Nařízení Komise (ES) č. 1/2004
ze dne 23. prosince 2003
o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podporu malým a středním podnikům působícím v produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory [1], a zejména na čl. 1 odst. 1 písm. a) bod i) uvedeného nařízení,
po zveřejnění předlohy tohoto nařízení [2],
po konzultaci Poradního výboru pro státní podpory,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 994/98 zmocňuje Komisi vyhlásit v souladu s článkem 87 Smlouvy že za určitých podmínek je podpora malým a středním podnikům slučitelná se společným trhem a nevztahuje se na ni oznamovací povinnost podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 70/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům [3] není použitelné na činnosti související s produkcí, zpracováním nebo uváděním na trh produktů uvedených v příloze I Smlouvy.
(3) Komise použila články 87 a 88 Smlouvy na malé a střední podniky působící v produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh v četných rozhodnutích a vysvětlila též svou politiku, naposledy v Pokynech Společenství týkajících se státní podpory v odvětví zemědělství [4] (dále jen "pokyny týkající se zemědělství"). Na základě značných zkušeností Komise s použitím těchto článků na malé a střední podniky působící v produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh je třeba, s ohledem na zajištění účinného dohledu a zjednodušení administrativy aniž by byla oslabena možnost kontroly ze strany Komise, umožnit Komisi rozšířit výkon pravomocí přiznaných jí nařízením (ES) č. 994/98 též na malé a střední podniky působící v produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh, pokud článek 89 Smlouvy byl prohlášen za použitelný na takové produkty. Vzhledem ke zvláštnostem odvětví zemědělství je nařízení použitelné pouze na malé a střední podniky působící v tomto odvětví odůvodněné.
(4) Tímto nařízením není dotčena možnost členských států oznámit poskytnutí podpory malým a středním podnikům působícím v produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh. Taková oznámení budou hodnocena Komisí s přihlédnutím k tomuto nařízení a na základě pokynů týkajících se zemědělství. Oznámení probíhající ke dni vstupu v platnost tohoto nařízení by měla být hodnocena především na základě tohoto nařízení a pokud podmínky stanovené tímto nařízením nejsou splněny, na základě pokynů týkajících se zemědělství. Je třeba stanovit přechodná ustanovení pro podporu, která byla poskytnuta před vstupem tohoto nařízení v platnost a nebyla oznámena, v rozporu s povinností podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
(5) Během následujících let se zemědělství bude muset přizpůsobit novým skutečnostem a dalším změnám souvisejícím s vývojem trhu, tržní politikou a obchodními pravidly, s poptávkou a preferencemi spotřebitelů a rozšířením Společenství. Tyto změny postihnou nejen zemědělské trhy, avšak též místní hospodářství v oblastech venkova obecně. Politika rozvoje venkova by tudíž měla mít za cíl znovu nastolit a podporovat konkurenceschopnost venkovských oblastí, a přispět tak k zachování a vytváření zaměstnanosti v těchto oblastech.
(6) Malé a střední podniky hrají rozhodující roli při tvorbě pracovních příležitostí a obecně jsou faktorem sociální stability a hospodářského rozvoje. Jejich rozvoj však může být omezen nedokonalostmi trhu. Často mají potíže při získávání kapitálu nebo úvěru dané přetrvávající neochotou riskovat na straně některých finančních trhů a omezenými zárukami, které mohou nabídnout. Jejich omezené zdroje mohou rovněž omezit jejich přístup k informacím, zejména o nových technologiích a potenciálních trzích. Vzhledem k těmto důvodům by účelem podpory vyňaté tímto nařízením mělo být ulehčení rozvoje hospodářské činnosti malých a středních podniků, pokud tato podpora nepříznivě neovlivní podmínky obchodu v rozsahu, který je v rozporu se společnými zájmy. Tento vývoj musí být podnícen a podpořen zjednodušením stávajících pravidel, použitelných na malé a střední podniky.
(7) Produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh ve Společenství z velké části zajišťují malé a střední podniky.
(8) Nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení [5] již zavedlo zvláštní pravidla pro státní podporu pro některá opatření pro rozvoj venkova, na něž se vztahuje podpora členského státu bez financování Společenstvím.
(9) Toto nařízení by mělo vyjmout každou jednotlivou podporu, která splňuje všechny příslušné požadavky tohoto nařízení, a jakýkoli režim podpory, pokud podpora, kterou lze poskytnout v rámci takového režimu, splňuje všechny požadavky tohoto nařízení. Pro zajištění účinného dohledu a zjednodušení administrativy, aniž by byla oslabena možnost kontroly ze strany Komise, musí režimy podpory a jednotlivé podpory vně režimu podpory obsahovat výslovný odkaz na toto nařízení.
(10) Podpora poskytnutá na náklady související s reklamou ve smyslu pokynů Společenství týkajících se státní podpory reklamy produktů uvedených v příloze I Smlouvy o ES a některých produktů neuvedených v příloze I [6] by se měla vyloučit z oblasti působnosti tohoto nařízení a i nadále by měla spadat pouze do působnosti těchto pokynů.
(11) S ohledem na potřebu najít patřičnou rovnováhu mezi minimalizací narušování hospodářské soutěže v podporovaném odvětví a mezi cíli tohoto nařízení, by neměly být vyňaty jednotlivé podpory, které překračují stanovenou maximální částku, ať už jsou nebo ne poskytnuty v rámci režimu podpory vyňatého tímto nařízením.
(12) Toto nařízení by nemělo vyjímat podporu vývozu nebo podporu podmíněnou používáním domácích produktů na úkor dovezených. Taková podpora by mohla být neslučitelná s mezinárodními závazky Společenství podle dohody Světové obchodní organizace (WTO) o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a Dohody WTO o zemědělství. Podpora na pokrytí nákladů na účast na obchodních veletrzích nebo nákladů na studie nebo na poradenské služby, nezbytná pro uvedení nového produktu nebo produktu stávajícího na nový trh, se obvykle nepovažuje za podporu vývozu.
(13) Za účelem odstranění rozdílů které by mohly vyvolat narušení hospodářské soutěže a pro usnadnění koordinace mezi jednotlivými iniciativami Společenství a vnitrostátními iniciativami, které se týkají malých a středních podniků, a z důvodů transparentnosti správy a právní jistoty, je definice "malých a středních podniků" použitá v tomto nařízení stejná jako definice stanovená v nařízení (ES) č. 70/2001.
(14) Podle zavedené praxe Komise a za účelem zajišťování úměrnosti a omezení podpory na nezbytnou částku by měly být prahové hodnoty běžně vyjádřeny mírou podpor v poměru k souhrnu způsobilých nákladů a nikoli maximálními částkami podpor.
(15) Za účelem určení, zda je podpora slučitelná se společným trhem na základě tohoto nařízení, je nezbytné vzít v úvahu míru podpory, a tudíž částku podpory vyjádřenou jako grantový ekvivalent. Výpočet grantového ekvivalentu podpory splatné v několika splátkách a výpočet podpory ve formě zvýhodněné půjčky vyžaduje použití úrokových sazeb běžných v době poskytnutí podpory. Za účelem jednotného, transparentního a jednoduchého používání pravidel státní podpory by se tržní sazby pro účely tohoto nařízení měly považovat za referenční sazby za předpokladu, že v případě zvýhodněné půjčky je tato půjčka zajištěna běžnou zárukou a nezahrnuje neobvyklé riziko. Referenční sazby by měly být ty sazby, které pravidelně stanoví Komise na základě objektivních kritérií a jsou zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie a na internetu.
(16) Podle zavedené praxe Komise v oblasti hodnocení státní podpory v odvětví zemědělství není nutné činit rozdíly mezi malými a středními podniky. Pro některé druhy podpor je třeba stanovit maximální částky podpory, které v případě potřeby může příjemce získat.
(17) Vzhledem ke zkušenostem Komise by se stropy míry podpor měly stanovit na úrovni, která odpovídá jak vyváženému poměru mezi cílem minimalizování narušení hospodářské soutěže v podporovaném odvětví, tak cíli podpory ulehčení rozvoje hospodářské činnosti malých a středních podniků v odvětví zemědělství. V zájmu shody s podpůrnými opatřeními financovanými Společenstvím by stropy měly být sladěny se stropy stanovenými v pokynech týkajících se zemědělství a v nařízení (ES) č. 1257/1999.
(18) Je vhodné stanovit další podmínky, které musí splňovat každý režim podpory nebo každá jednotlivá podpora pro vynětí podle tohoto nařízení. Společnosti čerpající investiční podporu by měly splňovat kritéria týkající se životaschopnosti a dodržování minimálních norem uvedených v článku 5 a v čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 1257/1999. Měla by se zohlednit veškerá omezení produkce nebo omezení podpory Společenství podle společných organizací trhů. S ohledem na čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy by obvykle jediným výsledkem takové podpory neměly být trvale nebo periodicky se snižující provozní náklady, které by příjemce jinak nesl, a měla by být úměrná nevýhodám, které je třeba překonat pro zajištění sociálně-ekonomických výhod, které jsou považovány za zájem Společenství. Jednostranná státní podpůrná opatření, směřující výhradně ke zlepšení finanční situace producentů bez jakéhokoliv přispění rozvoji odvětví, a zejména podpora poskytnutá výhradně na základě ceny, množství, produkční jednotky nebo jednotky produkčních prostředků, se považují za provozní podporu neslučitelnou se společným trhem. Navíc taková podpora by se mohla krýt s mechanismy společných organizací trhů. Je proto vhodné omezit oblast působnosti tohoto nařízení na určité druhy podpory.
(19) Toto nařízení by mělo vyjmout podporu malým a středním podnikům bez ohledu na jejich zeměpisné umístění. Investice a tvorba pracovních příležitostí může přispět k hospodářskému rozvoji znevýhodněných regionů ve Společenství. Malé a střední podniky v těchto regionech doplácejí jak na strukturální nevýhody umístění, tak na obtíže vyplývající z jejich velikosti. Proto by malé a střední podniky nacházející se v znevýhodněných regionech nebo v regionech spadajících pod cíl 1 měly mít nárok na vyšší strop.
(20) Z důvodu nebezpečí narušení vyplývajícího z cílených investičních podpor a proto, aby zemědělci měli možnost svobodné volby, do kterých produktů chtějí investovat, neměla by se investiční podpora vyňatá podle tohoto nařízení omezovat na zvláštní zemědělské produkty. Tato podmínka by však neměla bránit členskému státu, aby z podpory nebo režimu podpory vyloučil určité produkty, zejména pokud není možné najít na trzích běžná odbytiště. Stejně tak některé druhy investic by svou povahou měly být vyjmuty z oblasti působnosti tohoto nařízení. Investiční podpora zaměřená na některá odvětví může být odůvodněná, a tudíž vyňatá, pokud je podpora omezena na náklady provádění zvláštních pravidel týkajících se ochrany a zlepšování životního prostředí, zlepšování hygienických podmínek v podnicích živočišné výroby nebo dobrých životních podmínek hospodářských zvířat. Investice do zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh uskutečňované na úrovni hospodářství, které nezpůsobují zvýšení kapacity a jejichž celkové způsobilé výdaje jsou nižší než strop stanovený podle článku 7 nařízení (ES) č. 1257/1999, by měly být posuzovány na základě pravidel stanovených pro investice do produkce zemědělských produktů. Investice uskutečněné v hospodářství do zpracování a uvedení zemědělských produktů na trh, které způsobí zvýšení produkční kapacity a/nebo u nichž celkové způsobilé výdaje překročí strop stanovený podle článku 7 nařízení (ES) č. 1257/1999, by se měly posuzovat na základě pravidel stanovených pro investice do zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh.
(21) Pokud je podpora udělena na přizpůsobení nově zavedeným normám na úrovni Společenství, neměly by členské státy zemědělcům prodlužovat adaptační období tím, že by pozdržely provádění takových pravidel. Proto je třeba jasně stanovit datum, od kterého již nová právní úprava nebude moci být považována za novou.
(22) Služby poskytované za dotované ceny jsou zemědělcům často nabízeny společnostmi, jež si zemědělci nemohou svobodně vybrat. Aby se vyloučilo, že podpora bude poskytnuta poskytovatelům služby místo zemědělcům, a pro zajištění toho, že zemědělec dostane nejlepší službu za soutěžní cenu, mělo by být běžně zajištěno, aby poskytovatelé služeb byli vybíráni a odměňováni podle tržních zásad. Nicméně u některých služeb, zejména kontrol, a s ohledem na povahu služby nebo na právní základ, na němž se její poskytnutí zakládá, však může existovat pouze jeden poskytovatel.
(23) Některá nařízení Rady v oblasti zemědělství stanoví specifická oprávnění pro vyplácení podpory členskými státy, často v kombinaci nebo jako doplněk k financování Společenstvím. Tato ustanovení však obvykle nestanoví vynětí z oznamovací povinnosti podle článku 88 Smlouvy, pokud taková podpora splňuje podmínky čl. 87 odst. 1 Smlouvy. Jelikož podmínky pro takovou podporu jsou jasně upřesněny v těchto nařízeních a/nebo oznamování těchto opatření Komisi se stalo závazným na základě zvláštních ustanovení těchto nařízení, není již další a samostatné oznámení podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy nezbytné pro to, aby Komise mohla tato opatření hodnotit. Z důvodů právní jistoty by měl být odkaz na tato ustanovení zapracován do tohoto nařízení s tím, že oznamování těchto opatření na základě článku 88 Smlouvy již není nutné, pokud lze předem stanovit, že taková podpora se poskytuje výhradně malým a středním podnikům.
(24) Aby bylo zaručeno, že podpora je nezbytná a že působí jako pobídka k rozvoji určitých činností, nemělo by toto nařízení vyjímat podporu těch činností, které by příjemce mohl vykonávat již v samotných tržních podmínkách. Žádná podpora by se neměla udělit se zpětnou platností na činnosti, které příjemce již podnikl.
(25) Toto nařízení by nemělo vyjímat podporu kumulovanou s jinou státní podporou, včetně podpory poskytnuté vnitrostátními, regionálními nebo místními orgány, s veřejnou podporou udělenou v rámci nařízení (ES) č. 1257/1999 nebo s podporou Společenství, pokud se vztahují na stejné způsobilé náklady a pokud taková kumulace překročí prahové hodnoty stanovené v tomto nařízení.
(26) Za účelem zajištění transparentnosti a účinnosti dohledu v souladu s článkem 3 nařízení (ES) č. 994/98 je vhodné vytvořit standardní tiskopis, ve kterém by členské státy poskytovaly Komisi souhrnné informace, kdykoliv se na základě tohoto nařízení uskutečňuje režim podpory nebo se poskytuje jednotlivá podpora mimo rámec těchto režimů, za účelem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie. Ze stejných důvodů je vhodné vytvořit pravidla týkající se záznamů, které by členské státy měly vést o podpoře vyňaté tímto nařízením. Pro účely výročních zpráv, které mají členské státy předkládat Komisi, je vhodné, aby Komise stanovila zvláštní požadavky. S ohledem na širokou dostupnost nezbytné technologie, by se souhrnné informace a výroční zprávy měly sdělovat elektronickou cestou.
