Směrnice Komise 2003/84/ES
ze dne 25. září 2003,
kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinných látek flurtamonu, flufenacetu, jodosulfuronu, dimethenamidu-P, pikoxystrobinu, fosthiazátu a silthiofamu
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 2003/82/ES [2], a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS obdržely francouzské orgány dne 15. února 1994 od společnosti Rhône-Poulenc Agro France (nyní Bayer CropScience) žádost o zařazení účinné látky flurtamonu do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Rozhodnutím Komise 1996/341/ES [3] bylo potvrzeno, že dokumentace je "úplná", tzn. že v zásadě vyhovuje požadavkům na údaje a informace stanoveným v příloze II a III směrnice 91/414/EHS.
(2) Francie obdržela dne 1. února 1996 od společnosti Bayer AG (nyní Bayer CropScience) žádost podle čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS týkající se flufenacetu (dřívější název fluthiamid). Tato žádost byla prohlášena za úplnou rozhodnutím Komise 97/362/ES [4].
(3) Německo obdrželo dne 14. prosince 1998 od společnosti Hoechst Schering AgrEvo GmbH (nyní Bayer CropScience) žádost podle čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS týkající se jodosulfuronu (jako výchozí látky pro jodosulfuron-methyl-natrium). Tato žádost byla prohlášena za úplnou rozhodnutím Komise 1999/392/ES [5].
(4) Německo obdrželo dne 16. dubna 1999 od společnosti BASF AG žádost podle čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS týkající se dimethenamidu-P. Tato žádost byla prohlášena za úplnou rozhodnutím Komise 1999/555/ES [6].
(5) Irsko obdrželo dne 26. května 1999 od společnosti Zeneca Agrochemicals (nyní Syngenta) žádost podle čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS týkající se pikoxystrobinu. Tato žádost byla prohlášena za úplnou rozhodnutím Komise 1999/555/ES.
(6) Spojené království obdrželo dne 5. března 1996 od společnosti ISK Biosciences Europe SA žádost podle čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS týkající se fosthiazátu. Tato žádost byla prohlášena za úplnou rozhodnutím Komise 97/362/ES.
(7) Irsko obdrželo dne 14. prosince 1998 od společnosti Monsanto Crop Protection žádost podle čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS týkající se silthiofamu (dřívější název silthiopham). Tato žádost byla prohlášena za úplnou rozhodnutím Komise 1999/392/ES.
(8) Účinky těchto účinných látek na lidské zdraví a na životní prostředí byly posouzeny v souladu s čl. 6 odst. 2 a 4 směrnice 91/414/EHS pro použití navržená žadateli. Jmenované členské státy zpravodajové předložily Komisi návrhy hodnotících zpráv týkajících se těchto látek dne 21. května 1997 (flurtamon), 6. ledna 1998 (flufenacet), 30. května 2000 (jodosulfuron), 26. září 2000 (dimethenamid-P), 11. června 2001 (pikoxystrobin), 18. března 1998 (fosthiazát) a 2. října 2000 (silthiofam).
(9) Návrhy hodnotících zpráv byly přezkoumány členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat. Přezkoumání byla dokončena dne 4. července 2003 formou zpráv Komise o přezkoumání flurtamonu, flufenacetu, jodosulfuron, dimethenamidu-P, pikoxystrobinu, fosthiazátu a silthiofamu.
(10) Přezkoumání jodosulfuronu, dimethenamidu-P, pikoxystrobinu a silthiofamu neodhalila žádné otevřené otázky nebo obavy, které by vyžadovaly konzultaci s Vědeckým výborem pro rostliny.
