NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 285/2014
ze dne 13. února 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012, pokud jde o regulační technické normy týkající se smluv s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii a předcházení vyhýbání se pravidlům a povinnostem
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (1), a zejména na čl. 4 odst. 4 a čl. 11 odst. 14 písm. e) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby bylo možné určit, kdy lze OTC derivátovou smlouvu považovat za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, jakož i stanovit případy, kdy je nutné či vhodné předcházet vyhýbání se pravidlům a povinnostem vyplývajícím z jakéhokoli ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, měl by být vzhledem k široké škále OTC derivátových smluv přijat přístup založený na kritériích.
(2)
Vzhledem k tomu, že podle čl. 13 odst. 3 nařízení (EU) č. 648/2012 se ustanovení uvedeného nařízení považují za splněná, pokud je alespoň jedna smluvní strana usazena v zemi, pro niž Komise přijala prováděcí akt o rovnocennosti v souladu s čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012, by se tyto regulační technické normy měly vztahovat na smlouvy, jejichž obě smluvní strany jsou usazeny ve třetí zemi, jejíž právní, dohledové a vynucovací předpisy dosud nebyly prohlášeny za rovnocenné požadavkům stanoveným v uvedeném nařízení.
(3)
Určité informace o smlouvách uzavřených subjekty ze třetích zemí by byly nadále přístupné pouze příslušným orgánům třetí země. Proto by příslušné orgány Unie měly s těmito orgány úzce spolupracovat, aby bylo zajištěno, že příslušná ustanovení jsou uplatňována a vymáhána.
(4)
Protože pro úplné pochopení příslušných technických norem je zapotřebí technický pojem, měl by být tento pojem definován.
(5)
OTC derivátové smlouvy uzavřené subjekty usazenými ve třetích zemích kryté zárukou poskytnutou subjekty usazenými v Unii vytvářejí pro ručitele usazeného v Unii finanční riziko. Vzhledem k tomu, že toto riziko závisí na velikosti záruky poskytnuté finančními smluvními stranami na krytí OTC derivátových smluv, a vzhledem k propojením mezi finančními smluvními stranami ve srovnání s nefinančními smluvními stranami by se za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii měly považovat pouze OTC derivátové smlouvy uzavřené subjekty usazenými ve třetích zemích, které jsou kryté zárukou, jež přesahuje určité kvantitativní limity a je poskytnuta finanční smluvní stranou usazenou v Unii.
(6)
Finanční smluvní strany usazené ve třetích zemích mohou uzavírat OTC derivátové smlouvy prostřednictvím svých poboček v Unii. Vzhledem k dopadu, jaký má činnost těchto poboček na trhu Unie, by se OTC derivátové smlouvy uzavřené mezi těmito pobočkami v Unii měly považovat za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii.
(7)
OTC derivátové smlouvy uzavřené určitými smluvními stranami s hlavním cílem vyhnout se povinnosti clearingu nebo použití technik zmírňování rizika, která by se vztahovala na subjekty, jež by byly přirozenými smluvními stranami smlouvy, by se měly považovat za vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012, neboť brání dosažení záměru uvedeného nařízení, konkrétně zmírnění úvěrového rizika protistrany.
(8)
OTC derivátové smlouvy, které jsou součástí ujednání, jehož povaha nemá podnikatelské odůvodnění nebo obchodní podstatu a jehož hlavním účelem je obejít použití nařízení (EU) č. 648/2012, včetně pravidel pro podmínky osvobození, by se měly považovat za vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v uvedeném nařízení.
(9)
Situace, kdy jednotlivé složky ujednání neodpovídají právní podstatě ujednání jako celku, kdy je ujednání realizováno způsobem, který by obvykle nebyl použit při postupu, jenž se obecně považuje za rozumné obchodní chování, kdy ujednání nebo řada ujednání obsahují prvky, jejichž důsledkem je neutralizace nebo anulace jejich vzájemné ekonomické podstaty, nebo kdy jednotlivé transakce mají cyklickou povahu, by se měly považovat za signály fingovaného ujednání nebo řady ujednání.
(10)
Technické normy týkající se smluv s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii i technické normy týkající se předcházení vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012 je vhodné stanovit v jediném nástroji, protože oba soubory technických norem se týkají povinnosti clearingu a použití technik zmírňování rizika. Kromě toho mají společné znaky, jako je jejich použití na smlouvy, jejichž smluvní strany by nepodléhaly povinnosti clearingu nebo použití technik zmírňování rizika, jestliže by nebyly splněny podmínky čl. 4 odst. 1 písm. a) bodu v) a čl. 11 odst. 14 písm. e) nařízení (EU) č. 648/2012 upřesněné dále v tomto nařízení.
