SMĚRNICE RADY (EU) 2015/652
ze dne 20. dubna 2015,
kterou se stanoví metody výpočtu a požadavky na podávání zpráv podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES o jakosti benzinu a motorové nafty
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES ze dne 13. října 1998 o jakosti benzinu a motorové nafty a o změně směrnice Rady 93/12/EHS (1), a zejména na čl. 7a odst. 5 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Metoda výpočtu emisí skleníkových plynů u paliv a jiné energie z nebiologických zdrojů, která má být podle ustanovení čl. 7a odst. 5 směrnice 98/70/ES zavedena, by měla zajistit podávání dostatečně přesných zpráv tak, aby mohla Komise kriticky zhodnotit, nakolik dodavatelé plní povinnosti, které jim stanoví čl. 7a odst. 2 uvedené směrnice. Metoda výpočtu by měla zajistit přesnost měření a náležitě zohlednit složitost souvisejících administrativních požadavků. Zároveň by měla dodavatele motivovat ke snižování intenzity skleníkových plynů z paliv, jež dodávají. Je třeba rovněž pečlivě zvážit dopad této metody výpočtu na rafinerie v Unii. Metoda výpočtu by tedy měla vycházet z průměrných hodnot intenzity skleníkových plynů představujících v rámci odvětví průměrnou hodnotu typickou pro dané palivo. Výhodou tohoto postupu by bylo snížení administrativní zátěže pro dodavatele a členské státy. V současnosti by navrhovaná metoda výpočtu neměla vyžadovat členění intenzity skleníkových plynů z paliv podle zdroje suroviny, neboť by to mělo nepříznivý vliv na stávající investice do některých rafinerií v Unii.
(2)
V souvislosti s čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES by požadavky kladené při podávání zpráv na dodavatele z řad malých a středních podniků (MSP), jejichž definici uvádí doporučení Komise 2003/361/ES (2), měly být v co největší míře omezeny. Podobně by ani dovozci benzinu a motorové nafty rafinované v zemích mimo Unii neměli mít povinnost poskytovat podrobné informace o zdrojích ropy použitých k výrobě těchto paliv, neboť tyto informace nemusí být vždy k dispozici nebo může být obtížné je získat.
(3)
S cílem motivovat k dalšímu snižování emisí skleníkových plynů by se do výpočtu emisí skleníkových plynů během životního cyklu u dodavatelů měly zahrnout vykázané úspory snižování emisí z těžby, a to včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů. Aby se dodavatelům usnadnilo vykazování úspor emisí z těžby, mělo by být pro účely výpočtu a osvědčení snížení emisí umožněno používat různé emisní režimy. Způsobilé by přitom měly být pouze projekty zaměřené na snížení emisí z těžby, které byly zahájeny po dni zavedení základní normy pro paliva podle čl. 7a odst. 5 písm. b) směrnice 98/70/ES, tj. po 1. lednu 2011.
(4)
Vážený průměr standardních hodnot skleníkových plynů představující typy ropy využívané v Unii je jednoduchou metodou výpočtu, na jejímž základě mohou dodavatelé stanovit obsah skleníkových plynů v palivech, jež dodávají.
(5)
Snížení emisí z těžby u ropy a zemního plynu by se mělo odhadovat a osvědčovat v souladu se zásadami a standardy stanovenými v mezinárodních normách, a to zejména v normách ISO 14064, ISO 14065 a ISO 14066.
(6)
Dále je vhodné usnadnit provádění právních předpisů členskými státy, pokud jde o snižování emisí z těžby, včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů. Za tímto účelem by před koncem lhůty pro provedení stanovené v článku 7 této směrnice měly být pod záštitou Komise vypracovány nelegislativní pokyny týkající se přístupů k vyčíslování, ověřování, osvědčování, monitorování a vykazování takovéhoto snížení emisí z těžby (včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů při těžbě suroviny).
(7)
V čl. 7a odst. 5 písm. b) směrnice 98/70/ES je stanovena povinnost zavést metodiku ke stanovení základní normy pro paliva vycházející z emisí skleníkových plynů z fosilních paliv během jejich životního cyklu na jednotku energie v roce 2010 („základní norma pro paliva“). Základní norma pro paliva by měla vycházet ze spotřebovaného množství nafty, benzinu, plynového oleje pro nesilniční použití, zkapalněného ropného plynu (LPG) a stlačeného zemního plynu (CNG) za využití údajů, jež byly členskými státy oficiálně oznámeny orgánu Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „rámcová úmluva“) v roce 2010. Základní normou pro paliva by nemělo být referenční fosilní palivo, jež se používá k výpočtu snížení emisí skleníkových plynů z biopaliv a jež by se mělo zachovat v podobě, kterou stanoví příloha IV směrnice 98/70/ES.
