NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1202/2004
ze dne 29. června 2004
otevření dovozní kvóty a zajištění správy dovozní kvóty pro mladé býky na výkrm (od 1. července 2004 do 30. června 2005)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17.5.1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem (1), a především na jeho článek 32 odst. 1,
vzhledem k tomu, že
(1)
Plán Světové obchodní organizace (WTO) CXL vyžaduje, aby Společenství otevřelo roční dovozní tarifní kvótu pro 169 000 kusů mladých býků na výkrm.
(2)
Na základě výsledků jednání podle článku XXIV.6 GATT v rámci WTO po přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Malty, Maďarska, Polska, Slovinska a Slovenska (dále jen „nové členské státy“), z nichž někteří byli společně s Rumunskem v posledních třech kvótních letech hlavními dodavateli v rámci této kvóty, je vhodné stanovit podrobná pravidla pro řízení této tarifní kvóty, aby bylo dostupné množství kusů dobytka za období od 1. července 2004 do 30. června 2005 rozloženo vhodným způsobem během celého roku ve smyslu článku 32 odst. 4 nařízení (ES) č. 1254/1999.
(3)
Aby se vzaly v úvahu tradiční obchodní modely mezi Společenstvím a dodavatelskými zeměmi v rámci této kvóty a potřeba zajistit rovnováhu na trhu, je dostupné množství kusů dobytka rozloženo během kvótního roku 2004/2005 na čtyři čtvrtletí. Jakmile bude probíhající jednání XXIV.6 ukončeno a ratifikováno, budou nová pravidla řízení realizována. Tato pravidla by měla brát v úvahu výsledky tohoto jednání a již využité množství kusů v rámci kvóty otevřené tímto nařízením.
(4)
Aby byl zajištěn rovnoprávnější přístup ke kvótě, a současně se zajistil obchodně přijatelný počet zvířat na jednu žádost, musí každá žádost o dovozní licenci respektovat minimální a maximální počet kusů.
(5)
Aby se předešlo spekulacím, mělo by být množství kusů dobytka, které je k dispozici v rámci kvóty, přístupné i provozovatelům, kteří jsou schopni doložit, že se skutečně aktivně účastní ve velkém rozsahu dovozu ze třetích zemí. Se zřetelem k této skutečnosti a za účelem zajištění efektivního řízení by měli příslušní obchodníci splňovat podmínku, že během roku 2003 dovezli minimálně 100 kusů, vzhledem k tomu, že zásilka 100 kusů může být považována za obchodně přijatelnou zásilku. Provozovatelé v Maďarsku, Polsku, České republice, Slovensku, Slovinsku, Estonsku, Lotyšsku, Litvě, na Kypru a na Maltě by měli mít možnost podat žádost na základě dovozů ze zemí, které pro ně byly třetími zeměmi v roce 2003.
(6)
Mají-li být tato kritéria kontrolována, musejí být žádosti předkládány v členském státu, ve kterém je dovozce zapsán v registru plátců DPH.
(7)
Aby se předešlo spekulacím, měl by být dovozcům, kteří již k 1. lednu 2004 neobchodovali s živým dobytkem, odepřen přístup ke kvótě a licence by neměly být převoditelné.
(8)
Měla by být přijata opatření pro množství kusů dobytka, u nichž by mohly být žádosti o licenci přidělovány až po určitém období přezkoumávání, a případně po použití jednotného procentního snížení.
(9)
Organizace by měla být řízena na základě dovozních licencí. K tomuto účelu by měla být stanovena pravidla pro předkládání žádostí a uvádění informací obsažených v žádostech a licencích, v případě nutnosti doplněním určitých ustanovení do nařízení Komise (ES) č. 1445/95 ze dne 26. června 1995 o pravidlech pro žádosti o dovozní a vývozní licence v sektoru hovězího a telecího masa a o zrušení nařízení (ES) č. 2377/80 (2) a do nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, které stanoví společná podrobná pravidla pro používání systému dovozních a vývozních licencí a certifikátů pro zemědělské produkty (3).