(27) Pokud členský stát nesplní své závazky týkající se vypracování zpráv uvedených v tomto nařízení, může tím být Komisi znemožněn výkon jejích úkolů kontroly podle čl. 88 odst. 1 Smlouvy, a zejména nebude moci určit, zda kumulativní hospodářský dopad podpor vyňatých podle tohoto nařízení je takové povahy, aby poškodil obchodní podmínky v míře odporující společnému zájmu. Nutnost vyhodnocení kumulativního dopadu státní podpory je mimořádně vysoká, pokud by stejný příjemce mohl obdržet podporu poskytnutou z několika zdrojů, jak k tomu stále častěji v odvětví zemědělství dochází. Je tudíž velmi důležité, aby členský stát před provedením podpory podle tohoto nařízení urychleně sdělil Komisi patřičné informace.
(28) S ohledem na zkušenosti Komise v této oblasti, a zejména s ohledem na četnost, s jakou je obvykle nezbytné přezkoumat politiku státní podpory, je vhodné omezit dobu platnosti tohoto nařízení. Pokud by doba platnosti tohoto nařízení uplynula bez prodloužení, režimy podpor již vyňaté tímto nařízením by měly být nadále vyňaty po dobu šesti měsíců,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBLAST PŮSOBNOSTI, DEFINICE A PODMÍNKY
Článek 1
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se použije na podporu poskytnutou malým a středním podnikům působícím v produkci, zpracování nebo uvádění zemědělských produktů na trh.
2. Toto nařízení se nepoužije na:
a) podporu poskytnutou na náklady související s reklamou ve smyslu pokynů Společenství týkajících se státní podpory reklamy produktů uvedených v příloze I Smlouvy o ES a některých produktů neuvedených v příloze I;
b) podporu poskytnutou na zpracování zemědělských produktů uvedených v příloze I na produkty neuvedené v příloze I.
3. Toto nařízení se nepoužije na podporu jednotlivých investic se způsobilými výdaji překračujícími 12,5 miliónů eur, nebo u nichž je skutečná částka podpory vyšší než 6 miliónů eur. Takovou podporu je třeba zvláště oznámit Komisi podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
4. Aniž je dotčen čl. 16 písm. a), toto nařízení se nepoužije na:
a) podporu související s vývozem, zejména podporu přímo spojenou s vyváženým množstvím, na vytvoření a provoz distribuční sítě nebo na jiné běžné výdaje související s vývozní činností;
b) na podporu podmíněnou používáním domácích produktů na úkor dovezených.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se:
1. "podporou" rozumí jakékoli opatření splňující všechna kritéria stanovená v čl. 87 odst. 1 Smlouvy;
2. "zemědělským produktem" rozumějí:
a) produkty uvedené v příloze I Smlouvy, s výjimkou produktů rybolovu a akvakultury spadajících pod nařízení Rady (ES) č. 104/2000 [7];
b) produkty spadající pod kódy KN 4502, 4503 a 4504 (výrobky z korku);
c) produkty napodobující nebo nahrazující mléko a mléčné výrobky uvedené v čl. 3 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 1898/87 [8];
3. "zpracováním zemědělského produktu" rozumí působení na zemědělský produkt vedoucí ke vzniku produktu, který je též zemědělským produktem;
4. "malými a středními podniky" rozumějí podniky jak jsou definovány v příloze I nařízení (ES) č. 70/2001;
5. "hrubou mírou podpory" rozumí částka podpory vyjádřená jako procento způsobilých nákladů projektu. Všechny částky se uvádějí před odečtem pro přímé zdanění. Pokud se podpory poskytují v jiné formě, než ve formě grantu, částka podpor se rovná grantovému ekvivalentu. Podpory splatné v několika splátkách jsou diskontovány na hodnotu platnou v době poskytnutí. Úroková sazba, která se má použít pro účely diskontování a pro výpočet částky podpor při zvýhodněné půjčce, je referenční sazba použitelná v době poskytnutí;
6. "jakostním produktem" rozumí produkt splňující kritéria čl. 24b odst. 2 nebo 3 nařízení Rady (ES) č. 1783/2003, kterým se mění nařízení (ES) č. 1257/1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) [9];
7. "nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodním katastrofám" rozumějí podmínky jako mráz, krupobití, náledí, déšť nebo sucho, které zničí 20 % běžné produkce ve znevýhodněných oblastech a 30 % v ostatních oblastech;
8. "znevýhodněnými oblastmi" rozumějí oblasti definované členskými státy na základě článku 17 nařízení (ES) č. 1257/1999;
9. "regiony spadajícími pod cíl 1" rozumějí regiony uvedené v článku 3 nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 [10];
10. "nově zavedenými minimálními normami vztahujícími se k životnímu prostředí, hygieně a dobrým životním podmínkám zvířat" rozumějí:
a) v případě norem, které nepředpokládají přechodné období, normy, které mají být pro hospodářské subjekty závazné nejdéle dva roky před skutečným započetím investic;
b) v případě norem, které předpokládají přechodné období, normy, které musí být pro hospodářské subjekty závazné po skutečném započetí investic;
11. "mladými zemědělci" rozumí producenti zemědělských produktů jak jsou definováni v článku 8 nařízení (ES) č. 1257/1999;
12. "seskupením producentů" rozumí seskupení, které bylo zřízeno proto, aby všichni jeho členové spojili své úsilí při přizpůsobování, s ohledem na cíle společných organizací trhu, produkce potřebám trhu, zejména koncentrací nabídky;
13. "sdružením producentů" rozumí sdružení, které se skládá z uznaných seskupení producentů a jež sleduje stejné cíle v širším měřítku;
14. "náklady na testy TSE a BSE" rozumějí všechny náklady, včetně nákladů na testovací zařízení, odběr vzorků, přepravu, vyšetření, skladování a likvidaci vzorků nezbytných pro testy provedené v souladu s přílohou X kapitolou C nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií [11].
Článek 3
Podmínky vynětí
1. Jednotlivá podpora mimo režimů podpory, která splňuje všechny podmínky tohoto nařízení, je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud souhrnné informace uvedené v čl. 19 odst. 1 byly sděleny a obsahují výslovný odkaz na toto nařízení formou citace jeho názvu a uvedením informace o jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Režimy podpory splňující všechny podmínky tohoto nařízení jsou slučitelné se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy za podmínky, že:
a) jakákoli podpora, která by mohla být přiznána v rámci takového režimu splňuje všechny podmínky stanovené v tomto nařízení;
b) režim obsahuje výslovný odkaz na toto nařízení formou citace jeho názvu a uvedením informace o jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie;
c) byly sděleny souhrnné údaje podle čl. 19 odst. 1.
3. Podpora poskytnutá v rámci režimů uvedených v prvním odstavci je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy za předpokladu, že splňuje všechny podmínky tohoto nařízení.
KAPITOLA 2
KATEGORIE PODPORY
Článek 4
Investice do zemědělských podniků
1. Podpora na investice do zemědělských podniků uvnitř Společenství určených pro produkci, zpracování nebo uvedení zemědělských produktů na trh, je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 10.
2. Hrubá míra podpory nesmí překročit:
a) 50 % způsobilých investic ve znevýhodněných oblastech;
b) 40 % způsobilých investic v ostatních oblastech.
V případě, že investice uskuteční mladí zemědělci do pěti let od zahájení činnosti, maximální výše podpory se zvyšuje na 60 % ve znevýhodněných oblastech a 50 % v ostatních oblastech.
Pokud investice s sebou nesou dodatečné náklady související s ochranou a zlepšením životního prostředí, se zlepšením hygienických podmínek podniků živočišné výroby nebo dobrých životních podmínek zvířat, pak maximální výše podpory 50 % a 40 %, uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b) mohou být zvýšeny o 25 a 20 procent, v uvedeném pořadí. Toto zvýšení může být poskytnuto pouze investicím, které jdou nad rámec platných minimálních požadavků Společenství, nebo investicím uskutečněným pro dosažení souladu s nově zavedenými minimálními normami. Toto zvýšení musí být omezeno na nutné mimořádné způsobilé náklady a nemůže se použít v případě investic, které vedou ke zvýšení produkční kapacity.
3. Investice musí sledovat jeden nebo více z následujících cílů:
a) snížení výrobních nákladů;
b) zlepšení a další rozvinutí produkce;
c) zlepšení jakosti;
d) ochrana a zlepšení přírodního prostředí, hygienických podmínek a dobrých životních podmínek zvířat;
e) podpora diversifikace činností v hospodářství.
4. Způsobilé výdaje mohou zahrnovat zejména:
a) výstavbu, nabývání nebo zkvalitnění nemovitého majetku;
b) nákup nebo koupi na leasing nového strojního zařízení a vybavení, včetně počítačového programového vybavení, až do výše tržní hodnoty majetku; další náklady související s nájemní smlouvou (daně, marže pronajímatele, náklady na refinancování, režijní náklady, pojistné atd.) nejsou způsobilými výdaji;
c) režijní náklady, jako odměna architektům, inženýrům a odborníkům, studie proveditelnosti, získání patentů a licencí, až do výše 12 % výdajů uvedených v písmenech a) a b).
Odchylně od prvního pododstavce písm. b) může být v řádně odůvodněných případech nákup použitého vybavení považován za způsobilý výdaj, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a) prohlášení prodávajícího musí potvrzovat přesný původ zařízení a osvědčovat, že toto zařízení doposud nebylo předmětem státní podpory nebo podpory Společenství;
b) nákup zařízení musí představovat zvláštní výhodu pro program nebo projekt nebo musí být odůvodněn mimořádnými okolnostmi (například v požadovanou dobu není k dispozici nové zařízení, což ohrožuje vlastní realizaci projektu);
c) snížení nákladů, a tím i částky podpory ve srovnání s náklady na zakoupení stejného nového zařízení, při zachování dobrého poměru vynaložených prostředků a výsledného zisku;
d) získané použité vybavení musí vykazovat technické a/nebo technologické vlastnosti nezbytné pro požadavky projektu.
5. Podporu je možné poskytnout pouze životaschopným zemědělským podnikům, které splňují kritéria stanovená v článku 5 nařízení (ES) č. 1257/1999.
Podpora může být poskytnuta proto, aby příjemci umožnila dosažení souladu s nově zavedenými minimálními normami vztahujícími se k životnímu prostředí, hygieně a dobrým životním podmínkám zvířat.
Dodržování kritérií článku 5 nařízení (ES) č. 1257/1999 musí na úrovni podniku zhodnotit veřejný subjekt nebo nezávislá třetí osoba, která má pro daný úkol patřičnou kvalifikaci. Pravidla zřizující režim podpory nebo rozhodnutí o poskytnutí jednotlivé podpory mimo takový režim musí stanovit, jakým způsobem se toto hodnocení provede.
6. Musí být dostatečně prokázáno, že v budoucnosti existuje pro dotyčné produkty běžný tržní odbyt. To se musí zhodnotit na vhodné úrovni určené členským státem, s ohledem na dotyčné produkty, druhy investic, jakož i stávající a očekávané kapacity. Existenci běžného tržního odbytu musí posoudit veřejný subjekt nebo třetí osoba, která je nezávislá na příjemci podpory a je kvalifikovaná toto posouzení provést. Pravidla zřizující režim podpory musí upřesnit, jakým způsobem se hodnocení provede. Hodnocení musí spočívat na čerstvých údajích a musí být přístupné veřejnosti.
7. Podpora nesmí být poskytnuta v rozporu s jakýmkoliv zákazem nebo omezením stanoveným v nařízeních Rady zřizujících společné organizace trhu, a to i tehdy, pokud se tyto zákazy nebo omezení týkají pouze podpory Společenství.
8. S výjimkou případu, kdy je podpora omezena na náklady související s prováděním zvláštních pravidel vztahujících se k ochraně a zlepšení životního prostředí, zlepšení hygienických podmínek v podnicích živočišné výroby nebo dobrých životních podmínek hospodářských zvířat, nemůže být omezena na zvláštní zemědělské produkty. Podpora nesmí být poskytnuta na:
a) investice, jejichž výsledkem je zvýšení produkční kapacity, pokud zvýšení kapacity v hospodářství překročí 20 %, měřeno ve velkých dobytčích jednotkách u živočišné výroby a v obhospodařované ploše u rostlinné výroby;
b) nákup výrobních práv, zvířat, pozemků jiných než pro stavební účely, rostlin nebo sadby;
c) investice na pouhé nahrazení.
9. Maximální výdaje způsobilé k podpoře nesmí překročit mez pro celkovou investici způsobilou pro podporu stanovenou členským státem v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1257/1999. Režimy podpor musí tuto mez uvádět.
10. Podpora nesmí být poskytnuta na:
a) produkci a uvádění na trh produktů napodobujících nebo nahrazujících mléko a mléčné výrobky;
b) činnosti související se zpracováním a uváděním na trh v odvětví cukru.
Článek 5
Zachování krajiny a tradičních staveb
1. Podpora pro zachování krajiny a tradičních staveb je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 a 3.
2. Podpora může být udělena až do výše 100 % vzniklých skutečných nákladů na investice nebo na práce určené na zachování prvků neprodukčního kulturního dědictví ležících na území zemědělských podniků, jako například archeologické nebo historické prvky. Tyto náklady mohou zahrnovat přiměřenou náhradu za práce, které provedl sám zemědělec, nebo jeho pracovníci, až do výše 10000 eur ročně.
3. Podpora může být udělena až do výše 60 % (75 % ve znevýhodněných oblastech) vzniklých skutečných nákladů na investice nebo práce určené na zachování prvků kulturního dědictví, důležitých pro produkční postupy, jako například hospodářská stavení, pokud z dotyčné investice nevyplývá zvýšení produkční kapacity hospodářství.
Pokud dochází ke zvýšení produkční kapacity, výše podpory pro investice podle čl. 4 odst. 2 se použijí na způsobilé výdaje vyplývající ze závazku provést odpovídající práce za použití běžných moderních materiálů. Může být poskytnuta dodatečná podpora v míře kryjící až 100 % mimořádných nákladů vzniklých použitím tradičních materiálů nezbytných pro zachování historických prvků budovy.
Článek 6
Přemístění zemědělských staveb ve veřejném zájmu
1. Podpora na přemístění zemědělských staveb je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud k přemístění dochází ve veřejném zájmu a pokud jsou splněny podmínky stanovené v odstavcích 2, 3 a 4.
Veřejný zájem, kterým se odůvodňuje poskytnutí podpory na základě tohoto článku, musí být stanoven v příslušných předpisech členského státu.
2. Podpora může být udělena až do výše 100 % vzniklých skutečných nákladů, pokud přemístění ve veřejném zájmu spočívá pouze v rozebrání, přenesení a novém sestavení stávajících zařízení.
3. Pokud z přemístění ve veřejném zájmu vyplyne vybavení zemědělce modernějšími zařízeními, musí zemědělec přispět přinejmenším 60 %, nebo 50 % ve znevýhodněných oblastech, na zvýšení hodnoty dotyčných zařízení po přemístění. Je-li příjemcem mladý zemědělec, je příspěvek nejméně 55 % nebo 45 %, v uvedeném pořadí.
4. Pokud z přemístění ve veřejném zájmu vyplyne zvýšení produkční kapacity, činí příspěvek příjemce přinejmenším 60 %, nebo 50 % ve znevýhodněných oblastech, výdajů souvisejících s tímto zvýšením. Je-li příjemcem mladý zemědělec, příspěvek činí přinejmenším 55 % nebo 45 %.
Článek 7
Investice do zpracování a uvádění na trh
1. Podpora na investice do zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 7.
2. Hrubá míra podpory nesmí překročit:
a) 50 % způsobilých investic v regionech spadajících pod cíl 1;
b) 40 % způsobilých investic v ostatních regionech.
