NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1295/2008
ze dne 18. prosince 2008
o dovozu chmele ze třetích zemí
(kodifikované znění)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na čl. 192 odst. 2 a čl. 195 odst. 2 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 3076/78 ze dne 21. prosince 1978 o dovozu chmele z třetích zemí (2) a nařízení Komise (EHS) č. 3077/78 ze dne 21. prosince 1978 o stanovení rovnocennosti ověřovací listiny původu pro chmel dovážený ze třetích zemí s ověřovací listinou původu Společenství (3) bylo několikrát podstatně změněno (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by proto uvedená nařízení měla být kodifikována sloučením do jediného textu.
(2)
Čl. 158 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že chmel a chmelové výrobky pocházející z třetích zemí mohou být dovezeny pouze tehdy, pokud jsou jejich znaky jakosti přinejmenším rovnocenné s těmi, které byly přijaty pro stejné produkty sklizené ve Společenství nebo z takových produktů získané. Odstavec 2 uvedeného článku však stanoví, že tyto produkty se považují za odpovídající uvedeným znakům, pokud je k nim přiložena ověřovací listina původu vydaná orgány země původu a uznaná za rovnocennou ověřovací listině původu požadované pro uvádění na trh chmele a chmelových výrobků pocházejících ze Společenství.
(3)
Nařízení Komise (ES) č. 1850/2006 ze dne 14. prosince 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel a chmelové výrobky (5), stanoví velmi přísné požadavky pro uvádění chmelových výrobků na trh, zejména pokud jde o směsi. V současnosti neexistuje žádná účinná metoda kontroly těchto požadavků na hranicích. Jedinou možnou náhradou za tuto kontrolu je záruka zemí vývozu, že tyto výrobky splňují požadavky Společenství pro uvádění na trh. Je proto nutné požadovat, aby byla k těmto výrobkům dováženým ze třetích zemí přiložena ověřovací listina původu podle čl. 158 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.
(4)
Za účelem zaručit dodržování právních předpisů Společenství pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel by měly členské státy ověřit, zda dovážený chmel splňuje minimální požadavky pro uvádění na trh stanovené nařízením (ES) č. 1850/2006.
(5)
Některé třetí země se zavázaly dodržovat stanovené pro uvádění chmele a chmelových výrobků na trh a oprávnit některé orgány k vydávání osvědčení o rovnocennosti. Je vhodné uznat tyto ověřovací listiny původu za rovnocenné s ověřovacími listinami původu Společenství a uvést příslušné produkty do volného oběhu.
(6)
Povinností příslušných orgánů třetích zemích je aktualizovat údaje uvedené v příloze I a sdělovat je Komisi.
(7)
Za účelem usnadnit příslušným orgánům členských států kontrolu je nutné předepsat formu a v případě nutnosti i obsah ověřovací listiny původu a pravidla pro její použití.
(8)
S ohledem na obchodní zvyklosti musí být příslušné orgány v případě rozdělení zásilky oprávněny nechat vystavit za jejich přímého dohledu výpis z ověřovací listiny původu pro každou novou zásilku, která na základě rozdělení vznikne.
(9)
Některé produkty by v souladu s režimem Společenství pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel měly být na základě svého použití osvobozeny od předložení ověřovacích listin původu stanovených tímto nařízením.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Uvedení produktů ze třetích zemí uvedených v čl. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 1234/2007 do volného oběhu ve Společenství je podmíněno poskytnutím důkazu o splnění požadavků uvedených v čl. 158 odst. 1 uvedeného nařízení.
2. Důkaz podle čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení se poskytuje předložením osvědčení podle čl. 158 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007, dále „osvědčení o rovnocennosti“.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se „zásilkou“ rozumí množství produktů stejných vlastností, které jsou ve stejnou dobu odeslané jedním stejným odesílatelem jednomu stejnému příjemci.
Článek 3
Ověřovací listiny původu pro chmel a chmelové výrobky dovážené ze třetích zemí, které vydal příslušný orgán třetí země původu a uvedený v příloze I, jsou uznány za osvědčení o rovnocennosti.
Příloha I se upraví na základě údajů sdělených příslušnými třetími zeměmi.
