom subjektu u kojoj se navodi datum i razlozi zbog kojih će izravni nadzor završiti. ESB donosi takvu odluku najmanje mjesec dana prije datuma kada će završiti izravni nadzor od strane ESB-a. ESB također dostavlja primjerak ove odluke ESB-a odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima. Članak 45. Stavak. 5. Primjenjuje se na odgovarajući način.
2. Prije izdavanja odluke ESB-a sukladno stavku 1., ESB daje svakom odgovarajućem nadziranom subjektu mogućnost pisanog očitovanja.
3. Svaka odluka ESB-a u kojoj se navodi datum završetka izravnog nadzor nadziranog subjekta od strane ESB-a može biti izdana zajedno s odlukom kojom se taj nadzorni subjekt razvrstava kao manje značajan.
Članak 47.
Razlozi za završetak izravnog nadzora od strane ESB-a
1. U slučaju značajnog nadziranog subjekta koji je razvrstan kao takav na temelju svoje (a) veličine, (b) važnosti za gospodarstvo Unije ili bilo koju državu članicu sudionicu ili (c) značajnosti prekograničnih djelatnosti ili zato što je dio nadzirane grupe koja ispunjava barem jedan od ovih kriterija, ESB donosi odluku ESB-a o prestanku razvrstavanja kao značajnog nadziranog subjekta i izravnom nadzoru ako, kroz tri uzastopne godine, niti jedan od gore navedenih kriterija propisanih u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u nije ispunjen niti na pojedinačnoj osnovi niti od strane nadzirane grupe kojoj pripada nadzirani subjekt.
2. U slučaju nadziranog subjekta koji je razvrstan kao značajan na temelju zahtjeva za izravnu javnu financijsku pomoć od strane ESM-a u odnosu na (a) sam nadzirani subjekt (b) nadziranu grupu kojoj nadzirani subjekt pripada ili (c) bilo koji nadzirani subjekt koji pripada toj grupi a koji nije značajan po drugim osnovama, ESB donosi odluku ESB-a kojom prestaje razvrstavanje tog subjekta kao značajnog nadziranog subjekta kao i izravni nadzor, ako je izravna javna financijska pomoć odbijena, u cijelosti vraćena ili prestala. Takva odluka može, u slučaju vraćanja ili prestanka izravne javne financijske pomoći, biti donesena samo tri godine nakon potpunog povrata ili raskida izravne javne financijske pomoći.
3. U slučaju nadziranog subjekta koji je razvrstan kao značajni na temelju toga što je jedna od tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici, kako je utvrđeno u skladu s člancima od 65. do 66., ili pripada nadziranoj grupi takvih kreditnih institucija, a koji nije značajan po drugim osnovama, ESB donosi odluku ESB-a o prestanku razvrstavanja kao značajnog nadziranog subjekta i prestanku izravnog nadzora ako, kroz tri uzastopne kalendarske godine, odgovarajući nadzirani subjekt nije jedna od tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici.
4. U slučaju nadziranog subjekta kojeg izravno nadzire ESB na temelju odluke ESB-a donesene sukladno članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u i koji nije značajan po drugim osnovama, ESB donosi odluku ESB-a o prestanku izravnog nadzora od strane ESB-a, ako izravni nadzor prema njegovoj razumnoj slobodnoj ocjeni nije više potreban radi osiguranja dosljedne primjene visokih standarda nadzora.
Članak 48.
Postupci u tijeku
1. Ako dođe do promjene u nadležnosti između ESB-a i nacionalnog nadležnog tijela, tijelo čija nadležnost prestaje (dalje u tekstu „tijelo čija nadležnost prestaje”) obavještava tijelo koje postaje nadležno (dalje u tekstu „tijelo koje preuzima nadzor”) o svakom postupku nadzora koji je formalno pokrenut i koji zahtijeva odluku. Tijelo čija nadležnost prestaje dostavlja ovu informaciju odmah nakon što je upoznat s predstojećom promjenom nadležnosti. Tijelo čija nadležnost prestaje trajno ažurira ovu informaciju, a kao općenito pravilo na mjesečnoj osnovi, u slučaju nove informacije o postupku nadzora o kojoj je potrebno dostaviti izvještaj. Tijelo koje preuzima nadzor može, iz opravdanih razloga, dozvoliti izvještavanje na manje učestaloj osnovi. Za potrebe članaka 48. i 49. nadzorni postupak znači nadzorni postupak ESB-a ili nadzorni postupak nacionalnog nadležnog tijela.
Prije promjene nadležnosti, tijelo čija nadležnost prestaje povezuje se s tijelom koje preuzima nadzor bez nepotrebnog odgađanja nakon formalnog pokretanja bilo kojeg novog nadzornog postupka koji zahtijeva odluku.
2. Ako se promijeni nadležnost za nadzor, tijelo čija nadležnost prestaje poduzima napore za okončanje svakog postupka nadzora koji je u tijeku, a koji zahtijeva odluku prije datuma kada dolazi do promjene nadležnosti.
3. Ako se formalno pokrenut nadzorni postupak koji zahtjeva odluku, ne može okončati prije datuma na koji dolazi do promjene nadležnosti, tijelo čije nadležnost prestaje ostaje nadležno za okončanje nadzornog postupka koji je u tijeku. U tu svrhu, tijelo čija nadležnost prestaje također zadržava sve odgovarajuće ovlasti dok nadzorni postupak ne bude okončan. Tijelo čija nadležnost prestaje okončava predmetni postupak nadzora koji je u tijeku u skladu s primjenjivim pravom na temelju ovlasti koje je zadržalo. Tijelo čija nadležnost prestaje obavještava tijelo koje preuzima nadzor prije nego donese bilo koju odluku u nadzornom postupku koji je bio u tijeku prije promjene nadležnosti. Navedeno tijelo dostavlja tijelu koje preuzima nadzor primjerak donesene odluke i odgovarajuću dokumentaciju koja se odnosu na tu odluku.
4. Odstupajući od stavka 3., ESB može odlučiti, unutar jednog mjeseca od primitka informacije potrebne za dovršetak procjene odgovarajućeg formalno pokrenutog nadzornog postupka i u suradnji s odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelom, preuzeti predmeti nadzorni postupak. Ako se, iz razloga predviđenih nacionalnim pravom, zahtijeva odluka ESB-a prije završetka razdoblja preuzimanja iz prethodne rečenice, nacionalno nadležno tijelo dostavlja ESB-u potrebne informacije i naročito navodi rok unutar kojeg ESB treba odlučiti namjerava li preuzeti postupak. Kada ESB preuzima nadzorni postupak, obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo i stranke o svojoj odluci da preuzme predmetni nadzorni postupak. ESB određuje posljedice preuzimanja takvog nadzornog postupka u odluci ESB-a.
5. ESB i odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo surađuju u vezi dovršetka svakog postupka koji je u tijeku i mogu razmijeniti sve bitne informacije u tu svrhu.
6. Ovaj se članak ne primjenjuje na zajedničke postupke.
POGLAVLJE 3.
Popis nadziranih subjekata
Članak 49.
Objava
1. ESB objavljuje popis koji sadrži naziv svakog nadziranog subjekta i nadzirane grupe koja je izravno nadzirana od strane ESB-a, navodeći, kada je to bitno za nadzirani subjekt, nadziranu grupu kojoj pripada, kao i određenu pravnu osnovu za takav izravni nadzor. Popis uključuje, u slučaju razvrstavanja kao značajnog na temelju kriterija veličine, ukupnu vrijednost imovine nadziranog subjekta ili nadzirane grupe. ESB također objavljuje nazive nadziranih subjekata koji se, iako ispunjavaju jedan od kriterija navedenih u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u i zbog toga bi mogli biti razvrstani kao značajni, ipak smatraju manje značajnim od strane ESB-a zbog posebnih okolnosti u skladu s glavom 9. dijela IV. i zbog toga nisu izravno nadzirani od strane ESB-a.
2. ESB objavljuje popis koji sadrži naziv svakog nadziranog subjekta kojeg nadzire nacionalno nadležno tijelo i naziv odgovarajućeg nacionalnog nadležnog tijela.
3. Popis is stavaka 1. i 2. se objavljuje elektronički i može mu se pristupiti na mrežnim stranicama ESB-a.
4. Popisi iz stavaka 1. i 2. se redovito ažuriraju, a najmanje jednom tromjesečno.
GLAVA 3.
ODREĐIVANJE ZNAČAJNOSTI NA TEMELJU VELIČINE
Članak 50.
Određivanje značajnosti na temelju veličine
1. Činjenica jesu li nadzirani subjekt ili nadzirana grupa značajni na temelju kriterija veličine, određuje se u odnosu na ukupnu vrijednost njihove imovine.
2. Nadzirani subjekt ili nadzirana grupa razvrstavaju se kao značajni ako ukupna vrijednost njihove imovine premašuje 30 bilijuna EUR-a (dalje u tekstu „prag veličine”).
Članak 51.
Osnove za utvrđivanje je li nadzirani subjekt značajan na osnovu veličine
1. Ako je nadzirani subjekt dio nadzirane grupe, ukupna vrijednost njegove imovine utvrđuje se na temelju bonitetnog konsolidiranog izvješćivanja na kraju godine za nadziranu grupu u skladu s primjenjivim pravom.
2. Ako ukupna imovina ne može biti utvrđena na osnovu podataka iz stavka 1., ukupna vrijednost imovine utvrđuje se na temelju posljednjih revidiranih konsolidiranih godišnjih izvještaja izrađenih u skladu s Međunarodnim standardima financijskog izvješćivanja (IFRS), primjenjivim unutar Unije u skladu s Uredbom (EZ) br. 1606/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (12), a ako ti godišnji izvještaji nisu dostupni, na osnovu konsolidiranih godišnjih izvještaja izrađenih u skladu s primjenjivim nacionalnim računovodstvenim propisima.
3. Ako nadzirani subjekt nije dio nadzirane grupe, ukupna vrijednost imovine određuje se na temelju bonitetnog pojedinačnog izvješćivanja na kraju godine u skladu s primjenjivim pravom.
4. Ako se ukupna imovina ne može utvrditi upotrebom podataka iz stavka 3., ukupna vrijednost imovine utvrđuje se na osnovu posljednjih revidiranih godišnjih izvještaja izrađenih u skladu s IFRS-om, kako je primjenjivo unutar Unije u skladu s Uredbom (EZ) br. 1606/2002, a ako ti godišnji izvještaji nisu dostupni, godišnjim izvještajima izrađenim u skladu s primjenjivim nacionalnim računovodstvenim propisima.
5. Ako je nadzirani subjekt podružnica kreditne institucije koja ima sjedište u državi članici nesudionici, ukupna vrijednost njegove imovine određuje se na osnovu statističkih podataka dostavljenih sukladno Uredbi (EZ) br. 25/2009 (ESB/2008/32) Europske središnje banke (13).
Članak 52.
Osnove za utvrđivanje značajnosti na osnovu veličine u posebnim ili iznimnim okolnostima
1. Ako, u odnosu na manje značajni nadzirani subjekt, postoji iznimna značajna promjena u okolnostima bitna za utvrđivanje značajnosti na osnovi kriterija veličine, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo preispituje je li i nadalje dosegnut prag veličine.
Ako takva promjena nastane u odnosu na značajni nadzirani subjekt, ESB preispituje je li i nadalje dosegnut prag veličine.
Iznimna značajna promjena okolnosti bitna za utvrđivanje značajnosti na osnovi kriterija veličine uključuje bilo koje od sljedećeg: (a) pripajanje odnosno spajanje dviju ili više kreditnih institucija, (b) prodaju ili prijenos značajnog dijela poslovanja, (c) prijenos dionica kreditne institucije tako da ona više ne pripada nadziranoj grupi kojoj je pripadala prije prodaje, (d) konačna odluka o provođenju redovne likvidacije nadziranog subjekta (ili grupe), (e) usporediva činjenična stanja.
2. Manje značajni nadzirani subjekt a, u slučaju manje značajne nadzirane grupe, manje značajni nadzirani subjekt na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica, obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo o svakoj promjeni iz stavka 1.
Značajni nadzirani subjekt, a u slučaju značajne nadzirane grupe, značajni subjekt na najvišoj razini konsolidacije unutar države članice sudionice, obavještava ESB o svakoj promjeni iz stavka 1.
3. Odstupajući od pravila o tri godine iz članka 47. stavaka od 1. do 3., te u slučaju iznimnih okolnosti, uključujući one navedene u stavku 1., ESB odlučuje, u suradnji s nacionalnim nadležnim tijelima, jesu li dotični nadzirani subjekti značajni ili manje značajni i datum od kada nadzor provodi ESB ili nacionalna nadležna tijela.
Članak 53.
Grupe konsolidiranih društava
1. Za potrebe utvrđivanja značajnosti na temelju kriterija veličine, nadzirana grupa konsolidiranih društava sastoji se od društava koji trebaju biti konsolidirana za bonitetne svrhe u skladu s pravom Unije.
2. Za potrebe utvrđivanja značajnosti na osnovi kriterija veličine, nadzirana grupa konsolidiranih društava uključuje društva kćeri i podružnice u državama članicama nesudionicama i trećim zemljama.
Članak 54.
Metoda konsolidacije
Metode konsolidacije su metode konsolidacije primjenjive u skladu s pravom Unije za bonitetne svrhe.
Članak 55.
Metoda izračunavanja ukupne imovine
Za potrebe utvrđivanja značajnosti kreditne institucije na osnovi kriterija veličine, „ukupna vrijednost imovine” proizlazi iz reda „ukupna imovina” iz bilance izrađene u skladu s pravom Unije za bonitetne svrhe.
GLAVA 4.
UTVRĐIVANJE ZNAČAJNOSTI NA OSNOVI VAŽNOSTI ZA GOSPODARSTVO UNIJE ILI BILO KOJE DRŽAVE ČLANICE SUDIONICE
Članak 56.
