Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004
ze dne 10. března 2004,
kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe
(rámcové nařízení)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů [3],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [4] s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 11. prosince 2003,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Provádění společné dopravní politiky vyžaduje účinný systém letecké dopravy, který umožňuje bezpečný a pravidelný provoz letových provozních služeb, a tím usnadňuje volný pohyb zboží, osob a služeb.
(2) Na svém mimořádném zasedání ve dnech 23. a 24. března 2000 v Lisabonu Evropská rada na základě práce skupiny na vysoké úrovni pro jednotné evropské nebe, zřízené Komisí, vyzvala Komisi k předložení návrhů na uspořádání vzdušného prostoru, kontrolu letového provozu a uspořádání toku letového provozu. Uvedená skupina, složená z větší části z civilních a vojenských orgánů letových navigačních služeb v členských státech, vydala svou zprávu v listopadu 2000.
(3) Plynulý provoz systému letecké dopravy vyžaduje stálou vysokou úroveň provozní bezpečnosti letových navigačních služeb, které umožní optimální využití evropského vzdušného prostoru a stálou vysokou úroveň provozní bezpečnosti letecké dopravy při plnění úkolů letových navigačních služeb v obecném zájmu, včetně povinností veřejné služby. Proto by měla odpovídat nejvyšším standardům odpovědnosti a způsobilosti.
(4) Rozvoj jednotného evropského nebe by měl být v souladu s povinnostmi vyplývajícími z členství Společenství a členských států v Evropské organizaci pro bezpečnost letového provozu (Eurocontrol) a se zásadami stanovenými v Chicagské úmluvě o mezinárodním civilním letectví z roku 1944.
(5) Rozhodnutí vztahující se k obsahu, rozsahu nebo provádění vojenských činností a výcviku nespadají do působnosti Společenství.
(6) Členské státy přijaly obecné prohlášení k vojenským otázkám vztahujícím se k jednotnému evropskému nebi [5]. Podle tohoto prohlášení mají členské státy především rozšiřovat civilně-vojenskou spolupráci a usnadňovat spolupráci mezi vojenskými silami členských států ve všech záležitostech uspořádání letového provozu, pokud a nakolik je považována dotčenými členskými státy za potřebnou.
(7) Vzdušný prostor je omezeným zdrojem, jehož optimální a účinné využívání je možné jen za předpokladu, že budou brány v úvahu veškeré požadavky uživatelů, které by měly být vždy v případě potřeby zastoupeny v rámci celkového vývoje, rozhodovacího procesu a realizace jednotného evropského nebe, včetně Výboru pro jednotné nebe.
(8) Z těchto důvodů a s ohledem na rozšiřování jednotného evropského nebe s cílem zahrnout větší počet evropských států by mělo Společenství s přihlédnutím k vývoji v rámci Eurocontrolu stanovit společné cíle a akční program, aby soustředilo úsilí Společenství, členských států a dalších zúčastněných hospodářských subjektů směřující k vytvoření integrovanějšího fungování vzdušného prostoru: jednotného evropského nebe.
(9) Jestliže členské státy přijmou opatření, která směřují k dodržování požadavků Společenství, měly by být orgány vykonávající tuto kontrolu dostatečně nezávislé na poskytovatelích letových navigačních služeb.
(10) Letové navigační služby, zejména letové provozní služby, které jsou srovnatelné s veřejnými orgány, vyžadují funkční a strukturální oddělení a jsou organizovány v jednotlivých členských státech na základě značně odlišných právních forem.
(11) Jestliže je vyžadován nezávislý audit, který se týká poskytovatelů letových navigačních služeb, měla by být kontrola vykonávaná úřadem členského státu pověřeným auditem, je-li tato služba poskytována správními orgány nebo veřejným subjektem, který podléhá dozoru uvedeného úřadu, považována za nezávislý audit bez ohledu na to, zda vyhotovené zprávy o auditu jsou nebo nejsou zveřejňovány.
(12) Je žádoucí, aby bylo jednotné evropské nebe rozšířeno na evropské třetí země, buď v rámci účasti Společenství na práci Eurocontrolu, po přistoupení Společenství k Eurocontrolu, nebo prostřednictvím dohod uzavřených Společenstvím s těmito zeměmi.
(13) Přistoupení Společenství k Eurocontrolu je důležitou součástí při vytváření celoevropského vzdušného prostoru.
(14) V procesu vytváření jednotného evropského nebe by mělo Společenství, pokud to bude vhodné, rozvíjet na nejvyšší úrovni spolupráci s Eurocontrolem, aby byla zaručena normotvorná součinnost a jednotný přístup a zamezilo se oboustranným duplicitám.
(15) V souladu se závěry vysoké skupiny je Eurocontrol subjektem, který má nezbytné odborné znalosti, aby podpořil Společenství v jeho normotvorné úloze. Proto by měla být vypracována prováděcí pravidla pro záležitosti, které spadají do působnosti Eurocontrolu, na základě pověření uděleného této organizaci a za podmínek, které budou zahrnuty do rámce spolupráce mezi Komisí a Eurocontrolem.
(16) Příprava opatření, která jsou nutná pro vytvoření jednotného evropského nebe, vyžaduje široce založené jednání dotčených hospodářských a sociálních subjektů.
(17) Sociální partneři by měli být vhodným způsobem informováni a konzultováni ke všem opatřením, které mají významné sociální dopady. Rovněž by měl být konzultován výbor pro kolektivní vyjednávání zřízený podle rozhodnutí Komise 1998/500/ES ze 20. května 1998 o zřízení výborů pro kolektivní vyjednávání k podpoře dialogu mezi sociálními partnery na evropské úrovni [6].
(18) Dotčené subjekty, jako jsou poskytovatelé letových navigačních služeb, uživatelé vzdušného prostoru, letiště, letecký průmysl a organizace profesního zastoupení zaměstnanců by měly mít možnost poskytovat Komisi doporučení k technickým hlediskům realizace jednotného evropského nebe.
(19) Výkonnost systému letových navigačních služeb jako celku na evropské úrovni by měla být posuzována pravidelně a s patřičným zřetelem na zachování vysoké úrovně bezpečnosti, aby se ověřila účinnost přijatých opatření a navrhla opatření nová.
(20) Sankce stanovené za porušení tohoto nařízení a opatření uvedených v článku 3 by měly být účinné, přiměřené a odrazující, aniž by snižovaly provozní bezpečnost.
(21) Dopad opatření přijatých k provedení tohoto nařízení by měl být hodnocen na základě zpráv, které budou pravidelně předávány Komisi.
(22) Toto nařízení se nedotýká pravomoci členských států přijmout předpisy, která se vztahují k organizaci jejich ozbrojených sil. Tato pravomoc může vést členské státy k přijetí opatření, která zajišťují jejich ozbrojeným silám dostatečný vzdušný prostor pro přiměřené školící a výcvikové účely. Mělo by být proto stanovena bezpečnostní doložka, která umožní výkon této pravomoci.