3. Způsobilé výdaje mohou zahrnovat zejména:
a) výstavbu, nabytí nebo zkvalitnění nemovitého majetku;
b) nákup nebo koupi na leasing nového strojního zařízení a vybavení, včetně počítačového programového vybavení, až do výše tržní hodnoty majetku; další náklady související s nájemní smlouvou (daně, marže pronajímatele, náklady na refinancování, režijní náklady, pojistné atd.) nejsou způsobilými výdaji;
c) režijní náklady, jako odměna architektům, inženýrům a odborníkům, studie proveditelnosti, získání patentů a licencí, až do výše 12 % výdajů uvedených v písmenech a) a b).
Odchylně od prvního pododstavce písm. b), nákup použitého vybavení může být považován za způsobilý výdaj v řádně odůvodněných případech, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a) prohlášení prodávajícího musí potvrzovat přesný původ zařízení a osvědčovat, že toto zařízení doposud nebylo předmětem státní podpory nebo podpory Společenství;
b) nákup zařízení musí představovat zvláštní výhodu pro program nebo projekt nebo musí být odůvodněn mimořádnými okolnostmi (například v požadovanou dobu není k dispozici nové zařízení, což ohrožuje vlastní realizaci projektu);
c) snížení nákladů, a tím i částky podpory, ve srovnání s náklady na zakoupení stejného nového zařízení, se zachováním dobrého poměru vynaložených prostředků a výsledného zisku;
d) získané použité vybavení musí vykazovat technické a/nebo technologické vlastnosti nezbytné pro požadavky projektu.
4. Podporu je možné poskytnout pouze podnikům, u nichž je ověřeno, že splňují podmínky čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 1257/1999.
Podpora může být poskytnuta proto, aby příjemci umožnila dosažení souladu s nově zavedenými minimálními normami vztahujícími se k životnímu prostředí, hygieně a dobrým životním podmínkám zvířat.
Dodržování kritérií čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 1257/1999 musí na úrovni podniku zhodnotit veřejný subjekt nebo nezávislá třetí osoba, která má pro daný úkol patřičnou kvalifikaci. Pravidla zřizující režim podpory musí stanovit, jakým způsobem se toto hodnocení provede.
5. Musí být dostatečně prokázáno, že v budoucnosti existuje pro dotyčné produkty běžný tržní odbyt. To se musí zhodnotit na vhodné úrovni určené členským státem, s ohledem na dotyčné produkty, druhy investic, jakož i stávající a očekávané kapacity. Existenci běžného tržního odbytu musí posoudit veřejný subjekt nebo třetí osoba, která je nezávislá na příjemci podpory a je kvalifikovaná toto posouzení provést. Pravidla zřizující režim podpory musí upřesnit, jakým způsobem se hodnocení provede. Hodnocení musí spočívat na čerstvých údajích a musí být přístupné veřejnosti.
6. Podpora nesmí být poskytnuta v rozporu s jakýmkoliv zákazem nebo omezením stanoveným v nařízeních Rady zřizujících společné organizace trhu, a to i tehdy, pokud se tyto zákazy nebo omezení týkají pouze podpory Společenství.
7. Podpora nesmí být omezena na zvláštní zemědělské produkty, avšak nesmí být udělena pro:
a) produkci a uvádění na trh produktů napodobujících nebo nahrazujících mléko a mléčné výrobky;
b) činnosti související se zpracováním a uváděním na trh v odvětví cukru.
Článek 8
Podpora na zahájení činnosti mladých zemědělců
Podpora na zahájení činnosti mladých zemědělců je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy za těchto podmínek:
a) musí být splněna kritéria stanovená v článcích 7 a 8 nařízení (ES) č. 1257/1999;
b) kombinovaná podpora udělená podle nařízení (ES) č. 1257/1999 a ve formě státní podpory nesmí překročit stropy stanovené v čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 9
Podpora na předčasný odchod do důchodu
Podpora na předčasný odchod zemědělců do důchodu je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy za těchto podmínek:
a) musí být splněna kritéria stanovená v článcích 10, 11 a 12 nařízení (ES) č. 1257/1999;
b) ukončení zemědělských činností obchodní povahy musí být trvalé a s konečnou platností.
Článek 10
Podpora seskupením producentů
1. Podpora na zahájení činnosti pro vytvoření seskupení producentů nebo sdružení producentů je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 9.
2. Pro podporu uvedenou v odstavci 1, pokud jsou oprávněna přijímat finanční pomoc podle právních předpisů dotyčného členského státu, jsou způsobilá:
a) seskupení producentů nebo sdružení producentů působící v produkci zemědělských produktů a/nebo:
b) sdružení producentů odpovědná za dohled nad používáním označení původu nebo označováním jakosti v souladu s právními předpisy Společenství.
Vnitřní pravidla seskupení producentů nebo sdružení producentů musí stanovit povinnost členů uvádět produkci na trh v souladu s pravidly o dodávce a uvádění na trh vypracovanými seskupením nebo sdružením.
Tato pravidla mohou stanovit, že určitou část produkce může producent uvést na trh přímo. Každý producent přistupující k seskupení se musí zavázat, že zůstane součástí seskupení po dobu minimálně tří let a poté z něho může vystoupit po uplynutí nejméně dvanáctiměsíční výpovědní lhůty. Seskupení producentů se musí řídit společnými produkčními pravidly, zejména vztahujícími se k jakosti produktů a užívání ekologických postupů, společnými pravidly pro uvádění zboží na trh a pravidly o informování o produkci, zejména pokud jde o sklizeň a dostupnost. Producentům však zůstává odpovědnost za řízení jejich podniků. Dohody uzavřené v rámci seskupení producentů nebo sdružení producentů musí zcela dodržovat všechna pravidla hospodářské soutěže, zejména články 81 a 82 Smlouvy.
3. Způsobilé výdaje mohou zahrnovat nájem odpovídajících prostor, nákup kancelářského vybavení, včetně počítačového technického i programového vybavení, náklady na zaměstnance ve správě, režijních náklady a právní a správní poplatky. V případě nákupu prostor se způsobilé výdaje za budovy omezují na náklady na pronájem za tržní cenu.
4. Podpora musí být dočasná, musí mít sestupnou tendenci a nesmí překročit 100 % způsobilých nákladů vzniklých během prvního roku. Výše podpory se musí snižovat přinejmenším o 20 procent za každý další rok, aby v pátém roce byla omezena na 20 % způsobilých výdajů skutečně vzniklých v daném roce.
5. Podpora nesmí být vyplácena na základě výdajů vzniklých po pátém roce, ani vyplacena po sedmém roce následujícím po uznání seskupení producentů. Tím není dotčena možnost poskytnout podporu na způsobilé výdaje vyplývající pouze z meziročního zvýšení obratu příjemce o minimálně 30 % v důsledku přistoupení nových členů a/nebo zahrnutí nových produktů.
6. Podpora nesmí být poskytnuta seskupením producentů, jako jsou společnosti nebo družstva, jejichž cílem je řízení jednoho nebo více zemědělských podniků, a které jsou tudíž ve skutečnosti jednotlivými producenty.
7. Podpora nesmí být poskytnuta jiným sdružením zemědělského typu, která vykonávají práce na úrovni zemědělské produkce, jako je vzájemná podpora, pomoc a služby související s vedením hospodářství v zemědělských podnicích členů, aniž by se tito účastnili společného přizpůsobení dodávek trhu.
8. Celková částka podpory udělené seskupení producentů nebo sdružení producentů podle tohoto článku nesmí překročit 100000 eur.
9. Podpora nesmí být udělena seskupení nebo sdružení producentů jehož cíle jsou neslučitelné s nařízením Rady o společné organizaci trhů.
Článek 11
Podpora na platby pojistného
1. Podpora na platby pojistného pro podniky prvovýroby zemědělských produktů je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Hrubá míra podpory nesmí překročit:
a) 80 % nákladů pojistného, pokud pojistná smlouva stanoví, že kryje pouze ztráty způsobené nepříznivými klimatickými jevy, které je možno přirovnat k přírodním katastrofám:
b) 50 % nákladů pojistného, pokud pojistná smlouva stanoví, že kryje ztráty uvedené v písmenu a) a kromě toho:
i) jiné ztráty způsobené klimatickými jevy; a/nebo
ii) ztráty způsobené chorobami zvířat nebo rostlin.
Ztráty způsobené nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodním katastrofám, se musí určit na základě hrubé produkce příslušné plodiny v dotyčném roce v poměru k hrubé produkci v běžném roce. Hrubá produkce se musí vypočítat z průměrné hrubé produkce ve třech předcházejících letech, s výjimkou jakéhokoliv roku, během něhož by v důsledku jiných nepříznivých klimatických podmínek mohla být vyplacena náhrada. V případě škody na výrobních prostředcích, jejíž důsledky jsou patrné po několik let, pro první sklizeň po nepříznivé události musí procento skutečné ztráty ve srovnání s běžným rokem, určené v souladu se zásadami stanovenými v tomto pododstavci, překročit 10 % a procento skutečné ztráty násobené počtem roků, v nichž došlo ke ztrátám produkce, musí překročit 20 % ve znevýhodněných oblastech a 30 % v ostatních oblastech.
3. Podpora musí být poskytnuta na náklady na pojistné, které zahrnuje krytí ztrát způsobených nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodním katastrofám.
4. Podpora nesmí představovat překážku poskytování pojišťovacích služeb na vnitřním trhu. Podpora nesmí být omezena na pojištění nabízená jedinou společností nebo jednou skupinou společností, ani se na ni nesmí vztahovat podmínka, aby pojišťovací smlouva byla uzavřena se společností usazenou v dotyčném členském státě.
Článek 12
Podpora na novou parcelaci pozemků
1. Podpora podnikům zajišťujícím produkci zemědělských produktů je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud je poskytnuta výhradně na právní a administrativní náklady, včetně nákladů na zaměření, související s novou parcelací, až do výše 100 % skutečně vzniklých nákladů.
2. Odstavec 1 se nepoužije na podporu na investice, včetně podpory na nákup půdy.
Článek 13
Podpora na povzbuzení produkce a uvádění jakostních zemědělských produktů na trh
1. Podpora na povzbuzení produkce a uvádění jakostních zemědělských produktů na trh je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud je poskytnuta na způsobilé náklady vyjmenované v odstavci 2 a splňuje podmínky stanovené v odstavcích 3 až 7.
2. Podpora může být poskytnuta na krytí nákladů souvisejících s těmito činnostmi, jestliže vedou ke zlepšení jakosti zemědělských produktů:
a) až do výše 100 % nákladů na studie trhu, návrh a design produktů, včetně podpory poskytnuté pro přípravu žádostí o uznání označení původu nebo osvědčení o zvláštní povaze v souladu s příslušnými nařízeními Společenství;
b) až do výše 100 % nákladů na zavedení režimů zajištění jakosti, jako jsou řady ISO 9000 nebo 14000, systémy založené na analýze rizika a kritických kontrolních bodech (HACCP), systémy zpětného vyhledávání, systémy zajišťující dodržování norem pravosti a uvádění na trh nebo systémy environmentálního auditu;
c) až do výše 100 % nákladů na školení osob, které budou používat režimy a systémy uvedené v písmenu b);
d) až do výše 100 % nákladů na poplatky uznávaným certifikačním subjektům za počáteční osvědčení týkající se zabezpečování jakosti a nákladů na podobné systémy;
e) až do výše 100 % nákladů na závazná kontrolní opatření použitá podle právních předpisů Společenství nebo vnitrostátních právních předpisů příslušnými orgány nebo jejich jménem, pokud právní předpisy Společenství nepožadují, aby tyto náklady nesly podniky;
f) prozatímní a sestupná podpora na náklady na kontrolní opatření prováděná během prvních šesti let po zavedení kontrolního systému zajišťujícího pravost označení původu nebo osvědčení o zvláštní povaze v rámci nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 [12] a (EHS) č. 2082/92 [13]; sestupná tendence musí být přinejmenším 10 procent ročně;
g) až do výše 100 % skutečných nákladů na kontroly ekologických metod produkce prováděné v rámci nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 [14].
3. Podpora musí být poskytnuta na kontroly prováděné třetími stranami nebo jménem třetích stran, například příslušnými regulačními orgány nebo subjekty jednajícími jejich jménem, nebo nezávislými subjekty odpovědnými za kontrolu a dohled nad používáním označení původu, ekologických značek nebo označení jakosti, pokud tato označení a značky jsou v souladu s právními předpisy Společenství.
4. Podpora nesmí být poskytnuta na náklady na kontroly prováděné osobně zemědělcem nebo výrobcem, nebo pokud právní předpisy Společenství stanoví, že náklady na kontrolu hradí producenti, bez uvedení skutečné výše poplatků.
5. Celková částka veřejného příspěvku poskytnutého podle odstavce 2 nesmí během tříletého období překročit 100000 eur na příjemce. Pro účely výpočtu částky podpory se za příjemce považuje osoba, která přijímá služby vyjmenované v uvedeném odstavci.
6. K podpoře musí mít přístup každá způsobilá osoba v dané oblasti, na základě objektivně stanovených podmínek. Pokud služby vyjmenované v odstavci 2 nabízejí seskupení producentů nebo jiné vzájemně se podporující zemědělské organizace, nesmí členství v těchto seskupeních nebo organizacích být podmínkou přístupu ke službě. Jakýkoliv příspěvek nečlena na administrativní náklady dotyčného seskupení nebo organizace musí být omezen na poměrné náklady za poskytnutí služby.
7. Pokud výběr poskytovatele služeb vyjmenovaných v odstavci 2 není ponechán na příjemci a pokud je z povahy služby nebo z právních důvodů možný pouze jeden poskytovatel dané služby, musí být takový poskytovatel vybrán a odměněn v souladu s tržními zásadami, nediskriminačním způsobem a v případě potřeby s použitím postupů pro zadávání veřejných zakázek podle právních předpisů Společenství a v každém případě musí být výběr uveřejněn způsobem dostatečným pro zajištění volné hospodářské soutěže na trhu a umožňujícím kontrolu nestrannosti pravidel zadávacího řízení.
Článek 14
Zajištění technické pomoci v odvětví zemědělství
1. Podpora je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud je poskytnuta na způsobilé náklady činností technické pomoci vyjmenované v odstavci 2 a pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 3, 4 a 5.
2. Podpora může být poskytnuta na krytí těchto způsobilých nákladů:
a) u vzdělávání a školení zemědělců a zaměstnanců v zemědělství:
i) skutečné náklady na organizaci školicího programu;
ii) cestovní výdaje a výdaje na pobyt účastníků;
iii) náklady na obstarání náhradních služeb během nepřítomnosti zemědělce nebo zaměstnance v zemědělství;
b) u náhradních služeb, skutečné náklady způsobené nepřítomností zemědělce, jeho partnera nebo zaměstnance v zemědělství z důvodu nemoci nebo dovolené;
c) u poradenských služeb, honoráře za služby, které nepředstavují trvalou nebo pravidelnou činnost a nesouvisejí s běžnými provozními výdaji podniku, jako je běžné daňové poradenství, pravidelná právní služba nebo výdaje na reklamu;
d) u organizování soutěží, výstav a veletrhů a účasti na nich:
i) poplatky za účast;
ii) cestovní náklady;
iii) publikační náklady;
iv) nájemné výstavních prostor.