Prag nacionalne gospodarske važnosti
Nadzirani subjekt sa sjedištem u državi članici sudionici ili nadzirana grupa čije matično društvo ima sjedište u državi članici sudionici razvrstavaju se kao značajni na osnovi njihove važnosti za gospodarstvo odgovarajuće države članice sudionice ako:
(prag nacionalne gospodarske važnosti)
i
A ≥ EUR 5 bilijuna
pri čemu
A
je ukupna vrijednost imovine utvrđena u skladu s člancima od 51. do 55. za određenu kalendarsku godinu, i
B
je bruto domaći proizvod po tržišnim cijenama kako je određen u točki 8.89 Priloga A Uredbi (EU) br. 549/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (14) (ESA 2010) i objavljen od strane Eurostata za određenu kalendarsku godinu.
Članak 57.
Kriterij za određivanje značajnosti na osnovi važnosti za gospodarstvo Unije ili bilo koju državu članicu sudionicu
1. ESB uzima u obzir sljedeće kriterije, posebno kada ocjenjuje je li nadzirani subjekt ili nadzirana grupa značajna za gospodarstvo Unije ili državu članicu sudionicu iz razloga osim onih navedenih u članku 56.:
(a)
značajnost nadziranog subjekta ili nadzirane grupe za pojedini gospodarski sektor u Uniji ili državi članici sudionici;
(b)
međusobna povezanost nadziranog subjekta ili nadzirane grupe s gospodarstvom Unije ili države članice sudionice;
(c)
zamjenjivost nadziranog subjekta ili nadzirane grupe i kao sudionika na tržištu i kao pružatelja usluga klijentima;
(d)
poslovna, strukturna i operativna složenost nadziranog subjekta ili nadzirane grupe.
2. Članak 52. stavak 3. primjenjuje se na odgovarajući način.
Članak 58.
Utvrđivanje značajnosti na osnovu važnosti za gospodarstvo bilo koje države članice sudionice na zahtjev nacionalnog nadležnog tijela
1. Nacionalno nadležno tijelo može obavijestiti ESB kako smatra da je nadzirani subjekt značajan u odnosu na njegovo domaće gospodarstvo.
2. ESB ocjenjuje obavijest nacionalnog nadležnog tijela na temelju kriterija navedenih u članku 57. stavku 1.
3. Članak 57. primjenjuje se na odgovarajući način.
GLAVA 5.
UTVRĐIVANJE ZNAČAJNOSTI NA OSNOVI ZNAČAJNOSTI PREKOGRANIČNIH DJELATNOSTI
Članak 59.
Kriterij za utvrđivanje značajnosti na osnovi značajnosti prekograničnih djelatnosti nadzirane grupe
1. Nadzirana grupa može se smatrati značajnom od strane ESB-a na temelju njenih prekograničnih djelatnosti smo ako matično društvo nadzirane grupe ima društva kćeri koja su kreditne institucije, sa sjedištem u više od jedne države članice sudionice.
2. Nadzirana grupa može se smatrati značajnom od strane ESB-a na temelju njenih prekograničnih djelatnosti samo ako ukupna vrijednost njezine imovine premašuje 5 milijardi eura i:
(a)
omjer njene prekogranične imovine u odnosu na njenu ukupnu imovinu je iznad 20 %; ili
(b)
omjer njenih prekograničnih obveza u odnosu na njene ukupne obveze je iznad 20 %.
3. Članak 52. stavak 3. primjenjuje se na odgovarajući način.
Članak 60.
Prekogranična imovina i obveze
1. „Prekogranična imovina”, u kontekstu nadzirane grupe znači dio ukupne imovine u odnosu na koju je druga ugovorna strana kreditna institucija ili druga pravna ili fizička osoba iz države članice sudionice koja nije država članica u kojoj matično društvo odgovarajuće nadzirane grupe ima glavnu upravu.
2. „Prekogranične obveze”, u kontekstu nadzirane grupe, znači dio ukupnih obveza u odnosu na koje je druga ugovorna strana kreditna institucija ili druga pravna ili fizička osoba iz države članice sudionice koja nije država članica u kojoj matično društvo odgovarajuće nadzirane grupe ima glavnu upravu.
GLAVA 6.
UTVRĐIVANJE ZNAČAJNOSTI NA OSNOVI ZAHTJEVA ZA ILI PRIMITKA JAVNE FINANCIJSKE POMOĆI OD EFSF-A ILI ESM-A
Članak 61.
Zahtjev za ili primitak izravne javne financijske pomoći od ESM-a
1. Izravna javna financijska pomoć nadziranom subjektu se zahtijeva kada član ESM-a zahtijeva da financijska pomoć bude dodijeljena tom subjektu od strane ESM-a u skladu s odlukom koju je donijelo Vijeće guvernera ESM-a temeljem članka 19. Ugovora o Europskom stabilizacijskom mehanizmu u odnosu na izravnu dokapitalizaciju kreditne institucije i pomoću instrumenata prihvaćenih temeljem te odluke.
2. Izravna javna financijska pomoć je primljena od stane kreditne institucije kad je financijska pomoć primljena od strane kreditne institucije sukladno odluci i instrumentima iz stavka 1.
Članak 62.
Obveza nacionalnih nadležnih tijela o obavještavanju ESB-a o mogućem zahtjevu za ili primitku javne financijske pomoći od strane manje značajnog nadziranog subjekta
1. Ne dovodeći u pitanje obvezu iz članka 96. za obavještavanje ESB-a o pogoršanju financijskog stanja manje značajnog nadziranog subjekta, nacionalno nadležno tijelo obavještava ESB čim sazna za moguću potrebu za javnom financijskom pomoći za manje značajni nadzirani subjekt koja bi se dodijelila na nacionalnoj razini neizravno od ESM- i/ili izravno od ESM-a.
2. Nacionalno nadležno tijelo dostavlja svoju procjenu financijskog stanja manje značajnog nadziranog subjekta ESB-u na razmatranje, prije nego ju dostavi ESM-u, osim u valjano opravdanim hitnim slučajevima.
Članak 63.
Početak i završetak izravnog nadzora
1. Nadzirani subjekt u odnosu na kojeg se zahtijeva izravna javna financijska pomoć ESM-a ili koji je primio izravnu javnu financijsku pomoć ESM-a razvrstava se kao značajni nadzirani subjekt od datuma kad je podnesen zahtjev za javnom financijskom pomoći u njegovo ime.
2. Datum kada ESB preuzima izravan nadzor navodi se u odluci ESB-a u skladu s glavom 2.
3. Članak 52. stavak 3 primjenjuje se na odgovarajući način.
Članak 64.
Opseg
Ako se izravna javna financijska pomoć zahtijeva u odnosu na nadzirani subjekt koji je dio nadzirane grupe, svi nadzirani subjekti koji su dio te nadzirane grupe razvrstavaju se kao značajni.
GLAVA 7.
UTVRĐIVANJE ZNAČAJNOSTI NA OSNOVI TOGA ŠTO JE NADZIRANI SUBJEKT JEDAN OD TRI NAJZNAČAJNIJE KREDITNE INSTITUCIJE U DRŽAVI ČLANICI SUDIONICI
Članak 65.
Kriterij za utvrđivanje tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici
1. Kreditna institucija ili nadzirana grupa razvrstava se kao značajna ako je jedna od tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe u državi članici sudionici.
2. Za potrebe utvrđivanja tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe u državi članici sudionici, ESB i odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo uzimaju u obzir veličinu nadziranog subjekta odnosno nadzirane grupe, kako je određeno u skladu s člancima od 50. do 55.
Članak 66.
Postupak preispitivanja
1. U odnosu na svaku državu članicu sudionicu, ESB utvrđuje do 1. listopada svake kalendarske godine trebaju li tri kreditne institucije ili nadzirane grupe s matičnim društvom sa sjedištem u takvoj državi članici sudionici biti razvrstane kao značajni nadzirani subjekti.
2. Na zahtjev ESB-a, nacionalna nadležna tijela obavještavaju ESB o tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe sa sjedištem u njihovim odnosnim državama članicama sudionicama do 1. listopada pojedine kalendarske godine. Nacionalna nadležna tijela utvrđuju tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe na osnovi kriterija propisanih u člancima 50. do 55.
3. Za svaku od tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe u državi članici sudionici, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo dostavlja ESB-u izvještaj u kojem se navodi povijest nadzora i profil rizika u svakom slučaju, osim ako je kreditna institucija ili nadzirana grupa već razvrstana kao značajna.
Po primitku informacija iz stavka 2. ESB provodi svoju vlastitu procjenu. ESB može, u tu svrhu, zahtijevati od odgovarajućeg nacionalnog nadležnog tijela bilo koju bitnu informaciju.
4. Ako, 1. listopada pojedine godine, jedna ili više od tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe u državi članici sudionici nisu razvrstane kao značajni nadzirani subjekti, ESB donosi odluku sukladno glavi 2. u odnosu na svaku od tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe koje nisu razvrstane kao značajne.
5. Članak 52. stavak 3. primjenjuje se na odgovarajući način.
GLAVA 8.
ODLUKA ESB-A O IZRAVNOM NADZORU MANJE ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA SUKLADNO ČLANKU 6. STAVKU 5. TOČKI (B) UREDBE O SSM-U
Članak 67.
Kriterij za donošenje odluke ESB-a sukladno članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u
1. ESB može, sukladno članku 6. stavku 5. točki (b)Uredbe o SSM-u, u svako doba, odlukom ESB-a, odlučiti provesti izravan nadzor manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe kada je to potrebno radi osiguravanja dosljedne primjene visokih standarda nadzora.
2. Prije donošenja odluke ESB-a iz stavka 1., ESB uzima u obzir, između ostalog, bilo koji od sljedećih čimbenika:
(a)
je li manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajna nadzirana grupa blizu ispunjenja jednog od kriterija iz članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u;
(b)
međusobnu povezanost manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe s ostalim kreditnim institucijama;
(c)
je li dotični manje značajni nadzirani subjekt društvo kći nadziranog subjekta koji ima ured uprave u državi članici nesudionici ili trećoj zemlji i ima osnovano jedno ili više društava kćeri, koji su također kreditne institucije, ili jednu ili više podružnica u državi članici sudionici, od kojih su jedna ili više značajne;
(d)
činjenicu da nacionalno nadležno tijelo nije slijedilo upute ESB-a;
(e)
činjenicu da se nacionalno nadležno tijelo nije uskladilo s aktom iz prvog podstavka članka 4. stavka 3. Uredbe o SSM-u;
(f)
činjenicu da je manje značajni nadzirani subjekt zahtijevao ili zaprimio neizravnu financijsku pomoć EFSF-a ili ESM-a.
Članak 68.
Postupak za pripremu odluke sukladno članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u na zahtjev nacionalnog nadležnog tijela
1. ESB na zahtjev nacionalnog nadležnog tijela procjenjuje je li neophodno provesti izravan nadzor u skladu s Uredbom o SSM-u u odnosu na manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajnu nadziranu grupu radi osiguranja dosljedne primjene visokih standarda nadzora.
2. Zahtjev nacionalnog nadležnog tijela: (a) utvrđuje manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajnu nadziranu grupu u odnosu na koju nacionalno nadležno tijelo smatra da bi ESB trebao preuzeti izravan nadzor, i (b) određuje zašto je nadzor manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe od strane ESB-a neophodan kako bi se osigurala dosljedna primjena visokih standarda nadzora.
3. Zahtjevu nacionalnog nadležnog tijela prilaže se izvješće koje navodi povijest nadzora i profil rizika odgovarajućeg manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe.
4. Ako ESB nije suglasan sa zahtjevom nacionalnog nadležnog tijela, savjetuje se s dotičnim nacionalnim nadležnim tijelom pije konačne procjene je li neophodan nadzor manje značajnog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe od strane ESB-a kako bi se osigurala dosljedna primjena visokih standarda nadzora.
5. Ako ESB odluči da je izravan nadzor manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe od strane ESB-a potreban radi osiguravanja dosljedne primjene visokih standarda nadzora, donosi odluku ESB-a u skladu s glavom 2.
Članak 69.
Postupak za pripremu odluke ESB-a sukladno članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u na vlastitu inicijativu ESB-a
1. ESB može zahtijevati od nacionalnog nadležnog tijela izvješće o povijesti nadzora i profilu rizika manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe. ESB određuje datum do kojeg bi mu takvo izvješće trebalo biti dostavljeno.
2. ESB se savjetuje s nacionalnim nadležnim tijelom prije konačne procjene je li potreban nadzor manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe od strane ESB-a radi osiguravanja dosljedne primjene visokih standarda nadzora.
3. Ako ESB zaključi da je izravan nadzor manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe od strane ESB-a potreban radi osiguranja dosljedne primjene visokih standarda nadzora, donosi odluku ESB-a u skladu s glavom 2.
GLAVA 9.
POSEBNE OKOLNOSTI KOJE MOGU OPRAVDATI RAZVRSTAVANJE NADZIRANOG SUBJEKTA KAO MANJE ZNAČAJNOG IAKO SU ISPUNJENI KRITERIJI ZA ZNAČAJNOST
Članak 70.
Posebne okolnosti koje vode do razvrstavanja značajnog nadziranog subjekta kao manje značajnog
1. Posebne okolnosti, kako je navedeno u drugom i petom podstavku članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u (dalje u tekstu „posebne okolnosti”) postoje u slučaju postojanja posebnih i činjeničnih okolnosti koje čine razvrstavanje nadziranog subjekta kao značajnog neprikladnim, uzimajući u obzir ciljeve i načela Uredbe o SSM-u i, naročito, potrebu osiguravanja dosljedne primjene visokih standarda nadzora.
2. Pojam „posebne okolnosti” usko se tumači.
Članak 71.