(23) Dne 2. prosince 1987 byla mezi Španělským královstvím a Spojeným královstvím dohodnuta opatření pro hlubší spolupráci při užívání letiště Gibraltar společným prohlášením ministrů zahraničních věcí těchto dvou zemí. Tato opatření ještě nevstoupila v platnost.
(24) Protože cílů tohoto nařízení, zejména vytvoření jednotného evropského nebe, nemůže být vzhledem k nadnárodnímu rozsahu opatření dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství při zohlednění podrobných prováděcích pravidel, která respektují zvláštní místní podmínky, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(25) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7].
(26) Ustanovení čl. 8 odst. 2 vzorového jednacího řádu pro výbory [8] zřízené podle čl. 7 odst. 1 rozhodnutí 1999/468/ES stanoví pravidlo, podle kterého může předseda výboru rozhodnout o přizvání třetích osob na schůzi uvedeného výboru. Předseda výboru pro jednotné nebe může tak případně přizvat zástupce Eurocontrolu, aby se schůzí účastnili jako pozorovatelé nebo odborníci,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Účel a oblast působnosti
1. Účelem iniciativy "jednotné evropské nebe" je zdokonalení současných norem bezpečnosti a zvýšení celkové efektivnosti všeobecného letového provozu v Evropě a optimalizace kapacity tak, aby splňovala požadavky všech uživatelů vzdušného prostoru a minimalizovala zpoždění. V tomto smyslu je záměrem tohoto nařízení zřídit harmonizovaný právní rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe do 31. prosince 2004.
2. Uplatňováním tohoto nařízení a opatření podle článku 3 není dotčena svrchovanost členských států nad jejich vzdušným prostorem a požadavky členských států, které se vztahují k veřejnému pořádku, veřejné bezpečnosti a záležitostem obrany podle článku 13. Toto nařízení a uvedená opatření se nevztahují na vojenské činnosti a výcvik.
3. Uplatňováním tohoto nařízení a opatření podle článku 3 nejsou dotčena práva a povinnosti členských států podle Chicagské úmluvy o mezinárodním civilním letectví z roku 1944.
4. Použitím tohoto nařízení a opatření podle článku 3 pro letiště Gibraltar nejsou dotčeny právní postoje Španělského království a Spojeného království ve sporech o svrchovanost nad územím, kde se letiště nachází.
5. Použitelnost tohoto nařízení a opatření podle článku 3 pro letiště Gibraltar se pozastavuje, dokud nebude zaveden režim stanovený ve společném prohlášení ministrů zahraničních věcí Španělského království a Spojeného království ze dne 2. prosince 1987. Vlády Španělska a Spojeného království budou Radu o tomto datu informovat.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení a opatření podle článku 3 se:
1. "službou řízení letového provozu" rozumí služba poskytovaná za účelem:
a) zabránění nehod
- mezi letadly a
- mezi letadly a překážkami v manévrovacích prostorech a
b) urychlení a zajištění řádného toku letového provozu;
2. "letištní službou řízení" rozumí služba řízení letového provozu pro letištní provoz;
3. "leteckou informační službou" rozumí služba zřízená v rámci určené oblasti pokrytí, aby poskytovala letecké informace a údaje nezbytné pro bezpečnost, pravidelnost a účinnost letecké navigace;
4. "letovými navigačními službami" rozumějí služby letového provozu, komunikační služby, navigační služby a služby pro přehled o provozu, meteorologické služby pro letovou navigaci a letecké informační služby;
5. "poskytovateli letových navigačních služeb" rozumějí veškeré veřejné nebo soukromé subjekty, které poskytují letové navigační služby pro všeobecný letový provoz;
6. "blokem vzdušného prostoru" rozumí vzdušný prostor stanovených rozměrů v prostoru a čase, v jehož rámci jsou poskytovány letové navigační služby;
7. "uspořádáním vzdušného prostoru" rozumí plánovací funkce, jejímž prvořadým cílem je maximalizace využití dostupného vzdušného prostoru dynamickým sdílením času a v určitou dobu na základě krátkodobých potřeb rovněž rozdělováním vzdušného prostoru pro různé kategorie uživatelů vzdušného prostoru;
8. "uživateli vzdušného prostoru" rozumí všechna letadla provozovaná v rámci všeobecného letového provozu;
9. "uspořádáním toku letového provozu" rozumí funkce zřízená s cílem přispět k bezpečnému, řádnému a urychlenému toku letového provozu tím, že kapacita řízení letového provozu je v co největší míře využita a objem letového provozu odpovídá kapacitám oznámeným dotyčnými poskytovateli letových provozních služeb;
10. "řízením letového provozu" rozumí soubor palubních a pozemních funkcí (letových provozních služeb, uspořádání vzdušného prostoru a uspořádání toku letového provozu) nezbytných pro zajištění bezpečného a efektivního pohybu letadel po celou dobu provozu;
11. "letovými provozními službami" rozumějí různé letové informační služby, pohotovostní služby, letové poradní služby a služby řízení letového provozu (oblastní, přibližovací a letištní služby řízení letového provozu);
12. "oblastní službou řízení" rozumí služba řízení letového provozu pro řízené lety v bloku vzdušného prostoru;
13. "přibližovací službou řízení" rozumí služba řízení letového provozu pro přilétající nebo odlétající řízené lety;
14. "souborem služeb" rozumějí dvě nebo více letových navigačních služeb;
15. "osvědčením" rozumí doklad vydaný členským státem v jakékoliv podobě v souladu s vnitrostátním právem, který potvrzuje, že poskytovatel letové navigační služby splňuje požadavky na poskytování specifické služby;
16. "komunikačními službami" rozumějí letecké pevné a mobilní služby, které umožňují komunikační spojení země-země, vzduch-země a vzduch-vzduch pro účely řízení letového provozu;
17. "evropskou sítí řízení letového provozu" rozumí soubor systémů uvedených v příloze I k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 552/2004 ze dne 10. března 2004 o interoperabilitě evropské sítě řízení letového provozu (nařízení o interoperabilitě) [9], který umožňuje poskytování letových navigačních služeb ve Společenství včetně rozhraní na hranicích s třetími zeměmi;
18. "provozní koncepcí" rozumějí kritéria pro provozní užívání evropské sítě řízení letového provozu nebo její části;
19. "složkami" rozumějí hmotné věci, např. technické vybavení a nehmotné věci, např. programové vybavení, na kterých závisí interoperabilita evropské sítě řízení letového provozu;
20. "Eurocontrolem" rozumí Evropská organizace pro bezpečnost letového provozu, zřízená Mezinárodní úmluvou o spolupráci při zajišťování bezpečnosti leteckého provozu ze dne 13. prosince 1960 [10];
