Směrnice Rady
ze dne 25. září 1989
o veterinárních otázkách obchodu s embryi skotu ve Společenství a dovozů těchto embryí ze třetích zemí
(89/556/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že používání embryí skotu je součástí účinné politiky chovu, jež vede k vyšší produktivitě a vyšším výnosům v této oblasti; že navíc volný pohyb takových embryí by měl podpořit racionální vývoj s přihlédnutím k optimálním faktorům produkce;
vzhledem k tomu, že veterinární ustanovení týkající se obchodu se skotem a prasaty v rámci Společenství jsou obsažena ve směrnici 64/432/EHS [4] naposledy pozměněné směrnicí 89/360/EHS [5]; že směrnice 72/462/EHS [6] naposledy pozměněná směrnicí 89/227/EHS [7] obsahuje ustanovení týkající se problematiky veterinární kontroly při dovozu skotu a prasat ze třetích zemí;
vzhledem k tomu, že výše uvedená ustanovení zajišťují, pokud jde o obchod v rámci Společenství i dovozy do Společenství ze třetích zemí skotu a prasat, že země původu ručí za to, že jsou splněna určitá veterinární kritéria, takže je prakticky vyloučeno šíření nákaz zvířat; že přesto existuje určité riziko šíření těchto nákaz v případě obchodu s embryi;
vzhledem k tomu, že v rámci politiky Společenství týkající se harmonizace vnitrostátních veterinárních předpisů, kterými se řídí obchod se zvířaty a výrobky živočišného původu v rámci Společenství, je třeba nyní vytvořit harmonizovaný systém pro obchod s embryi skotu v rámci Společenství a pro jejich dovoz do Společenství;
vzhledem k tomu, že v rámci obchodu s embryi ve Společenství by měly mít členské státy, ve kterých dochází k odběru embryí, povinnost zajistit, aby embrya byla odebírána a ošetřována schváleným a kontrolovaným týmem pro odběr embryí, aby pocházela ze zvířat, jejichž nákazový status zajišťuje, že šíření nákaz mezi zvířaty je vyloučeno, aby byla odebrána, ošetřena, uskladněna a dopravována v souladu s pravidly chránícími jejich nákazový status a aby byla během dopravy do země určení doprovázena osvědčením o zdravotní nezávadnosti potvrzujícím, že tato povinnost byla splněna;
vzhledem k tomu, že rozdíl v politikách uplatňovaných v rámci Společenství, pokud jde o očkování proti slintavce a kulhavce, je dostatečným důvodem pro zachování dočasných odchylek pro čerstvá embrya, které opravňují členské státy vyžadovat doplňující ochranná opatření proti této chorobě;
vzhledem k tomu, že je třeba s přihlédnutím k veterinárním kritériím vypracovat seznam třetích zemí, ze kterých lze embrya dovážet do Společenství; že aniž by byl dotčen takový seznam, nesmí členské státy povolit dovoz embryí, pokud tato nebyla odebrána, ošetřena a skladována týmem pro odběr embryí na určité úrovni a pod úřední kontrolou; že pro země na výše uvedeném seznamu je třeba stanovit konkrétní veterinární podmínky podle okolností; že lze provádět kontroly na místě, aby se prověřilo dodržování uvedených norem;
vzhledem k tomu, že pro zabránění přenosu určitých nakažlivých chorob je nutné provádět kontroly při dovozu, jakmile zásilka embryí vstoupí na území Společenství, kromě případů vnějšího tranzitu;
vzhledem k tomu, že pro případy vnitřního tranzitu je nutné určit opatření, jaká mají členské státy přijmout po takových kontrolách;
vzhledem k tomu, že by Komise měla být pověřena přijetím určitých opatření pro provedení této směrnice; že za tímto účelem by měl být založen postup pro spolupráci mezi Komisí a členskými státy;
vzhledem k tomu, že tato směrnice neovlivní obchod s embryi odebranými, ošetřenými nebo skladovanými před datem, do kterého musí členské státy dosáhnout souladu s touto směrnicí,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I Všeobecná ustanovení
Článek 1
1. Tato směrnice upravuje veterinární podmínky obchodu s embryi skotu ve Společenství a dovozy čerstvých a zmrazených embryí skotu ze třetích zemí.
2. Tato směrnice se nevztahuje na embrya počatá oplodněním in vitro ani na embrya, u nichž bylo zjišťováno pohlaví, prováděno dělení jader, klonování nebo prováděna jakákoliv manipulace v rozporu s nedotknutelností "zona pellucida".
Komise předloží do 1. ledna 1992 Radě zprávu (společně s případnými návrhy) o podmínkách pro zahrnutí takových embryí do působnosti této směrnice.
Rada rozhodne o návrzích kvalifikovanou většinou.
Článek 2
Pro účely této směrnice se podle potřeby použijí definice uvedené v článku 2 směrnice 64/432/EHS a v článku 2 směrnice 72/462/EHS.
Kromě toho se rozumí:
a) "embryem" počáteční vývojové stadium skotu, když může být přeneseno do chovné krávy - příjemkyně;
b) "týmem pro odběr embryí" skupina techniků nebo úředně uznaná struktura pod dozorem veterinárního lékaře týmu, která je příslušná k provádění odběru, ošetření a skladování embryí v souladu s podmínkami uvedenými v příloze A;
c) "veterináním lékařem týmu" veterinární lékař odpovědný za dozor nad týmem pro odběr embryí v souladu s podmínkami uvedenými v příloze A;
d) "zásilkou embryí" množství embryí pocházející z jednoho odběru, od stejné dárkyně a opatřené jedním osvědčením;
e) "zemí odběru" členský stát nebo třetí země, kde jsou embrya vyprodukována, odebrána, ošetřena, případně skladována a odkud jsou odesílána do členského státu;
f) "schválenou diagnostickou laboratoří" laboratoř nacházející se na území členského státu nebo třetí země a schválená příslušným veterinárním orgánem pro provádění diagnostických vyšetření stanovených touto směrnicí.