3. Celková částka veřejného příspěvku poskytnutá podle odstavce 2 nesmí během tříletého období překročit 100000 eur na příjemce nebo 50 % způsobilých nákladů, přičemž se bere v úvahu vyšší částka. Pro účely výpočtu částky podpory se za příjemce považuje osoba, která technickou pomoc přijímá.
4. K podpoře musí mít přístup každá způsobilá osoba v dotčené oblasti, na základě objektivně stanovených podmínek. Pokud technickou pomoc nabízejí seskupení producentů nebo jiné vzájemně se podporující zemědělské organizace, nesmí členství v těchto seskupeních nebo organizacích být podmínkou přístupu ke službě. Jakýkoliv příspěvek nečlena na administrativní náklady dotyčného seskupení nebo organizace musí být omezen na náklady za poskytnutí služby.
5. Pokud výběr poskytovatele technické pomoci není ponechán na příjemci této služby, musí být takový poskytovatel vybrán a odměněn v souladu s tržními zásadami, nediskriminačním způsobem a v případě potřeby s použitím postupů pro zadávání veřejných zakázek podle právních předpisů Společenství a v každém případě musí být výběr uveřejněn způsobem dostatečným pro zajištění volné hospodářské soutěže na trhu a umožňujícím kontrolu nestrannosti pravidel zadávacího řízení.
Článek 15
Podpora odvětví živočišné výroby
Níže uvedená podpora podnikům působícím v odvětví živočišné výroby je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy:
a) podpora až do výše 100 % na krytí administrativních nákladů přímo souvisejících se zřízením a vedením plemenných knih;
b) podpora až do výše 70 % nákladů na testy prováděné třetími osobami nebo jménem třetích osob, za účelem určení genetické jakosti nebo výnosu hospodářských zvířat, s výjimkou kontrol prováděných vlastníkem hospodářských zvířat a běžných kontrol týkajících se jakosti mléka;
c) podpora až do výše 40 % způsobilých nákladů vyjmenovaných v článku 4 souvisejících s investicemi do reprodukčních center nebo do zavádění nových chovných technik nebo praktik do hospodářství, s výjimkou nákladů souvisejících se zaváděním nebo prováděním inseminace;
d) podpora až do výše 100 % nákladů na testy TSE.
U povinného testování skotu, poraženého k lidské spotřebě, na BSE však nesmí celková přímá a nepřímá podpora, včetně plateb Společenství, překročit celkem 40 eur na test. Tato částka představuje celkovou cenu testování, včetně odběru vzorku, přepravy, testy, skladování a likvidace vzorku. Povinnost testování se může zakládat na právních předpisech Společenství nebo vnitrostátních právních předpisech.
Státní podpora na náklady související s testy TSE se vyplácí hospodářskému subjektu u nějž se odebírají vzorky k testování. Pro usnadnění správy takových státních podpor se však může podpora namísto toho vyplácet laboratoři, za podmínky, že bude moci být prokázáno, že se celá částka státní podpory předá hospodářskému subjektu. Státní podpora, kterou přímo nebo nepřímo přijal hospodářský subjekt u nějž byly odebrány vzorky k testování, se musí odrazit v odpovídajícím snížení cen požadovaných tímto hospodářským subjektem.
Článek 16
Podpora stanovená v některých nařízeních Rady
Níže uvedené podpory malým a středním podnikům jsou slučitelné se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy:
a) příspěvky členských států splňující všechny podmínky stanovené v nařízení Rady (ES) č. 2702/1999 ze dne 14. prosince 1999 o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů ve třetích zemích [15], a zejména v čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení;
b) příspěvky členských států splňující všechny podmínky stanovené v nařízení Rady (ES) č. 2826/2000 ze dne 19. prosince 2000 o informačních a propagačních opatřeních pro zemědělské produkty na vnitřním trhu [16], a zejména v čl. 9 odst. 2, 3 a 4 uvedeného nařízení;
c) podpora poskytnutá členskými státy splňující všechny podmínky stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií [17], a zejména v čl. 13 odst. 4 uvedeného nařízení;
d) podpora poskytnutá členskými státy splňující všechny podmínky stanovené v nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [18], a zejména v čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení;
e) podpora poskytnutá členskými státy splňující všechny podmínky stanovené v nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [19], a zejména v čl. 6 odst. 5 a článku 14 uvedeného nařízení;
f) podpora poskytnutá členskými státy v souladu s články 3 a 4 nařízení Komise (ES) č. 2777/2000 ze dne 18. prosince 2000 o přijetí mimořádných opatření na podporu trhu s hovězím masem [20];
g) podpora poskytnutá členskými státy v souladu s čl. 6 odst. 3 druhým pododstavcem nařízení Rady (ES) č. 1251/1999 ze dne 17. května 1999 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě [21];
h) podpora poskytnutá členskými státy v souladu s čl. 15 odst. 6 nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [22].
KAPITOLA 3
SPOLEČNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Kroky předcházející poskytnutí podpory
1. Aby byla vyňata podle tohoto nařízení může být podpora stanovená režimem podpory poskytnuta pouze na činnosti podniknuté nebo služby obdržené až po zavedení a zveřejnění režimu podpory v souladu s tímto nařízením.
Pokud režim podpory zakládá automatické právo na příjem podpory bez dalších administrativních kroků, může být podpora poskytnuta až po zavedení a zveřejnění režimu podpory v souladu s tímto nařízením.
Pokud režim podpor požaduje podání žádosti o podporu u dotyčného příslušného orgánu, může být podpora poskytnuta až po splnění níže uvedených podmínek:
a) režim podpory musí být zaveden a zveřejněn v souladu s tímto nařízením;
b) žádost o podporu musí být řádně podána u dotyčného příslušného orgánu;
c) žádost musí přijmout dotyčný příslušný orgán způsobem, který zavazuje uvedený orgán k poskytnutí podpory a jenž jasně uvádí částku podpory, která se má vyplatit, nebo jak se má tato částka vypočítat; příslušný orgán může žádost přijmout pouze tehdy, pokud rozpočet na podporu nebo režim podpory není vyčerpán.
2. Aby bylo možno jednotlivou podporu mimo jakýkoliv režim vyjmout podle tohoto nařízení, může být podpora na podniknuté činnosti nebo obdržené služby poskytnuta až po splnění podmínek odst. 1 třetího pododstavce písm. b) a c).
Článek 18
Kumulace
1. Stropy podpory stanovené v článcích 4 až 15 se použijí bez ohledu na to, zda podpora projektu nebo činnosti je zcela financována ze státních zdrojů nebo je spolufinancována Společenstvím.
2. Podpora vyňatá tímto nařízením nemůže být kumulována s jakoukoliv jinou státní podporou ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy, ani s finančními příspěvky poskytovanými členskými státy nebo Společenstvím v souvislosti se stejnými způsobilými náklady podle čl. 51 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1257/1999, pokud by taková kumulace způsobila překročení maximální míry stanovené v tomto nařízení.
3. Pokud členský stát poskytne podniku podporu uvedenou v článku 8, 10, 13 nebo 14 tohoto nařízení, uvědomí podnik o tom, že taková podpora se uděluje na základě příslušného článku tohoto nařízení. Členský stát od dotyčného podniku obdrží úplné informace o jiných podobných přijatých podporách. U podpor uvedených v článcích 13 a 14 se tyto informace týkají podobných podpor přijatých během tří předcházejících let.
Členský stát může novou podporu poskytnout až poté, co prověřil, že tím nedojde ke zvýšení celkové částky podpory poskytnuté podle některého z těchto článků, které by způsobilo během daného období překročení stopu stanoveného v příslušném článku.
Článek 19
Transparentnost a kontrola
1. Nejpozději deset pracovních dní před vstupem režimu podpory v platnost nebo poskytnutím jednotlivé podpory mimo jakýkoli režim podpory vyňatý tímto nařízením zašlou členské státy Komisi za účelem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie souhrn údajů týkajících se takového režimu podpory nebo jednotlivé podpory ve formě stanovené v příloze I. Tento souhrn se zašle v elektronické podobě. Komise do pěti pracovních dnů po přijetí souhrnu zašle oznámení o přijetí spolu s identifikačním číslem a uveřejní souhrn na internetu.
2. Členské státy vedou podrobné záznamy o režimech podpory vyňatých tímto nařízením, jednotlivých podporách poskytovaných v rámci těchto režimů a jednotlivých podporách vyňatých tímto nařízením, které jsou poskytovány mimo kterýkoli stávající režim. Takové záznamy obsahují všechny informace nezbytné k ověření, že podmínky pro vynětí stanovené v tomto nařízení jsou splněny, včetně údajů o postavení podniku jakožto malého až středního podniku (MSP). Členské státy vedou záznam týkající se jednotlivých podpor po dobu 10 let ode dne, kdy byly poskytnuty, a týkající se režimu podpor po dobu 10 let ode dne, kdy byla v rámci takového režimu poskytnuta poslední jednotlivá podpora. Na písemnou žádost poskytnou dotyčné členské státy Komisi ve lhůtě 20 pracovních dnů nebo v delší lhůtě případně stanovené v žádosti všechny informace, které Komise považuje za nezbytné k posouzení, zda byly splněny podmínky tohoto nařízení.
3. Pokud členský stát zavedl ústřední rejstřík jednotlivě poskytnutých podpor podle článků 8, 10, 13 nebo 14, obsahující úplné údaje o každé z těchto podpor poskytnutých jakýmkoliv orgánem daného členského státu, pak se požadavek čl. 18 odst. 3 prvního pododstavce již nepoužije od chvíle, kdy rejstřík pokrývá období tří let.
4. Členské státy vypracují zprávu o použití tohoto nařízení pro každý celý kalendářní rok nebo jeho část, během které se toto nařízení použije, podle vzoru stanoveného v příloze II, v elektronické podobě. Tato zpráva může být součástí výroční zprávy, kterou mají členské státy předkládat podle čl. 21 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 [23] a která se podává do 30. června roku následujícího po kalendářním roce, k němuž se zpráva vztahuje.
5. Jakmile vstoupí v platnost režim podpory nebo je poskytnuta jednotlivá podpora mimo jakýkoliv režim vyňatý tímto nařízením, uveřejní členské státy na internetu úplné znění tohoto režimu podpory nebo kritéria a podmínky, podle kterých je taková jednotlivá podpora poskytována. Adresa webových stránek se Komisi sdělí spolu se souhrnem údajů o podpoře, požadovaným podle odstavce 1. Adresu je též třeba uvádět ve výroční zprávě podávané podle odstavce 4.
Článek 20
Vstup v platnost a účinnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2006.
2. Oznámení, o kterých nebude rozhodnuto v den vstupu tohoto nařízení v platnost, budou posouzena podle jeho ustanovení. Pokud podmínky tohoto nařízení nebudou dodrženy, prošetří Komise taková nevyřízená oznámení podle pokynů Společenství týkajících se státní podpory v odvětví zemědělství.
Jednotlivá podpora a režimy podpory zavedené před datem vstupu tohoto nařízení v platnost a podpora poskytnutá podle těchto režimů bez povolení Komise a při porušení oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy jsou slučitelné se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a jsou vyňaty podle tohoto nařízení, pokud splňují podmínky stanovené v článku 3 tohoto nařízení, s výjimkou požadavků v odstavci 1 a v odst. 2 písm. b) a c) uvedeného článku, podle nichž má být učiněn výslovný odkaz na toto nařízení a souhrn podle čl. 19 odst. 1 má být předložen před poskytnutím podpory. Jakákoli podpora, která podmínky nesplňuje, bude hodnocena Komisí v souladu s příslušnými rámci, pokyny, sděleními a oznámeními.
3. Režim podpory vyňatý podle tohoto nařízení zůstane vyňatý po adaptační období šesti měsíců od data stanoveného v odst. 1 druhém pododstavci.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. prosince 2003.
Reglamento (CE) no 1/2004 de la Comisión
de 23 de diciembre de 2003
sobre la aplicación de los artículos 87 y 88 del Tratado CE a las ayudas estatales para las pequeñas y medianas empresas dedicadas a la producción, transformación y comercialización de productos agrarios
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) n° 994/98 del Consejo, de 7 de mayo de 1998, sobre la aplicación de los artículos 92 y 93 del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea a determinadas categorías de ayudas de Estado horizontales(1), y, en particular, el inciso i) de la letra a) del apartado 1 de su artículo 1,
Previa publicación de proyecto del presente Reglamento(2),
Previa consulta al Comité consultivo sobre ayudas estatales,
Considerando lo siguiente:
(1) El Reglamento (CE) n° 994/98 faculta a la Comisión para declarar, con arreglo al artículo 87 del Tratado, que, en determinadas condiciones, las ayudas estatales a las pequeñas y medianas empresas son compatibles con el mercado común y no están sujetas a las obligaciones de notificación del apartado 3 del artículo 88 del Tratado.
(2) El Reglamento (CE) n° 70/2001 de la Comisión, de 12 de enero de 2001, relativo a la aplicación de los artículos 87 y 88 del Tratado CE a las ayudas estatales a las pequeñas y medianas empresas(3), no se aplica a las actividades relacionadas con la producción, transformación y comercialización de los productos enumerados en el anexo I del Tratado.
(3) La Comisión ha aplicado en numerosas decisiones los artículos 87 y 88 del Tratado a las pequeñas y medianas empresas dedicadas a la producción, transformación y comercialización de productos agrarios y también ha establecido sus líneas de actuación, más recientemente en las Directrices comunitarias sobre ayudas estatales al sector agrario(4) (en adelante denominadas "las Directrices agrarias"). A la luz de la considerable experiencia de la Comisión en la aplicación de esos artículos a las pequeñas y medianas empresas dedicadas a la producción, transformación y comercialización de productos agrarios, resulta oportuno, con vistas a garantizar una supervisión eficaz y a simplificar la gestión sin perjuicio de la labor de seguimiento de la Comisión, que esta institución haga uso de las facultades que le confiere el Reglamento (CE) n° 994/98 también en el caso de las pequeñas y medianas empresas dedicadas a la producción, transformación y comercialización de productos agrarios, en la medida en que el artículo 89 del Tratado se haya declarado aplicable a esos productos. Debido a las especificidades del sector agrario, se justifica un reglamento que regule sólo a las pequeñas y medianas empresas de este sector.
(4) El presente Reglamento se entiende sin perjuicio de la posibilidad de que los Estados miembros notifiquen las ayudas a las pequeñas y medianas empresas dedicadas a la producción, transformación y comercialización de productos agrarios. Tales notificaciones serán evaluadas por la Comisión a la luz del presente Reglamento y sobre la base de las Directrices agrarias. Conviene que las notificaciones que estén pendientes en la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento se evalúen primero a la luz de este último y, posteriormente, en caso de que las condiciones que se establecen en él no se cumplan, basándose en las Directrices agrarias. Es oportuno establecer disposiciones transitorias para las ayudas concedidas antes de la entrada en vigor del presente Reglamento y que incumplan la obligación del apartado 3 del artículo 88 del Tratado.
(5) En los próximos años, la agricultura tendrá que adaptarse a las nuevas realidades y transformaciones desde el punto de vista de la evolución del mercado, de la política de mercados y las normas comerciales, de la demanda y preferencias del consumidor y de la ampliación de la Comunidad. Estas transformaciones afectarán no sólo a los mercados agrarios, sino también a las economías locales de las zonas rurales en general. La política aplicable al desarrollo rural debería estar encaminada a restablecer y potenciar la competitividad de las zonas rurales y, por lo tanto, contribuir al mantenimiento y la creación de puestos de trabajo en esas zonas.