Procjena postojanja posebnih okolnosti na pojedinačnoj osnovi
1. Postoje li posebne okolnosti koje opravdavaju razvrstavanje subjekta kao manje značajnog nadziranog subjekta, a koji bi inače bio značajni nadzirani subjekt, određuje se od slučaja do slučaja a posebno za predmetni nadzirani subjekt ili dotičnu nadziranu grupu, ali ne za kategorije nadziranih subjekata.
2. Članak 40. primjenjuje se na odgovarajući način.
3. Članci od 44. do 46. i članci 48. i 49. primjenjuju se na odgovarajući način. U nadzornoj odluci ESB-a ESB navodi razloge koji su doveli do zaključka da postoje posebne okolnosti.
Članak 72.
Preispitivanje
1. ESB, uz podršku odgovarajućih nacionalnih nadležnih tijela, preispituje najmanje jednom godišnje postoje li i nadalje posebne okolnosti u odnosu na značajni nadzirani subjekt ili značajnu nadziranu grupu.
2. Predmetni nadzirani subjekt dostavlja sve informacije i dokumente koje zahtijeva ESB kako bi proveo preispitivanje iz stavka 1.
3. Ako ESB smatra da više ne postoje posebne okolnosti, donosi odluku ESB-a upućenu odgovarajućem nadziranom subjektu kojom utvrđuje da je taj subjekt razvrstan kao značajan i da više ne postoje posebne okolnosti.
4. Glava 2. dijela IV. primjenjuje se na odgovarajući način.
DIO V
ZAJEDNIČKI POSTUPCI
GLAVA 1.
SURADNJA U ODNOSU NA ZAHTJEV ZA IZDAVANJE ODOBRENJA ZA POČETAK POSLOVANJA KREDITNE INSTITUCIJE
Članak 73.
Obavijest ESB-u o zahtjevu za izdavanje odobrenja za početak poslovanja kreditne institucije
1. Nacionalno nadležno tijelo koji zaprimi zahtjev za izdavanje odobrenja za početak poslovanja kreditne institucije koja će imati sjedište u državi članici sudionici obavještava ESB o primitku takvog zahtjeva u roku od 15 radnih dana.
2. Nacionalno nadležno tijelo također obavještava ESB o rokovima unutar kojih treba biti donesena odluka o zahtjevu i dostavljena podnositelju u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravom.
3. Ako je zahtjev nepotpun, nacionalno nadležno tijelo ili na vlastitu inicijativu ili na zahtjev ESB-a traži od podnositelja da dostavi zahtijevane dodatne informacije. Nacionalno nadležno tijelo šalje svaku takvu informaciju koju zaprimi ESB-u u roku od 15 radnih dana nakon njenog primitka od strane nacionalnog nadležnog tijela.
Članak 74.
Procjena zahtjeva od strane nacionalnih nadležnih tijela
Nacionalno nadležno tijelo kojem je podnesen zahtjev procjenjuje ispunjava li podnositelj sve uvjete za izdavanje odobrenja propisane mjerodavnim nacionalnim pravom države članice nacionalnog nadležnog tijela.
Članak 75.
Odluka nacionalnog nadležnog tijela o odbijanju zahtjeva
Nacionalna nadležna tijela odbijaju zahtjeve koji nisu u skladu s uvjetima za izdavanje odobrenja propisanim mjerodavnim nacionalnim pravom i šalju primjerak svoje odluke ESB-u.
Članak 76.
Nacrt odluka nacionalnih nadležnih tijela o izdavanju odobrenja za početak poslovanja kreditne institucije
1. Ako nacionalno nadležno tijelo utvrdi da zahtjev udovoljava uvjetima za izdavanje odobrenja propisanim mjerodavnim nacionalnim pravom, izrađuje nacrt odluke kojom predlaže da ESB izda podnositelju zahtjeva odobrenje za obavljanje poslova kreditne institucije (dalje u tekstu „nacrt odluke o izdavanju odobrenja”).
2. Nacionalno nadležno tijelo osigurava da nacrt odluke o izdavanju odobrenja bude dostavljen ESB-u i podnositelju zahtjeva najmanje 20 radnih dana prije kraja krajnjeg roka za procjenu propisanog mjerodavnim nacionalnim pravom.
3. Nacionalno nadležno tijelo može predložiti da se odluci o izdavanju odobrenja prilože preporuke, uvjeti i/ili ograničenja u skladu s nacionalnim pravom i pravom Unije. U takvim je slučajevima, nacionalno nadležno tijelo odgovorno za procjenu udovoljavanja uvjetima i/ili ograničenjima.
Članak 77.
Procjena zahtjeva od strane ESB-a i saslušanje podnositelja zahtjeva
1. ESB procjenjuje zahtjev na temelju uvjeta za izdavanje odobrenja propisanih mjerodavnim pravom Unije. Ako prema mišljenju ESB-a ovi uvjeti nisu ispunjeni, ESB daje podnositelju zahtjeva mogućnost pisanog očitovanja o činjenicama i prigovorima koji su bitni za procjenu, u skladu s člankom 31.
2. Ako se smatra potrebnim održavanje sastanka i u drugim valjano opravdanim slučajevima, ESB može produljiti krajnji rok za odlučivanje o zahtjevu u skladu s člankom 14. stavkom 3. Uredbe o SSM-u. Podnositelj zahtjeva obavještava se o produljenju u skladu s člankom 35. ove Uredbe.
Članak 78.
Odluke ESB-a o zahtjevima
1. ESB odlučuje o nacrtu odluke o izdavanju odobrenja koju je zaprimio od nacionalnog nadležnog tijela u roku od 10 radnih dana, osim ako nije donesena odluka o produljenju krajnjeg roka u skladu s člankom 77. stavkom 2. ESB može podržati nacrt odluke o izdavanju odobrenja i time se suglasiti s odobrenjem ili dati prigovor na nacrt odluke o izdavanju odobrenja.
2. ESB temelji odluku na svojoj procjeni zahtjeva, nacrtu odluke o izdavanju odobrenja i svim primjedbama koje je iznio podnositelj zahtjeva sukladno članku 77.
3. Ako ESB ne donese odluku u roku navedenom u stavku 1., nacrt odluke o izdavanju odobrenja koji je pripremilo nacionalno nadležno tijelo smatra se donesenim.
4. ESB donosi odluku o davanju odobrenja ako podnositelj zahtjeva udovoljava svim uvjetima za izdavanje odobrenja u skladu s mjerodavnim pravom Unije i nacionalnim pravom države članice u kojoj je podnositelj zahtjeva ima sjedište.
5. Odluka o davanju odobrenja obuhvaća djelatnosti podnositelja zahtjeva kao kreditne institucije kako je propisano mjerodavnim nacionalnim pravom, neovisno o bilo kojem dodatnom zahtjevu za izdavanje odobrenja prema mjerodavnom nacionalnom pravu za obavljanje djelatnosti osim djelatnosti primanje depozita ili drugih povratnih sredstava od javnosti i odobravanje kredita za svoj račun.
Članak 79.
Postupak za prestanak važenja odobrenja za rad
Odobrenje za rad prestaje važiti u slučajevima iz članka 18. točke (a) Direktive 2013/36/EU ako je tako propisano mjerodavnim nacionalnim pravom. Nacionalna nadležna tijela će izvijestiti ESB o pojedinačnim slučajevima kada odobrenje za rad prestaje važiti. ESB tada javno objavljuje prestanak važenja odobrenja za rad u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravom, nakon što je obavijestio odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo i predmetni nadzirani subjekt.
GLAVA 2.
SURADNJA U VEZI ODUZIMANJA ODOBRENJA
Članak 80.
Prijedlog nacionalnog nadležnog tijela za oduzimanje odobrenja
1. Ako odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo smatra da bi odobrenje za rad kreditne institucije trebalo biti oduzeto u cijelosti ili djelomično u skladu s mjerodavnim pravom Unije ili nacionalnim pravom, uključujući oduzimanje na zahtjev kreditne institucije, dostavlja ESB-u nacrt odluke kojom se predlaže oduzimanje odobrenja (dalje u tekstu „nacrt odluke o oduzimanju odobrenja”), zajedno s odgovarajućom pratećom dokumentacijom.
2. Nacionalno nadležno tijelo surađuje s nacionalnim tijelom nadležnim za sanaciju kreditnih institucija (dalje u tekstu „nacionalno tijelo za sanaciju”) u odnosu na svaki nacrt odluke o oduzimanju odobrenja koji je bitan nacionalnom tijelu za sanaciju.
Članak 81.
Procjena nacrta odluke o oduzimanju odobrenja od strane ESB-a
1. ESB procjenjuje nacrt odluke o oduzimanju odobrenja bez nepotrebne odgode. ESB posebno uzima u obzira razloge hitnosti koje je navelo nacionalno nadležno tijelo.
2. Primjenjuje se pravo na saslušanje predviđeno člankom 31..
Članak 82.
Procjena na vlastitu inicijativu ESB-a i savjetovanje s nacionalnim nadležnim tijelima
1. Ako ESB sazna za postojanje okolnosti koje mogu opravdati oduzimanje odobrenja, procjenjuje na vlastitu inicijativu bi li odobrenje trebalo biti oduzeto u skladu s mjerodavnim pravom Unije.
2. ESB se može, u bilo koje vrijeme savjetovati s odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima. Ako ESB namjerava oduzeti odobrenje, savjetuje se s nacionalnim nadležnim tijelom države članice u kojoj kreditna institucija ima sjedište najmanje 25 radnih dana prije datuma na koji planira donijeti odluku. U opravdanim hitnim slučajevima, rok za savjetovanje može se smanjiti na 5 radnih dana.
3. Ako ESB namjerava oduzeti odobrenje, obavještava odgovarajuća nacionalna nadležna tijela o svim primjedbama koje je iznijela institucija. Primjenjuje se pravo kreditne institucije da bude saslušana, kako je propisano člankom 31.
4. ESB surađuje s nacionalnim tijelom za sanaciju u odnosu na prijedlog za oduzimanje odobrenja sukladno članku 14. stavku 5. Uredbe o SSM-u. ESB obavještava nacionalno nadležno tijelo neposredno nakon prvog kontakta s nacionalnim tijelom za sanaciju.
Članak 83.
Odluka ESB-a o oduzimanju odobrenja
1. ESB donosi odluku o oduzimanju odobrenja bez nepotrebne odgode. Pri tome ESB može prihvatiti ili odbiti određeni nacrt odluke o oduzimanju odobrenja.
2. Pri donošenju odluke, ESB uzima u obzir sve niže navedeno: (a) svoju procjenu okolnosti koje opravdavaju oduzimanje; (b) nacrt odluke nacionalnog nadležnog tijela o oduzimanju odobrenja, kada je to primjenjivo; (c) savjetovanje s odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelom i, kada nadležno nacionalno tijelo nije nacionalno tijelo za sanaciju, s nacionalnim tijelom za sanaciju (zajedno s nacionalnim nadležnim tijelom „nacionalna tijela”); (d) sve primjedbe koje je iznijela kreditna institucija sukladno članku 81. stavku 2. i članku 82. stavku 3.
3. ESB također donosi odluku u slučajevima opisanima u članku 84. ako odgovarajuće nacionalno tijelo za sanaciju ne prigovori oduzimanju odobrenja ili ESB utvrdi da nacionalna tijela nisu provela odgovarajuće radnje potrebne za održavanje financijske stabilnosti.
Članak 84.
Postupak u slučaju mogućih mjera sanacije koje poduzimaju nacionalna tijela
1. Ako nacionalno tijelo za sanaciju dostavi svoje primjedbe na namjeru ESB-a da oduzme odobrenje, ESB i nacionalno tijelo za sanaciju se sporazumijevaju o roku tijekom kojeg ESB neće voditi postupak oduzimanja odobrenja. ESB obavještava nacionalno nadležno tijelo neposredno nakon prvog kontakta s nacionalnim tijelom za sanaciju radi postizanja ovog sporazuma.
2. Nakon isteka dogovorenog roka, ESB procjenjuje namjerava li nastaviti s oduzimanjem odobrenja ili produljuje dogovoreni rok u skladu s člankom 14. stavkom 6. Uredbe o SSM-u, uzimajući u obzir svaki napredak koji je postignut. ESB se savjetuje i s odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelom i s nacionalnim tijelom za sanaciju ako ono nije nacionalno nadležno tijelo. Nacionalno nadležno tijelo obavještava ESB o mjerama poduzetim od strane ovih tijela i svojoj procjeni posljedica oduzimanja.
3. Ako nacionalno tijelo za sanaciju ne prigovori oduzimanju odobrenja ili ESB utvrdi da nacionalna tijela nisu provela odgovarajuće radnje potrebne za održavanje financijske stabilnosti, primjenjuje se članak 83.
GLAVA 3.
SURADNJA U VEZI STJECANJA KVALIFICIRANIH UDJELA
Članak 85.
Obavještavanje nacionalnih nadležnih tijela o stjecanju kvalificiranog udjela
1. Nacionalno nadležno tijelo koje zaprimi obavijest o namjeri stjecanja kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji sa sjedištem u državi članici sudionici tog nacionalnog nadležnog tijela, obavještava ESB o takvoj obavijesti najkasnije u roku od pet radnih dana nakon potvrde o primitku u skladu s člankom 22. stavkom 2. Direktive 2013/36/EU.
2. Nacionalno nadležno tijelo će obavijestiti ESB ako mora odgoditi razdoblje procjene zbog zahtjeva za dodatnim informacijama. Nacionalno nadležno tijelo će dostaviti sve dodatne informacije ESB-u u roku od 5 radnih dana nakon primitka zahtjeva od strane nacionalnog nadležnog tijela.
3. Nacionalno nadležno tijelo također obavještava ESB o datumu do kojeg se podnositelju zahtjeva treba dostaviti odluka o protivljenju ili neprotivljenju stjecanju kvalificiranog udjela u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravom.