(11) Dokumenty a informace o flurtamonu byly rovněž předloženy k samostatné konzultaci Vědeckému výboru pro rostliny. Vědecký výbor byl konzultován dvakrát, především proto, aby posoudil možné vyplavování dvou metabolitů účinné látky, a to 3-(trifluormethyl)benzoové kyseliny (TFMBA) a trifluoroctové kyseliny (TFAA). Ve svém prvním stanovisku [7] vědecký výbor doporučil, aby byly do sorpčních studií s metabolitem TFMBA zařazeny půdy o pH 7 až 8. Pokud jde o metabolit TFAA, výbor konstatoval, že dostupné údaje jsou pro posouzení rizika kontaminace podzemních vod nedostatečné. Žadatel následně provedl pro oba metabolity další studie. Ve svém druhém stanovisku [8] dospěl vědecký výbor k závěru, že koncentrace TFMBA v podzemních vodách může v důsledku vyplavování z půd o pH vyšším než 5 překročit hodnotu 0,1 g/l pouze v malém procentu případů/situací. Výbor dále dospěl k závěru, že metabolit TFAA nepředstavuje z hlediska podzemních vod nepřijatelné riziko pro vodní organismy, ale toxikologické informace, které měl výbor k dispozici, byly stále ještě nedostatečné. Doporučení vědeckého výboru byla zohledněna při dalším přezkoumávání a při přípravě této směrnice a zprávy o přezkoumání. Žadatel následně dodal chybějící informace a členský stát zpravodaj je zhodnotil. Stálý výbor dospěl ve svém hodnocení k závěru, že metabolity TFMBA a TFAA nebudou mít nepřijatelný vliv na životní prostředí, pokud budou uplatněna vhodná opatření ke zmírnění rizika.
(12) Pokud jde o flufenacet, byl Vědecký výbor pro rostliny požádán, aby se vyjádřil ke dvěma produktům rozkladu (M2 a M4) účinné látky, které byly zjištěny ve výluzích lysimetru, a dále k expozici uživatelů. Výbor ve svém stanovisku [9] konstatoval, že v případě metabolitů M2 a M4 nebylo doposud dostatečně posouzeno riziko pro necílové suchozemské organismy, a určil též další produkty rozkladu, u kterých je třeba dále zhodnotit riziko pro necílové organismy. Výbor měl za to, že posouzení rizika pro uživatele v případě flufenacetu bylo provedeno dostatečným způsobem, ale poznamenal, že náležitou pozornost si zasluhuje senzibilizační potenciál formulovaného přípravku. Doporučení vědeckého výboru byla zohledněna při dalším přezkoumávání a při přípravě této směrnice a zprávy o přezkoumání. Žadatel následně dodal chybějící informace a členský stát zpravodaj je zhodnotil. Stálý výbor dospěl ve svém hodnocení k závěru, že riziko pro necílové organismy spojené se všemi určenými produkty rozkladu bude přijatelné a rovněž riziko senzibilizace bude přijatelné, pokud budou uplatněna vhodná opatření ke zmírnění rizika.
(13) Pokud jde o fosthiazát, byl vědecký výbor požádán, aby se vyjádřil k možnosti vyplavování do podzemních vod, k riziku pro půdní necílové organismy, k riziku pro ptáky a volně žijící savce a k možnému riziku pozdní polyneuropatie vyvolané organofosfáty (OPIDP - organophosphate-induced delayed polyneuropathy) u člověka po závažné otravě. Výbor ve svém stanovisku [10] konstatoval, že na základě dostupných informací nelze určit žádný spolehlivý scénář použití, který nepředstavuje nepřijatelné riziko pro podzemní vody. Výbor poznamenal, že je možné, že lysimetrické studie prokazují pro jeden nebo více scénářů použití absenci vyplavování, ale žádný takový scénář nebyl oznámen. Nebylo rovněž dostatečně zkoumáno riziko různých metabolitů pro půdní organismy. Výbor měl dále za to, že potenciální expozice ptáků a volně žijících savců všemi výše uvedenými cestami vyžaduje další uvážení. Výbor měl konečně za to, že inhibice NTE (neuropathy target esterase) fosthiazátem a jeho isomery nebyla dostatečně posouzena. Doporučení vědeckého výboru byla zohledněna při dalším přezkoumávání a při přípravě této směrnice a zprávy o přezkoumání. Poté co žadatel následně dodal chybějící informace a členský stát zpravodaj je zhodnotil a s přihlédnutím k vhodným opatřením ke zmírnění rizika, dospěl stálý výbor k závěru, že se neočekávají žádné škodlivé účinky v důsledku inhibice NTE fosthiazátem a jeho isomery. Ve svém hodnocení dospěl stálý výbor dále k závěru, že riziko spojené s výchozími látkami a určenými produkty rozkladu pro podzemní vody, půdní organismy, ptáky a volně žijící savce je přijatelné, pokud budou přijata vhodná opatření ke zmírnění rizika.