(10)
Zkušenosti ukazují, že správné řízení kvóty navíc vyžaduje, aby byl jmenovitý držitel licence přímo i dovozcem. Proto by se měl tento dovozce aktivně zúčastňovat nákupu, přepravy a dovozu příslušných zvířat. Předložení dokladu o této činnosti by tedy mělo být dalším základním požadavkem pro zabezpečení licence.
(11)
S ohledem na zajištění přísné statistické kontroly zvířat dovážených v rámci kvóty by neměly platit tolerance podle článku 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1291/2000.
(12)
Použití této tarifní kvóty vyžaduje efektivní kontroly konkrétního místa určení dovážených zvířat. Zvířata by tedy měla být vykrmena v členském státu, který vydal dovozní licenci.
(13)
Měla by být složena jistina, která zajistí, že zvířata budou vykrmována ve stanovených výrobních jednotkách po dobu nejméně 120 dnů. Výše jistiny by měla vykompenzovat rozdíl mezi clem dle společného celního sazebníku a sníženým clem, platným v den uvolnění příslušných zvířat do volného oběhu.
(14)
Opatření uvedená v tomto nařízení jsou v souladu s názorem Řídicí komise pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Na období od 1. července 2004 do 30. června 2005 se tímto otevírá tarifní kvóta pro 169 000 mladých býků, spadajících pod kód KN 0102 90 05, 0102 90 29 nebo 0102 90 49 podle kombinované nomenklatury (KN) a určených pro výkrm ve Společenství, přičemž tato kvóta může být případně snížena v souladu s vyjednáváním mezi Společenstvím a jeho partnery v organizaci WTO v rámci jednání podle článku XXIV.6 dohody GATT uvnitř organizace WTO.
Číslo této tarifní kvóty je 09.4005.
2. Dovozní clo platné podle tarifní kvóty, uvedené v odstavci 1, bude činit 16 % hodnoty plus 582 eur na čistou tunu.
Celní sazba uvedená v prvním pododstavci platí za podmínky, že budou dovážená zvířata nejméně 120 dnů vykrmována ve členském státu, který vydal dovozní licenci.
3. Množství kusů dobytka uvedené v odstavci 1 bude rozloženo během období uvedeného v daném odstavci následovně:
a)
42 250 živých býků na období od 1. července 2004 do 30. září 2004;
b)
42 250 živých býků na období od 1. října 2004 do 31. prosince 2004;
c)
42 250 živých býků na období od 1. ledna 2005 do 31. března 2005;
d)
42 250 živých býků na období od 1. dubna 2005 do 30. června 2005.
4. Jestliže je během jednoho z období uvedených v odstavcích 3a), 3b) a 3c) množství kusů, na které jsou přijaty během daného období žádosti o licence, nižší než množství, které je pro příslušné období k dispozici, bude zbývající množství kusů z takového období připočteno k množství kusů pro následující období.
Článek 2
1. Aby se žadatelé kvalifikovali pro žádost v rámci kvóty uvedené v článku 1, musí být fyzickými nebo právnickými osobami a musí příslušným orgánům daného členského státu k okamžiku, ke kterému předkládají své žádosti o dovozní licence, prokázat, že během roku 2003 dovezli alespoň 100 zvířat spadajících pod kód 0102 90 podle kombinované nomenklatury.
Žadatelé musí být uvedeni v národním registru plátců DPH.
2. Provozovatelé v České republice, Estonsku, na Kypru, v Lotyšsku, Litvě, na Maltě, v Maďarsku, Polsku, Slovinsku a Slovensku mohou zažádat o dovozní licenci na základě dovozů uvedených v odstavci 1 ze zemí, které pro ně byly v roce 2003 třetími zeměmi.
3. Doklad o dovozu musí být předložen výhradně ve formě celního dokladu o uvolnění do volného oběhu, řádně podepsaného celními orgány a obsahujícího odkaz na příslušného žadatele jako příjemce zvířat.
