Směrnice Rady
ze dne 23. listopadu 1976
o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v ovoci a zelenině a na jejich povrchu
(76/895/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
vzhledem k tomu, že rostlinná výroba zaujímá v Evropském hospodářském společenství velmi důležité místo;
vzhledem k tomu, že výnos této výroby je neustále ohrožován škodlivými organismy jak živočišného, tak rostlinného původu a rovněž viry;
vzhledem k tomu, že je bezpodmínečně nutné chránit rostliny před těmito organismy nejen proto, aby se zabránilo poklesu výnosů, ale též proto, aby se zvýšila produktivita zemědělství;
vzhledem k tomu, že jednou z nejdůležitějších metod ochrany rostlin a rostlinných produktů před působením těchto škodlivých organismů je používání chemických pesticidů;
vzhledem k tomu, že však tyto pesticidy nemají na rostlinnou výrobu pouze příznivý účinek, neboť se zpravidla jedná o toxické látky nebo přípravky s nebezpečnými vedlejšími účinky;
vzhledem k tomu, že velký počet těchto pesticidů a jejich metabolitů nebo rozkladných produktů může mít škodlivé účinky na spotřebitele rostlinných produktů;
vzhledem k tomu, že tyto pesticidy by neměly být použity za okolností, které mohou znamenat nebezpečí pro zdraví lidí nebo zvířat;
vzhledem k tomu, že v členských státech existují různé metody, jak čelit tomuto nebezpečí; že některé z těchto členských států stanovily různé limity pro maximální obsah reziduí určitých pesticidů v ošetřených plodinách nebo rostlinných produktech a na jejich povrchu, které musí být dodrženy při uvádění těchto produktů do oběhu;
vzhledem k tomu, že existující rozdíly mezi členskými státy, pokud jde o tyto maximální přípustné limity reziduí pesticidů, mohou přispívat k vytváření překážek obchodu, a tak bránit volnému pohybu zboží ve Společenství; že z tohoto důvodu by měly být stanoveny určité maximální limity, které by mohly být členskými státy použity;
vzhledem k tomu, že při stanovení těchto maximálních limitů musí být vyváženě zohledněny požadavky rostlinné výroby a potřeba chránit zdraví lidí a zvířat;
vzhledem k tomu, že by měly být nejdříve stanoveny maximální limity reziduí pro určité pesticidy v ovoci a zelenině a na jejich povrchu s přihlédnutím ke skutečnosti, že ovoce a zelenina jsou obecně určeny k lidské spotřebě a příležitostně k výživě zvířat; že tyto maximální limity musí být nejnižšími možnými limity;
vzhledem k tomu, že by měl být zaručen volný oběh produktů s obsahem reziduí určitých pesticidů nepřevyšujícím maxima stanovená v příloze II; že současně by mělo být členským státům umožněno, aby nediskriminujícím způsobem a v případech, které považují za odůvodněné, povolily na svém území oběh produktů s obsahem vyšším než výše uvedená maxima, a to buď stanovením maximálních limitů pro tyto produkty, nebo upuštěním od jejich stanovení;
vzhledem k tomu, že není nezbytné uplatňovat ustanovení této směrnice na ovoce a zeleninu určené pro vývoz do třetích zemí;
vzhledem k tomu, že maximální limity stanovené v příloze II se mohou nečekaně ukázat jako nebezpečné pro zdraví lidí nebo zvířat; že by mělo být tedy členským státům umožněno v takovém případě tyto limity dočasně snížit;
vzhledem k tomu, že je pro tento případ vhodné zajistit úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého rostlinolékařského výboru;
vzhledem k tomu, že stanoví-li členské státy maximální limity pro produkty uváděné na trh na svých územích, měly by ověřovat dodržování těchto limitů úředními kontrolami prováděnými alespoň prostřednictvím odběru vzorků;
vzhledem k tomu, že v tomto případě musejí být úřední kontroly prováděny s použitím metod odběru vzorků a analytických metod Společenství;
vzhledem k tomu, že stanovení těchto metod odběru vzorků a analytických metod je prováděcím opatřením technického a vědeckého charakteru; že pro usnadnění jeho přijetí by měla být pravidla týkající se těchto odběrů vzorků a analýz stanovena postupem zahrnujícím úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého rostlinolékařského výboru;
vzhledem k tomu, že zrychlené řízení by mělo usnadnit změny příloh, které jsou převážně technického charakteru,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Tato směrnice se vztahuje na produkty určené k lidské spotřebě nebo výjimečně k výživě zvířat, které jsou uvedeny pod položkami společného celního sazebníku v příloze I, pokud se v nich nebo na jejich povrchu nacházejí rezidua pesticidů uvedených v příloze II.