(14) Z různých zkoumání, která byla provedena, vyplynulo, že lze očekávat, že přípravky na ochranu rostlin obsahující dotyčné účinné látky obecně vyhoví požadavkům stanoveným v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) a v čl. 5 odst. 3 směrnice 91/414/EHS, zejména pokud jde o použití, která byla zkoumána a podrobně popsána ve zprávách Komise o přezkoumání. Je tedy vhodné zařadit flurtamon, flufenacet, jodosulfuron, dimethenamid-p, pikoxystrobin, fosthiazát a silthiofam do přílohy I a zajistit tak, aby ve všech členských státech mohla být povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tyto účinné látky udělována v souladu s ustanoveními uvedené směrnice.
(15) Po zařazení daných látek je třeba poskytnout členským státům přiměřené období, ve kterém provedou ustanovení směrnice 91/414/EHS, pokud jde o přípravky na ochranu rostlin obsahující flurtamon, flufenacet, jodosulfuron, dimethenamid-P, pikoxystrobin, fosthiazát a silthiofam, a zejména přezkoumají stávající dočasná povolení a nejpozději do konce tohoto období nahradí tato povolení konečnými povoleními nebo je v souladu s ustanoveními směrnice 91/414/EHS změní či odejmou.
(16) Je tudíž vhodné odpovídajícím způsobem změnit směrnici 91/414/EHS.
(17) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 91/414/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 2004. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Budou tyto předpisy používat od 1. července 2004.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 3
1. Členské státy přezkoumají povolení každého přípravku na ochranu rostlin obsahujícího flurtamon, flufenacet, jodosulfuron, dimethenamid-P, pikoxystrobin, fosthiazát nebo silthiofam, aby zajistily dodržení podmínek týkajících se těchto účinných látek, které jsou stanoveny v příloze I směrnice 91/414/EHS. V případě nutnosti změní nebo odejmou povolení v souladu s ustanoveními směrnice 91/414/EHS nejpozději do 30. června 2004.
2. Členské státy v souladu s jednotnými zásadami stanovenými v příloze VI směrnice 91/414/EHS nově zhodnotí každý přípravek obsahující flurtamon, flufenacet, jodosulfuron, dimethenamid-P, pikoxystrobin, fosthiazát nebo silthiofam, ať už jako jedinou účinnou látku, nebo jako jednu z více účinných látek, které byly všechny nejpozději do 31. prosince 2004 zařazeny do přílohy I směrnice 91/414/EHS, a to na základě dokumentace splňující požadavky přílohy III uvedené směrnice. Na základě tohoto hodnocení určí, zda přípravek splňuje podmínky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. b), c), d) a e) směrnice 91/414/EHS. V případě nutnosti změní nebo odejmou povolení každého takového přípravku na ochranu rostlin nejpozději do 30. června 2005.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2004.
Článek 5
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 25. září 2003.
Directiva 2003/84/CE de la Comisión
de 25 de septiembre de 2003
por la que se modifica la Directiva 91/414/CEE del Consejo a fin de incluir en él las sustancias activas flurtamona, flufenacet, yodosulfurón, dimetenamida-p, picoxistrobina, fostiazato y siltiofam
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Vista la Directiva 91/414/CEE del Consejo, de 15 de julio de 1991, relativa a la comercialización de productos fitosanitarios(1), cuya última modificación la constituye la Directiva 2003/82/CE de la Comisión(2), y, en particular, el apartado 1 de su artículo 6,
Considerando lo siguiente:
(1) De conformidad con el apartado 2 del artículo 6 de la Directiva 91/414/CEE, las autoridades de Francia recibieron el 15 de febrero de 1994 una solicitud de Rhône-Poulenc Agro France (actualmente Bayer CropScience) para la inclusión de la sustancia activa flurtamona en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE. Mediante la Decisión 96/341/CE de la Comisión(3) se confirmó que el expediente estaba "documentalmente conforme", es decir, podía considerarse que satisfacía en principio los requisitos de información establecidos en los anexos II y III de la Directiva 91/414/CEE.