Článek 4
1. Osvědčení o rovnocennosti se vystavuje pro každou zásilku v jednom originále a dvou opisech na formuláři v souladu se vzorem přílohy II a podle pokynů uvedených v příloze IV.
2. Osvědčení o rovnocennosti je platné pouze, pokud je řádně vyplněno a schváleno některým z orgánů uvedeným v příloze I.
3. Řádně ověřené osvědčení musí obsahovat místo a datum vystavení, podpis a razítko příslušného orgánu.
Článek 5
1. Na každém balení, pro které bylo vystaveno osvědčením o rovnocennosti, jsou v jednom z úředních jazyků Společenství uvedeny tyto údaje:
a)
popis výrobku;
b)
odrůda nebo odrůdy;
c)
země původu;
d)
značky a čísla uvedená v kolonce 9 osvědčení o rovnocennosti nebo jeho výpisu.
2. Údaje uvedené v odstavci 1 jsou uvedeny čitelně, nesmazatelným písmem jednotné velikosti na vnější straně balení.
Článek 6
1. Pokud je pro zásilku před jejím uvedením do volného oběhu vystaveno osvědčení o rovnocennosti a tato zásilka je po rozdělení znovu odeslána, vystavuje se pro každou novou zásilku vzniklou na základě tohoto rozdělení výpis z osvědčení.
Osvědčení je nahrazeno nezbytným počtem výpisů.
Výpis vystavuje příslušná strana v jednom originálu a dvou opisech na formuláři v souladu se vzorem přílohy III a podle ustanovení uvedených v příloze IV.
2. Celní orgány náležitě potvrdí originál a dva opisy osvědčení o rovnocennosti a spolupodepíší originál a dvě kopie každého výpisu.
Ponechají si originál osvědčení o rovnocennosti, odešlou oba dva opisy příslušnému úřednímu subjektu podle článku 21 nařízení (ES) č. 1850/2006 a vrátí příslušné osobě originál a dva opisy každého výpisu.
Článek 7
Po splnění celních formalit požadovaných pro uvedení produktu do volného oběhu ve Společenství je nutné předložit originál a oba opisy osvědčení o rovnocennosti nebo výpisu celním orgánům, které je spolupodepíší a ponechají si originál. Celní orgány odešlou jeden opis příslušnému subjektu podle článku 21 nařízení (ES) č. 1850/2006 v členském státě, kde je produkt uveden do volného oběhu. Druhý opis je vrácen dovozci, který si ho musí ponechat nejméně tři roky.
Článek 8
Pokud je zásilka po uvedení do volného oběhu dále prodávána nebo rozdělena, musí být k produktu přiložena faktura nebo obchodní doklad, který vystavil prodejce a který uvádí číslo osvědčení o rovnocennosti nebo výpisu, jakož i název subjektu, který tato osvědčení a tyto výpisy vydal.
Faktura nebo obchodní doklad musí rovněž obsahovat tyto údaje převzaté z osvědčení o rovnocennosti nebo výpisu:
a)
pro chmelové hlávky:
i)
popis produktu;
i)
hrubá hmotnost;
iii)
místo produkce;
iv)
sklizňový rok;
v)
odrůda;
vi)
země původu;
vii)
značky a čísla uvedená v kolonce 9 osvědčení;
b)
pro chmelové výrobky, kromě údajů uvedených v písm. a), místo a datum zpracování.
Článek 9
1. Členské státy pravidelně provádějí náhodné kontroly za účelem ověřit, zda chmel dovážený podle článku 158 nařízení (ES) č. 1234/2007 odpovídá minimálním požadavkům pro uvádění na trh stanoveným v příloze I nařízení (ES) č. 1850/2006.
2. Členské státy každoročně do 30. června předloží Komisi zprávu o četnosti, druhu a výsledku kontrol, které prováděly v průběhu roku před uvedeným datem. Kontroly by se měly týkat alespoň 5 % očekávaných zásilek chmele dovážených během příslušného roku ze třetí země do příslušného členského státu.