KAPITOLA II Pravidla týkající se obchodu uvnitř Společenství
Článek 3
Každý členský stát zajistí, aby embrya nebyla odesílána z jeho území na území jiného členského státu, pokud nesplňují následující podmínky:
a) byla počata v důsledku umělé inseminace semenem dárce z inseminační stanice, jak je definována v čl. 2 písm. b) směrnice 88/407/EHS [8].
Postupem podle článku 18 může Komise povolit obchod s embryi určitých zvláštních plemen počatými v důsledku oplodnění přirozeným způsobem býky, jejichž nákazový status je v souladu s přílohou B uvedené směrnice;
b) byla odebrána od skotu, jehož nákazový status je v souladu s přílohou B této směrnice;
c) byla odebrána, ošetřena a skladována týmem pro odběr embryí schváleným v souladu s čl. 5 odst. 1;
d) byla odebrána, ošetřena a skladována týmem pro odběr embryí v souladu s přílohou A této směrnice;
e) byla doprovázena po dobu jejich přepravy do členského státu určení veterinárním osvědčením v souladu s čl. 6 odst. 1.
Článek 4
1. Členské státy, které neprovádějí očkování proti slintavce a kulhavce, mohou do 31. prosince 1992:
- zakázat dovoz čerstvých embryí na své území z členských států, kde se očkování provádí, a
- vyžadovat při dovozu zmrazených embryí z členských států, kde se očkování provádí, aby:
i) dárkyně pocházela z hospodářství:
- kde žádné zvíře nebylo očkováno proti slintavce a kulhavce během 30 dnů před odběrem embryí,
- které nepodléhá zákazu nebo karanténním opatřením podle směrnice 64/432/EHS;
ii) embrya byla skladována za schválených podmínek nejméně po dobu 30 dnů před odesláním.
2. Rada přezkoumá do 1. ledna 1992 tento článek na základě zprávy Komise doprovázené případnými návrhy.
Článek 5
1. Tým pro odběr embryí uvedený v čl. 3 písm. c) je schválen pouze tehdy, jestliže jsou dodrženy pokyny první kapitoly přílohy A a jestliže tým pro odběr embryí je schopen dodržovat ostatní ustanovení této směrnice.
Jakákoli zásadnější změna v organizaci týmu musí být oznámena příslušnému orgánu.
Schválení týmu musí být obnoveno po každé výměně veterinárního lékaře týmu, nebo po každé zásadní změně v jeho organizaci, nebo laboratoři či zařízení, které má tým k dispozici.
Úřední veterinární lékař musí dohlížet na dodržování výše uvedených ustanovení. Schválení bude odebráno, pokud jedno nebo více ustanovení nebude dodržováno.
2. Každý schválený tým pro odběr embryí musí být registrován příslušným orgánem daného členského státu, přičemž každý tým obdrží veterinární registrační číslo. Seznam odběrových týmů s jejich veterinárními registračními čísly zašle každý členský stát ostatním členským státům a Komisi, jež mají být též informovány o každé změně provedené v tomto seznamu.
Pokud se členský stát domnívá, že některý tým pro odběr embryí v některém jiném členském státě nesplňuje nebo již nesplňuje podmínky pro schválení, uvědomí o tom příslušné orgány daného státu. Ty pak učiní veškerá nutná opatření a oznámí příslušným orgánům prvního členského státu přijatá rozhodnutí i jejich důvody.
Pokud se první členský stát obává, že nebyla přijata nezbytná opatření, nebo že přijatá opatření jsou nepřiměřená, uvědomí o tom Komisi, která si vyžádá posudek jednoho nebo více veterinárních znalců. Podle takového posudku mohou být členské státy postupem podle článku 17 oprávněny dočasně zakázat přijímání embryí odebraných dotyčným týmem na své území.
Takový zákaz může být odvolán postupem podle článku 17 na základě nového posudku vyjádřeného jedním nebo více veterinárními znalci.
Veterinární znalci musí být státními příslušníky jiných členských států, než které jsou zapojeny do sporu.
3. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 18.
Článek 6
1. Veterinární osvědčení vystavené úředním veterinárním lékařem členského státu odběru na formuláři odpovídajícím vzoru v příloze C, musí doprovázet každou zásilku embryí. Pro každou zásilku musí být vystaveno samostatné osvědčení.
2. Veterinární osvědčení musí:
a) sestávat pouze z jednoho listu a musí být napsáno alespoň v úředním jazyce nebo jazycích členského státu určení;
b) být určeno pouze pro jediného příjemce;
c) doprovázet zásilku embryí až na místo určení v originálním provedení.
KAPITOLA III Pravidla týkající se dovozu ze třetích zemí
Článek 7
1. Embrya mohou být dovážena pouze z těch třetích zemí nebo jejich částí, které jsou uvedeny na seznamu vyhotoveném postupem podle článku 18. Tento seznam může být doplňován nebo pozměňován stejným postupem.
2. Při rozhodování, zda třetí země nebo její část může být zařazena do seznamu uvedeného v odstavci 1, je třeba zejména brát v úvahu:
a) zdravotní stav dobytka, ostatních domácích zvířat a volně žijících zvířat ve třetí zemi, zejména s ohledem na exotické choroby zvířat, a veterinární situaci v sousedních zemích uvedené země, pokud by mohly ohrozit zdraví zvířat v členském státě;
b) pravidelnost a rychlost informací poskytovaných třetí zemí ohledně výskytu nakažlivých chorob zvířat na jejím území, zejména těch, které jsou uvedeny v seznamech A a B Mezinárodního úřadu pro nákazy zvířat;
c) předpisy třetí země pro prevenci a tlumení chorob zvířat;
d) strukturu veterinárních útvarů třetí země a jejich pravomoci;
e) organizaci a provádění opatření pro prevenci a tlumení nákaz zvířat a
f) záruky, které může dát třetí země, pokud jde o dodržování pravidel uvedených v této směrnici.