(2) Francia recibió de Bayer AG (actualmente Bayer CropScience) el 1 de febrero de 1996 una solicitud relativa al flufenacet (anteriormente denominado flutiamida), de conformidad con el apartado 2 del artículo 6 de la Directiva 91/414/CEE. Esta solicitud se declaró documentalmente conforme mediante la Decisión 97/362/CE de la Comisión(4).
(3) Alemania recibió de Hoechst Schering AgrEvo GmbH (actualmente Bayer CropScience) el 14 de diciembre de 1998 una solicitud relativa al yodosulfurón (como sustancia original del yodosulfurón-metilo-sodio), de conformidad con el apartado 2 del artículo 6 de la Directiva 91/414/CEE. Esta solicitud se declaró documentalmente conforme mediante la Decisión 1999/392/CE de la Comisión(5).
(4) Alemania recibió de BASF AG el 16 de abril de 1999 una solicitud relativa a la dimetenamida-p, de conformidad con el apartado 2 del artículo 6 de la Directiva 91/414/CEE. Esta solicitud se declaró documentalmente conforme mediante la Decisión 1999/555/CE de la Comisión(6).
(5) Irlanda recibió de Zeneca Agrochemicals (actualmente Syngenta) el 26 de mayo de 1999 una solicitud relativa a la picoxistrobina, de conformidad con el apartado 2 del artículo 6 de la Directiva 91/414/CEE. Esta solicitud se declaró documentalmente conforme también mediante la Decisión 1999/555/CE.
(6) El Reino Unido recibió de ISK Biosciences Europe SA el 5 de marzo de 1996 una solicitud relativa al fostiazato, de conformidad con el apartado 2 del artículo 6 de la Directiva 91/414/CEE. Esta solicitud se declaró documentalmente conforme mediante la Decisión 97/362/CE.
(7) Irlanda recibió de Monsanto Crop Protection el 14 de diciembre de 1998 una solicitud relativa al siltiofam (anteriormente denominado siltiopham), de conformidad con el apartado 2 del artículo 6 de la Directiva 91/414/CEE. Esta solicitud se declaró documentalmente conforme mediante la Decisión 1999/392/CE.
(8) Los efectos de estas sustancias activas sobre la salud humana y el medio ambiente se han evaluado de acuerdo con lo dispuesto en los apartados 2 y 4 del artículo 6 de la Directiva 91/414/CEE, en lo relativo a los usos propuestos por los solicitantes. Los Estados miembros designados como ponentes presentaron a la Comisión un proyecto de informe de evaluación relativo a la sustancia los días 21 de mayo de 1997 (flurtamona), 6 de enero de 1998 (flufenacet), 30 de mayo de 2000 (yodosulfurón), 26 de septiembre de 2000 (dimetenamida-p), 11 de junio de 2001 (picoxistrobina), 18 de marzo de 1998 (fostiazato) y 2 de octubre de 2000 (siltiofam).
(9) Los proyectos de informe de evaluación han sido revisados por los Estados miembros y la Comisión en el Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal. La revisión finalizó el 4 de julio de 2003 con la adopción del informe de revisión de la Comisión relativo a las sustancias flurtamona, flufenacet, yodosulfurón, dimetenamida-p, picoxistrobina, fostiazato y siltiofam.
(10) La revisión de las sustancias yodosulfurón, dimetenamida-p, picoxistrobina y siltiofam no puso de manifiesto ninguna cuestión pendiente ni preocupación que hiciera necesaria la consulta del Comité científico de las plantas.