(8)
Vzhledem k tomu, že složení skladby příslušných fosilních paliv se rok od roku mění jen málo, budou meziroční souhrnné rozdíly v intenzitě skleníkových plynů z fosilních paliv rovněž malé. Je tudíž vhodné, aby hodnoty základní normy vycházely z údajů o průměrné spotřebě v Unii za rok 2010, jež členské státy vykázaly orgánu Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu.
(9)
Základní norma pro paliva by měla vyjadřovat průměrnou intenzitu skleníkových plynů z těžby a intenzitu z fosilních paliv z průměrné komplexní rafinerie. Základní norma pro paliva by se tedy měla vypočítat za použití průměrných standardních hodnot pro jednotlivá paliva. Hodnota základní normy pro paliva by měla v období do roku 2020 zůstat beze změny, tak aby byla pro dodavatele zajištěna právní jistota, pokud jde o jejich povinnost snižovat intenzitu skleníkových plynů z paliv, jež dodávají.
(10)
V čl. 7a odst. 5 písm. d) směrnice 98/70/ES je upraveno přijetí metody výpočtu podílu elektrických silničních vozidel na snížení emisí skleníkových plynů během životního cyklu paliva. Podle tohoto článku by měla být tato metoda výpočtu v souladu s čl. 3 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (3). K zajištění tohoto souladu by se měl pro účinnost hnacího ústrojí použít týž opravný faktor.
(11)
Elektřinu dodanou pro použití v silniční dopravě mohou dodavatelé podle čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES vykazovat v rámci svých ročních zpráv členským státům. V zájmu omezení administrativních nákladů je vhodné, aby metoda výpočtu pro účely podávání zpráv dodavateli byla založena na odhadech spotřeby elektřiny v daném elektrickém silničním vozidle či motocyklu, a nikoliv na skutečném měření jeho spotřeby.
(12)
V případě, kdy dochází ke zpracovávání biopaliva a fosilního paliva v rámci téhož procesu, je vhodné uvést podrobné informace o tom, jakým způsobem bylo odhadnuto množství skleníkových plynů z daného biopaliva a jejich intenzita. K tomu je zapotřebí zvláštní metoda, protože výsledné množství biopaliva nelze, například při souběžné hydrogenační úpravě rostlinných olejů s fosilními palivy, změřit. V čl. 7d odst. 1 směrnice 98/70/ES se stanoví, že emise skleníkových plynů z biopaliv vznikajících během životního cyklu se mají pro účely článku 7a a čl. 7b odst. 2 uvedené směrnice vypočítat podle téže metody výpočtu. Proto má osvědčení emisí skleníkových plynů v rámci uznaných nepovinných režimů stejnou platnost pro účely článku 7a i pro účely čl. 7b odst. 2 směrnice 98/70/ES.
(13)
Požadavek, aby dodavatel podával zprávy, stanovený v čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES, by měly doplňovat harmonizovaný formulář a harmonizované definice údajů, jež se vykazují. Harmonizace definic údajů je potřebná k náležitému provedení výpočtu intenzity skleníkových plynů, jenž je s povinností jednotlivých dodavatelů podávat zprávy spojen, jelikož tyto údaje tvoří klíčové vstupní informace pro harmonizovanou metodu výpočtu podle čl. 7a odst. 5 písm. a) směrnice 98/70/ES. Tyto údaje zahrnují identifikaci dodavatele, množství paliva či energie uvedené na trh a typ paliva či energie uvedený na trh.
(14)
Požadavek, aby dodavatel podával zprávy, stanovený v čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES, by měly doplňovat harmonizované požadavky na vykazování, formulář a harmonizované definice údajů pro účely podávání zpráv o účinnosti paliv spotřebovaných v Unii z hlediska skleníkových plynů členskými státy Komisi. Tyto požadavky na podávání zpráv především umožní aktualizovat vlastnosti referenčního fosilního paliva uvedené v příloze IV části C bodě 19 směrnice 98/70/ES a v příloze V části C bodě 19 směrnice 2009/28/ES a usnadní podávání zpráv požadované podle čl. 8 odst. 3 a čl. 9 odst. 2 směrnice 98/70/ES i aktualizaci metody výpočtu v souladu s technickým a vědeckým pokrokem tak, aby tato metoda plnila svůj zamýšlený účel. Uvedené údaje by mělyzahrnovat množství paliva či energie uvedených na trh, typ paliva či energie a místo nákupu a původ paliva či energie uvedených na trh.