21. "zásadami Eurocontrolu pro stanovení nákladového základu pro výpočet poplatků za traťové letecké navigační zařízení a pro výpočet jednotkových sazeb" rozumějí zásady uvedené v dokumentu č. 99.60.01/01 ze dne 1. srpna 1999, který vydal Eurocontrol;
22. "pružným užíváním vzdušného prostoru" rozumí koncepce uspořádání vzdušného prostoru uplatňovaná v oblasti Konference evropského civilního letectví podle specifikace v Příručce uspořádání vzdušného prostoru pro uplatnění koncepce pružného užívání vzdušného prostoru, první vydání ze dne 5. února 1996, kterou vydal Eurocontrol;
23. "letovou informační oblastí" rozumí vzdušný prostor definovaných rozměrů, ve kterém jsou poskytovány letové informační služby a pohotovostní služby;
24. "letovou hladinou" rozumí plocha o stálém atmosférickém tlaku vztaženém ke specifickému údaji tlaku 1013,2 hektopascalů, která je oddělená od ostatních ploch specifickými tlakovými odstupy;
25. "funkčním blokem vzdušného prostoru" rozumí vzdušný blok stanovený na základě provozních požadavků a vyjadřující potřebu zajistit integrovanější uspořádání vzdušného prostoru bez ohledu na současné hranice;
26. "všeobecným letovým provozem" rozumí veškerý pohyb civilních letadel a rovněž veškerý pohyb státních letadel (včetně vojenských, celních a policejních letadel), jestliže jsou tyto pohyby prováděné ve shodě s postupy ICAO;
27. "Mezinárodní organizací pro civilní letectví (ICAO)" rozumí Mezinárodní organizace pro civilní letectví, zřízená Chicagskou úmluvou o mezinárodním civilním letectví z roku 1944;
28. "interoperabilitou" rozumí soubor funkčních, technických a provozních vlastností, které jsou předepsané pro systémy a složky evropské sítě řízení letového provozu a pro postupy jejího provozování, aby se umožnil její bezpečný, plynulý a účinný provoz. Interoperability je dosahováno zajištěním souladu systémů a složek se základními požadavky;
29. "meteorologickými službami" rozumějí zařízení a služby, které poskytují letadlům meteorologické předpovědi, hlášení a pozorování a další meteorologické informace a údaje, které státy poskytují pro využití v letectví;
30. "navigačními službami" rozumějí zařízení a služby, které poskytují letadlům informace k určování polohy a času;
31. "provozními údaji" rozumějí informace o všech fázích letu, které jsou požadované k přijetí provozních rozhodnutí poskytovatelů letových navigačních služeb, uživatelů vzdušného prostoru, provozovatelů letišť a ostatních dotčených subjektů;
32. "postupem" v souvislosti s nařízením o interoperabilitě rozumí standardní metoda pro technické nebo provozní využití systémů v souladu se schválenými a ověřenými provozními koncepcemi, které vyžadují jednotné uplatňování v celé evropské síti řízení letového provozu;
33. "uvedením do provozu" rozumí první provozní užití po počáteční instalaci nebo zdokonalení systému;
34. "sítí leteckých tratí" rozumí síť specifických tratí pro usměrňování toku všeobecného letového provozu podle potřeb poskytování služeb řízení letového provozu;
35. "směrováním" rozumí zvolená cestovní trasa, která má být letadlem sledována během jeho letu;
36. "plynulým provozem" rozumí provoz evropské sítě řízení letového provozu způsobem, který z pohledu uživatele působí jako jeden celek;
37. "sektorem" rozumí část řízené oblasti nebo letové informační oblasti/letové informační oblasti pro horní vzdušný prostor;
38. "službami pro přehled o provozu" rozumějí zařízení a služby, které jsou užívány k určení polohy letadel, aby se umožnil jejich bezpečný rozestup;
39. "systémem" rozumí seskupení palubních a pozemních složek a zařízení v kosmickém prostoru, která zajišťují podporu letových navigačních služeb pro všechny fáze letu;
40. "zdokonalením" rozumí každá úprava, která mění provozní vlastnosti systému.
Článek 3
Oblasti činnosti Společenství
1. Toto nařízení zřizuje harmonizovaný právní rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe ve spojitosti s:
a) nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 551/2004 ze dne 10. března 2004 o organizaci a užívání vzdušného prostoru v jednotném evropském nebi (nařízení o vzdušném prostoru) [11];
b) nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004 ze dne 10. března 2004 o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (nařízení o poskytování služeb) [12] a
c) nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 552/2004 ze dne 10. března 2004 o interoperabilitě evropské sítě řízení letového provozu (nařízení o interoperabilitě) [13]
a s prováděcími pravidly přijatými Komisí na základě tohoto a výše uvedených nařízení.
2. Opatření uvedená v odstavci 1 se uplatňují s výhradou ustanovení tohoto nařízení.
Článek 4
Vnitrostátní dozorové orgány
1. Členské státy určí nebo zřídí jeden nebo více subjektů jako jejich vnitrostátní dozorový orgán, aby převzaly úkoly přidělené tomuto orgánu tímto nařízením a opatřeními podle článku 3.
2. Vnitrostátní dozorové orgány jsou nezávislé na poskytovatelích letových navigačních služeb. Této nezávislosti je dosahováno alespoň na funkční úrovni dostatečným oddělením vnitrostátních dozorových orgánů od těchto poskytovatelů. Členské státy zajistí, aby vnitrostátní dozorové orgány vykonávaly své pravomoci nestranným a průhledným způsobem.
3. Členské státy oznámí Komisi název a adresu vnitrostátních dozorových orgánů včetně změn těchto údajů, jakož i opatření přijatá k zajištění souladu s odstavcem 2.
Článek 5
Postup projednávání výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro jednotné nebe (dále jen "výbor"), složený ze dvou zástupců z každého členského státu, kterému předsedá zástupce Komise. Výbor náležitě přihlíží k zájmům všech kategorii uživatelů.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.
4. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 6
Poradní orgán odvětví
Aniž je dotčena úloha výboru a Eurocontrolu, zřídí Komise "poradní orgán odvětví", složený z poskytovatelů letových navigačních služeb, sdružení uživatelů vzdušného prostoru, letišť, leteckého průmyslu a organizací profesního zastoupení zaměstnanců. Úlohou tohoto orgánu je pouze poskytovat doporučení Komisi k technickým hlediskům realizace jednotného evropského nebe.
Článek 7
Vztahy s evropskými třetími zeměmi
Komise se zaměří a podpoří rozšíření jednotného evropského nebe na země, které nejsou členy Evropské unie. Za tímto účelem se Komise snaží v rámci dohod uzavřených se sousedními zeměmi nebo v rámci Eurocontrolu rozšiřovat oblast působnosti tohoto nařízení i opatření uvedených v článku 3 i na tyto země.