(11) Los documentos y demás información sobre la flurtamona se presentaron asimismo ante el Comité científico de las plantas para consulta aparte. El Comité científico de las plantas fue consultado dos veces, principalmente para evaluar la posible lixiviación de dos metabolitos de la sustancia activa, el ácido 3-trifluorometilbenzoico (TFMBA) y el ácido trifluoroacético (TFAA). En un primer dictamen(7), el Comité científico recomendaba respecto al TFMBA la inclusión de suelos con pH entre 7 y 8 en los estudios de sorción con este metabolito. Respecto al metabolito TFAA, el Comité decidió que los datos disponibles eran insuficientes para evaluar el riesgo de contaminación de las aguas subterráneas. Posteriormente, el solicitante realizó nuevos estudios en relación con ambos metabolitos. En su segundo dictamen(8) el Comité científico llegaba a la conclusión de que las concentraciones de TFMBA que pasan por lixiviación a las aguas subterráneas desde los suelos con pH superior a 5 pueden sobrepasar la concentración de 0,1 μg/l en un pequeño porcentaje de casos o situaciones. El Comité concluía asimismo que el metabolito TFAA no representa ningún riesgo inaceptable para los organismos acuáticos a través de las aguas subterráneas, pero la información toxicológica aportada al Comité seguía siendo insuficiente. Las recomendaciones del Comité científico se tuvieron en cuenta en la revisión subsiguiente, así como en la presente Directiva y en el informe de revisión. Después de que la información que faltaba hubo sido presentada por el solicitante y evaluada por el Estado miembro ponente, la evaluación en el marco del Comité permanente llegó a la conclusión de que sería aceptable el riesgo causado por los metabolitos TFMBA y TFAA si se aplicaran medidas adecuadas de reducción del riesgo.
(12) En relación con el flufenacet, se pidió al Comité científico de las plantas que formulara sus observaciones sobre dos productos de degradación (M2 y M4) de la sustancia activa, que se habían detectado en las aguas lixiviadas de los lisímetros, así como sobre la exposición de los operarios. En su dictamen(9) el Comité observaba que, en relación con los metabolitos M2 y M4, aún no estaba evaluado adecuadamente el riesgo para los organismos terrestres no diana, y señalaba que también se habían identificado otros productos de degradación cuyo riesgo para los organismos no diana tenía que evaluarse mejor. El Comité opinaba que la evaluación del riesgo que representa el flufenacet para los operarios se ha estudiado adecuadamente, pero observaba que debe prestarse la atención necesaria al potencial sensibilizante del preparado. Las recomendaciones del Comité científico se tuvieron en cuenta en la revisión subsiguiente, así como en la presente Directiva y en el informe de revisión. Después de que la información que faltaba hubo sido presentada por el solicitante y evaluada por el Estado miembro ponente, la evaluación en el marco del Comité permanente llegó a la conclusión de que sería aceptable el riesgo que representan para los organismos no diana todos los productos de degradación identificados, y que el riesgo de sensibilización también sería aceptable si se tomaran las medidas adecuadas de reducción del riesgo.
(13) En cuanto al fostiazato, se pidió al Comité científico que formulara sus observaciones sobre la posibilidad de lixiviación a las aguas subterráneas, sobre el riesgo para los organismos no diana que viven en el suelo, sobre el riesgo para las aves y los mamíferos silvestres, y sobre el posible riesgo de neuropatía retardada inducida por organofosforados en el hombre como consecuencia de incidentes de envenenamiento grave. En su dictamen(10), el Comité indicaba que, según la información disponible, no se apreció ningún uso seguro que no plantee riesgos inaceptables para las aguas subterráneas. El Comité observó la posibilidad de que los estudios con lisímetros demuestren la ausencia de lixiviación con uno o varios usos, pero no se informó sobre ninguno de estos estudios. Tampoco se había estudiado suficientemente el riesgo que representan para los organismos del suelo los diferentes metabolitos. El Comité consideraba asimismo que debía prestarse mayor atención a la posibilidad de exposición de las aves y de los mamíferos silvestres por todas las vías mencionadas anteriormente. Finalmente, el Comité opinaba que la inhibición de la esterasa diana de la neuropatía por el fostiazato y sus isómeros no se había evaluado adecuadamente. Las recomendaciones del Comité científico se tuvieron en cuenta en la revisión subsiguiente, así como en la presente Directiva y en el informe de revisión. Después de que la información que faltaba hubo sido presentada por el solicitante y evaluada por el Estado miembro ponente y teniendo en cuenta las medidas adecuadas de reducción del riesgo, la evaluación en el marco del Comité permanente llegó a la conclusión de que no cabe esperar efectos nocivos de la inhibición de la esterasa diana de la neuropatía por el fostiazato y sus isómeros. Asimismo, la evaluación en el marco del Comité permanente llegó a la conclusión de que sería aceptable el riesgo que suponen las sustancias originales y los productos de degradación identificados para las aguas subterráneas, los organismos del suelo, las aves y los mamíferos silvestres si se tomaran las medidas adecuadas de reducción del riesgo.