Članak 86.
Procjena potencijalnih stjecanja
1. Nacionalno nadležno tijelo koji je obaviješten o namjeri stjecanja kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji procjenjuje je li potencijalno stjecanje u skladu sa svim uvjetima utvrđenim mjerodavnim pravom Unije i nacionalnim pravom. Nakon ove procjene, nacionalno nadležno tijelo izrađuje za ESB nacrt odluke o protivljenju ili neprotivljenju stjecanju.
2. Nacionalno nadležno tijelo dostavlja ESB-u nacrt odluke o protivljenju ili neprotivljenju stjecanju najmanje 15 radnih dana prije isteka razdoblja za procjenu utvrđenog mjerodavnim pravom Unije.
Članak 87.
Odluka ESB-a o stjecanju
ESB odlučuje hoće li se protiviti stjecanju na temelju procjene predloženog stjecanja i nacrta odluke nacionalnog nadležnog tijela. Primjenjuje se pravo na saslušanje predviđeno člankom 31.
GLAVA 4.
OBAVIJEST O ODLUKAMA O ZAJEDNIČKIM POSTUPCIMA
Članak 88.
Postupci za dostavu obavijesti o odlukama
1. ESB dostavlja strankama sljedeće odluke bez nepotrebnog odgađanja u skladu s člankom 35.:
(a)
odluku ESB-a o oduzimanju odobrenja za rad kao kreditne institucije;
(b)
odluku ESB-a o stjecanju kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji.
2. ESB dostavlja odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu bez nepotrebnog odgađanja svaku od sljedećih odluka:
(a)
odluku ESB-a o zahtjevu za odobrenje za rad kao kreditne institucije;
(b)
odluku ESB-a o oduzimanju odobrenja za rad kao kreditne institucije;
(c)
odluku ESB-a o stjecanju kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji.
3. Nacionalno nadležno tijelo obavještava podnositelja zahtjeva za izdavanje odobrenja o sljedećim odlukama:
(a)
nacrtu odluke o izdavanju odobrenja;
(b)
odluci nacionalnog nadležnog tijela o odbijanju zahtjeva za izdavanje odobrenja ako podnositelj zahtjeva ne ispunjava uvjete za izdavanje odobrenja utvrđene mjerodavnim nacionalnim pravom;
(c)
odluci ESB-a o protivljenju nacrtu odluke o izdavanju odobrenja navedenoj pod (a);
(d)
o odluci ESB-a o izdavanju odobrenja.
4. Nacionalno nadležno tijelo obavještava odgovarajuće nacionalno tijelo za sanaciju o odluci ESB-a o oduzimanju odobrenja za rad kao kreditne institucije.
5. ESB izvješćuje Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) o svakoj odluci ESB-a za davanje ili povlačenje odobrenja za rad kao kreditne institucije, kao i o svakom prestanku važenja odobrenja. Pritom, ESB posebno navodi razloge za odluke o povlačenju odobrenja za rad ili za prestanak važenja odobrenja.
ODJELJAK VI.
POSTUPCI ZA NADZOR MANJE ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA
GLAVA 1.
NADZOR ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA I POMOĆ NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA
Članak 89.
Nadzor značajnih nadziranih subjekata
ESB provodi izravan nadzor značajnih nadziranih subjekata u skladu s postupcima utvrđenim u dijelu II., posebno u odnosu na zadaće i sastav zajedničkih nadzornih timova.
Članak 90.
Uloga nacionalnih nadležnih tijela u pružanju pomoći ESB-u
1. Nacionalno nadležno tijelo pomaže ESB-u u izvršavanju njegovih zadaća pod uvjetima utvrđenima u Uredbi o SSM-u i ovoj Uredbi, a posebno, obavlja sljedeće aktivnosti:
(a)
dostavlja nacrte odluka ESB-u u odnosu na značajne nadzirane subjekte sa sjedištem u njegovoj državi članici sudionici, u skladu s člankom 91.;
(b)
pruža pomoć ESB-u u pripremi i provođenju svih radnji vezanih uz izvršavanje zadaća dodijeljenih ESB-u Uredbom o SSM-u, uključujući pružanje pomoći u aktivnostima provjere i dnevnoj procjeni stanja značajnog nadziranog subjekta;
(c)
pruža pomoć ESB-u u izvršavanju njegovih odluka, kad je to potrebno, upotrebom ovlasti navedenih u trećem podstavku članka 9. stavka 1. i članku 11. stavku 2.Uredbe o SSM-u.
2. Kada pruža pomoć ESB-u, nacionalno nadležno tijelo slijedi upute ESB-a u odnosu na značajne nadzirane subjekte.
Članak 91.
Nacrti odluka koje izrađuju nacionalna nadležna tijela za razmatranje od strane ESB-a
1. U skladu s člankom 6. stavkom 3. i člankom 6. stavkom 7. točkom (b) Uredbe o SSM-u, ESB može zahtijevati od nacionalnog nadležnog tijela da izradi nacrt odluke u vezi izvršavanja zadaća iz članka 4. Uredbe o SSM-u, a kako bi ju ESB razmotrio.
U zahtjevu se navodi rok za dostavu nacrta odluke ESB-u.
2. Nacionalno nadležno tijelo može također na vlastitu inicijativu dostaviti nacrt odluke u odnosu na značajni nadzirani subjekt ESB-u na razmatranje putem zajedničkog nadzornog tima.
Članak 92.
Razmjena informacija
ESB i nacionalna nadležna tijela, bez nepotrebnog odgađanja, razmjenjuju informacije koje se odnose na značajne nadzirane subjekte kad postoji ozbiljan pokazatelj da se na te značajne nadzirane subjekte ne može više računati da ispunjavaju svoje obveze prema vjerovnicima i, naročito, ne mogu više položiti osiguranje za imovinu koja im je povjerena od strane njihovih deponenata, ili ako postoji ozbiljan pokazatelj da postoje okolnosti koji mogu dovesti do utvrđivanja da predmetna kreditna institucija nije u mogućnosti isplatiti depozite kako je navedeno u članku 1. stavku 3. točki i. Direktive 94/19/EZ Europskog parlamenta i Vijeća. (15). ESB i nacionalna nadležna tijela će tako postupiti prije donošenja odluke koja se odnosu na takvo utvrđivanje.
GLAVA 2.
USKLAĐENOST SA ZAHTJEVIMA PRIMJERENOSTI I SPOSOBNOSTI ZA OSOBE ODGOVORNE ZA UPRAVLJANJE KREDITNIM INSTITUCIJAMA
Članak 93.
Procjena prikladnosti članova upravljačkih tijela značajnih nadziranih subjekata
1. Kako bi osigurali da institucije imaju pouzdane aranžmane upravljanja, i ne dovodeći u pitanje mjerodavno pravo Unije i nacionalno pravo te dio V., značajni nadzirani subjekt obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo o svakoj promjeni članova svog upravljačkog tijela u vez s njihovim upravljačkim i nadzornim funkcijama (dalje u tekstu „upravljačko tijelo”) u okviru značenja iz članka 3. stavka 1. točke (7) i članka 3. stavka 2. Direktive 2013/36/EU, uključujući obnavljanje mandata članova upravljačkog tijela. Odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo obavještava ESB o svakoj takvoj promjeni bez nepotrebnog odgađanja obavještavajući ga o roku unutar kojega odluka treba biti donesena i dostavljena u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravom.
2. Radi procjene prikladnosti članova upravljačkog tijela značajnog nadziranog subjekta, ESB ima nadzorne ovlasti koje imaju nadležna tijela na temelju mjerodavnog prava Unije i nacionalnog prava.
Članak 94.
Trajno preispitivanje prikladnosti članova upravljačkog tijela
1. Značajni nadzirani subjekt obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo o svakoj novoj činjenici koja može utjecati na početnu procjenu prikladnosti ili o bilo kojem drugom pitanju koje može utjecati na prikladnost članova upravljačkog tijela bez nepotrebnog odgađanja kada nadzirani subjekt ili odgovarajući član upravljačkog tijela sazna za ove činjenice ili pitanja. Odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo bez nepotrebnog odgađanja obavještava ESB o takvim novim činjenicama ili pitanjima.
2. ESB može pokrenuti novu procjenu utemeljenu na novim činjenicama ili pitanjima iz stavka 1. ili ako ESB sazna za nove činjenice koje mogu utjecati na prvotnu procjenu odgovarajućeg člana upravljačkog tijela ili za bilo koje novo pitanje koje može utjecati na prikladnost člana upravljačkog tijela. U tom slučaju ESB odlučuje o prikladnim radnjama u skladu s mjerodavnim pravom Unije i nacionalnim pravom i obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo o takvim radnjama bez nepotrebnog odgađanja.
GLAVA 3.
OSTALI POSTUPCI KOJE PRIMJENJUJU ZNAČAJNI NADZIRANI SUBJEKTI
Članak 95.
Molbe, obavijesti ili zahtjevi značajnih nadziranih subjekta
1. Ne dovodeći u pitanje posebne postupke propisane naročito u dijelu V. i njihovo redovnu interakciju s nacionalnim nadležnim tijelom, značajni nadzirani subjekt upućuje ESB-u sve svoje molbe, obavijesti ili zahtjeve vezane uz izvršavanje zadaća povjerenih ESB-u.
2. ESB dostavlja svaku takvu molbu, obavijest ili zahtjev odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu i može zahtijevati od nacionalnog nadležnog tijela da pripremi nacrt odluke u skladu s člankom 91.
3. U slučaju značajnih promjena u odnosu na dano odobrenje na prvotnu molbu, obavijest ili zahtjev, značajni nadzirani subjekt upućuje novu molbu, obavijest ili zahtjev ESB-u u skladu s postupkom iz stavka 1.
DIO VII.
POSTUPCI ZA NADZOR MANJE ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA
GLAVA 1.
OBAVIJEST NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA ESB-U O ZNAČAJNIM NADZORNIM POSTUPCIMA NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA I NACRTIMA ZNAČAJNIH NADZORNIH ODLUKA
Članak 96.
Pogoršanje financijskog stanja manje značajnog nadziranog subjekta
Nacionalna nadležna tijela obavještavaju ESB ako se stanje bilo kojeg manje značajnog nadziranog subjekta brzo i značajno pogoršava, naročito ako takvo pogoršanje može dovesti do potrebe za izravnom ili neizravnom financijskom pomoći ESM-a, ne dovodeći u pitanje primjenu članka 62.
Članak 97.
Obavijest nacionalnih nadležnih tijela ESB-u o značajnim nadzornim postupcima nacionalnog nadležnog tijela
1. Radi omogućavanja izvršavanja nadzora nad funkcioniranjem sustava ESB-u, kako je propisano u članku 6. stavku 5. točki (c) Uredbe o SSM-u, nacionalna nadležna tijela dostavljaju ESB-u informacije u vezi značajnih nadzornih postupaka nacionalnog nadležnog tijela u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte. ESB određuje opće kriterije, posebno uzimajući u obzir profil rizičnosti i mogući utjecaj na domaći financijski sustav predmetnog manje značajnog nadziranog subjekta, kako bi utvrdio za koje manje značajne nadzirane subjekte se dostavljaju koje informacije. Nacionalna nadležna tijela dostavljaju informacije ex ante ili u valjano opravdanim hitnim slučajevima, istodobno s pokretanjem postupka.
2. Značajni nadzorni postupci nacionalnog nadležnog tijela iz stavka 1. sastoje se od:
(a)
opoziva članova uprave manje značajnih nadziranih subjekata i imenovanje posebne uprave koja preuzima upravljanje manje značajnim nadziranim subjektima; i
(b)
postupaka koji imaju značajan utjecaj na manje značajni nadzirani subjekt.
3. Pored zahtjeva ESB-a za dostavljanje informacija u skladu s ovim člankom, ESB može u svako doba od nacionalnih nadležnih tijela zahtijevati informacije o obavljanju njihovih zadaća u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte.
4. Osim zahtjeva ESB-a za dostavljanje informacija u skladu s ovim člankom, nacionalna nadležna tijela na vlastitu inicijativu obavještavaju ESB o svakom drugom nadzornom postupku nacionalnog nadležnog tijela:
(a)
kojeg smatraju značajnim; ili
(b)
koji može negativno utjecati na ugled SSM-a.
5. Ako ESB zahtjeva od nacionalnog nadležnog tijela daljnju procjenu posebnih aspekata značajnog nadzornog postupka nacionalnog nadležnog tijela, u zahtjevu se navodi o kojim se aspektima radi. ESB, odnosno, nacionalno nadležno tijelo osigurava da druga stranka ima dovoljno vremena osigurati da postupak i SSM učinkovito funkcioniraju kao cjelina.
Članak 98.
Obavještavanje ESB-a od strane nacionalnih nadležnih tijela o nacrtima značajnih nadzornih odluka
1. Radi omogućavanja provođenja nadzora ESB-u nad funkcioniranjem sustava, kako je propisano člankom 6. stavkom 5. točkom (c) Uredbe o SSM-u, nacionalna nadležna tijela šalju ESB-u nacrte nadzornih odluka koje ispunjavaju kriterije navedene u stavcima 2. i 3. ako se nacrti odluka odnose na manje značajne nadzirane subjekte za koje ESB smatra da mu informacija treba biti dostavljena na temelju općih kriterija utvrđenih od strane ESB-a u pogledu njihovih stanja rizika i mogućeg utjecaja na domaći financijski sustav.
2. Sukladno stavku 1. nacrti nadzornih odluka šalju se ESB-u prije nego se upute manje značajnim nadziranim subjektima, ako:
(a)
se takve odluke odnose na opoziv članova uprave manje značajnih nadziranih subjekata i imenovanje posebne uprave; ili
(b)
takve odluke imaju značajan utjecaj na manje značajni nadzirani subjekt.