(6) Las pequeñas y medianas empresas desempeñan una función decisiva en la creación de empleo y, en términos más generales, constituyen un factor de estabilidad social y dinamismo económico. No obstante, es posible que su desarrollo económico se vea limitado por factores como, por ejemplo, las imperfecciones del mercado. Puede que a menudo tengan dificultades para acceder a créditos, dadas las reticencias de determinados mercados financieros a asumir riesgos y las escasas garantías que pueden ofrecer. Sus escasos recursos también pueden restringir sus posibilidades de acceso a la información, especialmente por lo que se refiere a las nuevas tecnologías y a los mercados potenciales. A la vista de estas consideraciones, la finalidad de las ayudas que quedan exentas en aplicación del presente Reglamento debe consistir en facilitar el desarrollo de las actividades económicas de las pequeñas y medianas empresas, siempre que dichas ayudas no alteren las condiciones de los intercambios en contra del interés común. Conviene fomentar y respaldar esta situación simplificando las normas vigentes, en la medida en que se apliquen a las pequeñas y medianas empresas.
(7) Las pequeñas y medianas empresas dominan en gran medida la producción, transformación y comercialización de productos agrarios en la Comunidad.
(8) El Reglamento (CE) n° 1257/1999 del Consejo, de 17 de mayo de 1999, sobre la ayuda al desarrollo rural a cargo del Fondo Europeo de Orientación y de Garantía Agrícola (FEOGA) y por el que se modifican y derogan determinados Reglamentos(5), ya ha establecido normas específicas aplicables a las ayudas estatales para determinadas medidas de desarrollo rural que reciben ayuda de los Estados miembros sin financiación comunitaria.
(9) El presente Reglamento debe dejar exenta cualquier ayuda que cumpla todas las condiciones que se establecen en él y cualquier régimen de ayudas, siempre que las ayudas que se puedan conceder en el marco de dicho régimen cumplan todas las condiciones pertinentes que establece el presente Reglamento. Con vistas a garantizar una supervisión eficaz y a simplificar la gestión sin mermar la capacidad de seguimiento de la Comisión, los regímenes de ayudas y las ayudas individuales que no se encuadren en ningún régimen deberían incluir una referencia expresa al presente Reglamento.
(10) Es conveniente que las ayudas concedidas para paliar los costes relacionados con la publicidad, según se define en las Directrices sobre ayudas estatales para publicidad de productos incluidos en el anexo I del Tratado CE y de determinados productos no incluidos en el mismo(6), se excluyan del ámbito de aplicación del presente Reglamento y se sigan regulando sólo mediante esas Directrices.
(11) En vista de la necesidad de lograr un equilibrio adecuado entre el objetivo de minimizar el falseamiento de la competencia en los sectores beneficiarios de la ayuda y los objetivos del presente Reglamento, conviene establecer que éste no deje exentas las subvenciones individuales que excedan de un importe máximo determinado, tanto si forman parte de un régimen de ayudas que haya quedado exento en virtud del presente Reglamento como si no.
(12) A la luz del Acuerdo de la Organización Mundial del Comercio (OMC) sobre Agricultura, el presente Reglamento no debe dejar exentas las ayudas a la exportación ni las ayudas condicionadas a la utilización de productos nacionales en lugar de importados. Esas ayudas pueden ser incompatibles con las obligaciones internacionales contraídas por la Comunidad en virtud del Acuerdo de la Organización Mundial del Comercio (OMC) sobre Subvenciones y Medidas Compensatorias y del Acuerdo de la OMC sobre Agricultura. Las ayudas destinadas a cubrir los costes de participación en ferias comerciales o los de estudios o servicios de consultoría necesarios para lanzar un producto nuevo o ya existente en un nuevo mercado no deberían constituir normalmente ayudas a la exportación.
(13) Con objeto de eliminar diferencias que podrían dar pie a falseamientos de la competencia y para facilitar la coordinación entre las distintas iniciativas comunitarias y nacionales sobre las pequeñas y medianas empresas, así como por razones de claridad administrativa y seguridad jurídica, la definición de "pequeñas y medianas empresas" utilizada a efectos del presente Reglamento debería ser la que figura en el Reglamento (CE) n° 70/2001.
(14) Con arreglo a la práctica consolidada de la Comisión y con el fin de garantizar que la ayuda es proporcional y se circunscribe al importe necesario, los umbrales deberían expresarse normalmente como intensidades de ayuda en relación con un conjunto de costes subvencionables, en lugar de como importes máximos de ayuda.
(15) Con el fin de determinar si una ayuda es compatible con el mercado común en virtud de lo dispuesto en el presente Reglamento, es necesario tener en cuenta la intensidad de aquélla y, por consiguiente, el importe de ayuda expresado como equivalente de subvención. El cálculo del equivalente de subvención de la ayuda abonable en varios plazos y de la ayuda en forma de un préstamo blando exige el empleo de los tipos de interés vigentes en el mercado en el momento en que se conceda la subvención. Con vistas a aplicar de manera uniforme, transparente y sencilla las normas sobre las ayudas estatales, se debería considerar que los tipos de mercado a efectos del presente Reglamento son los tipos de referencia, siempre que, en el caso de un préstamo blando, éste vaya combinado con una garantía normal y no implique un riesgo anormal. Los tipos de referencia deberían ser los que fija periódicamente la Comisión sobre la base de criterios objetivos y se publican en el Diario Oficial de la Unión Europea y en Internet.
(16) Con arreglo a la práctica consolidada de la Comisión para la evaluación de las ayudas estatales en el sector agrario, no es necesario establecer diferencias entre las pequeñas y las medianas empresas. Para determinados tipos de ayuda resulta apropiado fijar los importes absolutos de las ayudas que puede recibir un beneficiario.
(17) A la luz de la experiencia de la Comisión, los límites máximos de las ayudas deberían fijarse en niveles que permitan conseguir el equilibrio oportuno entre el objetivo de minimizar los falseamientos de la competencia en el sector beneficiario de las ayudas y el de facilitar el desarrollo de las actividades económicas de las pequeñas y medianas empresas en el sector agrario. Con el fin de lograr una coherencia con las medidas de ayuda financiadas por la Comunidad, los límites máximos deberían armonizarse con los que se fijan en las Directrices agrarias y en el Reglamento (CE) n° 1257/1999.
(18) Es conveniente definir otras condiciones que tiene que reunir cualquier régimen de ayudas o ayuda individual para acogerse a la exención establecida en el presente Reglamento. Las empresas que reciban ayudas a la inversión tendrán que cumplir los criterios sobre viabilidad y las normas mínimas que se establecen en el artículo 5 y el apartado 1 del artículo 26 del Reglamento (CE) n° 1257/1999. Deberán tenerse en cuenta cualesquiera restricciones de la producción o limitaciones de las ayudas comunitarias que se impongan en virtud de las organizaciones comunes de mercado. Visto lo dispuesto en la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado, las ayudas no deberían tener, por lo general, como única consecuencia la reducción permanente o periódica de los costes de explotación que tendría que soportar, en condiciones normales, el beneficiario, y deberían ser proporcionales a los obstáculos que se han de superar para lograr los beneficios socioeconómicos que se considera revierten en interés comunitario. Las ayudas estatales unilaterales cuyo objetivo sea simplemente mejorar la situación financiera del productor, sin contribuir en modo alguno al desarrollo del sector, y especialmente las que se otorgan tomando como base para su concesión únicamente el precio, la cantidad, la unidad de producción o la unidad de los medios de producción, deben considerarse ayudas de funcionamiento incompatibles con el mercado común. Por otro lado, estas ayudas suelen perturbar el mecanismo de las organizaciones comunes de mercado. Es conveniente, pues, limitar el ámbito de aplicación del presente Reglamento a determinados tipos de ayudas.
(19) El presente Reglamento debe dejar exentas las ayudas destinadas a las pequeñas y medianas empresas sea cual sea su emplazamiento. La inversión y la creación de empleo pueden contribuir al desarrollo económico de las regiones desfavorecidas y las regiones del objetivo n° 1 de la Comunidad. Las pequeñas y medianas empresas de estas regiones padecen tanto la desventaja estructural de su emplazamiento como las dificultades que se derivan de su tamaño. Por lo tanto, es conveniente que las pequeñas y medianas empresas situadas en regiones desfavorecidas y regiones del objetivo n° 1 disfruten de límites máximos más altos.
(20) Debido al riesgo de distorsiones que conllevan las ayudas para inversiones con destino específico, y, con el fin de conceder a los agricultores la libertad de decidir en qué productos desean invertir, las ayudas a las inversiones que son objeto de excepciones en virtud del presente Reglamento no deberían limitarse a determinados productos agrarios. Esta condición no debería impedir a ningún Estado miembro excluir determinados productos agrarios de esa ayuda o de esos regímenes de ayuda, especialmente cuando no puedan encontrarse salidas comerciales normales para los mismos. Del mismo modo, ciertos tipos de inversiones deben quedar excluidos del presente Reglamento. Las ayudas a las inversiones dirigidas a determinados sectores pueden estar justificadas y, por lo tanto, quedar exentas cuando la ayuda se limite a los costes de la aplicación de disposiciones específicas relativas a la protección y la regeneración del medio ambiente, la mejora de las condiciones de higiene de las empresas ganaderas o el bienestar del ganado. Las inversiones para la transformación y la comercialización de productos agrarios realizadas en las explotaciones, que no supongan un aumento de la capacidad y cuyos gastos totales subvencionables no superen el límite establecido en el artículo 7 del Reglamento (CE) n° 1257/1999, deben examinarse de acuerdo con las normas establecidas que se aplican a las inversiones para la producción de productos agrarios. Las inversiones para la transformación y la comercialización de productos agrarios realizadas en las explotaciones, que supongan un aumento de la capacidad de producción y cuyos gastos totales subvencionables superen el límite establecido en el artículo 7 del Reglamento (CE) n° 1257/1999, deben examinarse de acuerdo con las normas establecidas que se aplican a las inversiones para la transformación y comercialización de productos agrarios.
(21) Cuando se concedan ayudas para adaptarse a nuevas normas implantadas a escala comunitaria, los Estados miembros no deben estar en condiciones de prorrogar el período de adaptación de los agricultores aplazando la aplicación de esas normas. Por consiguiente, conviene determinar con claridad la fecha a partir de la cual la legislación nueva ya no podrá considerarse como tal.
(22) Los servicios prestados a precios subvencionados con frecuencia los ofrecen a los agricultores empresas que éstos no pueden escoger libremente. Con el fin de evitar que se concedan ayudas a los proveedores del servicio, y no al agricultor, y para garantizar que el agricultor recibe el mejor servicio posible a un precio competitivo, se debe garantizar normalmente que esos proveedores de servicios se escogen y remuneran de acuerdo con los principios de mercado. No obstante, en el caso de algunos servicios, en particular los controles, y debido a las características del servicio o al fundamento jurídico en que se basa su prestación, puede que haya sólo un proveedor.
(23) Determinados reglamentos del Consejo del ámbito de la agricultura contemplan autorizaciones específicas para el pago de ayudas por parte de los Estados miembros, con frecuencia combinadas con financiación comunitaria o añadidas a ella. No obstante, esas disposiciones generalmente no prevén una exención de la obligación de notificar según el artículo 88 del Tratado, en tanto en cuanto esas medidas cumplan las condiciones del apartado 1 del artículo 87 del Tratado. Puesto que las condiciones aplicables a esas ayudas se especifican claramente en esos Reglamentos y es obligatorio comunicar esas medidas a la Comisión en virtud de las disposiciones especiales de esos reglamentos, no es necesaria otra notificación aparte según el apartado 3 del artículo 88 del Tratado para que la Comisión evalúe estas medidas. Por motivos de seguridad jurídica, conviene incluir una referencia a esas disposiciones en el presente Reglamento y, por lo tanto, no debería ser necesario notificar esas medidas en virtud del artículo 88 del Tratado, en la medida en que pueda determinarse de antemano que esas ayudas se conceden exclusivamente a las pequeñas y medianas empresas.
(24) Con objeto de garantizar que la ayuda es necesaria y que sirve de incentivo para realizar determinadas actividades, el presente Reglamento no debe dejar exentas aquellas ayudas destinadas a actividades que el beneficiario llevaría a cabo por sí mismo en condiciones de mercado. No deben concederse ayudas con carácter retroactivo por actividades que el beneficiario ya haya emprendido.
(25) El presente Reglamento no debe dejar exentas las ayudas acumuladas a otras ayudas estatales, entre las que se incluyen las concedidas por las autoridades nacionales, regionales o locales, a las ayudas públicas concedidas con arreglo al Reglamento (CE) n° 1257/1999 o a ayudas comunitarias, en relación con los mismos costes subvencionables, en el caso de que esta acumulación supere los umbrales fijados en el presente Reglamento.
(26) Para garantizar la transparencia y un seguimiento eficaz, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 3 del Reglamento (CE) n° 994/98, conviene establecer un formulario normalizado mediante el cual los Estados miembros deberán facilitar a la Comisión información resumida cada vez que, en aplicación del presente Reglamento, se ejecute un régimen de ayudas o se conceda una ayuda individual al margen de tales regímenes, con vistas a la publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea. Por las mismas razones, conviene establecer normas relativas a los registros que los Estados miembros deberían mantener en relación con las ayudas que queden exentas en virtud del presente Reglamento. A efectos de la elaboración del informe anual que los Estados miembros tienen que presentar a la Comisión, conviene que esta institución fije sus requisitos específicos. Habida cuenta de la amplia disponibilidad de la tecnología necesaria, la información resumida y el informe anual deben presentarse en soporte electrónico.
(27) El incumplimiento por parte de un Estado miembro de las obligaciones sobre notificación que se establecen en el presente Reglamento puede hacer que a la Comisión le resulte imposible realizar las tareas de seguimiento que le incumben según el apartado 1 del artículo 88 del Tratado y, en particular, evaluar si el efecto económico acumulativo de las ayudas exentas en virtud del presente Reglamento es tal que altera las condiciones de los intercambios en contra del interés común. La necesidad de evaluar el efecto acumulativo de las ayudas estatales es especialmente necesaria cuando un mismo beneficiario puede recibir ayudas concedidas por varias fuentes, como sucede cada vez con más frecuencia en el ámbito de la agricultura. Es por lo tanto de importancia primordial que los Estados miembros notifiquen rápidamente la información pertinente antes de aplicar algún tipo de ayuda en virtud del presente Reglamento.
(28) Habida cuenta de la experiencia de la Comisión en este ámbito y especialmente la frecuencia con la que hay que revisar la política relativa a las ayudas estatales, resulta oportuno limitar el período de aplicación del presente Reglamento. En caso de que el presente Reglamento expire sin haber sido prorrogado, los regímenes de ayudas que ya estén exentos en virtud del mismo deberían seguir estándolo durante seis meses.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO 1 ÁMBITO DE APLICACIÓN, DEFINICIONES Y CONDICIONES
Artículo 1
Ámbito de aplicación
1. El presente Reglamento se aplicará a las ayudas concedidas a las pequeñas y medianas empresas dedicadas a la producción, transformación o comercialización de productos agrarios.