(11)
Jelikož subjekty třetích zemí, jichž se tyto regulační technické normy dotýkají, potřebují čas k zajištění splnění požadavků nařízení (EU) č. 648/2012, pokud jejich OTC derivátové smlouvy splňují podmínky stanovené v těchto regulačních technických normách a jsou považovány za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, je vhodné odložit použití ustanovení obsahujících dané podmínky o šest měsíců.
(12)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
(13)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (2) uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, analyzoval možné související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 uvedeného nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použije tato definice:
„zárukou“ se rozumí výslovně zdokumentovaný právní závazek ručitele pokrýt platby částek, které jsou nebo by mohly být splatné na základě OTC derivátových smluv krytých danou zárukou a uzavřených subjektem, v jehož prospěch byla záruka poskytnuta, oprávněnému subjektu, dojde-li k selhání definovanému v záruce nebo neprovede-li subjekt, v jehož prospěch byla záruka poskytnuta, příslušné platby.
Článek 2
Smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii
1. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, pokud alespoň jednomu subjektu ze třetí země byla finanční smluvní stranou usazenou v Unii poskytnuta záruka, která kryje celý jeho závazek plynoucí z dané OTC derivátové smlouvy nebo jeho část a splňuje obě tyto podmínky:
a)
kryje celý závazek subjektu ze třetí země vyplývající z jedné nebo více OTC derivátových smluv v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně nebo kryje pouze část závazku subjektu ze třetí země vyplývajícího z jedné nebo více OTC derivátových smluv v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně vydělené procentním podílem závazku krytým zárukou;
b)
je rovna nejméně 5 % součtu stávajících expozic, jak je definuje čl. 272 bod 17 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (3), v OTC derivátových smlouvách finanční smluvní strany usazené v Unii, která záruku poskytla.
Pokud je maximální výše záruky nižší než limit stanovený v písmenu a) prvního pododstavce, nemají smlouvy kryté touto zárukou přímý, podstatný a předvídatelný vliv v Unii, ledaže by částka záruky byla zvýšena, přičemž v takovém případě ručitel v den zvýšení záruky znovu posoudí přímý, podstatný a předvídatelný vliv smluv v Unii podle podmínek stanovených v písmenech a) a b) prvního pododstavce.
Pokud závazek vyplývající z jedné nebo více OTC derivátových smluv nedosahuje limitu stanoveného v písmenu a) prvního pododstavce, nepovažují se tyto smlouvy za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, a to ani tehdy, jestliže se maximální výše záruky kryjící tento závazek rovná limitu stanovenému v písmenu a) prvního pododstavce nebo je vyšší, ani je-li splněna podmínka stanovená v písmenu b) prvního pododstavce.
V případě zvýšení závazku vyplývajícího z OTC derivátových smluv nebo snížení stávající expozice ručitel znovu posoudí, zda jsou podmínky stanovené v písmenech a) a b) prvního pododstavce splněny. Posouzení se provádí v den zvýšení závazku pro podmínku stanovenou v písmenu a) prvního pododstavce a měsíčně pro podmínku stanovenou v písmenu b) prvního pododstavce.
OTC derivátové smlouvy v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně uzavřené před poskytnutím nebo zvýšením záruky a následně kryté zárukou, jež splňuje podmínky stanovené v písmenech a) a b) prvního pododstavce, se považují za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii.
2. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, pokud oba subjekty usazené ve třetí zemi uzavřou tuto smlouvu prostřednictvím svých poboček v Unii a byly by považovány za finanční smluvní strany, pokud by byly usazeny v Unii.
Článek 3
Případy, kdy je nutné či vhodné předcházet vyhýbání se pravidlům nebo povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012
1. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu, jejímž účelem je obejít provádění určitých ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, pokud při posouzení smlouvy jako celku a zohlednění všech okolností lze ze způsobu, jakým byla uzavřena, usuzovat, že jejím hlavním účelem je vyhnout se provádění určitých ustanovení uvedeného nařízení.
2. Pro účely odstavce 1 se smlouva považuje za smlouvu, jejímž hlavním účelem je vyhnout se provádění určitých ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, pokud hlavním účelem ujednání nebo řady ujednání souvisejících s touto OTC derivátovou smlouvou je zmařit záměr, smysl a účel kteréhokoli ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, jež by se jinak použilo, včetně případů, kdy je smlouva součástí fingovaného ujednání nebo řady ujednání.