Článek 8
Prováděcí pravidla
1. Pro vypracování prováděcích pravidel podle článku 3, která spadají do působnosti Eurocontrolu, vydá Komise Eurocontrolu pověření stanovící úkoly, které mají být vykonány, a jejich harmonogram. V této souvislosti se Komise snaží co nejlépe využít ujednání, jejichž prostřednictvím Eurocontrol zajišťuje účast a konzultace všech dotčených subjektů, pokud tato ujednání odpovídají zvyklostem Komise, které se týkají průhlednosti a konzultačních postupů, a nejsou v rozporu s jejími institucionálními závazky. Komise jedná postupem podle čl. 5 odst. 2.
2. Na základě práce provedené podle odstavce 1 jsou postupem podle čl. 5 odst. 3 přijímána rozhodnutí o uplatnění výsledků této práce v rámci Společenství a o lhůtách pro jejich provedení. Tato rozhodnutí se zveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Bez ohledu na odstavec 2, pokud Eurocontrol nemůže přijmout pověření, které bylo poskytnuto podle odstavce 1, nebo jestliže Komise po konzultaci s výborem uváží, že:
a) práce vykonané na základě tohoto pověření dostatečně nepokračují vzhledem ke stanovené lhůtě, nebo
b) výsledky vykonané práce nejsou dostatečné,
může Komise postupem podle čl. 5 odst. 3 přijmout jiná opatření k dosažení cílů uvedeného pověření.
4. Pro vypracování prováděcích pravidel podle článku 3, která nespadají do působnosti Eurocontrolu, jedná Komise postupem podle čl. 5 odst. 3.
Článek 9
Sankce
Sankce, které členské státy stanoví za porušení tohoto nařízení a opatření podle článku 3, kterých se dopustí uživatelé vzdušného prostoru a poskytovatelé služeb, musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 10
Konzultace s dotčenými subjekty
Členské státy jednající v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a Komise stanoví konzultační mechanismus pro vhodné zapojení dotčených subjektů do realizace jednotného evropského nebe.
Těmito dotčenými subjekty mohou být:
- poskytovatelé služeb letové navigace,
- uživatelé vzdušného prostoru,
- letiště,
- letecký průmysl a
- organizace profesního zastoupení zaměstnanců.
Konzultace s dotčenými subjekty zahrnuje zejména vypracování a zavedení nových koncepcí a technologií evropské sítě řízení letového provozu.
Článek 11
Ověření výkonnosti
1. Komise zajišťuje přezkoušení a hodnocení výkonnosti letecké navigace, přičemž vychází ze stávající odborné způsobilosti Eurocontrolu.
2. Cílem analýzy informací shromážděných pro účely odstavce 1 je:
a) umožnit porovnání letových navigačních služeb a zdokonalení jejich poskytování;
b) pomáhat poskytovatelům letových navigačních služeb při poskytování požadovaných služeb;
c) zdokonalit postup konzultace mezi uživateli vzdušného prostoru, poskytovateli letových navigačních služeb a letišti;
d) umožnit stanovení a podporu osvědčené praxe včetně zlepšení bezpečnosti, účinnosti a kapacity.
3. Aniž je dotčeno právo veřejnosti na přístup k dokumentům Komise, jak je stanoveno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise [14], přijme Komise postupem podle čl. 5 odst. 3 opatření pro poskytování informací uvedených v odstavci 2 dotčeným subjektům.
Článek 12
Dozor, sledování a metody hodnocení účinku
1. Dozor, sledování a metody hodnocení účinku vycházejí z výročních zpráv, které předkládají členské státy a které se týkají provádění akcí přijatých podle tohoto nařízení a opatření uvedených v článku 3.
2. Komise pravidelně posuzuje uplatňování tohoto nařízení a opatření, která jsou uvedená v článku 3, a podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě poprvé do 20. dubna 2007 a následně každé tři roky. Za tímto účelem může Komise požádat členské státy o informace, které doplňují informace obsažené ve zprávách předaných členskými státy v souladu s odstavcem 1.
3. Pro účely sestavování zpráv uvedených v odstavci 2 může Komise požádat výbor o stanovisko.
4. S ohledem na původní cíle a budoucí potřeby obsahují zprávy hodnocení výsledků dosažených akcemi podle tohoto nařízení včetně souvisejících informací o vývoji oboru, zejména informací týkajících se hospodářských, sociálních, zaměstnaneckých a technických hledisek, jakož i kvality služeb.
Článek 13
Bezpečnostní opatření
Toto nařízení nebrání členskému státu, aby uplatňoval opatření do té míry, do které jsou potřebná pro zajištění základních bezpečnostních nebo obranných zájmů. Jde zejména o opatření, která jsou nezbytná:
- pro přehled o provozu ve vzdušném prostoru pod pravomocí dotčeného členského státu podle dohod ICAO o oblastní letové navigaci včetně možnosti zjištění, identifikace a vyhodnocení všech letadel, která užívají tento vzdušný prostor, s ohledem na zajištění bezpečnosti letů a přijetí akce k zajištění bezpečnostních a obranných potřeb,
- v případě závažných vnitřních nepokojů, které ohrožují veřejný pořádek,
- v případě války nebo závažného mezinárodního napětí, které zakládá válečnou hrozbu,
- pro plnění mezinárodních závazků členského státu týkajících se zachování míru a mezinárodní bezpečnosti,
- pro provádění vojenských činností a výcviku včetně nezbytných možností pro cvičení.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 10. března 2004.
Reglamento (CE) no 549/2004 del Parlamento Europeo y del Consejo
de 10 de marzo de 2004
por el que se fija el marco para la creación del cielo único europeo
(Reglamento marco)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, y en particular el apartado 2 de su artículo 80,
Vista la propuesta de la Comisión(1),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo(2),
Visto el dictamen del Comité de las Regiones(3),
De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 251 del Tratado, a la vista del texto conjunto aprobado por el Comité de conciliación el 11 de diciembre de 2003(4),
Considerando lo siguiente:
(1) La puesta en práctica de la política común de transportes exige un sistema de transporte aéreo eficaz que permita el funcionamiento seguro y regular de los servicios de transporte aéreo y que facilite por tanto la libre circulación de mercancías, personas y servicios.
(2) Con ocasión de su reunión extraordinaria de los días 23 y 24 de marzo de 2000, en Lisboa, el Consejo Europeo invitó a la Comisión a que presentara propuestas relativas a la gestión del espacio aéreo, al control de tránsito aéreo y a la gestión del afluencia de tránsito aéreo sobre la base de los trabajos del Grupo de alto nivel sobre el cielo único europeo, creado por la Comisión. Dicho Grupo, constituido en gran medida por las autoridades civiles y militares de navegación aérea en los Estados miembros, presentó su informe en noviembre de 2000.