3. Seznam uvedený v odstavci 1 a všechny v něm provedené změny se zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 8
1. Postupem podle článku 18 se vypracuje seznam týmů pro odběr embryí, které jsou oprávněny ve třetích zemích odebírat, ošetřovat nebo skladovat embrya určená do členských států. Tento seznam může být pozměňován nebo doplňován stejným postupem.
2. Při rozhodování, zda může být tým pro odběr embryí ve třetí zemi zařazen na seznam uvedený v odstavci 1, je třeba brát v úvahu zejména veterinární kontrolu prováděnou v této zemi nad systémy odběru embryí, pravomoci veterinárních útvarů a dozor vykonávaný nad týmy pro odběr embryí.
3. Tým pro odběr embryí může být zařazen na seznam uvedený v odstavci 1, pouze pokud:
a) vykonává svou činnost v jedné ze zemí nebo jejich částí, které jsou uvedeny na seznamu vyhotoveném podle čl. 7 odst. 1;
b) vyhovuje požadavkům přílohy A;
c) byl úředně schválen pro vývozy do Společenství veterinárními útvary dotyčné třetí země a
d) je alespoň dvakrát ročně kontrolován úředním veterinárním lékařem dotyčné třetí země.
Článek 9
1. Dovoz embryí z území třetí země nebo její části uvedené na seznamu vyhotoveném podle čl. 7 odst. 1 je povolen, pouze pokud embrya:
a) pocházejí od dárkyň, které bezprostředně před odběrem pobývaly nejméně šest měsíců na území dotyčné třetí země, a to nejvýše ve dvou stádech splňujících alespoň požadavky stanovené v odstavci 2;
b) odpovídají veterinárním požadavkům pro dovozy embryí z dotyčné země přijatým postupem podle článku 18.
Při dodržování požadavků uvedených v prvním odstavci je třeba mít na zřeteli:
a) zdravotní situaci v okolí místa odběru embryí, zejména ve vztahu k chorobám uvedeným na seznamu A Mezinárodního úřadu pro nákazy zvířat;
b) zdravotní stav stáda, kterého se odběr týká, včetně předepsaných vyšetření;
c) zdravotní stav dárkyně a předepsaná vyšetření;
d) předpisy vztahující se na odběr, ošetření a na skladování embryí.
2. Pro stanovení veterinárních podmínek v souladu s odstavcem 1 týkajících se tuberkulózy, bovinní brucelózy a enzootické bovinní leukózy tvoří základ normy uvedené v přílohách A a G směrnice 64/432/EHS. Případ od případu je možno rozhodnout postupem podle článku 18 o odchylkách od těchto ustanovení, jestliže dotyčná země poskytuje podobné a přinejmenším rovnocenné veterinární záruky.
3. Článek 4 se použije přiměřeně.
Článek 10
1. Dovoz embryí je povolen pouze po předložení veterinárního osvědčení vystaveného a podepsaného úředním veterinárním lékařem třetí země odběru.
Toto osvědčení musí:
a) být vystaveno alespoň v úředním jazyku nebo jazycích členského státu určení a v úředním jazyku nebo jazycích členského státu, kde se provádí kontrola při dovozu podle článku 11;
b) být určeno pouze jednomu příjemci;
c) doprovázet embrya v originálním provedení.
2. Veterinární osvědčení musí být na formuláři odpovídajícím vzoru vyhotoveném postupem podle článku 18.
Článek 11
1. Každá zásilka embryí vstupující na území Společenství musí projít kontrolou před tím, než je propuštěna do volného oběhu nebo podrobena celnímu řízení.
Vstup takových embryí na území Společenství je zakázán, pokud dovozní kontrola při jejich příjezdu zjistí, že:
- embrya nepocházejí z území třetí země nebo její části uvedené v seznamu vyhotoveném podle čl. 7 odst. 1,
- embrya nebyla odebrána, ošetřena nebo skladována týmem pro odběr embryí ze seznamu vyhotoveného podle čl. 8 odst. 1,
- embrya pocházejí z území třetí země nebo její části, ze které jsou dovozy zakázány v souladu s čl. 14 odst. 2,
- veterinární osvědčení doprovázející embrya neodpovídá podmínkám uvedeným v článku 10 a v prováděcích předpisech.
Tento odstavec se nevztahuje na zásilky embryí dopravené na území Společenství a podřízené celnímu tranzitnímu řízení pro zásilky s místem určení mimo uvedené území.
Použije se však, pokud se v průběhu přepravy přes území Společenství od celního tranzitu upustí.
2. Členský stát určení může přijmout nezbytná opatření, včetně uvalení karantény, aby získal jistotu v případech, kdy jsou embrya podezřelá z kontaminace patogenními organismy.
3. Pokud byl dovoz embryí zakázán z důvodů uvedených v odstavcích 1 a 2 a vyvážející třetí země nepovolila do 30 dnů jejich návrat, může příslušný veterinární orgán členského státu určení nařídit zničení embryí.
Článek 12
Každá zásilka embryí, jejíž dovoz na území Společenství byl povolen členským státem na základě kontroly uvedené v čl. 11 odst. 1, musí být při zasílání na území dalšího členského státu doprovázena originálem veterinárního osvědčení nebo jeho ověřenou kopií, v obou případech potvrzenými příslušným orgánem, který byl odpovědný za kontrolu provedenou souladu s článkem 11.
Článek 13
Náklady vyplývající z provádění opatření podle čl. 11 odst. 2 a 3 nese dodavatel, příjemce nebo jejich zástupci, bez náhrady členskými státy.