2. El presente Reglamento no se aplicará:
a) a las ayudas concedidas para paliar los costes relacionados con la publicidad según se define en las Directrices sobre ayudas estatales para publicidad de productos incluidos en el anexo I del Tratado CE y de determinados productos no incluidos en el mismo;
b) a las ayudas concedidas a la transformación de productos agrarios del anexo I en productos que no se recogen en dicho anexo I.
3. El presente Reglamento no se aplicará a las ayudas individuales de inversión cuyos gastos subvencionables superen 12,5 millones de euros o cuando el importe efectivo de la ayuda exceda de 6 millones de euros. Esas ayudas se notificarán específicamente a la Comisión de conformidad con el apartado 3 del artículo 88 del Tratado.
4. Sin perjuicio de lo dispuesto en la letra a) del artículo 16, el presente Reglamento no se aplicará:
a) a las ayudas a las actividades relacionadas con las exportaciones, es decir, ayudas directamente vinculadas a las cantidades exportadas, a la creación y funcionamiento de una red de distribución o a otros gastos corrientes relacionados con la actividad exportadora;
b) a las ayudas condicionadas a la utilización de productos nacionales en lugar de importados.
Artículo 2
Definiciones
A efectos del presente Reglamento se entenderá por:
1) "ayuda": cualquier medida que cumpla todos los criterios establecidos en el apartado 1 del artículo 87 del Tratado;
2) "producto agrario":
a) los productos enumerados en el anexo I del Tratado, excepto los productos de la pesca y de la acuicultura regulados por el Reglamento (CE) n° 104/2000 del Consejo(7);
b) los productos de los códigos NC 4502, 4503 y 4504 (productos de corcho);
c) los productos destinados a imitar o sustituir la leche y los productos lácteos, tal como se mencionan en el apartado 2 del artículo 3 del Reglamento (CEE) n° 1898/87 del Consejo(8);
3) "transformación de un producto agrario": la operación realizada con un producto agrario en la que el producto resultante es también un producto agrario;
4) "pequeñas y medianas empresas" ("PYME"): las empresas que se definen en el anexo I del Reglamento (CE) n° 70/2001;
5) "intensidad bruta de la ayuda": el importe de ésta expresado en porcentaje de los costes subvencionables del proyecto; todas las cifras empleadas serán las obtenidas antes de toda deducción por fiscalidad directa; si la ayuda se concede de forma distinta a la subvención, el importe de la ayuda será el equivalente de subvención de la ayuda; la ayuda que se pueda abonar en varios plazos se actualizará a su valor en el momento de su concesión; el tipo de interés que debe emplearse a efectos de actualización y para calcular el importe de la ayuda en un préstamo blando será el tipo de referencia aplicable en el momento de la concesión;
6) "producto de calidad": producto que cumple los criterios fijados en los apartados 2 o 3 del artículo 24 ter del Reglamento (CE) n° 1783/2003 del Consejo(9), que modifica el Reglamento (CE) n° 1257/1999 sobre la ayuda al desarrollo rural a cargo del Fondo Europeo de Orientación y de Garantía Agrícola (FEOGA);
7) "fenómenos climáticos adversos asimilables a los desastres naturales": situaciones meteorológicas como las heladas, el granizo, el hielo, la lluvia o la sequía que destruyan el 20 % de la producción normal en las zonas desfavorecidas y el 30 % en las demás zonas;
8) "zonas desfavorecidas": las zonas definidas por los Estados miembros basándose en el artículo 17 del Reglamento (CE) n° 1257/1999;
9) "regiones del objetivo n° 1": las zonas a que se refiere el artículo 3 del Reglamento (CE) n° 1260/1999 del Consejo(10);
10) "normas mínimas de reciente introducción sobre medio ambiente, higiene y bienestar animal":
a) en el caso de normas que no contemplen período transitorio alguno, las normas que adquieran carácter obligatorio para los agentes económicos no más de dos años antes del inicio efectivo de la inversión, o
b) en el caso de normas que contemplen un período transitorio, normas que adquieran carácter obligatorio para los agentes económicos tras el inicio efectivo de la inversión;
11) "jóvenes agricultores": los productores de productos agrarios tal como se definen en el artículo 8 del Reglamento (CE) n° 1257/1999;
12) "agrupación de productores": una agrupación creada con el fin de adaptar de manera conjunta, de acuerdo con los objetivos de las organizaciones comunes de mercado, la producción de sus miembros a las exigencias de mercado, en particular concentrando la oferta;
13) "asociación de productores": una asociación compuesta de un conjunto de agrupaciones de productores reconocidas que persiga los mismos objetivos a mayor escala.
14) "costes de las pruebas de detección de la EET y la EEB": todos los costes, incluidos los de los kits de prueba y los de obtención, transporte, almacenamiento y destrucción de las muestras necesarias para la realización de las pruebas contempladas en el anexo X del capítulo C del Reglamento (CE) n° 999/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 22 de mayo de 2001, por el que se establecen disposiciones para la prevención, el control y la erradicación de determinadas encefalopatías espongiformes transmisibles(11).
Artículo 3
Condiciones para la exención
1. Las ayudas individuales que no formen parte de ningún régimen y que cumplan todas las condiciones del presente Reglamento serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentas de las obligaciones de notificación que establece el apartado 3 del artículo 88 del Tratado, a condición de que se haya presentado la información resumida contemplada en el apartado 1 del artículo 19 y de que se incluya una referencia expresa al presente Reglamento, citando su título y referencias de publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
2. Los regímenes de ayudas que cumplan todas las condiciones del presente Reglamento, serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentos de las obligaciones de notificación que establece el apartado 3 del artículo 88 del Tratado, a condición de que:
a) cualquier ayuda que pueda concederse al amparo de esos regímenes cumpla todas las condiciones del presente Reglamento;
b) los regímenes incluyan una referencia expresa al presente Reglamento, citando su título y referencias de publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea;
c) se haya presentado la información resumida contemplada en el apartado 1 del artículo 19.
3. Las ayudas concedidas al amparo de los regímenes mencionados en el apartado 2 serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentas de las obligaciones de notificación que establece el apartado 3 del artículo 88 del Tratado, siempre que las ayudas concedidas directamente cumplan todas las condiciones del presente Reglamento.
CAPÍTULO 2 CATEGORÍAS DE AYUDAS
Artículo 4
Inversiones en explotaciones agrarias
1. Las ayudas de inversión en explotaciones agrarias situadas en la Comunidad para la producción, transformación y comercialización de productos agrarios serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentas de las obligaciones de notificación que establece el apartado 3 del artículo 88 del Tratado si cumplen las condiciones de los apartados 2 a 10.
2. La intensidad bruta de la ayuda no deberá superar:
a) el 50 % de las inversiones subvencionables en las zonas desfavorecidas;
b) el 40 % de las inversiones subvencionables en las demás regiones.
En el caso de las inversiones realizadas por jóvenes agricultores dentro de los cinco años siguientes a su instalación, el porcentaje máximo de la ayuda se aumentará al 60 % en las zonas desfavorecidas y al 50 % en las demás regiones.
Cuando las inversiones ocasionen costes suplementarios relacionados con la protección y la mejora del medio ambiente, con la mejora de las condiciones higiénicas de las empresas pecuarias o con el bienestar de los animales de explotación, los porcentajes máximos de ayuda del 50 y el 40 % mencionados en las letras a) y b) del primer párrafo podrán aumentarse 25 y 20 puntos porcentuales, respectivamente. Este incremento sólo podrá concederse para inversiones que vayan más allá de los requisitos comunitarios mínimos vigentes o en el caso de inversiones efectuadas para cumplir normas mínimas de reciente introducción. El aumento se limitará estrictamente a los gastos subvencionables suplementarios necesarios y no se aplicará en el caso de inversiones que den lugar a un incremento de la capacidad de producción.
3. La inversión deberá perseguir uno o varios de los objetivos siguientes:
a) reducir los costes de producción;
b) mejorar y reorientar la producción;
c) aumentar la calidad;
d) proteger y mejorar el entorno natural, las condiciones higiénicas y las normas de bienestar animal;
e) fomentar la diversificación de las actividades agrarias.
4. Los gastos subvencionables podrán incluir:
a) la construcción, adquisición o mejora de inmuebles;
b) la compra o arrendamiento-compra de nueva maquinaria y equipo, incluidos los soportes lógicos de ordenador, (software)hasta el valor de mercado del producto; no serán gastos subvencionables los demás costes relacionados con los contratos de arrendamiento con opción de compra (impuestos, margen del arrendador, costes de refinanciación de los intereses, gastos generales, gastos de seguro, etc.);
c) costes generales, como honorarios de arquitectos, ingenieros y asesores, estudios de viabilidad o adquisición de patentes y licencias, hasta el 12 % del gasto mencionado en las letras a) y b).
No obstante lo dispuesto en la letra b) del primer párrafo, la compra de material de segunda mano podrá considerarse un gasto subvencionable en casos debidamente probados, cuando se cumplan las condiciones siguientes:
a) que una declaración del vendedor del material confirme su origen exacto y haga constar que el material no ha recibido previamente ayuda nacional o comunitaria;
b) que la compra del material represente una ventaja particular para el programa o proyecto, o resulte necesaria por circunstancias excepcionales (imposibilidad de conseguir material nuevo a tiempo, con la consiguiente amenaza para la correcta ejecución del proyecto);
c) que se reduzcan los costes y, por lo tanto, la cuantía de la ayuda, en comparación con los que originaría la compra de ese mismo material nuevo, al tiempo que se mantiene una buena relación coste-beneficio;
d) que el material de segunda mano adquirido tenga las características técnicas o tecnológicas que exija el proyecto.
5. Las ayudas sólo podrán concederse a las explotaciones agrarias viables que cumplan los criterios del artículo 5 del Reglamento (CE) n° 1257/1999.
Podrán concederse ayudas con el fin de que el beneficiario pueda cumplir normas mínimas de reciente introducción sobre medio ambiente, higiene y bienestar animal.
La evaluación del cumplimiento de los criterios del artículo 5 del Reglamento (CE) n° 1257/1999 la realizará en las empresas un organismo público o una tercera persona independiente que reúna las condiciones necesarias para realizar esa evaluación. Las normas que establezcan el régimen de ayudas o la decisión por la que se otorgue la ayuda individual no incluida en ese régimen deberán determinar cómo tiene que efectuarse esa evaluación.
6. Deberá disponerse de pruebas suficientes que demuestren que existen futuras salidas comerciales normales para los productos en cuestión. Este extremo se evaluará al nivel apropiado que determine el Estado miembro, en relación con los productos en cuestión, los tipos de inversión y las capacidades existentes y previstas. La evaluación de las salidas de mercado normales la realizará un organismo público o una tercera persona que sea independiente del beneficiario de la ayuda y tenga las competencias necesarias para realizar esa evaluación. Las normas que establezcan el régimen de ayudas deberán determinar cómo tiene que efectuarse esa evaluación, la cual deberá basarse en datos recientes y hacerse pública.
7. No deberán concederse ayudas que vulneren cualesquiera prohibiciones o restricciones impuestas en reglamentos del Consejo por los que se establezcan organizaciones comunes de mercado, ni siquiera cuando esas prohibiciones o restricciones se refieran únicamente a las ayudas comunitarias.
8. Salvo cuando se limiten a los costes de la aplicación de normas específicas relativas a la protección y la regeneración del medio ambiente, la mejora de las condiciones de higiene de las empresas ganaderas y el bienestar del ganado, las ayudas no deberán limitarse a productos agrarios concretos. La ayuda no debe concederse para:
a) inversiones que tengan por efecto aumentar la capacidad de la producción, cuando el incremento de la capacidad de una explotación agraria represente más del 20 %, porcentaje que se medirá en unidades de ganado mayor en el caso de la ganadería y en superficie cultivada en el caso de los cultivos vegetales;
b) la compra de derechos de producción, animales, tierras que no se destinen a la construcción o vegetales o para la plantación de vegetales;
c) simples inversiones de sustitución.
9. Los gastos máximos subvencionables no deberán superar el límite de las inversiones totales subvencionables fijado por el Estado miembro de conformidad con el artículo 7 del Reglamento (CE) n° 1257/1999. Los regímenes de ayudas tendrán que determinar este límite.
10. Las ayudas no deberán concederse para:
a) la fabricación y comercialización de productos de imitación o sustitución de la leche y los productos lácteos;
b) actividades de transformación y comercialización en el sector del azúcar.
Artículo 5
Conservación de paisajes y edificios tradicionales
1. Las ayudas para la conservación de paisajes y edificios tradicionales de empresas dedicadas a la producción, transformación y comercialización de productos agrarios serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentas de las obligaciones de notificación que establece el apartado 3 del artículo 88 del Tratado si cumplen las condiciones de los apartados 2 y 3.
2. Podrán concederse ayudas que cubran hasta el 100 % de los costes reales realizados en inversiones u obras importantes destinadas a la conservación de aspectos patrimoniales no productivos de las explotaciones agrarios, tales como características arqueológicas o históricas. Estos costes podrán incluir una compensación razonable por las obras realizadas por el propio agricultor o por sus trabajadores de hasta 10000 euros anuales.
3. Podrán concederse ayudas que cubran hasta el 60, o el 75 % en las zonas desfavorecidas, de los costes reales realizados en inversiones u obras importantes destinadas a conservar aspectos patrimoniales de bienes productivos de las explotaciones, tales como edificios agrarios, a condición de que las inversiones no supongan un aumento de la capacidad de producción de la explotación.
Cuando se produzca un aumento de la capacidad de producción, se aplicarán los porcentajes normales de ayuda a la inversión establecidos en el apartado 2 del artículo 4 respecto de los gastos subvencionables que conlleve la realización de las obras pertinentes utilizando materiales normales contemporáneos. Podrán concederse ayudas complementarias que cubran hasta el 100 % de los gastos suplementarios que se produzcan por utilizar los materiales tradicionales necesarios para mantener las características patrimoniales del edificio.
Artículo 6
Traslado de edificios agrarios por interés público
1. Las ayudas para el traslado de edificios de uso agrario serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentas de las obligaciones de notificación que establece el apartado 3 del artículo 88 del Tratado si se conceden por interés público y cumplen las condiciones de los apartados 2, 3 y 4.
El interés público aducido para justificar la concesión de ayudas en virtud del presente artículo deberá especificarse en las disposiciones pertinentes del Estado miembro.
2. Podrán concederse ayudas que cubran hasta el 100 % de los costes reales, cuando el traslado que se vaya a efectuar por interés público consista sencillamente en desmantelar, trasladar propiamente y erigir de nuevo las instalaciones existentes.
3. Cuando el traslado por interés público dé lugar a que el agricultor disfrute de unas instalaciones más modernas, éste aportará al menos el 60 %, o el 50 % en las zonas desfavorecidas, del aumento del valor de las instalaciones en cuestión después del traslado. Si el beneficiario es un joven agricultor, la aportación será, como mínimo, del 55 y el 45 %, respectivamente.
4. Cuando el traslado por interés público dé lugar a un aumento de la capacidad de producción, la aportación del beneficiario deberá ser al menos equivalente al 60 %, o el 50 % en zonas desfavorecidas, de los gastos relacionados con este aumento. Si el beneficiario es un joven agricultor, la aportación será, como mínimo, del 55 y el 45 %, respectivamente.