(3) El buen funcionamiento del sistema de transporte aéreo requiere un nivel elevado y coherente de seguridad en los servicios de navegación aérea que permitan una utilización óptima del espacio aéreo europeo, así como un nivel uniforme y elevado de seguridad del tránsito aéreo, de conformidad con la misión de interés general de los servicios de navegación aérea, incluidas las obligaciones de servicio público. Debe efectuarse, por tanto, de acuerdo con las normas más estrictas de responsabilidad y competencia.
(4) La iniciativa del cielo único europeo debe desarrollarse ateniéndose a las obligaciones derivadas de la adhesión de la Comunidad y de sus Estados miembros a Eurocontrol, y ajustándose a los principios establecidos por el Convenio de Chicago de 1944 sobre aviación civil internacional.
(5) Las decisiones que afectan al contenido, al alcance o a las condiciones de la realización de las operaciones o del entrenamiento militares no son competencia de la Comunidad.
(6) Los Estados miembros han aprobado una declaración general sobre los aspectos militares relacionados con el cielo único europeo(5). De conformidad con esta declaración, los Estados miembros deben, en particular, intensificar la cooperación entre los ámbitos civil y militar, y en caso de que lo consideren necesario los Estados miembros interesados, y en la medida en que así lo consideren, facilitar la cooperación entre sus fuerzas armadas en todos los aspectos de la gestión del tránsito aéreo.
(7) El espacio aéreo constituye un recurso limitado, cuya utilización óptima y eficaz sólo es posible teniendo en cuenta las necesidades de todos los usuarios y, cuando proceda, asegurando su participación en todo el proceso de desarrollo, toma de decisiones y puesta en marcha del cielo único europeo, incluido el Comité del cielo único.
(8) Por todas estas razones, y para extender el cielo único europeo al mayor número de Estados europeos, la Comunidad debe fijarse objetivos comunes y un programa de acción que movilice sus esfuerzos, los de sus Estados miembros y los de los distintos actores económicos, con el fin de crear un espacio aéreo que funcione de forma más integrada, el cielo único europeo, teniendo en cuenta la evolución en curso en el seno de Eurocontrol.
(9) Cuando los Estados miembros tomen medidas para garantizar el cumplimiento de las exigencias comunitarias, las autoridades que practiquen las verificaciones de cumplimiento deben ser suficientemente independientes de los prestadores de servicios de navegación aérea.
(10) Los servicios de navegación aérea, y en particular los servicios de tránsito aéreo que tienen carácter de autoridades públicas, requieren una separación funcional o estructural, y están organizados, según los Estados miembros, con arreglo a formas jurídicas que varían mucho de un Estado miembro a otro.
(11) Cuando se exijan auditorías independientes en relación con los proveedores de servicios de navegación aérea, se deben reconocer como tales las inspecciones del órgano oficial auditor de los Estados miembros, cuando dichos servicios sean proporcionados por la administración, o las realizadas por un organismo público sometido al control del mencionado órgano, independientemente de que los informes que se redacten sean públicos o no.
(12) Conviene ampliar el cielo único europeo a terceros países europeos, bien en el marco de la participación de la Comunidad en los trabajos de Eurocontrol, tras la adhesión de la Comunidad a la misma, bien a través de acuerdos celebrados por la Comunidad con dichos países.
(13) La adhesión de la Comunidad a Eurocontrol es un elemento importante para la creación de un espacio aéreo paneuropeo.
(14) En el proceso de creación del cielo único europeo, la Comunidad debe desarrollar, cuando corresponda, el máximo nivel de cooperación con Eurocontrol para garantizar sinergias en la regulación y enfoques coherentes, y evitar todo solapamiento entre ambas.
(15) De conformidad con las conclusiones del Grupo de alto nivel, Eurocontrol es la entidad que cuenta con los conocimientos técnicos adecuados para apoyar a la Comunidad en su función reguladora. En consecuencia, las medidas de ejecución deben elaborarse, en las materias que sean de la competencia de Eurocontrol, en el marco de mandatos a dicha organización, supeditados a las condiciones que se incluyan en un marco de cooperación entre la Comisión y Eurocontrol.
(16) La elaboración de las medidas necesarias para la creación del cielo único europeo exige una amplia consulta de los sectores económicos y sociales interesados.
(17) Los interlocutores sociales deben ser oportunamente informados y consultados sobre todas las medidas que tengan repercusiones sociales importantes. Debe igualmente consultarse al Comité de diálogo sectorial establecido sobre la base de la Decisión 98/500/CE de la Comisión, de 20 de mayo de 1998, relativa a la creación de Comités de diálogo sectorial para promover el diálogo entre los interlocutores sociales a escala europea(6).
(18) Las partes interesadas tales como proveedores de servicios de navegación aérea, usuarios del espacio aéreo, aeropuertos, industria de fabricación y órganos de representación de colectivos profesionales deben tener la posibilidad de asesorar a la Comisión en los aspectos técnicos de la puesta en marcha del cielo único europeo.
(19) El funcionamiento global del sistema de los servicios de navegación aérea en el ámbito europeo debe evaluarse periódicamente, prestando la debida atención al mantenimiento de un alto nivel de seguridad, a fin de comprobar la eficacia de las medidas adoptadas y sugerir otras nuevas.
(20) Las sanciones previstas en caso de infracción del presente Reglamento y de las medidas a que se refiere el artículo 3 deben ser efectivas, proporcionadas y disuasorias, sin disminución de la seguridad.
(21) Deben evaluarse los efectos de las medidas adoptadas en aplicación del presente Reglamento a la luz de los informes que debe presentar regularmente la Comisión.
(22) El presente Reglamento no afecta a la competencia de los Estados miembros para adoptar disposiciones relativas a la organización de sus fuerzas armadas. Esta competencia de los Estados miembros puede llevarles a adoptar medidas para que sus fuerzas armadas dispongan de un espacio aéreo suficiente para mantenerse en un estado de formación y entrenamiento adecuado. Por lo tanto es conveniente prever una cláusula de salvaguardia para permitir el ejercicio de dicha competencia.
(23) El Reino de España y el Reino Unido acordaron en Londres, el 2 de diciembre de 1987, mediante una declaración conjunta de los Ministros de Asuntos Exteriores de ambos Estados, un régimen para una mayor cooperación en la utilización del aeropuerto de Gibraltar y dicho régimen no ha comenzado aún a aplicarse.
(24) Dado que el objetivo del presente Reglamento, a saber, la creación del cielo único europeo, no puede ser alcanzado de manera suficiente por los Estados miembros y, por consiguiente, debido a su dimensión transnacional, puede lograrse mejor en el ámbito comunitario, garantizando medidas de ejecución adecuadas que tengan en cuenta las especificidades locales, la Comisión puede adoptar medidas de acuerdo con el principio de subsidiariedad consagrado en el artículo 5 del Tratado. De conformidad con el principio de proporcionalidad enunciado en dicho artículo, el presente Reglamento no excede de lo necesario para alcanzar este objetivo.