Členské státy mohou přijímat kopie dokumentů uvedených v prvním pododstavci, řádně ověřené příslušným orgánem. Jsou-li takové kopie přijímány, musí být oznámení v tomto smyslu součástí komunikace ze členských států podle článku 3 odst. 5 s ohledem na každého příslušného žadatele.
4. Provozovatelé, kteří k 1. lednu 2004 ukončili obchodování s hovězím a telecím masem se třetími zeměmi, se pro žádost nekvalifikují.
5. Společnost vytvořená sloučením společností, z nichž každá splňuje referenční dovozy odpovídající minimálnímu množství podle odstavce 1, může tyto referenční dovozy použít jako východisko pro svoji žádost.
Článek 3
1. Žádost o dovozní licenci může být předložena pouze ve členském státu, ve kterém je žadatel registrován jako plátce DPH.
2. Žádosti o dovozní licence na každé období uvedené v článku 1 odst. 3
a)
musí obsahovat alespoň 100 zvířat,
b)
nesmějí být podány na více než 5 % celkového množství kusů dobytka, které je k dispozici.
Jestliže žádost překračuje množstevní limit uvedený v prvním pododstavci, bodu b), nebude na přebytek brán zřetel.
3. Žádosti o dovozní licence budou předkládány během prvních 10 pracovních dnů každého období, uvedeného v článku 1 odst. 3. Žádosti na první období však smějí být předloženy nejpozději do druhého čtvrtku po zveřejnění tohoto Nařízení v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Žadatelé mohou podat na každé období podle článku 1 odst. 3 nejvýše jednu žádost. Jestliže žadatel podá žádostí více, budou všechny žádosti od tohoto žadatele odmítnuty.
5. Po ověření předložených dokladů předloží členské státy Komisi seznam žadatelů, jejich adres a množství kusů dobytka, o které žádají, a to nejpozději do pátého pracovního dne od konce období pro podávání žádostí.
Veškerá oznámení, včetně nulových hlášení, musí být odesíláhaí faxem nebo elektronickou poštou na základě vzorového formuláře v příloze I tohoto Nařízení v případech, kdy byly žádosti skutečně podány.
Článek 4
1. Po oznámení podle článku 3 odst. 5 se Komise co nejdříve rozhodne, v jakém rozsahu mohou být žádosti přijaty.
2. Jestliže je množství kusů dobytka, na které jsou podány žádosti podle článku 3, vyšší než množství, které je v příslušném období k dispozici, stanoví Komise jednotné procentní snížení, které bude použito na množství kusů dobytka vykryté žádostmi.
Jestliže použití redukčního koeficientu podle prvního pododstavce vede k tomu, že na jednu žádost bude množství kusů dobytka nižší než 100, bude dostupné množství kusů přiděleno příslušnými členskými státy losem o dovozní práva vždy na 100 kusů. Zahrnuje-li zbývající los množství nižší než 100 kusů dobytka, bude toto množství považováno za jeden los.
3. Licence budou vydávány co nejdříve s ohledem na rozhodnutí Komise o přijetí žádostí
Článek 5
1. Dovozní licence budou vydávány na jméno provozovatele, který předložil žádost.
2. Žádosti o licence a licence musejí obsahovat následující údaje:
a)
v kolonce 8 zemi původu;
b)
v kolonce 16 jeden nebo několik z následujících kódy podle kombinované nomenklatury: 0102 90 05; 0102 90 29 nebo 0102 90 49;
c)
v kolonce 20 číslo kvóty (09.4005) a jedno z označení podle přílohy III.
Článek 6
1. Bez ohledu na článek 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 nebudou licence vydané podle tohoto nařízení převoditelné a pojí se k nim práva podle tarifních kvót pouze v případě, že jsou vystaveny na stejné jméno a adresu jako jméno a adresa osoby uvedené jako příjemce v celním prohlášení o uvolnění do volného oběhu, které je doprovází.
2. Žádné dovozní licence nezůstanou v platnosti po 30. červnu 2005.