Artículo 7
Inversiones en transformación y comercialización
1. Las ayudas a la inversión en transformación y comercialización de productos agrarios serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentas de las obligaciones de notificación que establece el apartado 3 del artículo 88 del Tratado si cumplen las condiciones de los apartados 2 a 7.
2. La intensidad bruta de la ayuda no excederá:
a) del 50 % de las inversiones subvencionables en las regiones del objetivo n° 1;
b) del 40 % de las inversiones subvencionables en las demás regiones.
3. Los gastos subvencionables podrán incluir:
a) la construcción, adquisición o mejora de inmuebles;
b) la compra o arrendamiento-compra de nueva maquinaria y equipo, incluidos los soportes lógicos de ordenador, (software) hasta el valor de mercado del producto; no serán gastos subvencionables los demás costes relacionados con los contratos de arrendamiento con opción de compra (impuestos, margen del arrendador, costes de refinanciación de los intereses, gastos generales, gastos de seguro, etc.);
c) costes generales, como honorarios de arquitectos, ingenieros y asesores, estudios de viabilidad o adquisición de patentes y licencias, hasta el 12 % del gasto mencionado en las letras a) y b).
No obstante lo dispuesto en la letra b) del primer párrafo, la compra de material de segunda mano podrá considerarse un gasto subvencionable en casos debidamente probados, cuando se cumplan las condiciones siguientes:
a) que una declaración del vendedor del material confirme su origen exacto y haga constar que el material no ha recibido previamente ayuda nacional o comunitaria;
b) que la compra del material represente una ventaja particular para el programa o proyecto, o resulte necesaria por circunstancias excepcionales (imposibilidad de conseguir material nuevo a tiempo, con la consiguiente amenaza para la correcta ejecución del proyecto);
c) que se reduzcan los costes y, por lo tanto, la cuantía de la ayuda, en comparación con los que originaría la compra de ese mismo material nuevo, al tiempo que se mantiene una buena relación coste-beneficio;
d) que el material de segunda mano adquirido tenga las características técnicas o tecnológicas que exija el proyecto.
4. Las ayudas sólo podrán concederse a las empresas que puedan demostrar que cumplen las condiciones del apartado 1 del artículo 26 del Reglamento (CE) n° 1257/1999.
Podrán concederse ayudas con el fin de que el beneficiario pueda cumplir normas mínimas de reciente introducción sobre medio ambiente, higiene y bienestar animal.
La evaluación del cumplimiento de las condiciones del apartado 1 del artículo 26 del Reglamento (CE) n° 1257/1999 tendrá que realizarla en las empresas un organismo público o una tercera persona que sea independiente del beneficiario de la ayuda y reúna las condiciones necesarias para realizar esa evaluación. Las normas que establezcan el régimen de ayudas deberán determinar cómo tiene que efectuarse esa evaluación.
5. Deberá disponerse pruebas suficientes que demuestren que pueden encontrarse futuras salidas comerciales normales para los productos en cuestión. Este extremo se evaluará al nivel apropiado que determine el Estado miembro, en relación con los productos en cuestión, los tipos de inversión y las capacidades existentes y previstas. La evaluación de las salidas de mercado normales la realizará un organismo público o una tercera persona que sea independiente del beneficiario de la ayuda y tenga las competencias necesarias para realizar esa evaluación. Las normas que establezcan el régimen de ayudas deberán determinar cómo tiene que efectuarse esa evaluación, la cual deberá basarse en datos recientes y hacerse pública.
6. No podrán concederse ayudas que vulneren cualesquiera prohibiciones o restricciones impuestas en reglamentos del Consejo por los que se establezcan organizaciones comunes de mercado, incluso cuando esas prohibiciones y restricciones se refieran únicamente a la ayuda comunitaria.
7. Las ayudas no deberán limitarse a productos agrarios concretos ni concederse para:
a) la fabricación y comercialización de productos de imitación o sustitución de la leche y los productos lácteos;
b) actividades de transformación o comercialización en el sector del azúcar.
Artículo 8
Ayudas a la instalación de jóvenes agricultores
Las ayudas a la instalación de jóvenes agricultores que se dediquen a la producción de productos agrarios serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentas de las obligaciones de notificación que establece el apartado 3 del artículo 88 del Tratado en las condiciones siguientes:
a) deberán cumplirse los criterios establecidos en los artículos 7 y 8 del Reglamento (CE) n° 1257/1999;
b) las ayudas combinadas que se concedan en virtud del Reglamento (CE) n° 1257/1999 y en forma de ayudas estatales al amparo del presente artículo no deberán rebasar los límites máximos establecidos en el apartado 2 del artículo 8 del citado Reglamento.
Artículo 9
Ayudas a la jubilación anticipada
Las ayudas a la jubilación anticipada de los agricultores que se dediquen a la producción de productos agrarios serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentas de las obligaciones de notificación que establece el apartado 3 del artículo 88 del Tratado en las condiciones siguientes:
a) deberán cumplirse los criterios establecidos en los artículos 10, 11 y 12 del Reglamento (CE) n° 1257/1999;
b) el cese de las actividades comerciales agrarios deberá ser permanente y definitivo.
Artículo 10
Ayudas a las agrupaciones de productores
1. Las ayudas iniciales para la constitución de agrupaciones de productores o asociaciones de productores serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentas de las obligaciones de notificación que establece el apartado 3 del artículo 88 del Tratado si cumplen las condiciones de los apartados 2 a 9.
2. Podrán acogerse a las ayudas mencionadas en el apartado 1, siempre que tengan derecho a asistencia financiera en virtud de la normativa del Estado miembro correspondiente:
a) las agrupaciones de productores o las asociaciones de productores que se dediquen a la producción de productos agrarios, o
b) las asociaciones de productores que se ocupen de supervisar la utilización de las denominaciones de origen o las marcas de calidad de conformidad con el Derecho comunitario.
Las normas internas por las que se rija una agrupación o asociación de productores deberán obligar a sus miembros a comercializar la producción de conformidad con las normas sobre suministro y comercialización elaboradas por la agrupación.
Esas normas podrán permitir que una parte de la producción sea comercializada directamente por el productor. Asimismo, deberán exigir que los productores que entren a formar parte de la agrupación permanezcan afiliados durante al menos tres años y comuniquen su baja con una antelación de 12 meses como mínimo. Además, esas normas deberán incluir disposiciones comunes sobre producción, en particular sobre la calidad de los productos o la utilización de prácticas ecológicas, así como disposiciones comunes sobre la comercialización de mercancías y disposiciones sobre la información relativa a los productos, en especial con relación a la cosecha y la disponibilidad. No obstante, los productores deberán seguir ocupándose de la gestión de sus explotaciones. Los acuerdos celebrados en virtud de la agrupación de productores deberán cumplir plenamente todas las disposiciones pertinentes de las normas sobre competencia, en particular los artículos 81 y 82 del Tratado.
3. Los gastos subvencionables podrán incluir el alquiler de unos locales apropiados, la adquisición de material de oficina, incluidos ordenadores y programas informáticos, los costes del personal administrativo, los costes generales y los gastos legales y administrativos. En caso de que se compren locales, los gastos subvencionables correspondientes se limitarán a los del alquiler a precios de mercado.
4. Las ayudas deberán ser temporales y decrecientes y no podrán superar el 100 % de los costes subvencionables correspondientes al primer año. La cuantía de la ayuda deberá reducirse al menos en 20 puntos porcentuales cada año de funcionamiento, de modo que en el quinto quede limitada a un 20 % de los costes subvencionables efectivos de ese año.
5. No estarán exentas las ayudas pagadas con respecto a costes posteriores al quinto año o abonadas después del séptimo año siguiente al reconocimiento de la organización de productores. Esta disposición se entiende sin perjuicio de conceder una ayuda para sufragar los gastos subvencionables resultantes y limitados al incremento de año en año del volumen de negocios de los beneficiarios, de al menos un 30 %, que se deba a la adhesión de nuevos miembros o a la inclusión de nuevos productos.
6. No estarán exentas las ayudas concedidas a las organizaciones de productores, tales como empresas o cooperativas, cuyo objetivo sea la gestión de una o varias explotaciones agrarias y que, por lo tanto, son realmente productores únicos.
7. No estarán exentas las ayudas concedidas a otro tipo de asociaciones agrarias cuyos objetivos se realizan en la fase de la producción, tales como las asociaciones de auxilio mutuo y de servicios de sustitución y gestión agrarios en la explotación, sin intervenir en la adaptación conjunta de la oferta al mercado.
8. El importe total de la ayuda concedida a una agrupación de productores con arreglo al presente artículo no podrá ser superior a 100000 euros.
9. No estarán exentas las ayudas concedidas a las agrupaciones o asociaciones de productores cuyos objetivos sean incompatibles con un reglamento del Consejo que establezca una organización común de mercado.
Artículo 11
Ayudas para el pago de primas de seguro
1. Las ayudas para el pago de primas de seguro de las empresas dedicadas a la producción primaria de productos agrarios serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentas de las obligaciones de notificación que establece el apartado 3 del artículo 88 del Tratado si cumplen las condiciones de los apartados 2, 3 y 4.
2. La intensidad bruta de la ayuda no excederá:
a) del 80 % del coste de las primas de seguro cuando la póliza especifique que proporciona cobertura únicamente contra las pérdidas ocasionadas por fenómenos climáticos adversos asimilables a los desastres naturales;
b) del 50 % del coste de las primas de seguro cuando la póliza especifique que proporciona cobertura contra las pérdidas mencionadas en la letra a) y, además, contra:
i) otras pérdidas ocasionadas por fenómenos climáticos, o
ii) pérdidas ocasionadas por enfermedades animales o vegetales.
Las pérdidas ocasionadas por fenómenos climáticos adversos que pueden asimilarse a los desastres naturales se determinarán basándose en la producción bruta del cultivo en cuestión durante el año de que se trate comparada con la producción bruta anual en un año normal. La producción bruta se calculará con relación a la producción bruta media de los tres años anteriores, excluido cualquier año en que se podría pagarse una compensación por unas condiciones meteorológicas adversas. En el caso de que se produzcan daños en los medios de producción cuyos efectos se dejen sentir durante varios años, las pérdidas reales porcentuales en la primera cosecha siguiente a la situación adversa en comparación con un año normal, determinadas según los principios enunciados arriba, deberán superar el 10 % y las pérdidas reales porcentuales multiplicadas por el número de años en los que se pierda la producción deberán superar el 20 % en las zonas desfavorecidas y el 30 % en las demás zonas.
3. Deberán concederse ayudas para el pago de primas de seguro que incluyan la cobertura de las pérdidas ocasionadas por fenómenos climáticos adversos asimilables a los desastres naturales.
4. Las ayudas no deberán suponer una barrera para el buen funcionamiento del mercado interior de los seguros. Tampoco podrán limitarse al servicio prestado por una única compañía o grupo de compañías de seguros, ni estar supeditadas a la condición de que el contrato de seguro tenga que celebrarse con una compañía establecida en el Estado miembro considerado.
Artículo 12
Ayudas a la concentración parcelaria
1. Las ayudas para las empresas que se dediquen a la producción de productos agrarios serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentas de las obligaciones de notificación que establece el apartado 3 del artículo 88 del Tratado, si se conceden para sufragar, hasta el 100 % de su importe real, los gastos legales y administrativos de la concentración parcelaria - incluidos los costes en concepto de estudios - y se limitan a dichos gastos.
2. El apartado 1 no se aplicará a las ayudas de inversión, incluidas las destinadas a la compra de tierras.
Artículo 13
Ayudas para fomentar la producción y comercialización de productos agrarios de calidad
1. Las ayudas para fomentar la producción y comercialización de productos agrarios serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentas de las obligaciones de notificación que establece el apartado 3 del artículo 88 del Tratado, si se conceden para sufragar los costes subvencionables enumerados en el apartado 2 y cumplen las condiciones de los apartados 3 a 7.
2. Podrán concederse ayudas para sufragar los costes de las actividades siguientes, siempre que guarden relación con el fomento de productos agrarios de calidad:
a) hasta el 100 % de los costes de los estudios de mercado así como de concepción y creación de productos, incluidas las ayudas concedidas para la preparación de solicitudes para el reconocimiento de denominaciones de origen o certificados de carácter específico de conformidad con la normativa comunitaria pertinente;
b) hasta el 100 % de los costes derivados de la implantación de métodos de garantía de la calidad, como las series ISO 9000 o 14000, de sistemas basados en los análisis de riesgos y control de puntos críticos (HACCP), sistemas de rastreabilidad, sistemas para garantizar el respeto de la autenticidad y las normas de comercialización o sistemas de auditoría medioambiental;
c) hasta el 100 % de los costes de formación de personal para aplicar los métodos y sistemas mencionados en la letra b);
d) hasta el 100 % de los costes de las tasas percibidas por organismos certificadores reconocidos por la certificación inicial de sistemas de garantía de la calidad y similares;
e) hasta el 100 % de los costes de las medidas de control obligatorias adoptadas por las autoridades competentes o en nombre de ellas con arreglo a la legislación comunitaria o nacional, a menos que la legislación comunitaria exija que las empresas corran con esos costes;
f) ayudas temporales y decrecientes para sufragar los costes de las medidas de control adoptadas durante los seis primeros años siguientes al establecimiento de sistemas de control para garantizar la autenticidad de las denominaciones de origen o certificar el carácter específico con arreglo a los Reglamentos del Consejo (CEE) n° 2081/92(12) y (CEE) n° 2082/92(13); las ayudas deberán decrecer al menos 10 puntos porcentuales por año;
g) hasta el 100 % de los costes reales de los controles de los métodos de producción ecológica realizados de conformidad con el Reglamento (CEE) n° 2092/91 del Consejo(14).
3. Las ayudas sólo podrán concederse respecto de los controles realizados por terceras partes o en su nombre, tales como las autoridades reguladoras competentes o entidades que actúen en su nombre, o por organismos independientes encargados del control y supervisión de la utilización de las denominaciones de origen, las etiquetas ecológicas o las etiquetas de calidad, a condición de que estas denominaciones y etiquetas sean conformes con la legislación comunitaria.
4. No podrán concederse ayudas destinadas a sufragar parte del coste de los controles realizados por el propio agricultor o productor, ni cuando la legislación comunitaria disponga que el coste del control debe correr de cuenta de los productores, sin especificar la cuantía real de los gastos.
5. La cuantía total de las ayudas públicas concedidas en virtud del apartado 2 no deberá ser superior a 100000 euros por beneficiario en un mismo período de tres años. Para el cálculo de la cuantía de la ayuda, se considerará que el beneficiario es la persona a la que se prestan los servicios enumerados en ese apartado.
6. Las ayudas deberán ser accesibles a todas las personas con derecho a ella en el ámbito en cuestión, basándose en condiciones definidas objetivamente. Cuando la prestación de los servicios enumerados en el apartado 2 corra de cuenta de agrupaciones de productores u otras organizaciones agrarias de ayuda mutua, la afiliación a esas agrupaciones no será una condición para tener acceso al servicio. Toda contribución a los costes administrativos de la agrupación o la organización de que se trate por parte de personas que no estén afiliadas deberá limitarse al coste proporcional de la prestación del servicio.