3. Osim zahtjeva za dostavu informacija utvrđenih u stavcima 1. i 2. nacionalna nadležna tijela dostavljaju ESB-u sve druge nacrte nadzornih odluka:
(a)
o kojima se traži mišljenje ESB-a; ili
(b)
koje mogu negativno utjecati na ugled SSM-a.
4. Nacionalna nadležna tijela šalju ESB-u nacrte odluka koje udovoljavaju kriterijima utvrđenim u stavcima 1., 2. i 3. i koji se stoga smatraju nacrtima značajnih nadzornih odluka, najmanje 10 dana prije planiranog datuma donošenja odluke. ESB daje svoje mišljenje o nacrtu odluke u razumnom roku prije planiranog donošenja odluke. U hitnim slučajevima, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo odredit će se razumni rok za ESB-u slanje nacrta odluke, koji udovoljavaju kriterijima utvrđenim u stavcima 1., 2. i 3.
GLAVA 2.
EX POST IZVJEŠTAVANJE ESB-A OD STRANE NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA U ODNOSU NA MANJE ZNAČAJNE NADZIRANE SUBJEKTE
Članak 99.
Opća obveza nacionalnih nadležnih tijela da izvještavaju ESB
1. Kako bi se ESB-u omogućilo provođenja nadzora nad funkcioniranjem SSM-a, sukladno članku 6. stavku 5. točki (c) Uredbe o SSM-u i neovisno o poglavlju 1., ESB može zahtijevati od nacionalnih nadležnih tijela da izvještavaju ESB na redovnoj osnovi o mjerama koje su poduzeli i o izvršavanju zadaća koje provode sukladno članku 6. stavku 6. Uredbe o SSM-u. ESB obavještava nacionalna nadležna tijela na godišnjoj osnovi o kategorijama manje značajnih nadziranih subjekata i prirodi zahtijevanih informacija.
2. Zahtjevi utvrđeni u skladu sa stavkom 1. su bez utjecaja na pravo ESB-a da se koristi svojim ovlastima iz članaka od 10. do 13. Uredbe o SSM-u u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte.
Članak 100.
Učestalost i područje primjene izvješća koja se podnose ESB-u od strane nacionalnih nadležnih tijela
Nacionalna nadležna tijela podnose ESB-u godišnje izvješće o manje značajnim nadziranim subjektima, manje značajnim nadziranim grupama ili kategorijama manje značajnih nadziranih subjekata u skladu sa zahtjevima ESB-a.
DIO VIII.
SURADNJA IZMEĐU ESB-A, NACIONALNIH NADLAŽNIH TIJELA I NACIONALNIH IMENOVANIH TIJELA U ODNOSU NA MAKROBONITETNE ZADAĆE I ALATE
GLAVA 1.
DEFINICIJA MAKROBONITETNIH ALATA
Članak 101.
Opće odredbe
1. Za potrebe ovog dijela, makrobonitetni alat znači svaki od sljedećih instrumenata:
(a)
zaštitni slojevi kapitala sa u smislu članaka od 130. do 142. Direktive 2013/36/EU;
(b)
mjere za kreditne institucije koje su dobile odobrenje za rad u matičnoj državi, ili podgrupe tih kreditnih institucija sukladno članku 458. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(c)
svaka druga mjera usmjerena na rješavanje sistemskih ili makrobonitetnih rizika koju trebaju usvojiti nacionalna imenovana tijela ili nacionalna nadležna tijela, sukladno postupcima utvrđenim u Uredbi (EU) br. 575/2013 i Direktivi 2013/36/EU u slučajevima posebno određenim mjerodavnim pravom Unije.
2. Makrobonitetni postupci iz članka 5. stavka 1. i 2. Uredbe o SSM-u ne predstavljaju nadzorne postupke ESB-a ili nacionalnog nadležnog tijela u smislu ove Uredbe, ne dovodeći u pitanje članak 22. Uredbe o SSM-u odnosu na odluke upućene pojedinim nadziranim subjektima.
Članak 102.
Primjena makrobonitetnih alata od strane ESB-a
ESB primjenjuje makrobonitetne alate iz članka 101. sukladno ovoj Uredbi i članku 5. stavku 2. i članku l9. stavku 2. Uredbe o SSM-u, a ako su makrobonitetni alati predviđeni u direktivi, sukladno provedbi te direktive u nacionalno pravo. Ako nacionalno imenovano tijelo ne utvrdi stopu zaštitnog sloja, to ne sprječava ESB da utvrđuje zahtjeve u vezi zaštitnog sloja u skladu s ovom Uredbom i člankom 5. stavkom 2.Uredbe o SSM-u.
GLAVA 2.
POSTUPOVNE ODREDBE ZA UPOTREBU MAKROBONITETNIH ALATA
Članak 103.
Popis nacionalnih nadležnih tijela i nacionalnih imenovanih tijela odgovornih za makrobonitetne alate
ESB prikuplja od nacionalnih nadležnih tijela i nacionalnih imenovanih tijela država članica sudionica informacije u vezi identiteta tijela određenih za pojedine makrobonitetne alate navedene u članku 101. i makrobonitetne alate koje ta tijela mogu upotrebljavati.
Članak 104.
Razmjena informacija i suradnja u vezi upotrebe makrobonitetnih alata od strane nacionalnog nadležnog tijela ili nacionalnog imenovanog tijela
1. U skladu s člankom 5. stavkom 1.Uredbe o SSM-u, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo, kada namjerava primijeniti takve alate, obavještava o svojoj namjeri ESB deset radnih dana prije donošenja takve odluke. Neovisno o tome, ako nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo namjerava upotrebljavati makrobonitetni alat, obavještava ESB što je prije moguće o svojem utvrđenju makrobonitetnog ili sistemskog rizika za financijski sustav i kada je to moguće o pojedinostima alata koje namjerava upotrijebiti. Takva informacija, u najvećoj mogućoj mjeri obuhvaća posebnosti mjere koja se namjerava provesti, uključujući predviđeni datum primjene.
2. Nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo dostavljaju ESB-u obavijest o namjeri.
3. Ako ESB prigovori mjeri nacionalnog nadležnog tijela ili nacionalnog imenovanog tijela koja se namjerava provesti, ESB navodi svoje razloge za to u roku od pet radnih dana nakon primitka obavijesti o namjeri. Takvi se prigovori podnose u pisanom obliku i sadrže razloge za prigovor. Nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo, prema potrebi, pomno razmatraju ESB-ove razloge prije donošenja odluke.
Članak 105.
Razmjena informacija i suradnja u vezi upotrebe makrobonitetnih alata od strane ESB-a
1. U skladu s člankom 5. stavkom 2.Uredbe o SSM-u, kada ESB namjerava na vlastitu inicijativu, ili na zahtjev nacionalnog nadležnog tijela ili nacionalnog imenovanog tijela, primijeniti više zahtjeve za zaštitne slojeve kapitala ili primijeniti strože mjere usmjerene na rješavanje sistemskih ili makrobonitetnih rizika, tada blisko surađuje s nacionalnim imenovanim tijelima u predmetnim državama članicama sudionicama, a posebno obavještava o svojoj namjeri nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo u roku od 10 dana prije donošenja takve odluke. Neovisno o tome, ako ESB namjerava primijeniti više zahtjeve za zaštitne slojeve kapitala ili primijeniti strože mjere s ciljem rješavanja sistemskih ili makrobonitetnih rizika na razini kreditnih institucija sukladno postupcima utvrđenim u Uredbi (EU) br. 575/2013 i Direktivi 2013/36/EU u slučajevima posebno navedenim u pravu Unije, obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo što je prije moguće o svojem utvrđenju makrobonitetnog sistemskog rizika za financijski sustav i kada je moguće o pojedinostima namjeravanog alata. Takve informacije u najvećoj mogućoj mjeri obuhvaćaju posebnosti namjeravane mjere, uključujući predviđeni datum primjene.
2. Ako bilo koje od predmetnih nacionalnih nadležnih tijela ili nacionalnih imenovanih tijela prigovori mjeri koju ESB predlaže, tada će navesti svoje razloge ESB-u u roku od pet radnih dana nakon dana primitka obavijesti o namjeri ESB-a. Takvi se prigovori podnose u pisanom obliku i sadrže razloge za prigovor. ESB prema potrebi, pravodobno razmatra te razloge prije donošenja odluke.
DIO IX.
POSTUPCI ZA BLISKU SURADNJU
GLAVA 1.
OPĆA NAČELA I ZAJEDNIČKE ODREDBE
Članak 106.
Postupak za uspostavljanje bliske suradnje
ESB procjenjuje zahtjev države članice izvan europodručja za uspostavljanjem bliske suradnje u skladu s postupcima utvrđenima u Odluci ESB/2014/5 (16).
Članak 107.
Načela koja se primjenjuju kada je uspostavljena bliska suradnja
1. Od dana primjene odluke ESB-a sukladno članku 7. stavku 2.Uredbe o SSM-u o uspostavljanju bliske suradnje između ESB-a i nacionalnog nadležnog tijela države članice izvan europodručja i do prestanka ili privremene obustave takve bliske suradnje, ESB provodi zadaće dodijeljene mu člankom 4. stavkom 1. i 2. i člankom 5. Uredbe o SSM-u odnosu na nadzirane subjekte i grupe sa sjedištem u odgovarajućim državama članicama u bliskoj suradnji, u skladu s člankom 6. Uredbe o SSM-u.
2. Ako je uspostavljena bliska suradnja sukladno članku 7. stavku 2. Uredbe o SSM-u ESB i nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji su, u odnosu za značajne nadzirane subjekte i grupe i manje značajne nadzirane subjekte i grupe sa sjedištem u državi članici sudionici koja je u bliskoj suradnji, u položaju usporedivom sa značajnim nadziranim subjektima i grupama i manje značajnim nadziranim subjektima i grupama sa sjedištem u državama članicama europodručja, uzimajući u obzir da ESB nema izravno primjenjive ovlasti nad značajnim nadziranim subjektima i grupama i manje značajnim subjektima i grupama sa sjedištem u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji.
3. U skladu s člankom 6. Uredbe o SSM-u, ESB može izdati nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji upute u odnosu na značajne nadzirane subjekte i grupe, a samo opće upute u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte i grupe.
4. Bliska suradnja prestaje na dan kada prestane odstupanje sukladno članku 139. UFEU-a u odnosu na državu članicu sudionicu u bliskoj suradnji u skladu s člankom 140. stavkom 2. UFEU, a odredbe ovog dijela prestaju se primjenjivati.
Članak 108.
Pravni instrumenti povezani s nadzorom u vezi s bliskom suradnjom
1. ESB može davati upute, postavljati zahtjeve ili izdavati smjernice u odnosu na zadaće iz članka 4. stavka 1. i 2. i članka 5. Uredbe o SSM-u.
2. Ako ESB smatra da mjera povezana sa zadaćama iz članka 4. stavka 1. i 2. Uredbe o SSM -u treba biti donesena od strane nacionalnog nadležnog tijela u bliskoj suradnji u odnosu na nadzirani subjekt ili grupu, uputit će tom nacionalnom nadležnom tijelu:
(a)
u vezi značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe, opću ili posebnu uputu, zahtjev ili smjernicu koje zahtijevaju izdavanje nadzorne odluke u vezi tog značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe u državi članici sudionici u bliskoj suradnji; ili
(b)
u odnosu na manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajnu nadziranu grupu, opću uputu ili smjernicu.
3. Ako ESB smatra da bi nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo u bliskoj suradnji trebalo donijeti mjeru koja se odnosi na zadaće iz članka 5. Uredbe o SSM-u, tada će uputiti tom nacionalnom nadležnom tijelu ili nacionalnom imenovanom tijelu opću ili posebnu uputu, zahtjev ili smjernicu zahtijevajući primjenu viših zahtjeva za zaštitne slojeve kapitala ili primjenu strožih mjera koje imaju za cilj rješavanje sistemskih ili makrobonitetnih rizika.
4. ESB navodi u uputi, zahtjevu ili smjernici određeni rok za donošenje mjere od strane nacionalnog nadležnog tijela u bliskoj suradnji, koji nije kraći od 48 sati, osim ako ranije donošenje nije potrebno da bi se spriječila nepopravljiva šteta. Pri određivanju roka, ESB uzima u obzir upravno i postupovno pravo s kojim ogovarajuće nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji mora biti u skladu.
5. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji poduzima sve potrebne mjere da bi se uskladilo s uputama, zahtjevima ili smjernicama ESB-a i obavještava ESB o poduzetim mjerama bez nepotrebnog odgađanja.
GLAVA 2.
BLISKA SURADNJA U ODNOSU NA DIJELOVE III., IV., V., X. I XI.
Članak 109.
Jezično uređenje u okviru bliske suradnje
Sporazumi navedeni u članku 23. primjenjuje mutatis mutandis u odnosu na nacionalna nadležna tijela u bliskoj suradnji.
Članak 110.
Procjena značajnosti kreditne institucije u okviru uređenja bliske suradnje
1. Odredbe dijela IV. o utvrđivanju statusa nadziranih subjekata ili nadziranih grupa kao značajnih ili manje značajnih primjenjuju se mutatis mutandis u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji u skladu s odredbama ovog članka.
2. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da se postupci utvrđeni u dijelu IV. mogu primjenjivati u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe sa sjedištem u njegovoj državi članici.
3. U slučajevima kada dio IV. propisuje ESB-u da uputi odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi, ESB, umjesto upućivanja odluke nadziranom subjektu ili grupi, izdaje upute nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji, a to nacionalno nadležno tijelo upućuje odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi u skladu s takvim uputama.
Članak 111.
Zajednički postupci u okviru uređenja bliske suradnje
1. Odredbe dijela V. o zajedničkim postupcima primjenjuju se mutatis mutandis u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji, sukladno odredbama ovog članka.
2. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da se postupci utvrđeni u dijelu V. mogu primijeniti u odnosu na nadzirane subjekte sa sjedištem u njegovoj državi članci. Posebno, nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da ESB primi sve informacije i dokumentaciju potrebu radi provođenja zadaća koje su mu dodijeljene Uredbom o SSM-u.
3. U slučajevima kada dio V. propisuje ESB-u da uputi odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi, ESB, umjesto upućivanja odluke nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi, izdaje uputu nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji, a to nacionalno nadležno tijelo upućuje odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi u skladu s takvim uputama.
4. U slučajevima kada dio V. propisuje za odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo da pripremi nacrt odluke, nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji dostavlja nacrt odluke ESB-u i zahtijeva upute.
Članak 112.
Makrobonitetni alati pod uređenjem bliske suradnje
Odredbe dijela VIII. o suradnji između ESB-a, nacionalnih nadležnih tijela i nacionalnih imenovanih tijela u odnosu na makrobonitetne zadaće i alate primjenjuju se mutatis mutandis u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji.
Članak 113.
Administrativne kazne u uređenju bliske suradnje
1. Odredbe dijela X. o administrativnim kaznama primjenjuju se mutatis mutandis u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji.
2. U slučajevima kada članak 18. Uredbe o SSM-u u vezi s dijelom X. ove Uredbe propisuje da ESB upućuje odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi, ESB, umjesto upućivanja odluke nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi, izdaje upute nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji, a to nacionalno nadležno tijelo upućuje odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi u skladu s takvim uputama.
3. U slučajevima kada članak 18. Uredbe o SSM-u u dijelu X. ove Uredbe propisuje da odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo upućuje odluku značajnom nadziranom subjektu ili značajnoj nadziranoj grupi, nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji pokreće postupak s ciljem poduzimanja radnji kako bi osigurao izricanje prikladnih administrativnih kazni samo po uputama ESB-a. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji obavještava ESB čim je odluka donesena.
Članak 114.
Istražne ovlasti sukladno člancima od 10. do 13. Uredbe o SSM-u u okviru uređenja bliske suradnje
1. Odredbe dijela XI. koje se odnose na suradnju u odnosu na članke od 10. do 13. Uredbe o SSM-u primjenjuju se mutatis mutandis u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji.
2. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji upotrebljava istražne ovlasti sukladno člancima 10. do 13. Uredbe o SSM-u u skladu s uputama ESB-a.
3. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji dostavlja ESB-u nalaz koji proizlazi iz upotrebe istražnih ovlasti sukladno člancima od 10. do 13. Uredbe o SSM-u.
4. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da određeni zaposlenici ESB-a mogu sudjelovati kao promatrači u svakoj istrazi sukladno člancima od 10. do 13. Uredbe o SSM-u.
GLAVA 3.
BLISKA SURADNJA U ODNOSU NA ZNAČAJNE NADZIRANE SUBJEKTE
Članak 115.
Nadzor značajnih nadziranih subjekata u državi članici sudionici u bliskoj suradnji
1. Dio II. i Dio VI. primjenjuju se mutatis mutandis na značajne nadzirane subjekte i značajne nadzirane grupe sa sjedištem u državi članici sudionici u bliskoj suradnji u skladu s odredbama ovog članka.
2. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da ESB zaprimi sve informacije i izvješća od i u odnosu na značajne nadzirane subjekte i značajne nadzirane grupe koje samo nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji zaprimi, a koji su potrebni radi provođenja zadaća dodijeljenih ESB-u Uredbom o SSM-u.
3. Radi nadzora svakog značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe sa sjedištem u državi članci sudionici u bliskoj suradnji osniva se zajednički nadzorni tim. Članovi zajedničkog nadzornog tima imenuju se u skladu s člankom 4. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji imenuje podkoordinatora nacionalnog nadležnog tijela radi izravnog djelovanja u vezi sa značajnim nadziranim subjektom ili značajnom nadziranom grupom, u skladu s uputama koordinatora zajedničkog nadzornog tima.
4. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da imenovani zaposlenici ESB-a budu pozvani da sudjeluju u izravnoj kontroli koja se provodi u odnosu na značajni nadzirani subjekt ili značajnu nadziranu grupu. ESB može odrediti određeni broj zaposlenika ESB-a koji sudjeluju kao promatrači.
5. U kontekstu konsolidiranog nadzora i kolegija nadzornih tijela, u okolnostima kada matično društvo ima sjedište u državi članici europodručja ili u državi članici sudionici izvan europodručja, ESB kao nadležno tijelo jest konsolidacijsko nadzorno tijelo koje predsjeda kolegiju nadzornih tijela. ESB poziva odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji da imenuje zaposlenika nacionalnog nadležnog tijela kao promatrača. ESB može djelovati dajući upute odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji.
Članak 116.
Odluke u odnosu na značajne nadzirane subjekte i značajne nadzirane grupe
1. Ne dovodeći u pitanje ovlasti nacionalnih nadležnih tijela u odnosu na zadaće koje nisu dodijeljene ESB-u sukladno Uredbi o SSM-u, nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji donosi odluke u odnosu na značajne nadzirane subjekte i značajne nadzirane grupe samo u svojoj državi članici po uputama ESB-a. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji može također zahtijevati upute od ESB-a.
2. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji odmah dostavlja ESB-u oduku u odnosu na značajni nadzirani subjekt ili značajnu nadziranu grupu.
3. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji obavještava ESB u pogledu: (a) odluka koje donosi na temelju svojih ovlasti u odnosu na zadaće koje nisu dodijeljene ESB-u na temelju Uredbe o SSM-u; i (b) odluke koje donosi prema uputama ESB-a ili kako je propisano u ovom dijelu.
GLAVA 4.
BLISKA SURADNJA U ODNOSU NA MANJE ZNAČAJNE NADZIRANE SUBJEKTE I MANJE ZNAČAJNE NADZIRANE GRUPE
Članak 117.
Nadzor manje značajnih nadziranih subjekata i manje značajnih nadziranih grupa
1. Dio VII. primjenjuje se mutatis mutandis na manje značajne nadzirane subjekte i manje značajne nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji sukladno sljedećim odredbama.
2. Radi osiguravanja dosljednosti u ishodima nadzora u okviru SSM-a, ESB može izdati opće upute i smjernice i tražiti od nacionalnog nadležnog tijela u bliskoj suradnji da donese nadzorne odluke u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte ili manje značajne nadzirane grupe sa sjedištem u državi članici sudionici u bliskoj suradnji. Takve opće upute, smjernice ili zahtjevi mogu se odnositi na grupe ili kategorije kreditnih institucija.
3. ESB može također uputiti nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji zahtjev za daljnju procjenu aspekata značajnog postupaka nacionalnog nadležnog tijela kako je propisano člankom 6. stavkom 7., točkom (c), podtočkom ii. Uredbe o SSM-u.
GLAVA 5.
POSTUPAK U SLUČAJU NESLAGANJA DRŽAVE ČLANICE SUDIONICE U BLISKOJ SURADNJI
Članak 118.
Postupak u slučaju neslaganja s nacrtom odluke Nadzornog odbora sukladno članku 7. stavku 8. Uredbe o SSM-u
1. ESB obavještava nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji o potpunom nacrtu odluke Nadzornog odbora u odnosu na nadzirani subjekt ili nadziranu grupu koja se nalazi u državi članici sudionici u bliskoj suradnji, sukladno zahtjevima u vezi povjerljivošću prema pravu Unije.
2. Ako se nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji ne s slaže potpunim nacrtom odluke Nadzornog odbora, tada u roku od pet radnih dana od primitka potpunog nacrta odluke, obavještava Upravno vijeće pisanim putem o razlozima neslaganja.
3. Upravno vijeće odlučuje o pitanju u roku od pet radnih dana od primitka takve obavijesti, uzimajući u obzir navedene razloge za neslaganje, i dostavlja nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji pisane razloge za svoju odluku.
4. Država članica sudionica u bliskoj suradnji može zahtijevati od ESB-a prekid bliske suradnje s trenutnim učinkom i tada nije vezana nikakvom odlukom Upravnog vijeća koja iz toga proizlazi.
Članak 119.
Postupak u slučaju neslaganja s prigovorom Upravnog vijeća na nacrt odluke Nadzornog odbora sukladno članku 7. stavku 7. Uredbe o SSM-u
1. ESB obavještava nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji o svakom prigovoru Upravnog vijeća na potpuni nacrt odluke Nadzornog odbora.
2. Ako nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji nije suglasno s prigovorom Upravnog vijeće na potpuni nacrt odluke Nadzornog odbora, tada u roku od pet radnih dana od primitka prigovora Upravnog vijeća, obavještava ESB o razlozima za njegovo neslaganje.
3. Upravno vijeće daje svoje pisano mišljenje o obrazloženom neslaganju koje je izrazilo nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji u roku od 30 dana od dana primitka obrazloženog neslaganja i, navodeći razloge za to, ili potvrđuje ili povlači svoj prigovor. ESB o tome obavještava nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji.
4. Ako Upravno vijeće potvrdi prigovor, nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji može, u roku od pet dana od kad je obaviješteno da je Upravno vijeće potvrdilo prigovor, obavijestiti ESB da neće biti vezano nikakvom odlukom donesenom nakon izmjena početnog potpunog nacrta odluke na koji je Upravno vijeće podnijelo prigovor.
ESB tada razmatra privremenu obustavu ili prestanak bliske suradnje s nacionalnim nadležnim tijelom u bliskoj suradnji, uzimajući u obzir djelotvornost nadzora i donosi oduku u tom smislu. ESB posebno uzima u obzir čimbenike navedene u članku 7. stavku 7.Uredbe o SSM-u.
DIO X.
ADMINISTRATIVNE KAZNE
GLAVA 1.
DEFINICIJE I ODNOS S UREDBOM VIJEĆA (EZ) br. 2532/98 (17)
Članak 120.
Definicija administrativnih novčanih kazni
Za potrebe ovog dijela, „administrativne kazne” znači bilo koje od sljedećeg:
(a)
administrativne novčane kazne propisane i izrečene sukladno članku 18. stavku 1. Uredbe o SSM-u;
(b)
novčane kazne i periodične penale propisane člankom 2. Uredbe (EZ) br. 2532/98 i izrečene temeljem članka 18. stavka 7. Uredbe o SSM-u.
Članak 121.
Odnos s Uredbom (EZ) br. 2532/98
1. Za svrhe postupaka propisanih člankom 18. stavkom 1. Uredbe o SSM-u, primjenjuju se samo postupovne odredbe sadržane u ovoj Uredbi, u skladu s člankom 18. stavkom 4. Uredbe o SSM-u.
2. Za svrhe postupaka propisanih člankom 18. stavkom 7. Uredbe o SSM-u, primjenjuju se samo postupovne odredbe sadržane u Uredbi (EZ) br. 2532/98, te će se primjenjivati u skladu s člancima 25. i 26. Uredbe o SSM-.u.
Članak 122.
Ovlasti ESB-a za izricanje administrativnih kazni prema članku 18. stavku 7. Uredbe o SSM-u
ESB izriče administrativne kazne, kako je određeno člankom 120. točkom (b) ako ne postoji suglasnost s obvezama prema uredbama ili odlukama ESB-a o:
(a)
značajnim nadziranim subjektima; ili
(b)
manje značajnim nadziranim subjektima kada uredbe ili odluke ESB-a nameću obveze manje značajnim nadziranim subjektima u odnosu na ESB.
GLAVA 2.
POSTUPOVNA PRAVILA ZA IZRICANJE ADMINISTRATIVNIH KAZNI, OSIM PERIODIČNIH PENALA NADZIRANIM SUBJEKTIMA U DRŽAVAMA ČLANICAMA EUROPODRUČJA
Članak 123.
Osnivanje neovisne istražne jedinice
1. ESB osniva internu neovisnu istražnu jedinicu (dalje u tekstu „istražna jedinica”) koja se sastoji od službenika nadležnih za istragu, imenovanih od strane ESB-a.
2. Službenici nadležni za istragu ne smiju biti uključeni, niti su dvije godine prije preuzimanja dužnosti službenika nadležnog za istragu smjeli biti uključeni u izravni ili neizravni nadzor odnosnog nadziranog subjekta ili izdavanje odobrenja odgovarajućem nadziranom subjektu.
3. Službenici nadležni za istragu obavljaju svoje istražne funkcije neovisno od Nadzornog odbora i Upravnog vijeća i ne sudjeluju u raspravama Nadzornog odbora i Upravnog vijeća.
Članak 124.
Upućivanje navodnih povreda istražnoj jedinici
Kada ESB, u provođenju svojih zadaća na temelju Uredbe o SSM-u, smatra da postoje razlozi za sumnju na:
(a)
jednu ili više povreda na temelju mjerodavnog izravno primjenjivog prava Unije, kako je navedeno u članku 18. stavku 1. Uredbe o SSM-u, koje čini ili je počinio značajni nadzirani subjekt koji ima glavnu upravu u državi članici europodručja; ili
(b)
jednu ili više povreda uredbe ili odluke ESB-a iz članka 18. stavka 7. Uredbe o SSM-u koju čini ili je počinio nadzirani subjekt koji ima glavnu upravu u državi članici europodručja, ESB upućuje predmet istražnoj jedinici.
Članak 125.
Ovlasti istražne jedinice
1. Radi istraživanja navodne povrede iz članka 124., istražna jedinica može izvršavati ovlasti koje su dodijeljene ESB-u Uredbom o SSM-u.
2. Kada je upućen zahtjev predmetnom nadziranom subjektu temeljem ovlasti dodijeljenih ESB-u sukladno Uredbi o SSM-u u sklopu istrage, istražna jedinica navodi predmet i svrhu istrage.
3. Kod provođenja dodijeljenih joj zadaća, istražna jedinica ima pristup svim dokumentima i informacijama prikupljenim od strane ESB-a i, u slučaju potrebe, od odgovarajućih nacionalnih nadležnih tijela u okviru njihovih nadzornih aktivnosti.