3. Pokud příslušné orgány členských států stanoví, že kontrolované vzorky nesplňují minimální požadavky pro uvádění na trh uvedené v odstavci 1, nemohou být příslušné zásilky uvedeny na trh ve Společenství.
4. Pokud členský stát stanoví, že vlastnosti produktu neodpovídají údajům uvedeným v osvědčení o rovnocennosti, které je přiloženo k produktu, oznámí to Komisi.
Postupem uvedeným v čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 může být rozhodnuto, že orgán, který vydal osvědčení o rovnocennosti pro příslušné produkty, bude vyškrtnut ze seznamu uvedenému v příloze I tohoto nařízení.
Článek 10
Odchylně od tohoto nařízení se pro uvedení chmele nebo chmelových výrobků do volného oběhu nepožaduje ani předložení osvědčení uvedeného v čl. 1 odst. 2, ani soulad s ustanoveními článku 5 u následujícího chmele a chmelových výrobků, pokud hmotnost jednotlivého balíků není vyšší než 1 kilogram u chmelových hlávek a chmelového prášku a 300 gramů u chmelových extraktů a dodávky:
a)
jsou v malých balíčcích, které jsou určeny pro prodej soukromým osobám pro jejich vlastní potřebu;
b)
jsou určeny pro vědecké a technické pokusy;
c)
jsou určeny pro veletrhy, na které se vztahuje zvláštní celní režim.
Popis, hmotnost a konečné použití výrobku musí být uvedeny na balení.
Článek 11
Nařízení (EHS) č. 3076/78 a (EHS) č. 3077/78 se zrušují.
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské Unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2008.
REGLAMENTO (CE) N o 1295/2008 DE LA COMISIÓN
de 18 de diciembre de 2008
relativo a la importación del lúpulo procedente de terceros países
(Versión codificada)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1234/2007 del Consejo, de 22 de octubre de 2007, por el que se crea una organización común de mercados agrícolas y se establecen disposiciones específicas para determinados productos agrícolas (Reglamento único para las OCM) (1) y, en particular, el apartado 2 de su artículo 192 y el apartado 2 de su artículo 195, en relación con su artículo 4,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CEE) no 3076/78 de la Comisión, de 21 de diciembre de 1978 relativo a la importación del lúpulo procedente de terceros países (2) y el Reglamento (CEE) no 3077/78 de la Comisión, de 21 de diciembre de 1978 relativo a la comprobación de la equivalencia de las certificaciones que acompañan al lúpulo importado de terceros países con los certificados comunitarios (3), han sido modificados en diversas ocasiones (4) y de forma sustancial. Conviene, en aras de una mayor racionalidad y claridad, proceder a la codificación de dichos Reglamentos reagrupándolos en un texto único.
(2)
El apartado 1 del artículo 158 del Reglamento (CE) no 1234/2007 dispone que el lúpulo y los productos derivados del lúpulo sólo podrán importarse de terceros países cuando presenten unas características de calidad al menos equivalentes a las aprobadas para los lúpulos o productos derivados del lúpulo cosechados en la Comunidad o elaborados a partir de dichos productos. El apartado 2 de dicho artículo prevé, no obstante, que se considerará que dichos productos presentan dichas características cuando vayan acompañados de una certificación expedida por las autoridades de su país de origen y reconocida como equivalente al certificado exigido para la comercialización del lúpulo y de los productos derivados del lúpulo de origen comunitario.
(3)
El Reglamento (CE) no 1850/2006 de la Comisión, de 14 de diciembre de 2006 por el que se establecen disposiciones de aplicación para la certificación del lúpulo y productos del lúpulo (5), somete la comercialización de los productos derivados del lúpulo a requisitos muy estrictos, en particular en lo que se refiere a las mezclas. No existen actualmente métodos de control en las fronteras que permitan comprobar de forma eficaz el respeto de dichos requisitos. Sólo el compromiso de los países exportadores de respetar los requisitos comunitarios para la comercialización de dichos productos podrá sustituir a un control. Es, pues, necesario exigir que dichos productos procedentes de terceros países vayan acompañados de la certificación contemplada en el apartado 2 del artículo del Reglamento (CE) no 1234/2007.