(15)
Za účelem snížení administrativní zátěže by členské státy měly dodavatelům umožnit, aby při plnění svých povinností podávat zprávy vycházeli z rovnocenných údajů, jež se shromažďují podle jiných unijních nebo vnitrostátních právních předpisů, a to za předpokladu, že budou při podávání zpráv dodrženy požadavky uvedené v příloze IV a definice uvedené v přílohách I a III.
(16)
Aby se usnadnilo podávání zpráv skupinám dodavatelů v souladu s čl. 7a odst. 4 směrnice 98/70/ES, umožňuje čl. 7a odst. 5 písm. c) uvedené směrnice zavedení všech nezbytných pravidel. Podávání zpráv je těmto skupinám vhodné usnadnit, aby se zamezilo narušení fyzického pohybu paliv, neboť různí dodavatelé uvádějí na trh různá paliva v rozdílných poměrech, a mohou tedy v zájmu dosažení cíle snížení emisí skleníkových plynů využívat zdroje různých úrovní. Je proto nezbytné harmonizovat definice identifikace dodavatele, množství paliva či energie uvedeného na trh, typu paliva či energie a místa nákupu a původu paliva či energie uvedených na trh. K vyloučení dvojího započtení v případech, kdy společně podávají zprávy dodavatelé v souladu s čl. 7a odst. 4, je navíc vhodné harmonizovat provádění metody výpočtu a podávání zpráv v členských státech, včetně podávání zpráv Komisi, a to tak, aby se potřebné informace od skupiny dodavatelů vztahovaly k určitému členskému státu.
(17)
V souladu s čl. 8 odst. 3 směrnice 98/70/ES mají všechny členské státy povinnost předložit každoročně zprávu o jakosti paliva na vnitrostátní úrovni za předchozí kalendářní rok, a to na základě formuláře zavedeného rozhodnutím Komise 2002/159/ES (4). K zohlednění změn směrnice 98/70/ES zavedených směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/30/ES (5) a následných dodatečných požadavků na členské státy v oblasti podávání zpráv, jakož i v zájmu účinnosti a harmonizace je nezbytné vyjasnit, jaké informace by se měly vykazovat, a stanovit formulář k předkládání údajů dodavateli a členskými státy.
(18)
Komise předložila návrh opatření výboru ustavenému podle směrnice 98/70/ES dne 23. února 2012. Výbor nebyl s to přijmout stanovisko kvalifikovanou většinou, a je tedy vhodné, aby Komise v souladu s čl. 5a odst. 4 rozhodnutí Komise 1999/468/ES (6) předložila tento návrh Radě,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tato směrnice stanoví pravidla pro metody výpočtu a požadavky na podávání zpráv podle směrnice 98/70/ES.
2. Tato směrnice se vztahuje na paliva používaná k pohonu silničních vozidel a nesilničních pojízdných strojů (včetně plavidel vnitrozemské plavby, pokud se neplaví po moři), zemědělských a lesnických traktorů a rekreačních plavidel, pokud se neplaví po moři, jakož i na elektřinu používanou silničními vozidly.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se, nad rámec definic obsažených již ve směrnici 98/70/ES, rozumí:
1)
„emisemi z těžby“ veškeré emise skleníkových plynů, k nimž dojde předtím, než se začne daná surovina zpracovávat v rafinerii nebo zpracovatelském zařízení, kde se vyrábí palivo uvedené v příloze I;
2)
„přírodní živicí“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který se vyznačuje tím, že:
a)
v ložisku na místě těžby vykazuje podle zkušební metody D287 Americké společnosti pro zkoušení a materiály (7) (dále jen „API“) hustotu API 10° nebo méně;
b)
jeho průměrná roční hodnota viskozity za teploty panující v ložisku přesahuje hodnotu vypočtenou podle rovnice: viskozita (v centipoisech) = 518,98e-0,038T; kde T je teplota ve stupních Celsia;
c)
spadá pod definici dehtových písků pod kódem kombinované nomenklatury (KN) 2714 stanovenou v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (8);
d)
mobilizace zdroje této suroviny se dosahuje těžebním vrtem nebo tepelně podporovanou gravitační drenáží, přičemž tepelná energie se získává převážně z jiných zdrojů, než je samotný zdroj vstupní suroviny;
3)
„ropnou břidlicí“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který se nachází ve skalním ložisku, obsahuje pevné kerogeny a spadá pod definici ropné břidlice pod kódem KN 2714 stanovenou nařízením (EHS) č. 2658/87. Mobilizace zdroje suroviny se dosáhne těžebním vrtem nebo tepelně podporovanou gravitační drenáží;
4)
„základní normou pro paliva“ základní norma pro paliva vycházející z emisí skleníkových plynů z fosilních paliv během jejich životního cyklu na jednotku energie v roce 2010;
5)
„konvenční ropou“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který v ložisku na místě původu vykazuje podle zkušební metody D287 hustotu API vyšší než 10° a který nespadá pod definici kódu KN 2714 stanovenou nařízením (EHS) č. 2658/87.