Članak 126.
Postupovna prava
1. Po završetku istrage i prije izrade prijedloga potpunog nacrta odluke i dostave Nadzornom odboru, istražna jedinica obavještava u pisanom obliku predmetni nadzirani subjekt o nalazima provedene istrage i o svim prigovorima s tim u vezi.
2. U obavijesti iz stavka 1. istražna jedinica obavještava predmetni nadzirani subjekt o pravu da dostavi pisani podnesak izvještajnoj jedinici o činjeničnim rezultatima i prigovorima iznesenim protiv subjekta koji su tamo navedeni, uključujući pojedinačne odredbe koje su navodno povrijeđene, te dodjeljuje razuman rok za primitak takvog podneska. ESB nije obvezan uzeti u obzir pisani podnesak zaprimljen nakon isteka roka koji je odredila istražna jedinica.
3. Istražna jedinica može također, nakon obavijesti u skladu sa stavkom 1. pozvati predmetni nadzirani subjekt da pristupi usmenoj raspravi. Stranke koje su predmet istrage na raspravi mogu biti zastupane i/ili im mogu pomagati pravnici ili druge stručne osobe. Usmena rasprava nije javna.
4. Pravo pristupa spisu istražne jedinice od strane nadziranog subjekta koji je pod istragom određuje se sukladno članku 32.
Članak 127.
Razmatranje spisa od strane Nadzornog odbora
1. Ako istražna jedinica smatra da nadziranom subjektu treba biti izrečena administrativna kazna, istražna jedinica dostavljaj prijedlog potpunog nacrta odluke Nadzornom odboru, u kojem utvrđuje da je predmetni nadzirani subjekt počinio povredu te navodi administrativnu novčanu kaznu koju je potrebno izreći. Istražna jedinica također dostavlja svoj spis o istrazi Nadzornom odboru.
2. Istražna jedinica temelji svoj prijedlog potpunog nacrta odluke samo na činjenicama i prigovorima o kojima se nadzirani subjekt imao mogućnost očitovati.
3. Ako Nadzorni odbor smatra da je spis koji je dostavila izvještajna jedinica nepotpun, može vratiti spis istražnoj jedinici zajedno s obrazloženim zahtjevom za dodatnim informacijama. Članak 125. primjenjuje se na odgovarajući način.
4. Ako se Nadzorni odbor, na temelju potpunog spisa, složi s prijedlogom potpunog nacrta odluke istražne jedinice u odnosu na jednu ili više povreda i činjeničnim osnovama za takvu odluku, tada donosi potpuni nacrt odluke koju je predložila istražna jedinica o povredi ili povredama za koje se suglasi da su nastupile. U mjeri u kojoj Nadzorni odbor nije suglasan s prijedlogom, donosi se odluka sukladno odgovarajućim stavcima ovog članka.
5. Ako Nadzorni odbor, na temelju potpunog spisa, smatra da činjenice opisane u prijedlogu potpunog nacrta odluke kako je navedeno u stavku 1. ne pokazuju dovoljno dokaza o povredi iz stavka 124., može donijeti potpuni nacrt odluke kojom okončava postupak.
6. Ako se Nadzorni odbor, na temelju potpunog spisa, suglasi s određivanjem iz prijedloga potpunog nacrta odluke istražne jedinice da je predmetni nadzirani subjekt počinio povredu, ali se ne suglasi s prijedlogom o administrativnoj kazni, tada donosi potpuni nacrt odluke navodeći administrativnu kaznu koju smatra prikladnom.
7. Ako se Nadzorni odbor, na temelju potpunog spisa, ne suglasi s prijedlogom istražne jedinice, nego zaključi da je počinjena druga povreda od strane nadziranog subjekta, ili da postoji različito činjenično stanje za prijedlog istražne jedinice, obavještava predmetni nadzirani subjekt u pisanom obliku o svojem nalazu i o prigovorima protiv predmetnog nadziranog subjekta. Članak 126. stavci od 2. do 4. primjenjuju se na odgovarajući način u odnosu na Nadzorni odbor.
8. Nadzorni odbor izrađuje potpuni nacrt odluke u kojem utvrđuje je li predmetni nadzirani subjekt počinio povredu i navodi administrativne kazne koje se izriču, ako postoje.
9. Potpuni nacrt odluke koji donosi Nadzorni odbor, a čiji se prijedlog dostavlja Upravnom vijeću, utemeljen je samo na činjenicama i prigovorima o kojima se nadzirani subjekt imao mogućnost očitovati.
Članak 128.
Definicija ukupnog godišnjeg prometa u svrhu utvrđivanja gornje granice administrativne novčane kazne
Ukupan godišnji promet iz članka 18. stavka 1. Uredbe o SSM-u znači godišnji promet, kako je definiran člankom 67. Direktive 2013/36/EU, nadziranog subjekta prema posljednjem dostupnim godišnjim financijskim izvještajima tog nadziranog subjekta. Ako nadzirani subjekt koji je počinio povredu pripada nadziranoj grupi, odgovarajući ukupni godišnji promet je ukupan godišnji promet koji proizlazi iz posljednjih dostupnih konsolidiranih godišnjih financijskih izvještaja nadzirane grupe.
GLAVA 3.
PERIODIČNI PENALI
Članak 129.
Postupovna pravila koja se primjenjuju na periodične penale
1. U slučaju trajne povrede uredbe ili nadzorne odluke ESB-a, ESB može izreći periodične penale s ciljem da prisili predmetne osobe da se usklade s uredbom ili nadzornom odlukom. ESB primjenjuje postupovna pravila iz članka 22. Uredbe o SSM-u i glave 2. dijela III. ove Uredbe.
2. Periodični penali trebaju biti djelotvorni i razmjerni. Periodični penali računaju se za svaki dan povrede dok se predmetna osoba ne uskladi s predmetnom uredbom ili nadzornom odlukom ESB-a.
3. Gornje granice za periodične penale određuju se Uredbom (EZ) br. 2532/98. Odgovarajuće razdoblje počinje teći na datum naveden u odluci kojom se izriču periodični penali. Najraniji datum naveden u odluci je datum kada je predmetna osoba obaviještena pisanim putem o razlozima ESB-a za izricanje periodičnih penala.
4. Periodični penali mogu se izreći za razdoblje ne duže od šest mjeseci nakon datuma navedenog u odluci iz stavka 3.
GLAVA 4.
ROKOVI
Članak 130.
Zastara za izricanje administrativne kazne
1. Na ovlast ESB-a za izricanje administrativnih kazni nadziranim subjektima primjenjuje se zastarni rok od pet godina, koji počinje teći na dan kada je počinjena povreda. U slučaju trajnih povreda ili povreda koje se ponavljaju, zastara počinje teći na dan kada povreda prestane.
2. Svaka radnja koju ESB poduzme u svrhu istrage ili postupaka vezanih uz povrede prema članku 124. uzrokuje prekid zastare izricanja administrativne novčane kazne. Zastara se prekida s učinkom od dana kada je predmetni nadzirani subjekt obaviješten o radnji.
3. Svaki prekid uzrokuje da zastara počinje iznova teći. Međutim, zastara ističe najkasnije na dan kada je proteklo dvostruko vremena određenog za zastaru, a da ESB nije izrekao administrativnu kaznu. Taj se rok produljuje za svako razdoblje za koje je zastara privremeno obustavljena sukladno stavku 5.
4. Zastara izricanja administrativne kazne se privremeno obustavlja za razdoblje tijekom kojeg je odluka Upravnog vijeća ESB-a predmet postupka provjere pred Administrativnim odborom za preispitivanja ili žalbenog postupka pred Sudom.
5. Zastara se također privremeno obustavlja za razdoblje kad teče kazneni postupak protiv nadziranog subjekta u vezi s istim činjenicama.
Članak 131.
Zastara izvršenja administrativnih novčanih kazni
1. Na ovlast ESB-a da izvrši odluku donesenu sukladno članku 18. stavku 1. i 7. Uredbe o SSM-u primjenjuje se zastara od pet godina, koja počinje teći na dan donošenja predmetne odluke.
2. Svaka radnja ESB-a usmjerena na izvršenje plaćanja ili uvjeta plaćanja temeljem predmetne administrativne kazne uzrokuje prekid zastare izvršenja administrativne kazne.
3. Svaki prekid uzrokuje da zastara počinje iznova teći.
4. Zastara izvršenja administrativnih kazni privremeno se obustavlja za razdoblja kao što su:
(a)
dozvoljeno vrijeme za plaćanje;
(b)
izvršenje plaćanja je privremeno obustavljeno zbog odluke Upravnog vijeća ESB-a ili Suda.
GLAVA 5.
OBJAVA ODLUKA I RAZMJENA INFORMACIJA
Članak 132.
Objava odluka o administrativnim kaznama
1. ESB objavljuje na svojim mrežnim stranicama bez nepotrebnog odgađanja, a nakon što je odluka dostavljena predmetnom nadziranom subjektu, svaku odluku o izricanju administrativne novčane kazne, kako je određeno u članku 120., nadziranom subjektu u državi članici sudionici, uključujući informacije o vrsti i prirodi povrede i identitetu dotičnog nadziranog subjekta, osim ako bi objava na ovaj način:
(a)
ugrozila stabilnost financijskih tržišta ili kaznenu istragu koja je u tijeku; ili
(b)
uzrokovala, u mjeri u kojoj je moguće utvrditi, nerazmjernu štetu predmetnom nadziranom subjektu.
U tim okolnostima, odluke koje se odnose na administrativne kazne objavljuju se na anonimnoj osnovi. Umjesto toga, ako je vjerojatno da će takve okolnosti prestati u razumnom roku, objava na temelju ovog stavka može se odgoditi za takvo vremensko razdoblje.
2. Ako je u tijeku žalbeni postupak pred Sudom u odnosu na odluku iz stavka 1., ESB bez nepotrebnog odgađanja, također objavljuje na svojim službenim mrežnim stranicama informacije o statusu žalbenog postupka o kojem se radi te o njegovom ishodu.
3. ESB osigurava da informacije objavljene sukladno stavcima 1. i 2. ostanu na njegovim službenim mrežnim stranicama najmanje pet godina.
Članak 133.
Obavještavanje EBA-e
Sukladno zahtjevima za čuvanjem poslovne tajne iz članka 27. Uredbe o SSM-u, ESB obavještava EBA-u o administrativnim novčanim kaznama, kako je određeno u članku 120., koje su izrečene nadziranom subjektu u državi članici europodručja, uključujući svaki žalbeni postupak u vezi s takvim kaznama, kao i njegov ishod.
GLAVA 6.
SURADNJA IZMEĐU ESB-A I NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA U DRŽAVAMA ČLANICAMA EUROPODRUČJA NA TEMELJU ČLANKA 18. STAVKA 5. UREDBE O SSM-U
Članak 134.
Značajni nadzirani subjekti
1. U odnosu na značajne nadzirane subjekte, nacionalno nadležno tijelo pokreće postupak samo na zahtjev ESB-a kada je to potrebno u svrhu izvršavanja zadaća dodijeljenih ESB-u temeljem Uredbe o SSM-u, s ciljem poduzimanja radnji radi osiguranja da budu izrečene primjerene kazne u slučajevima koji nisu uređeni člankom 18. stavkom 1. Uredbe o SSM-u. Takvi slučajevi uključuju primjenu:
(a)
nenovčanih kazni u slučaju povrede izravno primjenjivog prava Unije od strane pravnih ili fizičkih osoba, jednako kao i svih novčanih kazni u slučaju povrede izravno primjenjivog prava Unije od strane fizičkih osoba;
(b)
svih novčanih ili nenovčanih kazni u slučaju povrede od strane pravnih ili fizičkih osoba bilo kojeg nacionalnog propisa kojim se prenose odgovarajuće direktive Unije;
(c)
svih novčanih ili nenovčanih kazni koje se izriču u skladu s primjenjivim nacionalnim zakonodavstvom koje daje posebne ovlasti nacionalnim nadležnim tijelima u državama članicama europodručja koji se trenutno ne zahtijevaju mjerodavnim pravom Unije.
Odredbe ovog stavka ne dovode u pitanje mogućnost nacionalnog nadležnog tijela da pokrene postupak na vlastitu inicijativu u pogledu primjene nacionalnog prava za zadaće koje nisu dodijeljene ESB-u.
2. Nacionalno nadležno tijelo može zahtijevati od ESB-a da zatraži od njega da pokrene postupke u slučajevima iz stavka 1.
3. Nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice obavještava ESB o okončanju kaznenog postupka pokrenutog na zahtjev ESB-a sukladno stavku 1. ESB se posebno obavještava o izrečenim kaznama, ako postoje.
Članak 135.
Izvještavanje u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte
Odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo redovno obavještava ESB o svim administrativnim kaznama izrečenim manje značajnim nadziranim subjektima u vezi s izvršavanjem njegovih nadzornih zadaća.
GLAVA 7.
KAZNENA DJELA
Članak 136.
Dokaz o postojanju činjenica koje mogu tvoriti obilježja kaznenog djela
Ako, u provođenju svojih zadaća temeljem Uredbe o SSM-u, ESB ima razloga sumnjati da je počinjeno kazneno djelo, tada zahtijeva od odgovarajućeg nadležnog nacionalnog tijela da prepusti predmet odgovarajućim tijelima radi istrage i mogućeg kaznenog progona, u skladu s nacionalnim pravom.
GLAVA 8.
PRIHODI OD KAZNI
Članak 137.
Prihodi od kazni
Prihodi od administrativnih kazni izrečenih od strane ESB-a na temelju članka 18. stavka 1. i 7. Uredbe o SSM-u su imovina ESB-a.
DIO XI.