KAPITOLA IV Pravidla týkající se opatření ochrany a kontroly
Článek 14
1. Pokud vypukne nebo se rozšíří nakažlivá choroba, která může být přenášena embryi, nebo pokud to odůvodňují jiné veterinární důvody, které by mohly ohrozit zdravotní stav dobytka členského státu a pokud:
- je dotčeno území členského státu, mohou být uplatněna ochranná opatření stanovená v článku 9 směrnice 64/432/EHS,
- je dotčeno celé území třetí země nebo jeho část, členský stát určení zakáže dovoz takových embryí, ať již jde o dovoz přímý, nebo nepřímý, prostřednictvím jiného členského státu, ať pocházejí z celého území třetí země, nebo pouze z její části.
2. Opatření členských států přijatá na základě odstavce 1, jakož i jejich zrušení, musí být neprodleně sdělena ostatním členským státům a Komisi spolu s důvody pro tato opatření.
Postupem podle článku 17 může být rozhodnuto, že opatření musí být změněna, především v zájmu jejich koordinace s opatřeními přijatými ostatními členskými státy, nebo že musejí být zrušena.
3. Pokud nastane situace předpokládaná v odstavci 1 a pokud je nutné, aby ostatní členské státy rovněž uplatnily opatření přijatá v souladu s uvedeným odstavcem, v případě nutnosti pozměněná v souladu s odstavcem 2, musí být učiněny patřičné kroky postupem podle článku 17. Obnova dovozu z dotyčné třetí země bude povolena stejným postupem.
Článek 15
1. Veterinární znalci Komise mohou vykonávat kontroly na místě ve spolupráci s příslušnými orgány členských států nebo třetích zemí v rozsahu nezbytném pro zajištění jednotného provádění této směrnice.
Země odběru, na jejímž území se provádí kontrola, poskytne znalcům veškerou nutnou pomoc při plnění jejich úkolu. Komise informuje dotyčnou zemi odběru o výsledku provedených kontrol.
Dotyčná země odběru přijme všechna opatření, která jsou nezbytná na základě výsledků kontroly. Jestliže země odběru nepřijme uvedená opatření, Komise může po prošetření situace Stálým veterinárním výborem povolit členským státům, aby odmítly dovážet na své území embrya získaná, ošetřená nebo skladovaná předmětným týmem pro odběr, nebo odebrat schválení v případě třetích zemí.
2. Všeobecná prováděcí pravidla k tomuto článku, zejména týkající se četnosti a způsobů výkonu kontrol uvedených v prvním pododstavci odstavce 1, se stanoví postupem podle článku 18.
KAPITOLA V Závěrečná ustanovení
Článek 16
O změnách příloh, zejména z hlediska jejich přizpůsobení technologickému pokroku, bude rozhodnuto postupem podle článku 18.
Článek 17
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc výboru jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k tomuto návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy v případě rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise navrhovaná opatření přijme, pokud jsou v souladu se stanoviskem výboru.
4. Pokud navrhovaná opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, Komise neprodleně předloží Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada přijme rozhodnutí kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese do 15 dnů ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 18
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc výboru jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor se vyjádří k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy v případě rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise navrhovaná opatření přijme, pokud jsou v souladu se stanoviskem výboru.
4. Pokud navrhovaná opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, Komise neprodleně předloží Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada přijme rozhodnutí kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 19
1. Tato směrnice se nevztahuje na embrya odebraná, ošetřená nebo skladovaná v členském státě před 1. lednem 1991.
2. Až do data, kdy vstoupí v platnost rozhodnutí přijatá podle článků 7, 8 a 9, nesmějí členské státy na dovozy embryí ze třetích zemí uplatňovat příznivější podmínky, než které vyplývají z kapitoly II.
Článek 20
Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1991. Uvědomí o tom Komisi.
Článek 21
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 25. září 1989.
DIRECTIVA DEL CONSEJO de 25 de septiembre de 1989 relativa a las condiciones de policía sanitaria aplicables a los intercambios intracomunitarios y a las importaciones procedentes de terceros países de embriones de animales domésticos de la especie bovina (89/556/CEE)
EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea y, en particular, su artículo 43,
Vista la propuesta de la Comisión (1),
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (2),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social (3),
Considerando que la utilización de embriones de animales domésticos de la especie bovina forma parte de una política eficaz de reproducción que conduce a una mejora de la productividad y a la obtención de mayores beneficios en este sector; que, por otra parte, la libre circulación de estos embriones propiciará un desarrollo racional al tomar en consideración la utilización de factores de producción óptimos;
Considerando las disposiciones relativas a los problemas de policía sanitaria en materia de intercambios intracomunitarios de animales de las especies bovina y porcina que figuran en la Directiva 64/432/CEE (4), cuya última modificación la constituye la Directiva 89/360/CEE (5); que, asimismo, la Directiva 72/462/CEE (6), cuya última modificación la constituye la Directiva 89/227/CEE (7), contiene disposiciones relativas a los problemas de inspección veterinaria en las importaciones de animales de las especies bovina y porcina procedentes de terceros países;
Considerando que las disposiciones mencionadas han logrado, en lo que se refiere a los intercambios intracomunitarios y a la importación en la Comunidad de animales de las especies bovina y porcina procedentes de terceros países, que el país de procedencia garantice el cumplimiento de todos los requisitos sanitarios, con lo cual se ha eliminado prácticamente el riesgo de que se propaguen enfermedades de los animales; que existe, no obstante, cierto riesgo de que dichas enfermedades se propaguen como consecuencia de intercambios de embriones;
Considerando que, en el marco de la política comunitaria de armonización de las disposiciones nacionales de policía sanitaria reguladoras de los intercambios intracomunitarios de animales vivos y de productos animales, resulta necesario en la actualidad crear un sistema armonizado para los intercambios intracomunitarios y para las importaciones en la Comunidad de embriones de bovinos;