3. Jistina na dovozní licenci bude 20 eur na kus a bude složena žadatelem společně se žádostí o licenci.
4. Vydané licence budou platné v celém Společenství.
5. Podle článku 50 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 bude za všechny kusy dobytka dovezené nad rámec množství dobytka, uvedeného v dovozní licenci, vybíráno úplné clo podle společného celního sazebníku, platného ke dni přijetí celního prohlášení o volném oběhu.
6. Bez ohledu na ustanovení oddílu 4 části III nařízení (ES) č. 1291/2000 nebude jistina uvolněna, odkud nebude předložen doklad o tom, že jmenovitý držitel licence byl obchodně a logisticky odpovědný za nákup, přepravu a proclení příslušných zvířat pro volný oběh. Takovým dokladem přinejmenším bude:
a)
originál faktury nebo ověřená kopie faktury vystavené na jméno jmenovitého držitele prodejcem nebo jeho zástupcem, založeným ve třetí zemi coby vývozní zemi, a doklad o zaplacení jmenovitým držitelem nebo o otevření neodvolatelného dokumentárního akreditivu jménem jmenovitého držitele ve prospěch prodejce;
b)
konosament, popř. doklad o pozemní nebo letecké přepravě příslušných zvířat, vyhotovený na jméno jmenovitého držitele;
c)
kopie č. 8 formuláře IM 4 se jménem a adresou jmenovitého držitele, která je jediným údajem v kolonce 8.
Článek 7
1. V okamžiku dovozu musí dovozce předložit doklad o tom, že
a)
učinil písemný závazek v tom smyslu, že bude do jednoho měsíce informovat příslušný orgán členského státu, který licenci vydal, o farmě/statku nebo farmách/statcích, kde budou mladí býci vykrmeni;
b)
složil jistinu ve výši stanovené pro každý příslušný KN kód dle přílohy II u příslušného orgánu členské země, která vydala licenci; výkrm dovážených zvířat v daném členském státu alespoň po dobu 120 dnů ode dne přijetí celního prohlášení o uvolnění do volného oběhu je základním požadavkem ve smyslu článku 20 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2220/85 (4).
2. S výjimkou případů vyšší moci bude jistina podle odstavce 1 písm. b) uvolněna pouze v případě, že je příslušnému orgánu členského státu, který licenci vydal, předložen doklad o tom, že mladí býci
a)
byli vykrmeni na farmě/statku nebo farmách/statcích podle odstavce 1;
b)
nebyli poraženi před uplynutím období 120 dnů ode dne dovozu nebo
c)
byli poraženi ze zdravotních důvodů nebo zemřeli v důsledku nemoci nebo nehody před uplynutím tohoto období.
Jistina bude uvolněna ihned po předložení tohoto dokladu.
Není-li však dodržena lhůta uvedená v odstavci 1 písm. a), bude uvolněná jistina snížena o:
-
15 % a o
-
2 % zbývající částky za každý den, o který byla lhůta překročena.
Neuvolněna částka propadne a bude vedena jako celní poplatek.
3. Nebude-li doklad podle odstavce 2 předložen do 180 dnů ode dne dovozu, jistina propadne a bude zadržena jako celní poplatek.
Nebude-li však tento doklad předložen do 180 dnů podle prvního pododstavce, ale bude předložen do šesti měsíců od uvedeného období, bude vrácena propadnutá částka po odečtení 15 % jistiny.
Článek 8
Nařízení (ES) č. 1291/2000 a (ES) č. 1445/95 platí s ohledem na toto nařízení.
Článek 9
Toto Nařízení vejde v platnost v den následující po dni jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je jako celek závazné a platné ve všech členských státech.
V Bruselu 29. června 2004
REGLAMENTO (CE) N o 1202/2004 DE LA COMISIÓN
de 29 de junio de 2004
relativo a la apertura y gestión de un contingente para la importación de bovinos machos jóvenes destinados al engorde (del 1 de julio de 2004 al 30 de junio de 2005)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1254/1999 del Consejo, de 17 de mayo de 1999, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de la carne de vacuno (1) y, en particular el apartado 1 de su artículo 32,
Considerando lo siguiente:
(1)
La lista CXL de la OMC requiere a la Comunidad la apertura de un contingente arancelario anual para la importación de 169 000 cabezas de bovinos machos jóvenes destinados al engorde.