Ujednání, které ve svém základu nemá podnikatelské odůvodnění, obchodní podstatu nebo relevantní ekonomické důvody a jehož součástí je jakákoli smlouva, transakce, plán, opatření, operace, dohoda, podpora, srozumění, příslib, závazek nebo událost, se považuje za fingované ujednání. Ujednání se může skládat z více než jednoho kroku nebo části.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 2 se použije ode dne 10. října 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. února 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 285/2014
оd 13. veljače 2014.
o dopuni Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu regulatornih tehničkih standarda o izravnom, značajnom i predvidljivom učinku ugovora unutar Unije i sprječavanju izbjegavanja propisa i obveza
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj stranki i trgovinskom repozitoriju (1), a posebno njezin članak 4. stavak 4. i članak 11. stavak 14. točku (e),
budući da:
(1)
Kako bi se utvrdilo kada se može smatrati da ugovor o OCT izvedenicama ima izravan, značajan i predvidljiv učinak unutar Unije i u kojim je slučajevima potrebno ili primjereno spriječiti izbjegavanje propisa i obveza koji proizlaze iz odredbi Uredbe (EU) br. 648/2012, uzimajući u obzir veliku raznolikost ugovora o OCT izvedenicama, potrebno je donijeti pristup temeljen na kriterijima.
(2)
Budući da se na temelju članka 13. stavka 3. Uredbe (EU) br. 648/2012 smatra da su odredbe te Uredbe ispunjene kada barem jedna od drugih ugovornih strana ima poslovni nastan u zemlji za koju je Komisija donijela provedbeni akt o istovrijednosti u skladu s člankom 13. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 648/2012, ovi regulatorni tehnički standardi trebali bi se primjenjivati na ugovore u kojima obje druge ugovorne stranke imaju poslovni nastan u trećoj zemlji za koju još uvijek nije utvrđeno da je njezin pravni, nadzorni i provedbeni okvir istovrijedan zahtjevima utvrđenima tom Uredbom.
(3)
Određene informacije o ugovorima koje su sklopili subjekti iz trećih zemalja bile bi dostupne samo nadležnim tijelima trećih zemalja. Stoga nadležna tijela Unije trebaju blisko surađivati s tim nadležnim tijelima kako bi se osiguralo da se odgovarajuće odredbe primjenjuju i provode.
(4)
Budući da je za cjelokupno razumijevanje odgovarajućih tehničkih standarda potreban tehnički termin, taj se termin treba definirati.
(5)
Ugovori o OCT izvedenicama koje sklope subjekti s poslovnim nastanom u trećim zemljama, koji su osigurani jamstvom koje osiguravaju subjekti s poslovnim nastanom u Uniji, uzrokuju financijski rizik davatelju jamstva koji ima poslovni nastan u Uniji. Nadalje, budući da bi rizik ovisio o opsegu jamstva koje financijske druge ugovorne stranke izdaju kako bi se osigurali ugovori o OTC izvedenicama te zbog povezanosti među financijskim drugim ugovornim strankama u odnosu na nefinancijske druge ugovorne stranke, samo bi se za ugovore o OTC izvedenicama koje sklope subjekti s poslovnim nastanom u trećim zemljama, koji su osigurani jamstvom koje premašuje određene kvantitativne pragove te koje osiguravaju financijske druge ugovorne stranke s poslovnim nastanom u Uniji, trebalo smatrati da imaju izravan, značajan i predvidljiv učinak u Uniji.
(6)
Financijske druge ugovorne stranke s poslovnim nastanom u trećim zemljama mogu sklapati ugovore o OCT izvedenicama preko svojih podružnica u Uniji. Zbog utjecaja aktivnosti tih podružnica na tržište Unije, treba se smatrati da ugovori o OTC izvedenicama sklopljeni između tih podružnica u Uniji imaju izravan, značajan i predvidljiv učinak unutar Unije.
(7)
Trebalo bi se smatrati da se ugovorima o OTC izvedenicama koje sklope određene druge ugovorne stranke prije svega u cilju izbjegavanja primjene obveze poravnanja ili tehnika smanjenja rizika koje se primjenjuju na subjekte koji bi obično bili druga ugovorna stranka, izbjegavaju propisi i obveze utvrđene Uredbom (EU) br. 648/2012 jer se njima sprječava ostvarenje svrhe te Uredbe, tj. ublažavanje kreditnog rizika druge ugovorne stranke.