Článek 3
Metoda výpočtu intenzity skleníkových plynů z dodaných paliv a energie (vyjma biopaliv) a podávání zpráv dodavateli
1. Pro účely čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES zajistí členské státy, aby dodavatelé používali k určení intenzity skleníkových plynů z jimi dodávaných paliv metodu výpočtu uvedenou v příloze I této směrnice.
2. Pro účely čl. 7a odst. 1 druhého pododstavce a čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES stanoví členské státy dodavatelům povinnost vykazovat údaje na základě definic a metody výpočtu stanovených v příloze I této směrnice. Tyto údaje se vykazují každoročně za použití šablon uvedených v příloze IV této směrnice.
3. Pro účely čl. 7a odst. 4 směrnice 98/70/ES zajistí každý členský stát, aby skupina dodavatelů, která se rozhodne být považována za jediného dodavatele, plnila v daném členském státě své povinnosti podle čl. 7a odst. 2.
4. V případě dodavatelů, kteří jsou malými a středními podniky, použijí členské státy zjednodušenou metodu uvedenou v příloze I této směrnice.
Článek 4
Výpočet základní normy paliv a snížení intenzity skleníkových plynů
Pro účely ověření toho, zda dodavatelé plní své závazky vyplývající z čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES, jim členské státy stanoví povinnost porovnávat snížení emisí skleníkových plynů vznikajících během životního cyklu paliv a elektřiny, kterého dosáhli, se základní normou pro paliva stanovenou v příloze II této směrnice.
Článek 5
Podávání zpráv členskými státy
1. Při předkládání zpráv Komisi podle čl. 8 odst. 3 směrnice 98/70/ES poskytnou členské státy Komisi údaje týkající se plnění ustanovení článku 7a uvedené směrnice vymezené v příloze III této směrnice.
2. Pro předkládání údajů vymezených v příloze III této směrnice použijí členské státy nástroje platformy ReportNet Evropské agentury pro životní prostředí poskytnuté podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 401/2009 (9). Členské státy údaje prostřednictvím elektronického přenosu dat předávají do ústředního registru údajů, který spravuje Evropská agentura pro životní prostředí.
3. Údaje se vykazují každoročně za použití šablony uvedené v příloze IV. Členské státy oznámí Komisi den přenosu údajů a pro účely kontaktu název příslušného orgánu, který zodpovídá za ověření a vykázání údajů Komisi.
Článek 6
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce ukládané v případě porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě této směrnice a podniknou veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí příslušná ustanovení Komisi do 21. dubna 2017 a neprodleně jí oznámí jakékoli jejich pozdější změny.
Článek 7
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 21. dubna 2017. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 8
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 9
Určení
Tato směrnice je určena členských státům.
V Lucemburku dne 20. dubna 2015.
DIREKTIVA VIJEĆA (EU) 2015/652
od 20. travnja 2015.
o utvrđivanju metoda izračuna i zahtjeva u vezi s izvješćivanjem u skladu s Direktivom 98/70/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o kakvoći benzinskih i dizelskih goriva
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 98/70/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 1998. o kakvoći benzinskih i dizelskih goriva i izmjeni Direktive Vijeća 93/12/EEZ (1), a posebno njezin članak 7.a stavak 5.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
budući da:
(1)
Metoda za izračun emisija stakleničkih plinova iz gorivâ i drugih energenata iz nebioloških izvora koju je potrebno utvrditi u skladu s člankom 7.a stavkom 5. Direktive 98/70/EZ trebala bi rezultirati dovoljno točnim izvješćivanjem tako da Komisija može kritički procijeniti uspješnost isporučitelja u ispunjavanju njihovih obveza u skladu s člankom 7.a stavkom 2. te Direktive. Metodom izračuna trebalo bi osigurati točnost, uzimajući u obzir složenost povezanih administrativnih zahtjeva. U isto vrijeme njome bi trebalo poticati isporučitelje da smanje intenzitet stakleničkih plinova goriva koje isporučuju. Također je potrebno pažljivo razmotriti utjecaj metode izračuna na rafinerije u Uniji. Stoga bi se metoda izračuna trebala temeljiti na prosječnom intenzitetu stakleničkih plinova koji odgovara prosječnoj vrijednosti industrije koja je tipična za određeno gorivo. Prednost toga bilo bi smanjenje administrativnog opterećenja za isporučitelje i države članice. Predloženom metodom izračuna u ovoj fazi ne bi trebalo zahtijevati diferencijaciju intenziteta stakleničkih plinova goriva na temelju izvora sirovina jer bi to utjecalo na ulaganja u određenim rafinerijama u Uniji koja su u tijeku.