Článek 2
1. Pro účely této směrnice se "rezidui pesticidů" rozumějí stopová množství pesticidů a všech jejich toxických rozkladných produktů nebo metabolitů uvedených v příloze II, která jsou přítomna v produktech podle článku 1 nebo na jejich povrchu.
2. Pro účely této směrnice se "uvedením do oběhu" rozumí jakékoli předání produktů podle článku 1 po jejich sklizni, ať již za úplatu, nebo bezplatně.
Článek 3
1. Členské státy nesmějí zakázat na svých územích uvedení produktů podle článku 1 do oběhu nebo mu bránit z důvodu přítomnosti reziduí pesticidů, jestliže množství těchto reziduí nepřekračuje maximální limity stanovené v příloze II.
2. Členské státy mohou v případech, které považují za odůvodněné, povolit na svém území oběh produktů podle článku 1 s obsahem reziduí pesticidů vyšším, než je množství stanovené v příloze II.
3. Členské státy informují ostatní členské státy a Komisi o každém případu použití odstavců 1 a 2.
Článek 4
1. Jestliže členský stát usoudí, že maximální limit stanovený v příloze II ohrožuje zdraví lidí nebo zvířat, která nejsou škodlivými organismy, může dočasně na svém území tento limit snížit. V takovém případě neprodleně oznámí přijatá opatření ostatním členským států a Komisi a uvede jejich důvody.
2. Postupem podle článku 8 bude rozhodnuto, zda mají být maximální limity stanovené v příloze II změněny. Do doby, než Rada nebo Komise výše uvedeným postupem rozhodne, může členský stát učiněná opatření zachovat.
Článek 5
Aniž je dotčen článek 4, přijme Rada na návrh Komise změny, které mají být provedeny v přílohách. Při provádění těchto změn je zohledněn zejména technický a vědecký pokrok, jakož i zdravotní a zemědělské požadavky.
Článek 6
1. Členské státy učiní veškerá nezbytná opatření k tomu, aby dodržování maximálních limitů stanovených v souladu s touto směrnicí bylo namátkově úředně kontrolováno.
2. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření k tomu, aby v případech, kdy jsou produkty podle článku 1 podrobeny kontrole podle odstavce 1, byly odběry vzorků a kvalitativní a kvantitativní analýzy pro účely zjištění identifikace a odhadu množství reziduí pesticidů prováděny postupy a metodami, které jsou stanoveny postupem podle článku 7.
Článek 7
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému rostlinolékařskému výboru zřízenému rozhodnutím 76/894/EHS [3] (dále jen "výbor") jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Hlasům členských států ve výboru je přidělena váha stanovená podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.
3. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k opatřením ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou 41 hlasů.
4. Komise přijme zamýšlená opatření a ihned je provede, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada přijme opatření kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise a ihned je provede s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.
Článek 8
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc výboru neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některého členského státu.
2. Hlasům členských států ve výboru je přidělena váha podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.
3. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k opatřením ve lhůtě dvou dnů. Stanovisko se přijímá většinou 41 hlasů.
4. Komise přijme zamýšlená opatření a ihned je provede, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada přijme opatření kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese do 15 dnů ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise a ihned je provede s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.
Článek 9
Tato směrnice se nevztahuje na produkty podle článku 1, u nichž je alespoň z jednoho náležitého označení zřejmé, že jsou určeny na vývoz do třetích zemí.
Článek 10
Tato směrnice se použije, aniž jsou dotčeny předpisy Společenství týkající se společných norem jakosti pro ovoce a zeleninu.
Článek 11
Členské státy uvedou v platnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do dvou let od jejího oznámení a neprodleně o tom uvědomí Komisi.
Článek 12
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 23. listopadu 1976.