Considerando que, en el marco de los intercambios intracomunitarios de embriones, el Estado miembro en que éstos se recojan está obligado a garantizar que dichos embriones han sido recogidos y tratados por equipos de recogida de embriones reconocidos y supervisados, que se han obtenido de animales cuyo estado sanitario permita garantizar que no existe riesgo de propagación de enfermedades de los mismos, que han sido recogidos, tratados, almacenados y transportados de acuerdo con las normas establecidas para preservar su estado sanitario y que, durante su transporte al país de destino, van acompañados de un certificado sanitario que garantiza que se han cumplido tales obligaciones;
Considerando que las diferencias existentes entre las diversas políticas aplicadas dentro de la Comunidad, en lo que se refiere a la vacunación contra la fiebre aftosa, justifican el mantenimiento, para los embriones frescos, de las excepciones, por tiempo limitado, que autorizan a los Estados miembros a exigir una protección suplementaria contra dicha enfermedad;
Considerando que debe elaborarse una lista de terceros países, teniendo en cuenta criterios de policía sanitaria, de los que puedan importarse embriones en la Comunidad; que, sin perjuicio de dicha lista, los Estados miembros solamente deben autorizar la importación si los embriones han sido recogidos, tratados y almacenados por equipos que cumplan determinadas normas y que sean supervisados oficialmente; que, asimismo, en lo que respecta a los países incluidos en dicha lista, deben establecerse condiciones especiales de policía sanitaria de acuerdo con las circunstancias; que pueden realizarse controles in situ para verificar el cumplimiento de estas normas;
Considerando que, para prevenir la transmisión de determinadas enfermedades contagiosas, deben llevarse a cabo controles de importación a la llegada de un lote de embriones al territorio de la Comunidad, excepto en caso de tránsito exterior;
Considerando que, después de esos controles, en el caso de tránsito interior, deben determinarse las medidas que hayan de tomar los Estados miembros;
Considerando que debe encargarse a la Comisión la adopción de determinadas medidas para la ejecución de la presente Directiva; que debe establecerse para ello un procedimiento de cooperación entre la Comisión y los Estados miembros;
Considerando que la presente Directiva no afecta a los intercambios de embriones obtenidos, tratados y almacenados con anterioridad a la fecha en que los Estados miembros deben dar cumplimiento al mismo,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
CAPÍTULO I
Disposiciones generales
Artículo 1
1. La presente Directiva establece las condiciones de policía sanitaria aplicables a los intercambios intracomunitarios y a las importaciones de embriones frescos y congelados de animales domésticos de la especie bovina procedentes de terceros países.
2. La presente Directiva no se aplicará a los embriones resultantes de una fertilización in vitro ni a los embriones sometidos al sexaje, a la bisección, al clonaje o a cualquier otra manipulación que afecte a la integridad de la zona translúcida.
La Comisión presentará al Consejo, antes del 1 de enero de 1992, un informe, acompañado de eventuales propuestas, acerca de las condiciones de inclusión de dichos embriones en el ámbito de aplicación de la presente Directiva.
El Consejo adoptará dichas propuestas por mayoría cualificada.
Artículo 2
A los efectos de la presente Directiva serán aplicables, en la medida de lo necesario, las definiciones que figuran en el artículo 2 de la Directiva 64/432/CEE y en el artículo 2 de la Directiva 72/462/CEE.
Además, se entenderá por:
a) embrión: la fase inicial de desarrollo de un animal doméstico de la especie bovina durante el tiempo en que se halla en condiciones de ser transferido a una hembra receptora;
b)
equipo de recogida de embriones: un grupo de técnicos o estructuras, autorizado oficialmente y supervisado por un veterinario de equipo, cuya función consista en recoger, tratar y almacenar los embriones de acuerdo con lo dispuesto en el Anexo A;
c)
veterinario de equipo: el veterinario responsable de supervisar un equipo de recogida de embriones en cumplimiento de lo dispuesto en el Anexo A;
d)
lote de embriones: una determinada cantidad de embriones procedentes de una sola toma y de un mismo donante y amparada por un solo certificado;
e)
país de recogida: el Estado miembro o país tercero en el cual se produzcan, recojan, traten y, en su caso, almacenen los embriones y desde el cual se expidan a algún Estado miembro;
f)
laboratorio de diagnóstico autorizado: cualquier laboratorio situado en el territorio de uno de los Estados miembros o de un país tercero y autorizado por la autoridad veterinaria competente para efectuar las pruebas de diagnóstico previstas en la presente Directiva.
CAPÍTULO II
Normas para los intercambios intracomunitarios
Artículo 3
Cada Estado miembro procurará que los embriones sólo sean expedidos de su territorio al de otro Estado miembro si cumplen las condiciones siguientes:
a) deberán haber sido concebidos como resultado de una inseminación artificial con esperma procedente de un donante que se halle en un centro de recogida de esperma, tal como se define en la letra b) del artículo 2 de la Directiva 88/407/CEE (8);
según el procedimiento establecido en el artículo 18, la Comisión podrá autorizar los intercambios de embriones para determinadas razas particulares concebidos por cubrición natural efectuada por toros cuya situación sanitaria se ajuste a lo dispuesto en el Anexo B de la Directiva mencionada.
b)
deberán haber sido recogidos de animales domésticos de la especie bovina cuya situación sanitaria se ajuste a lo dispuesto en el Anexo B de la presente Directiva;
c)
deberán haber sido recogidos, tratados y almacenados por un equipo de recogida de embriones autorizado
de acuerdo con lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 5;
d)
deberán haber sido recogidos, tratados y almacenados por el equipo de recogida, con arreglo a las disposiciones del Anexo A de la presente Directiva;
e)
durante el transporte al Estado miembro de destino deberán ir acompañados de un certificado sanitario, conforme a lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 6.