(2)
Zahtjeve u vezi s izvješćivanjem za isporučitelje koji su mala i srednja poduzeća (MSP), kako je definirano u Preporuci Komisije 2003/361/EZ (2), trebalo bi svesti na najmanju moguću mjeru u kontekstu članka 7.a stavka 1. Direktive 98/70/EZ. Slično tome, uvoznike benzinskih i dizelskih goriva proizvedenih izvan Unije ne bi trebalo obvezati da dostavljaju podrobne informacije o izvorima sirove nafte koja je upotrijebljena za proizvodnju tih goriva jer bi te informacije mogle biti nedostupne ili bi ih moglo biti teško dobiti.
(3)
Radi poticanja daljnjeg smanjenja emisija stakleničkih plinova trebalo bi u izračun emisija stakleničkih plinova u životnom vijeku isporučitelja uključiti uštede ostvarene od smanjenja emisija nastalih istraživanjem i proizvodnjom nafte i plina (smanjenja IPNP emisija), uključujući od spaljivanja na bakljama i ispuštanja u atmosferu. Kako bi isporučitelji goriva mogli lakše ostvariti priznavanje smanjenja IPNP emisija, trebalo bi dopustiti primjenu različitih sustava emisija za izračun i certificiranje smanjenja emisija. Trebali bi biti prihvatljivi samo projekti smanjenja IPNP emisija koji su započeti nakon datuma utvrđivanja referentne vrijednosti goriva navedene u članku 7.a stavku 5. točki (b) Direktive 98/70/EZ, odnosno nakon 1. siječnja 2011.
(4)
Ponderirani prosjek zadanih vrijednosti stakleničkih plinova koji odgovara sirovoj nafti potrošenoj u Uniji predstavlja jednostavnu metodu izračuna s pomoću koje isporučitelji mogu odrediti sadržaj stakleničkih plinova u gorivu koje isporučuju.
(5)
Smanjenja IPNP emisija trebalo bi procijeniti i potvrditi u skladu s načelima i normama utvrđenima u međunarodnim normama, a posebno ISO 14064, ISO 14065 i ISO 14066.
(6)
Nadalje, primjereno je državama članicama olakšati provedbu zakonodavstva o smanjenjima IPNP emisija, uključujući od spaljivanja na bakljama i ispuštanja u atmosferu. U tu svrhu trebalo bi pod pokroviteljstvom Komisije pripremiti nezakonodavne smjernice o pristupima za kvantificiranje, provjeru, potvrđivanje, praćenje takvih smanjenja IPNP emisija i izvješćivanje o njima (uključujući smanjenja pri spaljivanju na bakljama i ispuštanju u atmosferu na mjestima proizvodnje) prije kraja razdoblja prenošenja utvrđenog u članku 7. ove Direktive.
(7)
Člankom 7.a stavkom 5. točkom (b) Direktive 98/70/EZ zahtijeva se utvrđivanje metode za određivanje referentne vrijednosti goriva na temelju emisija stakleničkih plinova u životnom vijeku po jedinici energije iz fosilnih goriva iz 2010.. Referentna vrijednost goriva trebala bi se temeljiti na količinama potrošenog dizela, benzina, plinskog ulja namijenjenog za uporabu u izvancestovnom prometu, ukapljenog naftnog plina (LPG) i komprimiranog prirodnog plina (CNG), primjenom podataka koje su države članice za 2010. službeno dostavile Okvirnoj konvenciji Ujedinjenih naroda o promjeni klime (UNFCCC). Referentna vrijednost goriva ne bi trebala biti vrijednost za referentno fosilno gorivo koja se koristi za izračun ušteda stakleničkih plinova iz biogorivâ, a koja bi trebala ostati kako je navedeno u Prilogu IV. Direktivi 98/70/EZ.
(8)
S obzirom na to da se sastav odgovarajuće mješavine fosilnih goriva tek neznatno mijenja iz godine u godinu, ukupna promjena u intenzitetu stakleničkih plinova fosilnih goriva iz godine u godinu također će biti mala. Stoga je primjereno da se referentna vrijednost goriva temelji na podacima o prosječnoj potrošnji u Uniji u 2010. koje su države članice dostavile UNFCCC-u.