(4)
A fin de garantizar el cumplimiento de las normas comunitarias sobre certificación de lúpulo, los Estados miembros deben efectuar controles para comprobar si el lúpulo importado se ajusta a los requisitos mínimos de comercialización establecidos por el Reglamento (CE) no1850/2006.
(5)
Determinados terceros países se han comprometido a respetar los requisitos exigidos para la comercialización del lúpulo y de los productos del lúpulo y han facultado a determinados servicios para expedir certificaciones equivalentes. Es conveniente, por consiguiente, reconocer dichas certificaciones como equivalentes a los certificados comunitarios y admitir en libre práctica los productos que amparen.
(6)
Es responsabilidad de los servicios facultados de los terceros países mantener actualizados los datos recogidos en el Anexo I y comunicarlos a la Comisión, en un espíritu de estrecha cooperación.
(7)
Es importante, para facilitar la tarea de las autoridades competentes de los Estados miembros, establecer la forma y, en la medida de lo necesario, el contenido de las certificaciones y extractos previstos, así como las condiciones de su utilización.
(8)
Es necesario, para tomar en consideración las prácticas comerciales, otorgar a las autoridades competentes la facultad, de hacer que se extienda, bajo su control, un extracto de la certificación para cada nuevo envío procedente del fraccionamiento.
(9)
Es conveniente, por analogía al régimen comunitario de certificación, excluir de la presentación de las certificaciones previstas en el presente Reglamento determinados productos en razón de su utilización.
(10)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de Gestión de la Organización Común de Mercados Agrícolas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. La puesta en libre práctica en la Comunidad de los productos contemplados en la letra f) del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1234/2007 procedentes de terceros países, se supeditará a la prueba del respeto de los requisitos contemplados en el apartado 1 del artículo 158 de dicho Reglamento.
2. La prueba contemplada en el apartado 1 del artículo 1 del presente Reglamento consistirá en la presentación de la certificación contemplada en el apartado 2 del artículo 158 del Reglamento (CE) no 1234/2007, denominada en lo sucesivo «certificación de equivalencia».
Artículo 2
A efectos del presente Reglamento, se entenderá por «envío» una cantidad de productos que tengan las mismas características, expedidos al mismo tiempo por un mismo y único expedidor a un mismo y único destinatario.
Artículo 3
Se reconocerán como equivalentes las certificaciones que acompañen al lúpulo y a los productos elaborados a partir del lúpulo importados de terceros países entregados por un organismo oficial facultado por el tercer país de origen y mencionado en el Anexo I.
El Anexo I se revisará en función de las comunicaciones transmitidas por los terceros países.
Artículo 4
1. La certificación equivalente se extenderá para cada envío en un original y dos copias, en un formulario que se ajuste al modelo que figura en el Anexo II y de acuerdo con lo dispuesto en el Anexo IV.
2. Sólo será válida la certificación equivalente que esté debidamente cumplimentada y visada por uno de los organismos mencionados en el Anexo I.
3. Se entenderá que una certificación equivalente está debidamente visada cuando indique el lugar y la fecha de emisión, esté firmada y lleve el sello del organismo emisor.
Artículo 5
1. Cada unidad de embalaje sometida a una certificación equivalente deberá comprender las indicaciones siguientes, en una de las lenguas oficiales de la Comunidad:
a)
la designación del producto;
b)
la indicación de la variedad o variedades;
c)
el país de origen;
d)
las marcas y números que figuren en la casilla 9 de la certificación equivalente o extracto.
2. Las indicaciones previstas en el apartado 1 se pondrán de forma legible en caracteres indelebles de dimensión uniforme en el embalaje exterior.
Artículo 6
1. Cuando, antes de su puesta en libre práctica, un envío sometido a una certificación equivalente se vuelva a expedir previo fraccionamiento, para cada nuevo envío procedente del fraccionamiento se extenderá un extracto de la certificación.
La certificación se sustituirá por el número necesario de extractos.
El extracto será extendido por el interesado en original y dos copias, en un formulario que se ajuste al modelo que figura en el Anexo III y de acuerdo con lo dispuesto en el Anexo IV.