(25) Las medidas necesarias para la ejecución del presente Reglamento deben aprobarse con arreglo a la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión(7).
(26) El apartado 2 del artículo 8 del Reglamento interno estándar(8) para los comités establecidos en aplicación de lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 7 de la Decisión 1999/468/CE contiene una disposición modelo con arreglo a la cual el Presidente de un comité podrá invitar a sus reuniones a terceras personas. Si procede, el presidente del Comité del cielo único debe invitar a sus reuniones, en calidad de observadores o de expertos, a los representantes de Eurocontrol.
HAN ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Objetivo y ámbito de aplicación
1. El objetivo de la iniciativa del cielo único europeo consiste en reforzar las actuales normas de seguridad y de eficacia global del tránsito aéreo general en Europa, mejorar al máximo la capacidad para responder a las necesidades de todos los usuarios del espacio aéreo y reducir al mínimo los retrasos. Con el fin de alcanzar este objetivo, existe la intención de establecer un marco regulador armonizado para la creación del cielo único europeo a más tardar el 31 de diciembre de 2004.
2. El presente Reglamento y las medidas contempladas en el artículo 3 se aplicarán sin perjuicio de la soberanía de los Estados miembros sobre su espacio aéreo y de las necesidades de los Estados miembros en lo que respecta al orden público, la seguridad pública y los asuntos de defensa, como establece el artículo 13. El presente Reglamento y las medidas mencionadas más arriba no incluyen las operaciones y entrenamiento militares.
3. El presente Reglamento y las medidas contempladas en el artículo 3 se aplicarán sin perjuicio de los derechos y obligaciones de los Estados miembros que se derivan del Convenio de Chicago de 1944 sobre aviación civil internacional.
4. La aplicación del presente Reglamento y de las medidas mencionadas en el artículo 3 al aeropuerto de Gibraltar se entiende sin perjuicio de las respectivas posiciones jurídicas del Reino de España y del Reino Unido en lo que respecta al litigio de soberanía sobre el territorio en que está situado el aeropuerto.
5. La aplicación al aeropuerto de Gibraltar del presente Reglamento y de las medidas mencionadas en el artículo 3 se suspenderá hasta que comience a aplicarse el régimen previsto en la Declaración Conjunta de los Ministros de Asuntos Exteriores del Reino de España y del Reino Unido, de 2 de diciembre de 1987. Los Gobiernos de España y del Reino Unido informarán al Consejo de la fecha en que comience a aplicarse dicho régimen.
Artículo 2
Definiciones
A los efectos del presente Reglamento y de las medidas mencionadas en el artículo 3, serán de aplicación las definiciones siguientes:
1) servicio de control del tránsito aéreo: un servicio suministrado con el fin de:
a) prevenir colisiones
- entre aeronaves, y
- en el área de maniobras, entre aeronaves y obstáculos, y de
b) acelerar y mantener ordenado el movimiento del tránsito aéreo;
2) servicio de control de aeródromo: un servicio de control del tránsito aéreo para el tránsito de aeródromo;
3) servicio de información aeronáutica: un servicio establecido en la zona de cobertura definida que tiene la responsabilidad de proveer la información y datos aeronáuticos necesarios para la seguridad, regularidad y eficiencia de la navegación aérea;
4) servicios de navegación aérea: los servicios de tránsito aéreo, los servicios de comunicación, navegación y vigilancia, los servicios meteorológicos destinados a la navegación aérea y los servicios de información aeronáutica;
5) proveedores de servicios de navegación aérea: cualquier entidad pública o privada encargada de la prestación de servicios de navegación aérea para la circulación aérea general;
6) bloque de espacio aéreo: un espacio aéreo de dimensiones definidas, espacial y temporalmente, en el que se prestan servicios de navegación aérea;
7) gestión del espacio aéreo: la función de planificación con el objetivo principal de aprovechamiento máximo del espacio aéreo disponible mediante un sistema dinámico de reparto del tiempo y, en ocasiones, la segregación del espacio aéreo entre diversas categorías de usuarios del espacio aéreo, sobre la base de necesidades a corto plazo;
8) usuarios del espacio aéreo: el conjunto de aeronaves operadas como tránsito aéreo general;
9) gestión de afluencia del tránsito aéreo: una función establecida con el objetivo de contribuir a un flujo seguro, ordenado y rápido del tránsito aéreo, asegurando que se utiliza al máximo posible la capacidad del control del tránsito aéreo, y que el volumen del tránsito aéreo es compatible con las capacidades declaradas por los correspondientes proveedores de servicios de tránsito aéreo;
10) gestión del tránsito aéreo: la agrupación de las funciones embarcadas y de tierra (servicios de tránsito aéreo, gestión del espacio aéreo y gestión de afluencia del tránsito aéreo) necesarias para garantizar un movimiento seguro y eficaz de las aeronaves en todas las fases de la operación;
11) servicios de tránsito aéreo: todos los servicios de información de vuelo, de alerta, de asesoramiento de tránsito aéreo y de control del tránsito aéreo (servicios de control de zona, servicios de control de aproximación y servicios de control de aeródromo);
12) servicio de control de área: un servicio de control del tránsito aéreo de los vuelos controlados en un bloque de espacio aéreo;
13) servicio de control de aproximación: un servicio de control del tránsito aéreo para las llegadas y salidas de vuelos controlados;
14) conjunto de servicios: dos o más servicios de navegación aérea;
15) certificado: el documento expedido por un Estado miembro, en la forma que disponga su legislación nacional, que certifica la idoneidad de un proveedor de servicios de navegación aérea para prestar un servicio determinado;
16) servicios de comunicación: los servicios aeronáuticos fijos y móviles destinados a permitir las comunicaciones tierra-tierra, aire-tierra y aire-aire con fines de control del tránsito aéreo;
17) red europea de gestión del tránsito aéreo: el conjunto de los sistemas enumerados en el Anexo I del Reglamento (CE) n° 552/2004 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 10 de marzo de 2004, relativo a la interoperabilidad de la red europea de gestión del tránsito aéreo(9) (Reglamento de interoperabilidad) que permiten prestar servicios de navegación aérea en la Comunidad, incluidas las interfaces en las fronteras con terceros países;
18) concepto de operación: los criterios de uso operativo de la red europea de gestión del tránsito aéreo, o de una parte de la misma;
19) componentes: los objetos tangibles (como soportes físicos informáticos) e intangibles (como los programas informáticos) de los que depende la interoperabilidad de la red europea de gestión del tránsito aéreo;
20) Eurocontrol: la Organización Europea para la Seguridad de la Navegación Aérea creada por el Convenio internacional de cooperación para la seguridad de la navegación aérea, de 13 de diciembre de 1960(10);
21) los principios de Eurocontrol para establecer la base de costes para la imposición de cánones de ruta por la utilización de instalaciones y para el cálculo de las unidades tarifarias: los principios que se especifican en el documento n° 99.60.01/01 de 1 de agosto de 1999, de Eurocontrol;