(9)
Referentna vrijednost goriva trebala bi predstavljati prosječni intenzitet emisija stakleničkih plinova nastalih istraživanjem i proizvodnjom nafte i plina te intenzitet goriva iz rafinerije prosječne složenosti za fosilna goriva. Stoga bi referentnu vrijednost goriva trebalo izračunavati s pomoću prosječnih zadanih vrijednosti za odgovarajuće gorivo. Referentna vrijednost goriva trebala bi ostati nepromijenjena za razdoblje do 2020. kako bi se isporučiteljima pružila regulatorna sigurnost u pogledu njihovih obveza da smanje intenzitet stakleničkih plinova goriva koja isporučuju.
(10)
Člankom 7.a stavkom 5. točkom (d) Direktive 98/70/EZ predviđa se donošenje metode za izračun doprinosa električnih cestovnih vozila smanjenju emisija stakleničkih plinova u njihovom životnom vijeku. U skladu s tim člankom metoda izračuna trebala bi biti u skladu s člankom 3. stavkom 4. Direktive 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3). Kako bi se osigurala usklađenost, istim bi se korekcijskim faktorom trebalo koristiti za učinkovitost pogonskog sustava.
(11)
Električnu energiju isporučenu za uporabu u cestovnom prijevozu isporučitelji mogu navesti u svojim godišnjim izvješćima državama članicama kako je utvrđeno u članku 7.a stavku 1. Direktive 98/70/EZ. Kako bi se ograničili administrativni troškovi, primjereno je da se za potrebe izvješćivanja od strane isporučitelja metoda izračuna temelji na procjeni umjesto na stvarnom mjerenju potrošnje električne energije u električnom cestovnom vozilu ili motociklu.
(12)
Primjereno je uključiti detaljan pristup za procjenu količine i intenziteta stakleničkih plinova biogorivâ u slučajevima u kojima se prerada biogoriva i fosilnoga goriva odvija tijekom istog postupka. Potrebna je posebna metoda zbog toga što se dobivena količina biogoriva ne može izmjeriti kao što je to slučaj pri zajedničkoj hidroobradi biljnih ulja s fosilnim gorivom. Člankom 7.d stavkom 1. Direktive 98/70/EZ propisano je da emisije stakleničkih plinova u životnom vijeku biogorivâ treba, za potrebe članka 7.a i članka 7.b stavka 2. te Direktive, izračunavati prema istoj metodi. Stoga je certificiranje emisija stakleničkih plinova s pomoću priznatih dobrovoljnih sustava valjano za potrebe članka 7.a kao i za potrebe članka 7.b stavka 2. Direktive 98/70/EZ.
(13)
Zahtjev u vezi s izvješćivanjem od strane isporučitelja utvrđen u članku 7.a stavku 1. Direktive 98/70/EZ trebalo bi dopuniti usklađenim formatom i usklađenim definicijama podataka koje treba dostavljati. Budući da su podaci ključan element za metodu izračuna usklađenu u skladu s člankom 7.a stavkom 5. točkom (a) Direktive 98/70/EZ, potrebno je uskladiti definicije podataka radi pravilne provedbe izračuna intenziteta stakleničkih plinova u vezi s obvezama izvješćivanja pojedinačnog isporučitelja. Ti podaci uključuju identifikaciju isporučitelja, količinu i vrstu goriva ili energenata stavljenih na tržište.
(14)
Zahtjev u vezi s izvješćivanjem od strane isporučitelja utvrđen u članku 7.a stavku 1. Direktive 98/70/EZ trebalo bi dopuniti usklađenim zahtjevima u vezi s izvješćivanjem, formatom za izvješćivanje i usklađenim definicijama za države članice koje izvješćuju Komisiju o bilanci stakleničkih plinova goriva potrošenih u Uniji. Tim zahtjevima u vezi s izvješćivanjem posebice će se omogućiti ažuriranje vrijednosti za referentno fosilno gorivo opisane u točki 19. dijela C Priloga IV. Direktivi 98/70/EZ i točki 19. dijela C Priloga V. Direktivi 2009/28/EZ te će se njima olakšati izvješćivanje koje se zahtijeva u skladu s člankom 8. stavkom 3. i člankom 9. stavkom 2. Direktive 98/70/EZ kao i ažuriranje metode izračuna u skladu s tehničkim i znanstvenim napretkom kako bi se osiguralo da ona ispuni predviđenu svrhu. Ti podaci trebali bi uključivati količinu i vrstu goriva ili energenata stavljenih na tržište, mjesto kupnje i podrijetlo goriva ili energenta stavljenih na tržište.