Artículo 4
1. Los Estados miembros que no practiquen la vacunación contra la fiebre aftosa podrán, hasta el 31 de diciembre de 1992:
- prohibir la entrada en su territorio de embriones frescos procedentes de otros Estados miembros en los que se practique dicha vacunación, y
- en el caso de importación de embriones congelados procedentes de Estados miembros en los que se practique dicha vacunación, exigir además que:
ii) las donantes procedan de una explotación
- en la que ningún animal haya sido vacunado contra la fiebre aftosa en los treinta días que preceden a la recogida,
- que no sea objeto de medidas de prohibición
o de cuarentena en aplicación de la Directiva 64/432/CEE;
ii) los embriones hayan sido almacenados en las condiciones aprobadas durante un período mínimo de treinta días antes de su expedición.
2. El Consejo, antes del 1 de enero de 1992, reexaminará el presente artículo sobre la base de un informe de la Comisión acompañado de eventuales propuestas.
Artículo 5
1. La autorización del equipo de recogida de embriones, prevista en la letra c) del artículo 3, sólo se concederá cuando se cumplan las disposiciones del capítulo I del Anexo A y dicho equipo de recogida de embriones esté en condiciones de cumplir las demás disposiciones de la presente Directiva.
Cualquier cambio en la organización del equipo deberá ser comunicada a la autoridad competente.
La autorización del equipo se renovará siempre que sea sustituido el veterinario de equipo o se introduzcan cambios
importantes en su organización o en los laboratorios o equipos a su disposición.
El veterinario oficial controlará el cumplimiento de las disposiciones citadas. La autorización se retirará cuando deje de cumplirse una o más de dichas disposiciones.
2. Todos los equipos de recogida de embriones autorizados serán registrados por la autoridad competente del Estado miembro de que se trate, recibiendo cada uno de ellos un número de registro veterinario. Cada Estado miembro enviará la lista de los equipos de recogida de embriones, con sus números de registro veterinario, a los demás Estados miembros y a la Comisión, a quienes se informará también de cualquier modificación que se introduzca en dicha lista.
Cuando un Estado miembro estime que las disposiciones que regulan la autorización no son observadas por un equipo de recogida de embriones en otro Estado miembro, informará de ello a la autoridad competente de ese Estado miembro. Esta última adoptará todas las medidas necesarias y notificará a la autoridad competente del primer Estado miembro las decisiones tomadas, así como los motivos en los que se funden.
Si el primer Estado miembro temiere que no se hubieren adoptado las medidas necesarias o que éstas fueren inadecuadas, informará de ello a la Comisión, que recabará el dictamen de uno o varios expertos veterinarios. A la luz de este dictamen, se podrá autorizar a los Estados miembros, con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 18, para que prohíban provisionalmente la admisión en su territorio de embriones recogidos por dicho equipo.
Dicha autorización podrá ser retirada con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 17, a la luz de un nuevo dictamen emitido por uno o varios expertos veterinarios.
Los expertos veterinarios deberán poseer la nacionalidad de un Estado miembro distinto de los que sean parte en el litigio.
3. Las normas de desarrollo del presente artículo se adoptarán con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 18.
Artículo 6
1. Los lotes de embriones irán acompañados de un certificado sanitario expedido con arreglo al modelo del Anexo C por un veterinario oficial del Estado miembro de recogida. Se expedirá un certificado separado para cada lote.
2. El certificado sanitario deberá:
a) constar de una sola hoja y redactarse al menos en la o las lenguas oficiales del Estado miembro de destino;
b) estar previsto para un solo destinatario;
c) acompañar al lote de embriones hasta su destino en su ejemplar original.
CAPÍTULO III
Normas para las importaciones procedentes de terceros países
Artículo 7
1. Sólo se importarán embriones que procedan de los terceros países, o partes de éstos, enumerados en una lista que se elaborará con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 18. Dicha lista podrá ser completada o modificada con arreglo al mismo procedimiento.
2. Para decidir si un país tercero, o parte de éste, puede figurar en la lista a que se refiere el apartado 1 se tendrán en cuenta en particular:
a) la situación sanitaria del ganado, de los demás animales domésticos y de la fauna silvestre del país tercero, teniendo en cuenta, en particular, las enfermedades exóticas y la situación sanitaria ambiental de dicho país, que puedan poner en peligro la salud del ganado de los Estados miembros;
b)
la regularidad y rapidez de la información facilitada por el país tercero relativa a la presencia en su territorio de enfermedades contagiosas de los animales, y en particular las indicadas en las letras A y B de la Oficina Internacional de Epizootias;
c)
la normativa del país tercero relativa a la prevención y lucha contra las enfermedades de los animales;
d)
la estructura de los servicios veterinarios del país tercero y sus atribuciones;
e)
la organización y ejecución de las medidas de prevención y de lucha contra las enfermedades contagiosas de los animales; y
f)
las garantías que el país tercero pueda ofrecer en relación con el respeto de las normas establecidas en la presente Directiva.
3. La lista a la que hace referencia el apartado 1 y todas las modificaciones posteriores se publicarán en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Artículo 8
1. Con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 18, se confeccionará una lista de los equipos de recogida de embriones autorizados para recoger, tratar o almacenar, en terceros países, embriones con destino a los Estados miembros. Dicha lista podrá ser modificada o completada con arreglo al mismo procedimiento.
2. Para decidir si un equipo de recogida de embriones en un país tercero puede figurar en la lista a que se refiere el apartado 1 se tendrán en cuenta, en particular, el control veterinario que se ejerza en dicho país sobre los sistemas de recogida de embriones, las atribuciones de los servicios veterinarios y la supervisión a la que estén sometidos los equipos de recogida de embriones.