(2)
A la espera de los resultados de las negociaciones con arreglo al artículo XXIV.6 del GATT en el contexto de la OMC tras la adhesión de la República Checa, Estonia, Chipre, Letonia, Lituania, Malta, Hungría, Polonia, Eslovenia y Eslovaquia (en lo sucesivo denominados «los nuevos Estados miembros»), países algunos de los cuales fueron, junto con Rumania, los principales proveedores dentro de este contingente en los tres últimos ejercicios, procede establecer en las disposiciones de gestión de este contingente arancelario que, para el período comprendido entre el 1 de julio de 2004 y el 30 de junio de 2005, la cantidad disponible se distribuya escalonadamente a lo largo del año de forma adecuada según lo previsto en el apartado 4 del artículo 32 del Reglamento (CE) no 1254/1999.
(3)
Con el fin de tener en cuenta las corrientes de intercambio tradicionales entre la Comunidad y los países proveedores dentro de este contingente, así como la necesidad de proteger el equilibrio del mercado, debe distribuirse la cantidad disponible entre los cuatro trimestres del ejercicio 2004/2005. Una vez concluidas y ratificadas las negociaciones en curso con arreglo al XXIV.6, se aplicarán unas nuevas disposiciones de gestión. Estas disposiciones tendrán en cuenta los resultados de dichas negociaciones y las cantidades ya utilizadas dentro del contingente abierto por el presente Reglamento.
(4)
Para facilitar la igualdad de acceso al contingente, asegurando al mismo tiempo la viabilidad comercial del número de animales por solicitud, cada solicitud de certificado de importación deberá ajustarse a un número mínimo y un número máximo de cabezas.
(5)
Para evitar la especulación, resulta adecuado ofrecer la cantidad disponible en virtud del contingente a los operadores que puedan demostrar que realmente llevan a cabo importaciones de terceros países de suficiente envergadura. Por este motivo, y con el fin de garantizar la eficiencia de la gestión, debe exigirse a los agentes económicos en cuestión que hayan importado un mínimo de 100 animales durante al año 2003, dado que un lote de 100 animales puede considerarse comercialmente viable. Debe permitirse que los operadores de Hungría, Polonia, República Checa, Eslovaquia, Eslovenia, Estonia, Letonia, Lituania, Chipre y Malta presenten solicitudes sobre la base de las importaciones de países que para ellos eran terceros países durante el año 2003.
(6)
El control de estos criterios requiere que las solicitudes se presenten en el Estado miembro en cuyo registro del impuesto sobre el valor añadido (IVA) se halle inscrito el importador.
(7)
A fin de evitar la especulación, debe excluirse del acceso al contingente a los importadores que ya no ejerzan actividades de comercio de ganado vacuno vivo a 1 de enero de 2004 e impedirse la transferencia de los certificados de importación.
(8)
Es conveniente establecer que las cantidades por las que se soliciten certificados de importación se asignen transcurrido un plazo de reflexión y aplicándoles, en su caso, un porcentaje único de reducción.
(9)
Este régimen debe regularse mediante certificados de importación. Con este fin, procede establecer las normas de presentación de las solicitudes y los datos que deban figurar en éstas y en los certificados, en su caso mediante adiciones a algunas de las disposiciones contenidas en el Reglamento (CE) no 1445/95 de la Comisión, de 26 de junio de 1995, por el que se establecen las disposiciones de aplicación del régimen de importación y exportación en el sector de la carne de vacuno y se deroga el Reglamento (CEE) no 2377/80 (2), y en el Reglamento (CE) no 1291/2000 de la Comisión, de 9 de junio de 2000, por el que se establecen disposiciones comunes de aplicación del régimen de certificados de importación, de exportación y de fijación anticipada para los productos agrícolas (3).