(15)
Radi smanjivanja administrativnog opterećenja primjereno je da države članice dopuste isporučiteljima da zahtjeve u vezi s izvješćivanjem ispune oslanjajući se na jednakovrijedne podatke prikupljene u skladu s drugim zakonodavstvom Unije ili nacionalnim zakonodavstvom, pod uvjetom da se izvješćivanje provodi u skladu sa zahtjevima navedenima u Prilogu IV. i definicijama utvrđenima u prilozima I. i III.
(16)
Kako bi se skupinama isporučitelja olakšalo izvješćivanje u skladu s člankom 7.a stavkom 4. Direktive 98/70/EZ, člankom 7.a stavkom 5. točke (c) te Direktive omogućuje se utvrđivanje svih potrebnih pravila. S obzirom na to da razni isporučitelji stavljaju na tržište razna goriva u različitim udjelima i stoga možda moraju mobilizirati resurse različitih razina radi ispunjavanja cilja smanjenja stakleničkih plinova poželjno je olakšati takvo izvješćivanje kako bi se izbjegli poremećaji u fizičkom prijenosu goriva. Potrebno je stoga uskladiti definicije identifikacije isporučitelja, količine goriva ili energenata stavljenih na tržište, vrste goriva ili energenta, mjesta kupnje i podrijetla goriva ili energenta stavljenih na tržište. Osim toga, kako bi se izbjeglo dvostruko obračunavanje u okviru zajedničkog izvješćivanja isporučitelja, u skladu s člankom 7.a stavkom 4., primjereno je uskladiti provedbu metode izračuna i izvješćivanja u državama članicama, uključujući izvješćivanje Komisije, kako bi se informacije koje se zahtijevaju od skupine isporučitelja odnosile na određenu državu članicu.
(17)
U skladu s člankom 8. stavkom 3. Direktive 98/70/EZ, države članice dužne su podnijeti godišnje izvješće s nacionalnim podacima o kakvoći goriva za prethodnu kalendarsku godinu u skladu s formatom utvrđenim u Odluci Komisije 2002/159/EZ (4). Kako bi se obuhvatile izmjene uvedene u Direktivu 98/70/EZ Direktivom 2009/30/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5) i naknadni dodatni zahtjevi u vezi s izvješćivanjem za države članice, te u interesu djelotvornosti i usklađivanja, potrebno je razjasniti koje bi informacije trebalo dostavljati i usvojiti format za dostavljanje podataka od strane isporučitelja i država članica.
(18)
Komisija je 23. veljače 2012. podnijela nacrt mjere Odboru osnovanom Direktivom 98/70/EZ. Odbor nije mogao donijeti mišljenje potrebnom kvalificiranom većinom. Stoga je primjereno da Komisija podnese prijedlog Vijeću u skladu s člankom 5.a stavkom 4. Odluke Vijeća 1000/468/EZ (6),
DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Predmet - područje primjene
1. Ovom se Direktivom utvrđuju pravila o metodama izračuna i zahtjevima u vezi s izvješćivanjem u skladu s Direktivom 98/70/EZ.
2. Ova se Direktiva primjenjuje na goriva koja se upotrebljavaju za pogon cestovnih vozila, izvancestovnih pokretnih strojeva (uključujući plovila za promet unutarnjim plovnim putovima kada ne plove morem), traktora za poljoprivredu i šumarstvo, rekreacijskih plovila kada ne plove morem i električnu energiju za uporabu u cestovnim vozilima.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Direktive, uz definicije već sadržane u Direktivi 98/70/EZ, primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„emisije nastale istraživanjem i proizvodnjom nafte i plina” znači sve emisije stakleničkih plinova nastale prije nego što sirovina dospije u rafineriju ili postrojenje za preradu u kojoj odnosno u kojem je gorivo proizvedeno, kako je navedeno u Prilogu I.;
2.
„prirodni bitumen” znači svaki izvor rafinerijske sirovine:
(a)
koji prema Američkom institutu za naftu (API) ima gustoću od najviše 10 stupnjeva kada se nalazi u formaciji ležišta na mjestu ekstrakcije kako je definirano u skladu s ispitnom metodom Američkog društva za ispitivanje i materijale (ASTM) (7) D287;
(b)
čija je godišnja prosječna viskoznost pri temperaturi ležišta viša od one izračunate s pomoću sljedeće jednadžbe: viskoznost (mPas) = 518,98e-0,038T, pri čemu je T temperatura u stupnjevima Celzija;
(c)
koji je obuhvaćen definicijom kombinirane nomenklature za bituminozni pijesak pod tarifnom oznakom KN 2714 kako je navedeno u Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 (8); i
(d)
kod kojeg se do izvora sirovine dolazi rudarenjem ili toplinski pospješenim gravitacijskim dreniranjem, pri čemu se toplinska energija većinom dovodi iz drugih izvora, a ne iz samog izvora sirovine;
3.