DIRECTIVA DEL CONSEJO de 23 de noviembre de 1976 relativa a la fijación de los contenidos máximos de residuos de plaguicidas en las frutas y hortalizas
(76/895/CEE)
EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea y, en particular, sus artículos 43 y 100,
Vista la propuesta de la Comisión,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (1),
Visto el dictamen del Comité económico y social (2),
Considerando que la producción vegetal tiene una gran importancia en la Comunidad Económica Europea;
Considerando que tanto los organismos nocivos del reino animal y vegetal como los virus afectan constantemente al rendimiento de dicha producción;
Considerando que es absolutamente necesaria la protección de los vegetales contra dichos organismos, no sólo para evitar una disminución del rendimiento, sino también para aumentar la productividad de la agricultura;
Considerando que la utilización de plaguicidas químicos constituye uno de los medios más importantes para proteger los vegetales y productos vegetales de dichos organismos nocivos;
Considerando, sin embargo, que dichos plaguicidas no tienen únicamente repercusiones favorables en la producción vegetal, debido a que se trata por lo general de sustancias tóxicas o de preparados que pueden tener efectos peligrosos;
Considerando que un gran número de dichos plaguicidas o de sus productos de metabolización o degradación pueden tener efectos nocivos para los consumidores de productos vegetales;
Considerando que dichos plaguicidas no deberían utilizarse en condiciones que puedan poner en peligro la salud humana o animal;
Considerando que en algunos Estados miembros existen métodos diferentes para prevenir dicho peligro, y que varios Estados han establecido niveles distintos en lo que se refiere al contenido máximo de residuos de determinados plaguicidas en los vegetales y productos vegetales tratados, niveles que deben respetarse para la circulación de los productos de que se trate;
Considerando que las disparidades entre los Estados miembros en lo que se refiere a los contenidos máximos permitidos de residuos de plaguicidas pueden contribuir a crear obstáculos en los intercambios y, por consiguiente, entorpecer la libre circulación de mercancías dentro de la Comunidad; que, por tal motivo, es conveniente fijar determinados contenidos máximos que los Estados miembros puedan aplicar;
Considerando que, al fijar dichos contenidos máximos, es necesario compaginar las necesidades de la producción vegetal y los imperativos de la protección de la salud humana y animal;
Considerando que, como primer paso, procede fijar dichos contenidos máximos para los residuos de determinados plaguicidas en las frutas y hortalizas, habida cuenta del hecho de que se destinan por lo general a la alimentación humana u, ocasionalmente, a la animal; que dichos contenidos máximos deben constituir el nivel más bajo posible;
Considerando que es necesario garantizar la libre circulación en toda la Comunidad de los productos con un contenido de residuos de determinados plaguicidas inferior o igual a los máximos fijados en el Anexo II; que, al mismo tiempo, es conveniente que los Estados miembros puedan autorizar, de forma no discriminatoria y en casos en los que no estimen justificado, la circulación en su territorio de productos que tengan un contenido superior a los mencionados máximos, ya fijen o no unos contenidos máximos para dichos productos;
Considerando que no es necesario aplicar las disposiciones previstas en la presente Directiva a las frutas y hortalizas destinadas a la exportación a terceros países;
Considerando, no obstante, que los contenidos establecidos en el Anexo II pueden resultar peligrosos repentinamente para la salud humana o animal; que, por consiguiente, es necesario permitir a los Estados miembros que reduzcan provisionalmente, en tal caso, los mencionados contenidos;
Considerando que se recomienda, en tal caso, establecer una cooperación estrecha entre los Estados miembros y la Comisión en el seno del Comité permanente fitosanitario;
Considerando que, siempre que los Estados miembros fijen unos contenidos máximos para los productos puestos en circulación en su territorio, deberán comprobar la observancia de dichos contenidos mediante controles oficiales realizados al menos por sondeos;
Considerando que, en tal caso, deberán practicarse controles oficiales de acuerdo con modalidades de toma de muestras y métodos de análisis comunitarios;
Considerando que la fijación de modalidades de toma de muestras y de métodos de análisis constituye una medida de ejecución de carácter técnico y científico; que, para facilitar su adopción, es conveniente prever que las normas correspondientes a dichas tomas de muestras y análisis se adopten de acuerdo con un procedimiento que establezca una cooperación estrecha entre los Estados miembros y la Comisión en el seno del Comité fitosanitario permanente;
Considerando que las modificaciones de los Anexos, dado el carácter eminentemente técnico de estos, deben facilitarse mediante un procedimiento rápido,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
La presente Directiva se refiere a los productos destinados a la alimentación humana o, aunque ocasionalmente, a la animal, incluidos en las partidas del arancel aduanero común reproducidas en el Anexo I, siempre que se encuentren en los productos residuos plaguicidas enumerados en el Anexo II.
Artículo 2
1. Con arreglo a la presente Directiva, se entenderá por residuos de plaguicidas los restos de plaguicidas y de sus posibles productos tóxicos de metabolización o degradación enumerados en el Anexo II que estén presentes en los productos contemplados en el artículo 1.
2. Con arreglo a la presente Directiva, se entenderá por puesta en circulación cualquier entrega a título oneroso o gratuito de los productos contemplados en el artículo 1 tras su recolección.
Artículo 3
1. Los Estados miembros no podrán prohibir ni obstaculizar la puesta en circulación en su territorio de los productos contemplados en el artículo 1 en razón de la presencia de residuos de plaguicidas, si la cantidad de dichos residuos no excediere de los contenidos máximos establecidos en el Anexo II.
2. Los Estados miembros podrán autorizar en su territorio, en los casos en que lo estimen justificado, la puesta en circulación de productos contemplados en el artículo 1 que contengan residuos de plaguicidas en cantidades superiores a las indicadas en el Anexo II.