(10)
La experiencia demuestra que una adecuada gestión del contingente exige asimismo que el titular del certificado sea un importador legítimo. A tal efecto, el importador debe participar activamente en la compra, transporte e importación de los animales en cuestión. Por consiguiente, conviene fijar como exigencia principal con respecto a la garantía del certificado la presentación de pruebas que demuestren la ejecución de esas actividades.
(11)
Para asegurar el estricto control estadístico de los animales importados al amparo del contingente, no debe aplicarse el margen de tolerancia contemplado en el apartado 4 del artículo 8 del Reglamento (CE) no 1291/2000.
(12)
La aplicación de ese contingente arancelario requiere la ejecución de controles efectivos sobre el destino específico de los animales importados. Por consiguiente, el engorde debe tener lugar en el Estado miembro que haya expedido el certificado de importación.
(13)
Debe constituirse una garantía para asegurar que los animales sean engordados durante al menos 120 días en las unidades de producción designadas. El importe de la garantía debe cubrir la diferencia entre los derechos de aduana del arancel aduanero común (AAC) y los derechos reducidos aplicables en la fecha de despacho a libre práctica de los animales en cuestión.
(14)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de la carne de vacuno.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. Queda abierto, para el período comprendido entre el 1 de julio de 2004 y el 30 de junio de 2005, un contingente arancelario de 169 000 bovinos machos jóvenes de los códigos NC 0102 90 05, 0102 90 29 o 0102 90 49, destinados al engorde en la Comunidad, sin perjuicio de las reducciones que pudieran negociarse posteriormente entre la Comunidad y sus socios de la OMC en el marco de las negociaciones con arreglo al artículo XXIV.6 del GATT en el contexto de la OMC.
El contingente arancelario llevará el número de orden 09.4005.
2. El derecho de aduana de importación aplicable en el marco del contingente arancelario a que se refiere el apartado 1 será de un 16 % de derechos ad valorem, más 582 euros por tonelada neta.
La aplicación del derecho mencionado en el primer párrafo estará supeditada a la condición de que los animales importados sean engordados durante un período de al menos 120 días en el Estado miembro que haya expedido el certificado de importación.
3. Las cantidades a que se refiere el apartado 1 se escalonarán durante el período mencionado en dicho apartado de la siguiente manera:
a)
42 250 bovinos vivos durante el período comprendido entre el 1 de julio de 2004 y el 30 de septiembre de 2004;
b)
42 250 bovinos vivos durante el período comprendido entre el 1 de octubre de 2004 y el 31 de diciembre de 2004;
c)
42 250 bovinos vivos durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2005 y el 31 de marzo de 2005;
d)
42 250 bovinos vivos durante el período comprendido entre el 1 de abril de 2005 y el 30 de junio de 2005.
4. Si, durante alguno de los períodos mencionados en las letras a), b) y c) del apartado 3, la cantidad cubierta por las solicitudes de certificado presentadas para el período en cuestión fuera inferior a la cantidad disponible para el mismo, la cantidad sobrante en ese período se añadirá a la cantidad disponible para el período siguiente.
Artículo 2
1. Para poder optar al contingente contemplado en el artículo 1, el solicitante deberá ser una persona física o jurídica que, en el momento de presentar la solicitud de certificado de importación, pueda demostrar a satisfacción de las autoridades competentes del Estado miembro de que se trate haber importado durante el año 2003 al menos 100 animales de los códigos NC 0102 90.
Los solicitantes deberán estar inscritos en el registro nacional del IVA.
2. Los operadores de la República Checa, Estonia, Chipre, Letonia, Lituania, Malta, Hungría, Polonia, Eslovenia y Eslovaquia podrán presentar solicitudes de certificados de importación sobre la base de las importaciones a que se refiere el apartado 1 de países que para ellos eran terceros países durante al año 2003.
3. Como prueba de la importación sólo podrá presentarse el documento aduanero de despacho a libre práctica, debidamente sellado por las autoridades aduaneras y en el que deberá constar como consignatario el solicitante.