„naftni škriljavac” znači svaki izvor rafinerijske sirovine koji u formaciji stijene sadrži kerogen u čvrstom stanju i koji je obuhvaćen definicijom naftnog škriljavca pod tarifnom oznakom KN 2714 kako je navedeno u Uredbi (EEZ) br. 2658/87. Do izvora sirovine dolazi se rudarenjem ili toplinski pospješenim gravitacijskim dreniranjem;
4.
„referentna vrijednost goriva” znači referentna vrijednost goriva na temelju emisija stakleničkih plinova u životnom vijeku po jedinici energije iz fosilnih goriva iz 2010.;
5.
„konvencionalna sirova nafta” znači svaki izvor rafinerijske sirovine koji prema API-u posjeduje gustoću višu od 10 stupnjeva kada se nalazi u formaciji ležišta na mjestu izvora izmjerenu metodom ASTM D287 i koji nije obuhvaćen definicijom pod tarifnom oznakom KN 2714 kako je navedeno u Uredbi (EEZ) br. 2658/87.
Članak 3.
Metoda za izračunavanje intenziteta stakleničkih plinova isporučenih goriva i energenata osim biogorivâ te izvješćivanje od strane isporučitelja
1. Za potrebe članka 7.a stavka 2. Direktive 98/70/EZ države članice osiguravaju da se isporučitelji za određivanje intenziteta stakleničkih plinova goriva koja isporučuju koriste metodom izračuna navedenom u Prilogu I.
2. Za potrebe članka 7.a stavka 1. drugog podstavka i članka 7.a stavka 2. Direktive 98/70/EZ države članice zahtijevaju od isporučitelja da dostavljaju podatke primjenjujući definicije i metodu izračuna navedene u Prilogu I. ovoj Direktivi. Podaci se dostavljaju svake godine upotrebom predloška navedenog u Prilogu IV. ovoj Direktivi.
3. Za potrebe članka 7.a stavka 4. Direktive 98/70/EZ, svaka država članica osigurava da skupina isporučitelja koja odabere da je se smatra pojedinačnim isporučiteljem ispunjava svoju obvezu u skladu s člankom 7.a stavkom 2. u toj državi članici.
4. Na isporučitelje koji su MSP-ovi države članice primjenjuju pojednostavljenu metodu navedenu u Prilogu I. ovoj Direktivi.
Članak 4.
Izračun referentne vrijednosti goriva i smanjenje intenziteta stakleničkih plinova
Za potrebe provjere sukladnosti, od strane isporučitelja, s njihovom obvezom iz članka 7.a stavka 2. Direktive 98/70/EZ, države članice zahtijevaju od isporučitelja da svoja postignuta smanjenja emisija stakleničkih plinova iz gorivâ i električne energije ostvarena u životnom vijeku usporede s referentnom vrijednošću goriva navedenom u Prilogu II. ovoj Direktivi.
Članak 5.
Izvješćivanje od strane država članica
1. Pri podnošenju izvješća Komisiji u skladu s člankom 8. stavkom 3. Direktive 98/70/EZ, države članice Komisiji dostavljaju podatke koji se odnose na sukladnost s člankom 7.a te Direktive kako je definirano u Prilogu III. ovoj Direktivi.
2. Države članice se za podnošenje podataka navedenih u Prilogu III. ovoj Direktivi koriste alatom ReportNet Europske agencije za okoliš koji je stavljen na raspolaganje u skladu s Uredbom (EZ) br. 401/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (9). Države članice podatke dostavljaju elektroničkim prijenosom podataka u Središnji registar podataka kojim upravlja Europska agencija za okoliš.
3. Podaci se dostavljaju svake godine korištenjem predloška navedenog u Prilogu IV. Države članice obavješćuju Komisiju o datumu dostave i imenu osobe za kontakt iz nadležnog tijela koje je odgovorno za provjeru i dostavljanje podataka Komisiji.
Članak 6.
Sankcije
Države članice utvrđuju pravila o sankcijama koja se primjenjuju na kršenja nacionalnih odredaba donesenih u skladu s ovom Direktivom i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu provedbu. Predviđene sankcije moraju biti djelotvorne, proporcionalne i odvraćajuće. Države članice obavješćuju Komisiju o navedenim odredbama do 21. travnja 2017. i obavješćuju je bez odgađanja o svim naknadnim izmjenama koje na njih utječu.
Članak 7.
Prenošenje
1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 21. travnja 2017. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
2. Kada države članice donose ove te mjere, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Načine tog upućivanja određuju države članice.
3. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih mjera nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 8.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 9.
Adresati
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Luxembourgu 20. travnja 2015.