PRISTUP INFORMACIJAMA, IZVJEŠĆIVANJE, ISTRAGE I NADZORI NA LICU MJESTA
GLAVA 1.
OPĆA NAČELA
Članak 138.
Suradnja između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela u pogledu ovlasti iz članaka 10. do 13. Uredbe o SSM-u
Odredbe utvrđene u ovom dijelu primjenjuju se na značajne nadzirane subjekte. Odredbe se također primjenjuju na manje značajne nadzirane subjekte ako ESB odluči, sukladno članku 6. stavku 5. točki (d) Uredbe o SSM-u, koristiti se ovlastima iz članaka od 10. do 13.Uredbe o SSM-u u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte. Međutim ovo je bez utjecaja na nadležnost nacionalnih nadzornih tijela da izravno nadziru manje značajne subjekte sukladno članku 6. stavku 6. Uredbe o SSM-u.
GLAVA 2.
SURADNJA U POGLEDU ZAHTJEVA ZA INFORMACIJAMA
Članak 139.
Ad-hoc zahtjevi za informacijama na temelju članka 10. Uredbe o SSM-u
1. Sukladno članku 10. Uredbe o SSM-u i u skladu s mjerodavnim pravom Unije, ESB može zahtijevati od pravne ili fizičke osobe iz članka 10. stavka 1.Uredbe o SSM-u da dostave informacije koje su potrebne za izvršavanje zadaća dodijeljenih mu Uredbom o SSM-u. ESB određuje o kojim se informacijama radi kao i razumi rok u kojem ih je potrebno dostaviti ESB-u.
2. Prije zahtijevanja informacija koje se dostavljaju u skladu s člankom 10. stavkom 1. Uredbe o SSM-u, ESB prvo uzima u obzir informacije koje su već dostupne nacionalnim nadležnim tijelima.
3. ESB stavlja na raspolaganje odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu primjerak svih podataka koje je zaprimio od pravne ili fizičke osobe kojoj je upućen zahtjev za informacijama.
GLAVA 3.
IZVJEŠĆIVANJE
Članak 140.
Zadaće u vezi s nadzornim izvješćivanjem nadležnih tijela
1. ESB je odgovoran za osiguravanje usklađenosti s mjerodavnim pravom Unije koje utvrđuje zahtjeve određene kreditnim institucijama u području izvješćivanja nadležnih tijela.
2. U tu svrhu, ESB ima zadaće i ovlasti u odnosu na značajne nadzirane subjekte kako su utvrđene u mjerodavnom pravu Unije o nadzornom izvješćivanju. Nacionalna nadležna tijela imaju zadaće i ovlasti u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte kako su utvrđene u mjerodavnom pravu Unije o izvješćivanju nadležnih tijela.
3. Neovisno o stavku 2. i ako nije propisano drugačije, svaki nadzirani subjekt dostavlja svom odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu informacije koje je potrebno redovno dostavljati u skladu s mjerodavnim pravom Unije. Osim ako nije posebno drugačije propisano, sve informacije o kojima izvješćuju nadzirani subjekti dostavljaju se nacionalnim nadležnim tijelima. Nacionalna nadležna tijela provode početno ispitivanje podataka i dostavljaju informacije ESB-u.
4. ESB organizira postupke vezane uz prikupljanje i preispitivanje kvalitete dostavljenih podataka od stane nadziranih subjekata u skladu s mjerodavnim pravom Unije i provedbenim tehničkim standardima EBA-e.
Članak 141.
Zahtjevi za informacijama koje treba redovito dostavljati na temelju članka 10. Uredbe o SSM-u
1. Sukladno članku 10. Uredbe o SSM-u, a posebno sukladno ovlasti ESB-a da zahtijeva informacije koje se dostavljaju redovito i u određenom obliku za potrebe nadzora i s njim povezanih statistika i u skladu s mjerodavnim pravom Unije, ESB može zahtijevati od nadziranog subjekta da izvijesti o dodatnim nadzornim informacijama kad god je takva informacija potrebna ESB-u za izvršavanje zadaća dodijeljenih mu Uredbom o SSM-u. Sukladno uvjetima navedenim u mjerodavnom pravu Unije ESB može navesti posebno kategorije informacija o kojima je potrebno izvještavati jednako kao i postupke, oblike, učestalost i rokove za dostavljanje predmetnih informacija.
2. Ako ESB zahtijeva od pravnih ili fizičkih osoba kako je navedeno u članku 10. stavku 1.Uredbe o SSM-u da redovito dostavljaju informacije, članak 140. stavak 3. i 4. ove Uredbe primjenjuju se na odgovarajući način.
GLAVA 4.
SURADNJA U ODNOSU NA OPĆE ISTRAGE
Članak 142.
Pokretanje opće istrage na temelju članka 11. Uredbe o SSM-u
ESB provodi istragu svake pravne ili fizičke osobe iz članka 10. stavka 1. Uredbe o SSM-u na temelju odluke ESB-a. Takva odluka navodi sve dolje navedeno: Ta odluka obuhvaća sve sljedeće elemente:
(a)
pravnu osnovu za odluku i svrhu;
(b)
namjeru za izvršenje ovlasti utvrđenih u članku 11. stavku 1. Uredbe o SSM-u;
(c)
činjenicu da svako ometanje istrage od strane osobe koja je pod istragom predstavlja povredu odluke ESB-a sa značajem iz članka 18. stavka 7. Uredbe o SSM-u, bez utjecaja na nacionalno pravo, kao što je utvrđeno u članku 11. stavku 2. Uredbe o SSM-u.
GLAVA 5.
NADZOR NA LICU MJESTA
Članak 143.
Odluka ESB-a da provede nadzor na licu mjesta na temelju članka 12. Uredbe o SSM-u
1. Sukladno članku 12. Uredbe o SSM-u, kako bi izvršio zadaće koje su mu dodijeljene Uredbom o SSM-u, ESB imenuje tim za nadzor na licu mjesta kako je utvrđeno člankom 144. radi provođenja potrebnih nadzora na licu mjesta u prostorijama pravnih osoba kako je navedeno u članku 10. stavku 1. Uredbe o SSM-u.
2. Ne dovodeći u pitanje članak 142. i sukladno članku 12. stavku 3. Uredbe o SSM-u, nadzori na licu mjesta provode se na temelju odluke ESB-a, u kojoj se navodi najmanje sljedeće:
(a)
predmet i svrhu nadzora na licu mjesta; i
(b)
činjenicu da svako ometanje nadzora na licu mjesta od strane pravne osobe koja je predmet nadzora predstavlja povredu odluke ESB-a u smislu članka 18. stavka 7. Uredbe o SSM-u, bez utjecaja na nacionalno pravo, kao što je utvrđeno u članku 11. stavku 2. Uredbe o SSM-u.
3. Ako nadzor na licu mjesta slijedi nakon istrage provedene na temelju odluke ESB-a, kako je propisano u članku 142. i pod uvjetom da nadzor na licu mjesta ima istu svrhu i predmet kao i istraga, službenicima i drugim osobama koje su ovlastili ESB i nacionalno nadležno tijelo bit će omogućen pristup poslovnim prostorijama i zemljištu pravne osobe koja je predmet istrage na temelju iste odluke, u skladu s člankom 12. stavkom 2. i 4. Uredbe o SSM-u, a ne dovodeći u pitanje njen članak 13.
Članak 144.
Osnivanje i sastav timova za nadzor na licu mjesta
1. ESB je nadležan za osnivanje i sastav timova za nadzor na licu mjesta uz sudjelovanje nacionalnih nadležnih tijela, sukladno članku 12. Uredbe o SSM-u.
2. ESB određuje voditelja tima za nadzor na licu mjesta između zaposlenika ESB-a i nacionalnog nadležnog tijela.
3. ESB i nacionalna nadležna tijela se međusobno savjetuju i sporazumijevaju o uporabi sredstava nacionalnih nadležnih tijela u pogledu timova za nadzor na licu mjesta.
Članak 145.
Postupak i obavijest o nadzoru na licu mjesta
1. ESB obavještava pravnu osobu koja je predmet nadzora na licu mjesta o odluci ESB-a iz članka 143. stavka 2. i o identitetu članova tima za nadzor na licu mjesta, najmanje pet radnih dana prije početka nadzora na licu mjesta. ESB obavještava nacionalno nadležno tijelo države članice u kojoj se treba provesti nadzor na licu mjesta najmanje tjedan dana prije obavještavanja pravne osobe koja je predmet nadzora na licu mjesta o takvom nadzoru.
2. Ako ispravno provođenje i učinkovitost nadzora tako zahtijevaju, ESB može provesti izravni nadzor na licu mjesta bez da unaprijed obavijesti predmetni nadzirani subjekt. Nacionalno nadležno tijelo se obavještava što je ranije moguće prije početka takvog nadzora na licu mjesta.
Članak 146.
Provođenje nadzora na licu mjesta
1. Osobe koje provode nadzor na licu mjesta slijede upute voditelja tima za nadzor na licu mjesta.
2. Ako je subjekt koji je predmet nadzora na licu mjesta značajni nadzirani subjekt, voditelj tima za nadzor na licu mjesta je odgovoran za koordinaciju između tima za nadzor na licu mjesta i zajedničkog nadzornog tima koji je nadležan za nadzor tog značajnog nadziranog subjekta.
DIO XII.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 147.
Početak izravnog nadzora od strane ESB-a kada ESB prvi puta preuzima svoje zadaće
1. ESB upućuje odluku svakom nadziranom subjektu u odnosu na kojeg preuzima zadaće dodijeljene mu Uredbom o SSM-u potvrđujući da je značajni nadzirani subjekt najmanje dva mjeseca prije 4. studenoga 2014.. Za subjekte koji su članovi značajne nadzirane grupe, ESB dostavlja odluku ESB-a nadziranom subjektu na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica te osigurava da su svi nadzirani subjekti unutar značajne nadzirane grupe uredno obaviješteni do odgovarajućeg roka. Ove odluke stupaju na snagu od 4. studenoga 2014.
2. Neovisno o stavku 1., ako ESB započne provoditi zadaće koje su mu dodijeljene prije 4. studenoga 2014., tada upućuje odluku predmetnom subjektu i odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima. Osim ako nije u takvoj odluci drugačije propisano, te odluke stupaju na snagu danom dostave obavijesti. Odgovarajuća nacionalna nadležna tijela će biti unaprijed obaviještena o namjeri izdavanja takve odluke što je prije moguće.
3. Prije donošenja odluke sukladno stavku 1., ESB pruža odgovarajućem nadziranom subjektu mogućnost da se očituje u pisanom obliku.
Članak 148.
Određivanje oblika izvješća o povijesti nadzora i profilu rizika koje nacionalna nadležna tijela trebaju dostaviti ESB-u
1. Nacionalna nadležna tijela, najkasnije do 4. kolovoza 2014., obavještavaju ESB o identitetu kreditnih institucija kojima su izdale odobrenje za rad te dostavljaju izvješća o ovim kreditnim institucijama u obliku koji je odredio ESB.
2. Neovisno o stavku 1., ako ESB započinje provođenje zadaća dodijeljenih mu prije 4. studenoga 2014., može zahtijevati od nacionalnih nadležnih tijela da obavijeste ESB o identitetu odgovarajućih kreditnih institucija kao i da dostave izvješće u obliku određenom od strane ESB-a u razumnom roku, a koje će biti navedeno u zahtjevu.
Članak 149.
Nastavak postupaka koji su u tijeku
1. Osim ako ESB drugačije odluči, ako je nacionalno nadležno tijelo započelo nadzorne postupke za koje ESB postaje nadležan na temelju Uredbe o SSM-u, a to se dogodi prije 4. studenoga 2014. tada se primjenjuju postupci propisani člankom 48.
2. Odstupajući od članka 48., ovaj se članak primjenjuje na zajedničke postupke.
Članak 150.
Nadzorne odluke donesene od strane nacionalnih nadležnih tijela
Neovisno o izvršavanju ovlasti od strane ESB-a koje su mu dodijeljene Uredbom o SSM-u, nadzorne odluke koje su nacionalna nadležna tijela donijela prije 4. studenoga 2014. ostaju nepromijenjene.
Članak 151.
Države članice čija valuta postaje euro
1. Sukladno stavku 2., u slučajevima prestanka odstupanja sukladno članku 139. UFEU-a za državu članicu u skladu s člankom 140. stavkom 2. UFEU-a, članci od 148. do 150. primjenjuju se na odgovarajući način u pogledu postupaka nadzora ili odluka pokrenutih ili donesenih od strane nacionalnog nadležnog tijela takve države članice.
2. Upućivanje na 4. studenoga 2014. u člancima 149. i 150. smatra se upućivanjem na datum kada je euro usvojen u odgovarajućoj državi članici.
Članak 152.
Nastavak primjene postojećih sporazuma
Svi postojeći sporazumi s drugim tijelima koje je nacionalno nadležno tijelo sklopio prije 4. studenoga 2014. koji pokrivaju barem dio zadaća koje su prenesene ESB-u Uredbom o SSM-u nastavljaju se primjenjivati. ESB može odlučiti sudjelovati u takvim postojećim sporazumima o suradnji u skladu s postupkom primjenjivom na predmetne sporazume ili ustanoviti novi sporazum o suradnji s trećim osobama za zadaće prenesene mu Uredbom o SSM-u. Nacionalno nadležno tijelo nastavlja primjenjivati postojeće sporazume o suradnji samo u mjeri u kojoj nisu zamijenjeni ESB-ovim sporazumima o suradnji. Kada je potrebno za izvršenje postojećih sporazuma o suradnji, nacionalno nadležno tijelo odgovorno je za pružanje pomoći ESB-u, posebno izvršavanjem prava i izvršavanjem obveza na temelju sporazuma, a u suradnji s ESB-om.
Članak 153.
Završne odredbe
Ova Uredba stupa na snagu sljedećega dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova Uredba je u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u 16. travnja 2014..