Los Estados miembros podrán aceptar copias de los documentos a que se refiere el párrafo anterior, siempre que estén debidamente certificadas por la autoridad competente. Cuando se acepten tales copias, deberá indicarse tal extremo en la notificación del Estado miembro a que se refiere el apartado 5 del artículo 3 en relación con cada uno de los solicitantes afectados.
4. No podrán presentar solicitudes los operadores que a 1 de enero de 2004 hayan cesado sus actividades comerciales con terceros países en el sector de la carne de vacuno.
5. Las empresas resultantes de fusiones en las que cada empresa fusionada disponga de importaciones de referencia que satisfagan la cantidad mínima a que se refiere el apartado 1 podrán utilizar dichas importaciones de referencia como base de su solicitud.
Artículo 3
1. La solicitud de certificados de importación sólo podrá presentarse en el Estado miembro en cuyo registro nacional del IVA esté inscrito el solicitante.
2. Las solicitudes de certificados de importación para cada uno de los períodos contemplados en el apartado 3 del artículo 1:
a)
deberán tener por objeto una cantidad igual o superior a 100 cabezas,
b)
no podrán superar el 5 % de la cantidad disponible.
Si una solicitud supera la cantidad a que se refiere el punto b) del párrafo anterior, sólo se tendrá en cuenta dentro del límite de esa cantidad.
3. Las solicitudes de certificados de importación deberán ser presentadas dentro de los diez primeros días hábiles de cada uno de los períodos a que se refiere el apartado 3 del artículo 1. No obstante, las solicitudes correspondientes al primer período deberán ser presentadas a más tardar el segundo jueves siguiente a la publicación del presente Reglamento en el Diario Oficial de la Unión Europea.
4. Los solicitantes no podrán presentar más de una solicitud para cada uno de los períodos a que se refiere el apartado 3 del artículo 1. En caso de que un único solicitante presente más de una solicitud, todas ellas serán rechazadas.
5. Después de comprobar los documentos presentados, los Estados miembros notificarán a la Comisión, a más tardar el quinto día hábil siguiente a aquél en que finalice el plazo de presentación de solicitudes, la lista de solicitantes, sus direcciones y las cantidades solicitadas.
Todas las notificaciones, incluidas las negativas, se efectuarán por fax o correo electrónico, utilizando, en caso de que se hayan presentado solicitudes, el modelo que figura en el anexo I del presente Reglamento.
Artículo 4
1. Tras recibir las notificaciones a que se refiere el apartado 5 del artículo 3, la Comisión decidirá lo antes posible en qué medida pueden satisfacerse las solicitudes.
2. Si las cantidades solicitadas con arreglo al artículo 3 sobrepasan las cantidades disponibles para el período de que se trate, la Comisión fijará un porcentaje único de reducción que se aplicará a las cantidades solicitadas.
Si la aplicación del coeficiente de reducción previsto en el párrafo anterior arroja un resultado inferior a 100 cabezas por solicitud, la asignación de la cantidad disponible será efectuada por los Estados miembros interesados mediante sorteo de los derechos de importación correspondientes a lotes de 100 cabezas cada uno. En caso de quedar un remanente de menos de 100 cabezas, se considerará un único lote.
3. A reserva de que la Comisión decida aceptar las solicitudes, los certificados se expedirán lo antes posible.
Artículo 5
1. Los certificados de importación se expedirán a nombre del operador que haya presentado la solicitud.
2. Las solicitudes de certificado y los propios certificados incluirán las indicaciones siguientes:
a)
en la casilla 8, el país de origen;
b)
en la casilla 16, uno o más de los siguientes códigos de la nomenclatura combinada: 0102 90 05; 0102 90 29 o 0102 90 49;
c)
en la casilla 20, el número de orden del contingente (09.4005) y una de las indicaciones previstas en el anexo III.
Artículo 6
1. No obstante lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 9 del Reglamento (CE) no 1291/2000, los certificados de importación expedidos al amparo del presente Reglamento no serán transferibles y sólo darán derecho a acogerse al contingente arancelario si están expedidos al nombre y dirección del consignatario que figura en la declaración aduanera de despacho a libre práctica que los acompaña.