22) utilización flexible del espacio aéreo: el concepto de gestión del espacio aéreo aplicado en la zona de la Conferencia europea de aviación civil, tal como se especifica en la primera edición de 5 de febrero de 1996 del Manual de gestión del espacio aéreo para la aplicación del concepto de uso flexible del espacio aéreo (Airspace Management Handbook for the application of the Concept of the Flexible Use of Airspace) publicado por Eurocontrol;
23) región de información de vuelo: un espacio aéreo de dimensiones definidas, dentro del cual se proporcionan los servicios de información de vuelo y alerta;
24) nivel de vuelo: una superficie de presión atmosférica constante relacionada con la presión de referencia específica de 1013,2 hectopascales (hPa) y separada de otras superficies análogas por intervalos de presión específicos;
25) bloque de espacio aéreo funcional: un bloque de espacio aéreo basado en exigencias operativas que reflejen la necesidad de garantizar una gestión más integrada del espacio aéreo con independencia de las fronteras existentes;
26) tránsito aéreo general: el conjunto de movimientos de las aeronaves civiles, así como el conjunto de movimientos de las aeronaves de Estado (incluidas las aeronaves militares, de aduana y de policía), cuando dichos movimientos se realizan de conformidad con los procedimientos de la OACI;
27) OACI: la Organización de Aviación Civil Internacional creada en virtud del Convenio de Chicago de 1944 sobre Aviación Civil Internacional;
28) interoperabilidad: un conjunto de propiedades funcionales, técnicas y operativas que deben cumplir los sistemas y componentes de la red europea de gestión del tránsito aéreo y los procedimientos para el funcionamiento de ésta, con el fin de garantizar su funcionamiento seguro, eficiente y continuo. La interoperabilidad se consigue haciendo que los sistemas y componentes cumplan los requisitos esenciales;
29) servicios meteorológicos: las instalaciones y servicios que proporcionan a las aeronaves pronósticos, informes y observaciones meteorológicos, así como cualquier otra información y datos meteorológicos facilitados por los Estados para uso aeronáutico;
30) servicios de navegación: las instalaciones y servicios que suministran a las aeronaves información sobre posicionamiento en el espacio o en el tiempo;
31) datos operativos: la información relativa a todas las fases de vuelo necesaria para que los proveedores de servicios de navegación aérea, los usuarios del espacio aéreo, los operadores de aeropuertos y otros agentes interesados tomen decisiones operativas;
32) procedimiento: en el sentido del Reglamento interoperabilidad: un método normalizado para la utilización técnica u operativa de sistemas, en el contexto de conceptos de funcionamiento acordados y validados que requieran una aplicación uniforme en toda la red europea de gestión del tránsito aéreo;
33) puesta en servicio: el primer uso operativo de un sistema después de su instalación inicial o de su mejora;
34) red de rutas: la red de rutas especificadas que canaliza el flujo del tránsito aéreo general en la medida necesaria para prestar los servicios de control del tránsito aéreo;
35) encaminamiento: el itinerario escogido que debe seguir una aeronave durante su operación;
36) funcionamiento continuo: el funcionamiento de la red europea de gestión del tránsito aéreo de manera que, desde la perspectiva del usuario, funcione como si fuera un sistema único;
37) sector: una parte de una zona de control y/o una región/región superior de información de vuelo;
38) servicios de vigilancia: las instalaciones y servicios utilizados para determinar las posiciones respectivas de las aeronaves con el fin de establecer una separación segura;
39) sistema: engloba los componentes de tierra y los embarcados, así como los equipos espaciales, que prestan apoyo a los servicios de navegación aérea en todas las fases de vuelo;
40) mejora: cualquier modificación que altere las características operativas de un sistema.
Artículo 3
Ámbitos de intervención de la Comunidad
1. El presente Reglamento establece un marco regulador armonizado para la creación del cielo único europeo en conjunción con:
a) el Reglamento (CE) n° 551/2004 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 10 de marzo de 2004, relativo a la organización y utilización del espacio aéreo en el cielo único europeo (Reglamento del espacio aéreo)(11);
b) el Reglamento (CE) n° 550/2004 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 10 de marzo de 2004, relativo a la prestación de servicios de navegación aérea en el cielo único europeo (Reglamento de prestación de servicios)(12); y
c) el Reglamento (CE) n° 552/2004 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 10 de marzo de 2004, relativo a la interoperabilidad de la red europea de gestión del tránsito aéreo (Reglamento de interoperabilidad)(13),
así como con las medidas de ejecución que apruebe la Comisión sobre la base del presente Reglamento y de los Reglamentos contenidos en los mencionados actos.
2. Las medidas contempladas en el apartado 1 se aplicarán con arreglo a las disposiciones del presente Reglamento.
Artículo 4
Autoridades nacionales de supervisión
1. Los Estados miembros designarán o crearán un órgano u órganos que actuarán en calidad de autoridad nacional de supervisión y asumirán las funciones que les atribuyan el presente Reglamento y las medidas a que se refiere el artículo 3.
2. Las autoridades nacionales de supervisión serán independientes de los proveedores de servicios de navegación aérea. Esta independencia se conseguirá mediante la adecuada separación, al menos en el plano funcional, entre las autoridades nacionales de supervisión y dichos proveedores. Los Estados miembros velarán por que las autoridades nacionales de supervisión ejerzan sus competencias de manera imparcial y transparente.
3. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión los nombres y direcciones de las autoridades nacionales de supervisión, así como cualquier cambio a este respecto, y las medidas adoptadas para garantizar el cumplimiento del apartado 2.
Artículo 5
Procedimiento de Comité
1. La Comisión estará asistida por el Comité del cielo único, denominado en lo sucesivo el Comité, compuesto por dos representantes de cada Estado miembro y presidido por un representante de la Comisión. El Comité garantizará la adecuada consideración de los intereses de todas las categorías de usuarios.
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación los artículos 3 y 7 de la Decisión 1999/468/CE, observando lo dispuesto en su artículo 8.
3. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación los artículos 5 y 7 de la Decisión 1999/468/CE, observando lo dispuesto en su artículo 8.
El plazo contemplado en el apartado 6 del artículo 5 de la Decisión 1999/468/CE queda fijado en un mes.
4. El Comité aprobará su reglamento interno.
Artículo 6
Órgano consultivo del sector
Sin perjuicio de las funciones del Comité y de Eurocontrol, la Comisión creará un "órgano consultivo del sector" al que pertenecerán los proveedores de servicios de navegación aérea, las asociaciones de usuarios del espacio aéreo, los aeropuertos, la industria de fabricación y los órganos de representación de colectivos profesionales. La función de dicho órgano consultivo consistirá exclusivamente en asesorar a la Comisión sobre los aspectos técnicos de la puesta en marcha del cielo único europeo.