3. Los equipos de recogida de embriones sólo podrán ser inscritos en la lista a que se refiere el apartado 1 cuando:
a) ejerzan su actividad en uno de los países o partes de éstos que figuren en la lista a que se refiere el apartado 1 del artículo 7;
b) cumplan los requisitos del Anexo A;
c) hayan sido oficialmente autorizados para efectuar exportaciones a la Comunidad por parte de los servicios veterinarios del país tercero de que se trate; y
d) sean objeto de inspecciones, al menos dos veces al año, por parte de un veterinario oficial de ese país tercero.
Artículo 9
1. La importación de embriones del territorio de un país tercero, o parte de éste, que figure en la lista establecida con arreglo al apartado 1 del artículo 7 sólo se autorizará si los embriones:
a) proceden de hembras donantes que, inmediatamente antes de su recogida, hayan permanecido por lo menos seis meses en el territorio del país tercero de que se trate y ello como máximo en dos ganaderías que satisfagan al menos las condiciones enunciadas en el apartado 2;
b) cumplen las condiciones sanitarias adoptadas con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 18 para las importaciones de embriones de ese país.
Para la adopción de los requisitos contemplados en el párrafo primero se tendrán en cuenta los elementos siguientes:
a) la situación sanitaria de la zona que rodee el centro de recogida de embriones, con especial referencia a las efermedades señaladas en la lista A de la Oficina Internacional de Epizootias;
b)
la situación sanitaria del ganado sujeto a la recogida de embriones, incluidas las prescripciones en materia de exámenes;
c)
la situación sanitaria del animal donante y las prescripciones en materia de exámenes;
d)
las prescripciones relativas a la recogida, tratamiento y almacenamiento a que deban someterse los embriones.
2. Para el establecimiento de las condiciones de policía sanitaria, de conformidad con el apartado 1, respecto de la tuberculosis, la brucelosis bovina y la leucosis enzoótica bovina, se aplicarán como base de referencia las nor-
mas establecidas en los Anexos A y G de la Directiva 64/432/CEE. Se podrá decidir, según el procedimiento previsto en el artículo 18 y caso por caso, establecer excepciones a estas disposiciones si el país tercero interesado da garantías similares, al menos equivalentes, en materia de policía sanitaria.
3. El artículo 4 se aplicará mutatis mutandis.
Artículo 10
1. La importación de embriones sólo se autorizará previa presentación de un certificado sanitario expedido y firmado por un veterinario oficial del país tercero de recogida.
Dicho certificado deberá:
a) redactarse al menos en la o las lenguas oficiales del Estado miembro de destino y en la o las lenguas oficiales del Estado miembro en que se efectúe el control de importación previsto en el artículo 11;
b) estar previsto para un solo destinatario;
c) acompañar a los embriones en su ejemplar original.
2. El certificado sanitario deberá extenderse en un impreso que se ajuste al modelo establecido con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 18:
Artículo 11
1. Cada lote de embriones que llegue al territorio de la Comunidad será sometido a un control antes de ser despachado a libre práctica o de ser sometido a un régimen aduanero.
Se prohibirá le entrada de dichos embriones en la Comunidad cuando el control de importación efectuado a su llegada revele:
- que los embriones no proceden del territorio de ninguno de los países terceros o partes de éstos que figuren en
la lista establecida con arreglo al apartado 1 del artículo 7;
- que los embriones no han sido recogidos, tratados ni almacenados por ninguno de los equipos de recogida de embriones que figuren en la lista prevista en el apartado 1 del artículo 8;
- que los embriones proceden del territorio de un país tercero, o de partes de éste, desde donde esté prohibida la importación de los mismos con arreglo al apartado 2 del artículo 14;
- que el certificado sanitario que acompaña a los embriones no se ajusta a los requisitos establecidos en el artículo 10 y fijados en aplicación del mismo.
El presente apartado no se aplicará a los lotes de embriones que lleguen al territorio de la Comunidad y se sometan a un régimen de tránsito aduanero para su envío a un lugar de destino situado fuera de dicho territorio.
Sin embargo, será aplicable en caso de renuncia al tránsito aduanero en el transcurso del transporte a través del territorio de la Comunidad.
2. Un Estado miembro destinatario podrá adoptar las medidas necesarias, incluida la cuarentena, para obtener pruebas seguras respecto a los embriones de los que se sospeche que estén contaminados por gérmenes patógenos.
3. Si la importación de los embriones hubiere sido prohibida por alguna de las razones indicadas en los apartados 1 y 2 y el país tercero exportador no autorizare en el plazo de treinta días la reexpedición de las mismos, la autoridad veterinaria competente del Estado miembro de destino podrá ordenar su destrucción.
Artículo 12
Cada lote de embriones cuya importación en la Comunidad haya sido autorizada por un Estado miembro sobre la base del control a que se refiere el apartado 1 del artículo 11 deberá ir acompañado, cuando se envíe al territorio de otro Estado miembro, del original del certificado sanitario o de una copia autenticada del mismo, debidamente visados por la autoridad competente responsable del control efectuado con arreglo al artículo 11.
Artículo 13
Los gastos originados por la aplicación de las medidas que se adopten en virtud de los apartados 2 y 3 del artículo 11 correrán a cargo del remitente, del destinatario o de sus respectivos mandatarios, sin que los Estados miembros concedan indemnización alguna.
CAPÍTULO IV
Reglas relativas a las medidas de salvaguardia y de
control
Artículo 14
1. Si una enfermedad contagiosa que pueda propagarse por los embriones se declara o se extiende o si cualesquiera otros motivos de policía sanitaria que puedan comprometer el estatuto sanitario del ganado de un Estado miembro lo justifica y cuando:
- el territorio de un Estado miembro esté afectado, podrán aplicarse las medidas de salvaguardia previstas en el artículo 9 de la Directiva 64/432/CEE;
- todo o parte del territorio de un país tercero esté afectado, el Estado miembro de destino prohibirá la importación de embriones, tanto si se trata de una importación directa como de una importación indirecta efectuada a través de otro Estado miembro, y lo mismo si los embriones proceden del país tercero en su conjunto o sólo de una parte del territorio del mismo.