(8)
Trebalo bi se smatrati da se ugovorima o OTC izvedenicama koji su dio aranžmana čije se značajke ne temelje na poslovnoj logici ili poslovnom sadržaju, čija je prvenstvena svrha izbjegavanje primjene Uredbe (EU) br. 648/2012, uključujući propise koji se odnose na uvjete izuzeća, izbjegavaju propisi i obveze utvrđene Uredbom.
(9)
Situacije u kojima su pojedinačne sastavnice aranžmana neusklađene s pravnim sadržajem aranžmana u cjelini, u kojima se aranžman provodi na način koji se uobičajeno ne koristi u razumnom poslovnom djelovanju, u kojima aranžman ili niz aranžmana sadržavaju elemente s učinkom neutralizacije ili poništavanja njihove međusobne gospodarske vrijednosti, odnosno u kojima su transakcije kružne prirode, trebale bi se smatrati pokazateljima umjetnog aranžmana ili umjetnog niza aranžmana.
(10)
Poželjno je tehničke standarde za ugovore koji imaju izravan, značajan i predvidljiv učinak unutar Unije i tehničke standarde za sprječavanje izbjegavanja propisa i obveza predviđenih Uredbom (EU) br. 648/2012 obuhvatiti jedinstvenim instrumentom jer se oba skupa standarda odnose na obvezu poravnanja i tehnike ublažavanja rizika. Nadalje, oni imaju zajedničke značajke kao što je primjena na ugovore čije druge ugovorne stranke ne podliježu obvezi poravnanja ili tehnikama ublažavanja rizika ako nisu ispunjeni uvjeti iz članka 4. stavka 1. točke (a) podtočke v. i članka 11. stavka 14. točke (e) Uredbe (EU) br. 648/2012 koji su dodatno određeni ovom Uredbom.
(11)
Budući da subjektima iz trećih zemalja na koje se odnose ovi regulatorni tehnički standardi treba vremena da se usklade sa zahtjevima Uredbe (EU) br. 648/2012 kada njihovi ugovori o OTC izvedenicama ispunjuju uvjete utvrđene tim regulatornim tehničkim standardima na temelju kojih se smatra da imaju izravan, značajan i predvidljiv učinak unutar Unije, primjereno je primjenu odredbe o tim uvjetima odgoditi za šest mjeseci.
(12)
Ova Uredba temelji se na nacrtu regulatornih tehničkih standarda koje je Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala dostavilo Komisiji.
(13)
U skladu s člankom 10. Uredbe (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (2), Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržište kapitala provelo je otvoreno javno savjetovanje o nacrtu regulatornih tehničkih standarda, analiziralo moguće povezane troškove i koristi te zatražilo mišljenje Interesne skupine za vrijednosne papire i tržište kapitala osnovane u skladu s člankom 37. te Uredbe,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuje se sljedeća definicija:
„jamstvo” znači izričito dokumentirana pravna obveza koju je preuzeo davatelj jamstva za pokrivanje plaćanja korisniku dospjelih iznosa ili iznosa koji bi mogli dospjeti na temelju ugovora o OTC izvedenicama koji su osigurani tim jamstvom i koje je sklopio subjekt za koji je dano jamstvo u slučaju neispunjenja obveza kako je utvrđeno jamstvom ili ako subjekt za koji je dano jamstvo nije izvršio plaćanje.
Članak 2.
Ugovori s izravnim, značajnim i predvidljivim učinkom unutar Unije
1. Smatra se da ugovor o OTC izvedenicama ima izravan, značajan i predvidljiv učinak unutar Unije kada najmanje jedan subjekt iz treće zemlje ostvaruje korist od jamstva koje osigurava financijska druga ugovorna stranka s poslovnim nastanom u Uniji, kojim se pokriva cjelokupna ili djelomična odgovornost koja proizlazi iz ugovora o OTC izvedenicama, u mjeri u kojoj jamstvo ispunjuje oba sljedeća uvjeta:
(a)
njime se osigurava cjelokupna odgovornost subjekta iz treće zemlje koja proizlazi iz jednog ugovora o OTC izvedenicama ili više njih za ukupnu ugovorenu vrijednost u visini od najmanje 8 milijardi EUR ili istovrijednog iznosa u odgovarajućoj stranoj valuti, ili se osigurava samo dio odgovornosti subjekta iz treće zemlje koja proizlazi iz jednog ugovora o OTC izvedenicama ili više njih za ukupnu ugovorenu vrijednost u visini od najmanje 8 milijardi EUR ili istovrijednog iznosa u odgovarajućoj stranoj valuti podijeljenog postotkom osigurane odgovornosti;
(b)
ono iznosi barem 5 % zbroja sadašnje izloženosti, kako je definirano člankom 272. točkom 17. Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (3), u ugovorima o OTC izvedenicama financijske druge ugovorne stranke s poslovnim nastanom u Uniji koja izdaje jamstvo.