7. Cuando el beneficiario no pueda escoger libremente al proveedor de los servicios enumerados en el apartado 2, y a menos que haya sólo un posible proveedor debido a las características o al fundamento jurídico de la prestación del servicio, el proveedor se deberá escoger y remunerar según principios de mercado, de manera no discriminatoria, en su caso mediante una licitación que se ajuste al Derecho comunitario y, en cualquier caso, con la publicidad suficiente para que el mercado de los servicios esté abierto a la competencia y pueda revisarse la imparcialidad de las normas de contratación.
Artículo 14
Apoyo técnico al sector agrario
1. Serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentas de las obligaciones de notificación que establece el apartado 3 del artículo 88 del Tratado, las ayudas que se conceden para sufragar los costes subvencionables de las actividades de ayuda técnica enumeradas en el apartado 2 y cumplen las condiciones de los apartados 3, 4 y 5.
2. Podrán concederse ayudas que cubran los costes subvencionables siguientes:
a) educación y formación de agricultores y obreros agrarios:
i) los costes de organización del programa de formación,
ii) los gastos de viaje y las dietas de los participantes,
iii) los costes de los servicios de sustitución durante la ausencia del agricultor o del obrero agrario;
b) servicios de sustitución en la explotación agraria: los costes reales de la sustitución de un agricultor, de un socio del agricultor o de un obrero agrícola durante una enfermedad o en el período de vacaciones;
c) servicios de asesoría: los honorarios correspondientes a los servicios que no representen una actividad continua o periódica ni estén relacionados con los gastos de funcionamiento habituales de la empresa, como los servicios normales de asesoramiento fiscal, los servicios legales periódicos o la publicidad;
d) organización de competiciones, exposiciones y ferias y participación en ellas:
i) los derechos de participación,
ii) los gastos de viaje,
iii) el coste de las publicaciones,
iv) el alquiler de las instalaciones donde se realice la exposición.
3. La cuantía total de las ayudas públicas concedidas con arreglo al apartado 2 no deberá superar los 100000 euros por beneficiario en un mismo período de tres años o el 50 % de los costes subvencionables, según cual sea la cifra más favorable. Para el cálculo de la cuantía de la ayuda, se considerará que el beneficiario es la persona a la que se presta la ayuda técnica.
4. Cualquier ayuda de este tipo deberá ser accesible a todas las personas con derecho a ella en el ámbito en cuestión, basándose en condiciones definidas objetivamente. Cuando la prestación de la ayuda técnica corra de cuenta de agrupaciones de productores u otras organizaciones agrarias de ayuda mutua, la afiliación a esas agrupaciones no será una condición para tener acceso al servicio. Toda contribución a los costes administrativos de la agrupación o la organización de que se trate por parte de personas que no estén afiliadas deberá limitarse al coste proporcional de la prestación del servicio.
5. Cuando el beneficiario no pueda escoger libremente al proveedor de la ayuda técnica, el proveedor se deberá escoger y remunerar según principios de mercado, de manera no discriminatoria, en su caso mediante una licitación que se ajuste al derecho comunitario y, en cualquier caso, con la publicidad suficiente para que el mercado de los servicios esté abierto a la competencia y pueda revisarse la imparcialidad de las normas de contratación.
Artículo 15
Ayudas al sector ganadero
Las ayudas a las empresas del sector ganadero serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentas de las obligaciones de notificación que establece el apartado 3 del artículo 88 del Tratado si cumplen las condiciones siguientes:
a) ayudas de hasta un 100 % de los costes administrativos vinculados directamente a la creación y mantenimiento de libros genealógicos;
b) ayudas de hasta un 70 % de los costes de las pruebas realizadas por terceros o en nombre de ellos para determinar la calidad genética o el rendimiento del ganado; no estarán exentas las ayudas concedidas para sufragar los costes de los controles realizados por el propietario del ganado ni las concedidas para satisfacer los costes de los controles habituales de la calidad de la leche;
c) ayudas de hasta un 40 % de los costes subvencionables enumerados en el artículo 4 de inversiones en centros de reproducción animal y para la implantación en las explotaciones de técnicas o prácticas innovadoras en el ámbito de la cría de animales; no estarán exentas las ayudas concedidas para sufragar los costes que conlleve la implantación de la inseminación artificial o su ejecución;
d) ayudas de hasta un 100 % de los costes de las pruebas de detección de la EET.
No obstante, la ayuda total directa e indirecta, incluidos los pagos comunitarios, para las pruebas obligatorias de detección de la EEB en los animales de la especie bovina sacrificados para el consumo humano no podrá superar 40 euros por prueba. Ese importe incluye los gastos totales de los kits de prueba y los de obtención, transporte, almacenamiento y destrucción de las muestras. La obligatoriedad de la prueba podrá derivarse de disposiciones comunitarias o nacionales.
Las ayudas estatales destinadas a cubrir los costes de las pruebas de detección de la EET deberán pagarse a los agentes económicos en el lugar donde deban tomarse las muestras para las pruebas. No obstante, para facilitar su administración, dichas ayudas podrán pagarse a los laboratorios, siempre y cuando el importe total de la ayuda estatal sea transferido a los agentes económicos. Las ayudas estatales directa o indirectamente recibidas por los agentes económicos en el lugar de la toma de muestras deberán reflejarse en los precios, consiguientemente más bajos, aplicados por esos agentes económicos.
Artículo 16
Ayudas previstas en determinados Reglamentos del Consejo
Las ayudas a las pequeñas y medianas empresas serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentas de las obligaciones de notificación que establece el apartado 3 del artículo 88 del Tratado si cumplen las condiciones siguientes:
a) las contribuciones de los Estados miembros deberán cumplir todas las condiciones establecidas en el Reglamento (CE) n° 2702/1999 del Consejo, de 14 de diciembre de 1999, relativo a acciones de información y promoción en favor de productos agrícolas en terceros países(15), y, en particular, el apartado 3 de su artículo 9;
b) las contribuciones de los Estados miembros deberán cumplir todas las condiciones establecidas en el Reglamento (CE) n° 2826/2000 del Consejo, de 19 de diciembre de 2000, sobre acciones de información y de promoción de los productos agrícolas en el mercado interior(16), y, en particular, los apartados 2, 3 y 4 de su artículo 9;
c) las ayudas concedidas por los Estados miembros deberán cumplir todas las condiciones establecidas en el Reglamento (CE) n° 999/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 22 de mayo de 2001, por el que se establecen disposiciones para la prevención, el control y la erradicación de determinadas encefalopatías espongiformes transmisibles(17), y, en particular, el apartado 4 de su artículo 13;
d) las ayudas concedidas por los Estados miembros deberán cumplir todas las condiciones establecidas en el Reglamento (CE) n° 1255/1999 del Consejo, de 17 de mayo de 1999, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de la leche y de los productos lácteos(18), y, en particular, el apartado 2 de su artículo 14;
e) las ayudas concedidas por los Estados miembros deberán cumplir todas las condiciones establecidas en el Reglamento (CE) n° 1254/1999 del Consejo, de 17 de mayo de 1999, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de la carne de vacuno(19), y, en particular, el apartado 5 de su artículo 6 y su artículo 14;
f) las ayudas concedidas por los Estados miembros deberán ser conformes con los artículos 3 y 4 del Reglamento (CE) n° 2777/2000 de la Comisión, de 18 de diciembre de 2000, por el que se adoptan medidas excepcionales de apoyo al mercado de la carne de vacuno(20); y,
g) las ayudas concedidas por los Estados miembros deberán cumplir lo establecido en el párrafo segundo del apartado 3 del artículo 6 del Reglamento (CE) n° 1251/1999 del Consejo, de 17 de mayo de 1999, por el que se establece un régimen de apoyo a los productores de determinados cultivos herbáceos(21); y,
h) las ayudas concedidas por los Estados miembros deberán ajustarse a lo dispuesto en el apartado 6 del artículo 15 del Reglamento (CE) n° 2200/96 del Consejo, de 28 de octubre de 1996, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de las frutas y hortalizas(22).
CAPÍTULO 3 DISPOSICIONES COMUNES Y FINALES
Artículo 17
Condiciones previas a la concesión de la ayuda
1. Para poder quedar exentas con arreglo al presente Reglamento, las ayudas enmarcadas en regímenes de ayudas sólo podrán concederse respecto de actividades emprendidas o servicios recibidos tras la creación y publicación del régimen de ayuda de conformidad con el presente Reglamento.
Si el régimen crea un derecho automático a la concesión de la ayuda, sin ningún otro trámite administrativo, la ayuda en sí sólo podrá concederse después de que el régimen de ayudas se haya creado y publicado de conformidad con el presente Reglamento.
Si el régimen de ayudas requiere la presentación de una solicitud a la autoridad competente correspondiente, la ayuda sólo podrá concederse previo cumplimiento de las condiciones siguientes:
a) el régimen de ayudas se crea y se publica de conformidad con el presente Reglamento;
b) se presenta debidamente una solicitud de ayuda a la autoridad competente;
c) la solicitud deberá haber sido aceptada por la autoridad competente de que se trate de forma vinculante para esta última y con clara indicación del importe de la ayuda por conceder o del método que se empleará para el cálculo de este importe; la autoridad competente sólo podrá autorizar la ayuda en esos términos si el presupuesto disponible para la ayuda o el régimen en que ésta se inscriba no se ha agotado.
2. Para poder quedar exentas con arreglo al presente Reglamento, las ayudas independientes no enmarcadas en ningún régimen de ayudas sólo podrán concederse respecto de actividades emprendidas o servicios recibidos tras el cumplimiento de las condiciones de las letras b) y c) del párrafo tercero del apartado 1.
Artículo 18
Acumulación
1. Los límites máximos de ayuda fijados en los artículos 4 a 15 se aplicarán tanto si la aportación para el proyecto subvencionado o la actividad procede totalmente de los recursos estatales como si la financia parcialmente la Comunidad.
2. Las ayudas exentas en aplicación del presente Reglamento no se acumularán a ninguna otra ayuda estatal con arreglo al apartado 1 del artículo 87 del Tratado ni a contribuciones financieras de los Estados miembros o la Comunidad reguladas por el segundo párrafo del apartado 1 del artículo 51 del Reglamento (CE) n° 1257/1999, en relación con los mismos costes subvencionables, si tal acumulación condujera a una intensidad de la ayuda superior al máximo establecido en el presente Reglamento.
3. Cuando un Estado miembro conceda a una empresa una ayuda regulada por los artículos 8, 10, 13 o 14 del presente Reglamento, deberá informar a dicha empresa de que la ayuda se concede en virtud del artículo correspondiente. La empresa interesada deberá facilitar al Estado miembro toda la información pertinente sobre otras ayudas similares que haya recibido. En el caso de las ayudas reguladas por los artículos 13 y 14, deberá ofrecerse información sobre las ayudas similares recibidas en los tres años anteriores.
El Estado miembro en cuestión sólo podrá conceder la nueva ayuda tras comprobar que el importe total de ayuda concedida con arreglo a cualquiera de estos artículos no aumentará por encima del importe total de ayuda recibida durante el periodo pertinente de forma que se supere el límite fijado en el artículo correspondiente.
Artículo 19
Transparencia y seguimiento
1. Al menos diez días hábiles antes de la entrada en vigor de un régimen de ayuda o de la concesión de una ayuda individual al margen de cualquier régimen que estén exentos con arreglo al presente Reglamento, los Estados miembros deberán remitir a la Comisión, para su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea, un resumen de la información sobre ese régimen o esa ayuda individual, utilizando un impreso informatizado que se ajuste al modelo previsto en el anexo I. En un plazo de cinco días hábiles desde la recepción de ese resumen, la Comisión enviará un acuse de recibo con un número de identificación y publicará el resumen en Internet.
2. Los Estados miembros deberán mantener registros detallados de los regímenes de ayudas exentos en virtud del presente Reglamento, de las ayudas individuales concedidas en el marco de dichos regímenes y de las ayudas individuales exentas al amparo del presente Reglamento que se concedan al margen de cualquier régimen de ayudas. En estos registros se incluirá toda la información necesaria para determinar si se cumplen las condiciones de exención establecidas en el presente Reglamento, incluida la información relativa a la clasificación de la empresa como PYME. Para las ayudas individuales, los Estados miembros deberán mantener un registro durante diez años a partir de la fecha de su concesión, y para los regímenes de ayudas, durante diez años a partir de la fecha en que se concediera la última ayuda individual en el marco de dichos regímenes. Previa solicitud por escrito, los Estados miembros de que se trate deberán facilitar a la Comisión, en un plazo de 20 días hábiles o en un plazo más amplio que se establezca en la solicitud, toda la información que la Comisión estime necesaria para determinar si se han cumplido las condiciones del presente Reglamento.
3. Cuando un Estado miembro haya establecido un registro central de las ayudas individuales concedidas en virtud de los artículos 8, 10, 13 o 14, que contenga información completa sobre todas las ayudas de esas características concedidas por cualquier autoridad de ese Estado miembro, el requisito del párrafo primero del apartado 3 del artículo 18 dejará de aplicarse en el momento en que el registro cubra un período de tres años.
4. Los Estados miembros deberán elaborar un informe sobre la aplicación del presente Reglamento con respecto a cada año civil parcial o completo durante el cual se aplique, utilizando un impreso informatizado que se ajuste al modelo establecido en el anexo II. Este informe podrá incluirse en el informe anual que deben presentar los Estados miembros con arreglo al apartado 1 del artículo 21 del Reglamento (CE) n° 659/1999 del Consejo(23) y se presentará como muy tarde el 30 de junio del año siguiente al año civil que abarque el informe.
5. Tan pronto como entre en vigor un régimen de ayudas o se conceda una ayuda individual al margen de un régimen de ayudas exento en virtud del presente Reglamento, los Estados miembros publicarán en Internet el texto completo de ese régimen de ayudas o los criterios y condiciones al amparo de los cuales se concede la ayuda individual. La dirección de las páginas web se comunicará a la Comisión junto con el resumen de la información sobre la ayuda prescrito por el apartado 1. Todo ello se incluirá también en el informe anual que debe presentarse con arreglo al apartado 4.
Artículo 20
Entrada en vigor y aplicabilidad
1. El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Se mantendrá vigente hasta el 31 de diciembre de 2006.
2. Las notificaciones pendientes en el momento de la entrada en vigor del presente Reglamento se evaluarán de conformidad con sus disposiciones. Cuando no se cumplan las condiciones del presente Reglamento, la Comisión examinará esas notificaciones pendientes de conformidad con las Directrices comunitarias sobre ayudas estatales al sector agrario.
Las ayudas individuales y los regímenes de ayudas que se pongan en práctica antes de la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento, así como las ayudas concedidas en virtud de esos regímenes sin contar con una autorización de la Comisión y que infrinjan la obligación de notificación prevista en el apartado 3 del artículo 88 del Tratado, serán compatibles con el mercado común con arreglo a la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y estarán exentas en virtud del presente Reglamento si cumplen las condiciones que establece el artículo 3, excepción hecha de los requisitos del apartado 1 y de las letras b) y c) del apartado 2 de ese mismo artículo acerca de la referencia expresa que debe hacerse al presente Reglamento y de la obligación de enviar el resumen contemplado en el apartado 1 del artículo 19 antes de la concesión de la ayuda. Toda ayuda que no cumpla esas condiciones será evaluada por la Comisión de conformidad con los marcos, directrices, comunicaciones y avisos pertinentes.
3. Al término del período de vigencia del presente Reglamento, los regímenes de ayudas exentos en aplicación del mismo seguirán acogiéndose a la dispensa durante un período de adaptación de seis meses.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 23 de diciembre de 2003.