Artículo 7
Relaciones con terceros países europeos
La Comunidad procurará ampliar el ámbito del cielo único europeo a los Estados que no sean miembros de la Unión Europea y apoyará dicha ampliación. A estos efectos, la Comunidad, bien en el marco de acuerdos celebrados con terceros países vecinos, o bien en el contexto de Eurocontrol, intentará hacer extensivo a dichos países el ámbito de aplicación del presente Reglamento y de las medidas mencionadas en el artículo 3.
Artículo 8
Medidas de ejecución
1. Para la elaboración de medidas de ejecución con arreglo al artículo 3 que sean competencia de Eurocontrol, la Comisión otorgará mandatos a Eurocontrol estableciendo las tareas que éste deberá realizar y el calendario correspondiente. En este contexto, procurará recurrir a los acuerdos de Eurocontrol relacionados con la participación y la consulta de todas las partes interesadas, en la medida en que estos acuerdos sean conformes a las prácticas de la Comisión sobre transparencia y procedimientos de consulta y no entren en conflicto con sus obligaciones institucionales. La Comisión actuará de conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 5.
2. Sobre la base de los trabajos realizados con arreglo al apartado 1, se adoptarán, con arreglo al procedimiento a que hace referencia el apartado 3 del artículo 5, decisiones sobre la aplicación de los resultados de esos trabajos en la Comunidad y sobre su plazo de aplicación. Estas decisiones se publicarán en el Diario Oficial de la Unión Europea.
3. No obstante lo dispuesto en el apartado 2, si Eurocontrol no pudiese aceptar un mandato que se le hubiese otorgado en virtud de lo dispuesto en el apartado 1, o si la Comisión, en consulta con el Comité, considerase que:
a) la labor realizada en cumplimiento de dicho mandato no está avanzando satisfactoriamente teniendo en cuenta el plazo previsto, o
b) los resultados de la labor realizada no son adecuados,
la Comisión podrá adoptar, de conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 3 del artículo 5, medidas alternativas para lograr los objetivos del mandato de que se trate.
4. Para la elaboración de medidas de ejecución con arreglo al artículo 3 que no sean competencia de Eurocontrol, la Comisión actuará de conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 3 del artículo 5.
Artículo 9
Sanciones
Las sanciones que los Estados miembros establezcan en caso de infracción del presente Reglamento y de las medidas a que se refiere el artículo 3 por parte de usuarios del espacio aéreo y proveedores de servicios serán efectivas, proporcionadas y disuasorias.
Artículo 10
Consulta de las partes interesadas
Los Estados miembros, de conformidad con su legislación nacional, y la Comisión establecerán mecanismos de consulta para la participación adecuada de las partes interesadas en la puesta en marcha del cielo único europeo.
Dichas partes interesadas podrán incluir:
- proveedores de servicios de navegación aérea,
- usuarios del espacio aéreo,
- aeropuertos,
- industria de fabricación, y
- órganos de representación de colectivos profesionales.
La consulta de las partes interesadas incluirá, en particular, el desarrollo e introducción de nuevos conceptos y tecnologías en la red europea de gestión del tránsito aéreo.
Artículo 11
Evaluación del funcionamiento
1. La Comisión velará por el examen y la evaluación de las prestaciones de la navegación aérea, recurriendo a los conocimientos de Eurocontrol.
2. El análisis de la información obtenida con arreglo al apartado 1 tiene por objetivo:
a) permitir la comparación y mejora de la prestación de servicios de navegación aérea;
b) ayudar a los proveedores de servicios de navegación aérea a prestar los servicios necesarios;
c) mejorar el proceso de consultas entre los usuarios del espacio aéreo, los proveedores de servicios de navegación aérea y los aeropuertos;
d) permitir la identificación y el fomento de las prácticas más idóneas, en particular la mejora de la seguridad, la eficacia y la capacidad..
3. Sin perjuicio del derecho de acceso del público a los documentos de la Comisión en virtud del Reglamento (CE) n° 1049/2001 del Parlamento Europeo y el Consejo, de 30 de mayo de 2001, relativo al acceso del público a los documentos del Parlamento Europeo, del Consejo y de la Comisión(14), la Comisión adoptará, de conformidad con el procedimiento mencionado en el apartado 3 del artículo 5, medidas para la difusión a las partes interesadas de la información a que se hace referencia en el apartado 2.
Artículo 12
Seguimiento, control y métodos de evaluación de los efectos
1. El seguimiento, el control y los métodos de evaluación de los efectos se basarán en la presentación de informes anuales de los Estados miembros sobre la aplicación de las acciones llevadas a cabo conforme al presente Reglamento y a las medidas mencionadas en el artículo 3.
2. La Comisión evaluará periódicamente la aplicación del presente Reglamento y de las medidas mencionadas en el artículo 3, e informará de ello al Parlamento Europeo y al Consejo, por vez primera el 20 de abril de 2007 y, con posterioridad, cada tres años. A tal efecto, la Comisión podrá solicitar a los Estados miembros información adicional respecto a la contenida en los informes que éstos hayan presentado a la Comisión conforme a lo dispuesto en el apartado 1.
3. Para la elaboración de los informes a que se refiere el apartado 2, la Comisión solicitará el dictamen del Comité.
4. Los informes contendrán una evaluación de los resultados alcanzados por las acciones llevadas a cabo en aplicación del presente Reglamento, incluida información apropiada sobre la evolución del sector, en particular por lo que se refiere a los aspectos económicos, sociales, de empleo y tecnológicos, así como sobre la calidad del servicio, teniendo en cuenta los objetivos iniciales y con vistas a las necesidades futuras.
Artículo 13
Salvaguardas
El presente Reglamento no impedirá que los Estados miembros apliquen cuantas medidas sean necesarias para la salvaguarda de los intereses esenciales de la política de seguridad o de defensa. Estas medidas serán, en particular, las que resulten imperativas
- para la vigilancia del espacio aéreo bajo su responsabilidad, de conformidad con los acuerdos regionales sobre la navegación aérea de la OACI, incluida la capacidad de detectar, identificar y evaluar toda aeronave que utilice dicho espacio aéreo, con el fin de garantizar la seguridad de los vuelos y tomar medidas para garantizar las necesidades en materia de seguridad y defensa,
- en caso de graves disturbios internos que alteren el orden público,
- en caso de guerra o grave tensión internacional que constituya una amenaza de guerra,
- para cumplir las obligaciones internacionales de los Estados miembros relativas al mantenimiento de la paz y la seguridad internacional,
- para efectuar operaciones y entrenamiento militares, incluidas las posibilidades necesarias de realizar ejercicios.
Artículo 14
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Estrasburgo, el 10 de marzo de 2004.