Ako je najveći iznos izdanog jamstva manji od praga utvrđenoga u točki (a) prvog podstavka, ugovori osigurani tim jamstvom nemaju izravan, značajan i predvidljiv učinak unutar Unije osim ako se poveća iznos jamstva, a u tom slučaju davatelj jamstva na dan povećanja ponovno ocjenjuje imaju li ugovori izravan, značajan i predvidljiv učinak unutar Unije u odnosu na uvjete utvrđene točkama (a) i (b) prvog podstavka.
Ako je odgovornost koja proizlazi iz jednog ugovora o OTC izvedenicama ili više njih manja od praga utvrđenoga točkom (a) prvog podstavka, za te se ugovore smatra da nemaju izravan, značajan i predvidljiv učinak unutar Unije, čak i u slučaju kada je najveći iznos jamstva kojim se osigurava ta odgovornost jednak ili veći od praga utvrđenog točkom (a) prvog podstavka i čak u slučaju kada je ispunjen uvjet utvrđen točkom (b) prvog podstavka.
U slučaju povećanja odgovornosti koja proizlazi iz ugovora o OTC izvedenicama ili smanjenja sadašnje izloženosti, davatelj jamstva ponovno ocjenjuje jesu li ispunjeni uvjeti utvrđeni točkama (a) i (b) prvog podstavka. Ta se ocjena provodi na dan povećanja odgovornosti za uvjet utvrđen točkom (a) prvog podstavka te na mjesečnoj osnovi za uvjet utvrđen točkom (b) prvog podstavka.
Smatra se da ugovori o OTC izvedenicama za ukupnu ugovorenu vrijednost od najmanje 8 milijardi EUR ili istovrijedan iznos u odgovarajućoj stranoj valuti, koji su sklopljeni prije izdavanja ili povećanja jamstva, te koji su naknadno pokriveni jamstvom koje ispunjuje uvjete utvrđene točkama (a) i (b) prvog podstavka, imaju izravan, značajan i predvidljiv učinak unutar Unije.
2. Smatra se da ugovor o OTC izvedenicama ima izravan, značajan i predvidljiv učinak unutar Unije ako dva subjekta s poslovnim nastanom u trećoj zemlji sklope ugovor o OTC izvedenicama preko svojih podružnica u Uniji, a smatrali bi se financijskim drugim ugovornim strankama da imaju poslovni nastan u Uniji.
Članak 3.
Slučajevi kada je potrebno ili primjereno spriječiti izbjegavanje propise ili obveza predviđenih Uredbom (EU) br. 648/2012.
1. Smatra se da je ugovor o OTC izvedenicama namijenjen izbjegavanju primjene odredbe Uredbe (EU) br. 648/2012 ako se smatra da je prvenstvena svrha načina na koji je ugovor sklopljen, razmatrajući ga u cjelini i u pogledu svih okolnosti, izbjegavanje primjene odredbe te Uredbe.
2. Za potrebe stavka 1. smatra se da ugovor ima prvenstvenu svrhu izbjegavanja primjene odredbe Uredbe (EU) br. 648/2012 ako je prvenstvena svrha aranžmana ili niza aranžmana koji se odnose na ugovor o OTC izvedenicama poništiti cilj, smisao i svrhu neke odredbe Uredbe (EU) br. 648/2012 koja bi se inače primjenjivala, uključujući i ako je dio umjetnog aranžmana ili umjetnog niza aranžmana.
Umjetnim aranžmanom smatra se aranžman koji u biti ne sadržava poslovnu logiku, poslovni sadržaj ili odgovarajuće gospodarsko objašnjenje te koji se sastoji od ugovora, transakcije, režima, mjere, djelovanja, sporazuma, nepovratnih sredstava, dogovora, obećanja, preuzimanja obveza ili događaja. Aranžman može sadržavati više koraka ili dijelova.
Članak 4.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 2. primjenjuje se od 10. listopada 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 13. veljače 2014.