3. Los Estados miembros informarán a los demás Estados y a la Comisión de la aplicación dada a los apartados 1 y 2.
Artículo 4
1. Cuando un Estado miembro estime que un contenido máximo fijado en el Anexo II represente un peligro para la salud humana o de las animales, excepto la de organismos nocivos, dicho Estado miembro podrá reducirlo de manera provisional en su territorio. En tal caso, comunicará sin demora a los demás Estados miembros y a la Comisión las medidas adoptadas, acompañadas de un informe de los motivos.
2. Se decidirá de acuerdo con el procedimiento previsto en el artículo 8 si debieren modificarse los contenidos máximos fijados en el Anexo II. El Estado miembro podrá mantener las medidas que haya aplicado mientras el Consejo o la Comisión no hayan adoptado una decisión de acuerdo con el mencionado procedimiento.
Artículo 5
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 4, el Consejo aprobará, a propuesta de la Comisión, las modificaciones que deban introducirse en los Anexos. Para dichas modificaciones, se tendrá en cuenta, en particular, la situación de los conocimientos técnicos y científicos, así como las necesidades sanitarias y agrícolas.
Artículo 6
1. Los Estados miembros adoptarán todas las disposiciones necesarias para el control oficial mediante sondeos de la observancia de los contenidos máximos fijados de acuerdo con la presente Directiva.
2. Los Estados miembros adoptarán todas las disposiciones útiles para que, en casos en los que los productos contemplados en el artículo 1 se sometan al control previsto en el apartado 1, la toma de muestras y los análisis cualitativos y cuantitativos de los residuos de plaguicidas se lleven a cabo según las modalidades y métodos establecidos de acuerdo con el procedimiento previsto en el artículo 7.
Artículo 7
1. En los casos en que se haga referencia al procedimiento definido en el presente artículo, el Comité permanente fitosanitario creado por la Decisión 76/894/CEE (3), en lo sucesivo denominado «Comité», será convocado sin demora por su Presidente, por iniciativa propia o a instancia de un Estado miembro.
2. En el seno del Comité, los votos de los Estados miembros se ponderarán de la forma prevista en el apartado 2 del artículo 148 del Tratado. El Presidente no participará en la votación.
3. El representante de la Comisión presentará un proyecto de medidas que deban adoptarse. El Comité emitirá su dictamen sobre las medidas en el plazo que el Presidente fije en función de la urgencia de las cuestiones sometidas a examen. Se pronunciará por mayoría de cuarenta y un votos.
4. La Comisión adoptará las medidas y las pondrá inmediatamente en aplicación cuando se ajusten al dictamen del Comité. Si no se ajustaren al dictamen del Comité o a falta del mismo la Comisión presentará inmediatamente ante el Consejo una propuesta relativa a las medidas que deban adoptarse. El Consejo adoptará las medidas por mayoría cualificada.
Si el Consejo no hubiere adoptado ninguna medida transcurrido un plazo de tres meses a partir de la fecha en la que se le haya sometido el asunto, la Comisión adoptará las medidas propuestas y las aplicará inmediatamente, excepto en el caso de que el Consejo se hubiere pronunciado por mayoría simple en contra de las mismas.
Artículo 8
1. En los casos en que se haga referencia al procedimiento definido en el presente artículo, el Comité será convocado sin demora por su Presidente, por propia iniciativa o a instancia de un Estado miembro.
2. En el seno del Comité, los votos de los Estados miembros se ponderarán de la forma prevista en el apartado 2 del artículo 148 del Tratado. El Presidente no participará en la votación.
3. El representante de la Comisión presentará un proyecto de medidas para su adopción. El Comité emitirá el dictamen sobre las medidas en un plazo de dos días. Se pronunciará por mayoría de cuarenta y un votos.
4. La Comisión adoptará las medidas y las pondrá inmediatamente en aplicación cuando se ajusten al dictamen del Comité. Si no se ajustaren al dictamen del Comité, o a falta del mismo, la Comisión presentará inmediatamente ante el Consejo una propuesta relativa a las medidas que deban adoptarse. El Consejo adoptará las medidas por mayoría cualificada.
Si el Consejo no hubiere adoptado ninguna medida transcurrido un plazo de quince días a partir de la fecha en la que se le haya sometido el asunto, la Comisión adoptará las medidas propuestas y las aplicará inmediatamente, excepto en el caso de que el Consejo se hubiere pronunciado por mayoría simple en contra de las mismas.
Artículo 9
La presente Directiva no se aplicará a los productos contemplados en el artículo 1 cuando se haya probado por lo menos mediante una indicación adecuada que se destinan a la exportación a terceros países.
Artículo 10
La presente Directiva se aplicará sin perjuicio de las disposiciones de la Comunidad referentes a las normas comunes de calidad para las frutas y hortalizas.
Artículo 11
Los Estados miembros aplicarán las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para cumplir la presente Directiva en un plazo de dos años a partir de su notificación e informarán de ello inmediatamente a la Comisión.
Artículo 12
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 23 de noviembre de 1976.