2. Las medidas que los Estados miembros adopten con arreglo al apartado 1, al igual que su supresión, deberán comunicarse sin demora a los demás Estados miembros y a la Comisión, indicando los motivos que las justifiquen.
Con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 17, se podrá decidir la modificación de dichas medidas, en particular para coordinarlas con las adoptadas por otros Estados miembros, o su supresión.
3. Si, habiendo surgido la situación contemplada en el apartado 1, resultare necesario que otros Estados miembros apliquen también las medidas adoptadas en virtud de dicho apartado, modificadas en su caso con arreglo al apartado 2, se adoptarán las disposiciones apropiadas con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 17. La reanudación de las importaciones del tercer país de que se trate se autorizará con arreglo al mismo procedimiento.
Artículo 15
1. Los expertos veterinarios de la Comisión podrán efectuar controles in situ, en colaboración con las autoridades competentes de los Estados miembros o de países terceros, en la medida en que ello sea necesario para la aplicación uniforme de la presente Directiva.
El país de recogida en cuyo territorio se efectúe un control prestará la asistencia necesaria a los expertos para la realización de su cometido. La Comisión informará al país de recogida del resultado de los controles efectuados.
El país de recogida de que se trate adoptará las medidas que sean necesarias para tener en cuenta los resultados de dicho control. Si ese país no adoptare dichas medidas, la Comisión, previo examen de la situación por el Comité veterinario permanente, podrá autorizar a los Estados miembros a que denieguen la entrada en su territorio de embriones obtenidos, tratados o almacenados por el equipo de recogida cuestionado o retirar la autorización cuando se trate de países terceros.
2. Las normas generales para la aplicación del presente artículo, en particular en lo que se refiere a la frecuencia y al modo de ejecución de los controles contemplados en el párrafo primero del apartado 1, se adoptarán de acuerdo con el procedimiento previsto en el artículo 18.
CAPÍTULO V
Disposiciones finales
Artículo 16
Las modificaciones de los Anexos, especialmente a fin de adaptarlos a la evolución tecnológica, se decidirá de acuerdo con el procedimiento previsto en el artículo 18.
Artículo 17
1. En caso de aplicación del procedimiento establecido en el presente artículo, el Comité será convocado sin demora por su presidente, por propia iniciativa o a petición del representante de un Estado miembro.
2. El representante de la Comisión presentará al Comité un proyecto de las medidas que deban tomarse. El Comité emitirá su dictamen sobre dicho proyecto en un plazo que el presidente podrá determinar en función de la urgencia de la
cuestión de que se trate. El dictamen se emitirá según la mayoría prevista en el apartado 2 del artículo 148 del Tratado para adoptar aquellas decisiones que el Consejo deba tomar a propuesta de la Comisión. Con motivo de la votación en el Comité, los votos de los representantes de los Estados miembros se ponderarán de la manera definida en el artículo anteriormente citado. El presidente no tomará parte en la votación.
3. La Comisión adoptará las medidas previstas cuando sean conformes al dictamen del Comité.
4. Cuando las medidas previstas no sean conformes al dictamen del Comité o en caso de ausencia de dictamen, la Comisión someterá sin demora al Consejo una propuesta relativa a las medidas que deban tomarse. El Consejo se pronunciará por mayoría cualificada.
Si, transcurrido un plazo de quince días a partir del momento en que la propuesta se haya sometido al Consejo, éste no se hubiere pronunciado, la Comisión adoptará las medidas propuestas.
Artículo 18
1. Cuando deba aplicarse el procedimiento previsto en el presente artículo, el Comité será convocado inmediatamente por su presidente, por propia iniciativa o a petición del representante de un Estado miembro.
2. El representante de la Comisión presentará al Comité un proyecto de las medidas que deban tomarse. El Comité emitirá su dictamen sobre dicho proyecto en un plazo que el presidente podrá determinar en función de la urgencia de la cuestión de que se trate. El dictamen se emitirá según la mayoría prevista en el apartado 2 del artículo 148 del Tratado para adopter aquelles decisiones que el Consejo deba tomar a propuesta de la Comisión. Con motivo de la votación en el Comité, los votos de los representantes de los Estados miembros se ponderarán de manera definida en el artículo anteriormente citado. El presidente no tomará parte en la votación.
3. La Comisión adoptará las medidas previstas cuando sean conformes al dictamen del Comité.
4. Cuando las medidas previstas no sean conformes al dictamen del Comité o en caso de ausencia de dictamen, la Comisión someterá sin demora al Consejo una propuesta relativa a las medidas que deban tomarse. El Consejo se pronunciará por mayoría cualificada.
Si, transcurrido un plazo de tres meses a partir del momento en que la propuesta se haya sometido al Consejo, éste no se hubiere pronunciado, la Comisión adoptará las medidas propuestas.
Artículo 19
1. La presente Directiva no será aplicable a los embriones recogidos, tratados o almacenados en un Estado miembro antes del 1 de enero de 1991.
2. Hasta la fecha de entrada en vigor de las decisiones adoptadas en aplicación de los artículos 7, 8 y 9, los Estados miembros no aplicarán a las importaciones de embriones procedentes de terceros países condiciones más favorables que las que resulten de la aplicación del capítulo II.
Artículo 20
Los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo dispuesto en la presente Directiva, a más tardar el 1 de enero de 1991. Informarán de ello inmediatamente a la Comisión.
Artículo 21
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 25 de septiembre de 1989.