2. Ningún certificado de importación será válido después del 30 de junio de 2005.
3. La garantía correspondiente al certificado de importación será de 20 euros por cabeza y deberá ser presentada por el solicitante junto con la solicitud de certificado.
4. Los certificados expedidos serán válidos en toda la Comunidad.
5. De acuerdo con lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 50 del Reglamento (CE) no 1291/2000, se percibirá la totalidad del derecho del arancel aduanero común aplicable el día de aceptación de la declaración de aduanas para despacho a libre práctica a todas las cantidades importadas que excedan de la indicada en el certificado de importación.
6. No obstante lo dispuesto en la sección 4 del título III del Reglamento (CE) no 1291/2000, la garantía no se liberará hasta que se hayan presentado pruebas de que el titular del certificado ha sido comercial y logísticamente responsable de la compra, transporte y despacho a libre práctica de los animales. Dicha prueba consistirá al menos en lo siguiente:
a)
la factura comercial original, o una copia compulsada, extendida a nombre del titular por el vendedor o su representante, ambos establecidos en el tercer país exportador, y la prueba del pago de la misma por parte del titular, o la apertura por el titular de un crédito documentario irreversible en favor del vendedor;
b)
el conocimiento de embarque o, en su caso, el documento de transporte por vía terrestre o aérea, expedidos a nombre del titular, para los animales de que se trate;
c)
el ejemplar no 8 del impreso IM4 en cuya casilla 8 figurará únicamente el nombre y la dirección del titular del certificado.
Artículo 7
1. En el momento de la importación, el importador deberá presentar las siguientes pruebas:
a)
la prueba del compromiso escrito con la autoridad competente del Estado miembro expedidor del certificado de comunicarle, en un plazo de un mes, la lista de las explotaciones de engorde de los bovinos jóvenes;
b)
la prueba de la constitución de una garantía, por el importe que figura en el anexo II en función de cada código NC subvencionable, que se habrá depositado ante la autoridad competente del Estado miembro expedidor del certificado; el engorde de los animales importados en ese Estado miembro durante un período mínimo de 120 días a partir de la fecha de la aceptación de la declaración aduanera de despacho a libre práctica constituye una exigencia principal con arreglo al apartado 2 del artículo 20 del Reglamento (CEE) no 2220/85 de la Comisión (4).
2. Salvo en caso de fuerza mayor, sólo se liberará la garantía a que se refiere la letra b) del apartado 1 si se presenta a la autoridad competente del Estado miembro expedidor del certificado la prueba de que los bovinos jóvenes:
a)
han sido engordados en la explotación o las explotaciones notificadas de conformidad con el apartado 1;
b)
no han sido sacrificados antes de la expiración de un período de 120 días a partir de la fecha de su importación; o
c)
han sido sacrificados antes de la expiración de ese período por motivos sanitarios o han muerto a consecuencia de enfermedades o accidentes.
La garantía se liberará inmediatamente después de que se presente una de esas pruebas.
No obstante, en caso de que no se haya observado el plazo a que se refiere la letra a) del apartado 1, el importe de la garantía que vaya a liberarse se reducirá:
-
en un 15 %, más
-
un 2 % del importe restante por cada día en que se rebase dicho plazo.
Los importes no liberados se ejecutarán y se retendrán en concepto de derechos de aduana.
3. En caso de que no se presente la prueba mencionada en el apartado 2 dentro de los 180 días siguientes al de la importación, la garantía se ejecutará y se retendrá en concepto de derechos de aduana.
No obstante, en caso de que esa prueba no se presente en el plazo de 180 días mencionado, pero sí en los 6 meses siguientes a dicho plazo, se reembolsará el importe ejecutado tras la sustracción del 15 % de la garantía.
Artículo 8
Las disposiciones de los Reglamentos (CE) no 1291/2000 y (CE) no 1445/95 serán aplicables a reserva de lo dispuesto en el presente Reglamento.
Artículo 9
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 29 de junio de 2004.