(14) Según los diversos exámenes efectuados, cabe esperar que los productos fitosanitarios que contengan estas sustancias activas satisfagan en general los requisitos establecidos en las letras a) y b) del apartado 1 y en el apartado 3 del artículo 5 de la Directiva 91/414/CEE, sobre todo respecto a los usos examinados y detallados en los informes de revisión de la Comisión. Por tanto, es procedente incluir en el anexo I las sustancias activas flurtamona, flufenacet, yodosulfurón, dimetenamida-p, picoxistrobina, fostiazato y siltiofam, para garantizar que las autorizaciones de los productos fitosanitarios que las contengan puedan concederse en todos los Estados miembros de conformidad con lo dispuesto en dicha Directiva.
(15) Tras la inclusión, es necesario conceder a los Estados miembros un plazo razonable para que den cumplimiento a lo dispuesto en la Directiva 91/414/CEE en relación con los productos fitosanitarios que contengan flurtamona, flufenacet, yodosulfurón, dimetenamida-p, picoxistrobina, fostiazato y siltiofam y, en particular, revisen las autorizaciones provisionales vigentes y, antes de que termine dicho plazo, las transformen en autorizaciones plenas, las modifiquen o las retiren de conformidad con lo dispuesto en la Directiva 91/414/CEE.
(16) Por tanto, es apropiado modificar en consecuencia la Directiva 91/414/CEE.
(17) Las medidas previstas en la presente Directiva se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
El anexo I de la Directiva 91/414/CEE quedará modificado según se indica en el anexo de la presente Directiva.
Artículo 2
Los Estados miembros adoptarán y publicarán a más tardar el 30 de junio de 2004 las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para cumplir la presente Directiva, e informarán de ello inmediatamente a la Comisión.
Aplicarán dichas disposiciones a partir del 1 de julio de 2004.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
Artículo 3
1. Los Estados miembros revisarán las autorizaciones de cada producto fitosanitario que contenga flurtamona, flufenacet, yodosulfurón, dimetenamida-p, picoxistrobina, fostiazato o siltiofam, para asegurarse de que se cumplen las condiciones enunciadas en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE en relación con dichas sustancias activas. En caso necesario, modificarán o retirarán como muy tarde el 30 de junio de 2004 las autorizaciones de acuerdo con la Directiva 91/414/CEE.
2. Cada producto fitosanitario autorizado que contenga flurtamona, flufenacet, yodosulfurón, dimetenamida-p, picoxistrobina, fostiazato o siltiofam, bien como única sustancia activa o bien como una de varias sustancias activas incluidas en su totalidad en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE a más tardar el 31 de diciembre de 2004, será objeto de una nueva evaluación por los Estados miembros de acuerdo con los principios uniformes previstos en el anexo VI, sobre la base de un expediente que cumpla los requisitos establecidos en su anexo III. En función del resultado de esta evaluación, los Estados miembros determinarán si el producto cumple las condiciones establecidas en las letras b), c), d) y e) del apartado 1 del artículo 4 de la Directiva 91/414/CEE. En caso necesario y con el 30 de junio de 2005 como fecha límite, modificarán o retirarán la autorización de cada uno de tales productos fitosanitarios.
Artículo 4
La presente Directiva entrará en vigor el 1 de enero de 2004.
Artículo 5
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 25 de septiembre de 2003.