2. La autoridad aduanera tomará nota del original y de las copias de la certificación equivalente y visará el original y las dos copias de cada extracto.
Conservará el original de la certificación equivalente, remitirá las dos copias a la autoridad competente contemplada en el artículo 21 del Reglamento (CE) no 1850/2006, y devolverá el original y las dos copias de cada extracto al interesado.
Artículo 7
Al cumplirse las formalidades aduaneras requeridas para la puesta en libre práctica en la Comunidad del producto al que se refiera la certificación equivalente o el extracto, el original y las dos copias se presentarán a las autoridades aduaneras, que las visarán y conservarán el original. Una de las copias será enviada por las autoridades aduaneras a la autoridad competente contemplado en el artículo 21 del Reglamento (CE) no 1850/2006 del Estado miembro en que el producto sea puesto en libre práctica. La segunda copia será remitida al importador, que habrá de conservarla por lo menos durante tres años.
Artículo 8
En caso de reventa o de fraccionamiento de un envío, después de poner o en libre práctica, el producto se habrá de acompañar con una factura o un documento comercial establecido por el vendedor en el que se indiquen el número de la certificación de equivalencia o el extracto así como el nombre del organismo que haya expedido dichas certificaciones o extractos.
Las informaciones siguientes, del certificado de equivalencia o del extracto, deberán figurar asimismo en el documento comercial o factura:
a)
para el lúpulo en conos:
i)
la designación del producto;
ii)
el peso bruto;
iii)
el lugar de producción;
iv)
el año de la cosecha;
v)
la variedad;
vi)
el país de origen;
vii)
las marcas y números que figuran en la casilla 9 de la certificación;
b)
para los productos elaborados a partir del lúpulo además de las indicaciones que figuran en la letra a), el lugar y la fecha de transformación.
Artículo 9
1. Los Estados miembros efectuarán periódicamente controles aleatorios a fin de comprobar si el lúpulo importado de conformidad con el artículo 158 del Reglamento (CE) no 1234/2007 cumple los requisitos mínimos de comercialización establecidos en el Anexo I del Reglamento (CE) no 1850/2006.
2. Los Estados miembros comunicarán anualmente a la Comisión, a más tardar el 30 de junio, la frecuencia, tipo y resultados de los controles efectuados en el transcurso del año anterior a la citada fecha. Los controles se realizarán como mínimo sobre el 5 % del número de envíos que se prevea que se importen de un tercer país en el Estado miembro de que se trate en el curso de ese año.
3. Si las autoridades competentes de los Estados miembros comprueban que las muestras examinadas no cumplen los requisitos mínimos de comercialización contemplados en el apartado 1, los envíos correspondientes no podrán comercializarse en la Comunidad.
4. Si un Estado miembro comprueba que las características de un producto no se ajustan a las indicaciones recogidas en la certificación de equivalencia que acompaña al producto, dicho Estado miembro informará de ello a la Comisión.
Con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 195 del Reglamento (CE) no 1234/2007, podrá decidirse suprimir el organismo que haya emitido la certificación de equivalencia de dicho producto de la lista que figura en el Anexo I del presente Reglamento.
Artículo 10
No obstante lo dispuesto en el presente Reglamento, no se supeditará a la presentación de los certificados contemplados en el apartado 2 del artículo 1 ni a lo dispuesto en el artículo 5, la puesta en libre práctica, dentro del límite para cada paquete de un kilogramo para el lúpulo en conos y el polvo de lúpulo y de 300 gramos para los extractos de lúpulo, del lúpulo y de los productos derivados del lúpulo siguientes:
a)
los presentados en paquetes pequeños destinados a la venta a particulares para su uso privado;
b)
los destinados a la investigación científica y técnica;
c)
los destinados a las ferias que gocen del régimen aduanero previsto a tal fin.
Deberán figurar en el embalaje la designación, el peso y la utilización final del producto.
Artículo 11
Quedan derogados los Reglamentos (CEE) no 3076/78 y (CEE) no 3077/78.
Las referencias a los Reglamentos derogados se entenderán hechas al presente Reglamento y se leerán con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el Anexo VI.
Artículo 12
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 18 de diciembre de 2008.