NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (ES) č. 25/2009
ze dne 19. prosince 2008
o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (přepracované znění)
(ECB/2008/32)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2531/98 ze dne 23. listopadu 1998 o uplatňování minimálních rezerv Evropskou centrální bankou (2), a zejména na čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (přepracované znění) (3),
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (4),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 2423/2001 ze dne 22. listopadu 2001 o konsolidované rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2001/13) (5) bylo několikrát podstatným způsobem změněno. Vzhledem k tomu, že je nyní třeba provést další změny, mělo být toto nařízení v zájmu srozumitelnosti a transparentnosti přepracováno.
(2)
Evropský systém centrálních bank (ESCB) vyžaduje ke splnění svých úkolů sestavení konsolidované rozvahy sektoru měnových finančních institucí. Jejím hlavním účelem je poskytnout Evropské centrální bance (ECB) ucelený statistický obraz měnového vývoje v zúčastněných členských státech, na které se hledí jako na jediný hospodářský prostor. Tyto statistiky, které jsou založeny na úplném a stejnorodém sektoru měnových finančních institucí a souboru zpravodajských jednotek, obsahují údaje o agregovaných finančních aktivech a pasivech vyjádřených z hlediska stavů a transakcí a jsou pravidelně sestavovány. Dostatečně podrobné statistické údaje jsou rovněž nezbytné s cílem zajistit, aby vypočtené měnové agregáty a protipoložky za toto území byly i nadále užitečné z analytického hlediska.
(3)
ECB je povinna v souladu se Smlouvou o ES a za podmínek stanovených ve statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky („statut ESCB“) přijímat nařízení v rozsahu nezbytném pro plnění úkolů ESCB vymezených ve statutu ESCB a v některých případech stanovených předpisy Rady na základě čl. 107 odst. 6 Smlouvy.
(4)
Článek 5.1 statutu ESCB vyžaduje, aby ECB pro zajištění úkolů ESCB shromažďovala ve spolupráci s národními centrálními bankami nezbytné statistické informace buď od příslušných vnitrostátních orgánů, nebo přímo od hospodářských subjektů. Článek 5.2 statutu ESCB stanoví, že úkoly popsané v článku 5.1 provádějí v rámci svých možností národní centrální banky.
(5)
Článek 3 nařízení (ES) č. 2533/98 vyžaduje, aby ECB blíže určila skutečný soubor zpravodajských jednotek v rámci jejich referenčního souboru, a opravňuje ji, aby některé třídy zpravodajských jednotek plně nebo částečně zprostila statistické zpravodajské povinnosti. Čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení stanoví, že ECB může přijímat nařízení upravující podmínky, za kterých lze uplatnit právo ověřovat statistické informace nebo provádět jejich nucené shromažďování.
(6)
Článek 4 nařízení (ES) č. 2533/98 vyžaduje, aby si členské státy samy řídily organizaci v oblasti statistiky a plně spolupracovaly s ESCB s cílem zajistit plnění povinností vyplývajících z článku 5 statutu ESCB.
(7)
Může být vhodné, aby národní centrální banky shromažďovaly od skutečného souboru zpravodajských jednotek statistické informace nutné ke splnění statistických požadavků ECB jako součást širšího zpravodajského systému, který jednotlivé národní centrální banky vytvářejí v rámci vlastních pravomocí v souladu s právními přepisy Společenství, vnitrostátními právními předpisy nebo se zavedenou praxí, a který slouží též jiným statistickým účelům, pokud tím není ohroženo plnění statistických požadavků ECB. Takový postup může rovněž snížit zpravodajskou zátěž. Pro zvýšení transparentnosti je v těchto případech vhodné informovat zpravodajské jednotky o tom, že se údaje shromažďují pro jiné statistické účely. V určitých případech může ECB využít statistické informace, které byly shromážděny pro tyto jiné účely, ke splnění svých požadavků.
(8)
Statistické požadavky jsou nejpodrobnější v případě protistran, které patří do sektoru držby peněz. Podrobné údaje jsou vyžadovány o: a) vkladech v členění podle subsektorů a splatnosti a dále podle měn s cílem umožnit důkladnější analýzu vývoje cizoměnových složek zahrnutých v M3 a usnadnit zjišťování míry zastupitelnosti mezi cizoměnovými složkami a eurovou složkou M3, b) úvěrech podle subsektoru, splatnosti, účelu, nového nastavení úrokové sazby a měny, neboť tyto údaje se považují za nezbytné pro účely měnové analýzy, c) pozicích vůči ostatním měnovým finančním institucím, pokud je to potřebné pro umožnění započtení zůstatků mezi měnovými finančními institucemi nebo pro výpočet základu pro stanovení minimálních rezerv, d) pozicích vůči nerezidentům eurozóny (zbytku světa) u „vkladů s dohodnutou splatností nad dva roky“, „vkladů s výpovědní lhůtou delší než dva roky“ a „repo obchodů“ za účelem výpočtu základu pro stanovení minimálních rezerv, na který se uplatňuje kladná sazba minimálních rezerv, e) pozicích vůči zbytku světa, pokud jde o celkové vklady, za účelem sestavení vnějších protipoložek, f) vkladech a úvěrech vůči zbytku světa s původní lhůtou splatnosti do jednoho roku a nad jeden rok pro účely platební bilance a finančních účtů.
(9)
Je vhodné, aby národní centrální banky pro účely shromažďování statistických informací o portfoliích cenných papírů měnových finančních institucí požadovaných tímto nařízením podporovaly vykazování podle jednotlivých cenných papírů, jestliže takový postup může snížit zpravodajské zatížení úvěrových institucí a přispět k vývoji zdokonalených statistik. Pokud jde o fondy peněžního trhu, národní centrální banky mohou s cílem zmírnit zátěž správců fondů povolit, aby tyto fondy vykazovaly podle nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 958/2007 ze dne 27. července 2007 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů (ECB/2007/8) (6).
(10)
ECB vypočítává finanční transakce jako rozdíl mezi stavovými pozicemi ke dnům na konci měsíce, ke kterým se sestavují výkazy, od nějž se odečte účinek změn, které vzniknou v důsledku jiných pohybů než transakcí. Požadavek na zpravodajské jednotky nezahrnuje změny směnných kurzů, které vypočítává ECB ze stavových údajů členěných podle jednotlivých měn, jež zpravodajské jednotky vykáží, ani úpravy z překlasifikace, které národní centrální banky shromažďují samy prostřednictvím různých již dostupných informačních zdrojů.
(11)
Článek 5 nařízení (ES) č. 2531/98 opravňuje ECB přijímat nařízení nebo rozhodnutí s cílem osvobodit instituce od povinnosti minimálních rezerv, vymezit způsoby, jak lze vyloučit nebo odečíst závazky vůči jiné instituci od základu pro stanovení minimálních rezerv, a stanovit rozdílné sazby minimálních rezerv pro určité kategorie závazků. Podle článku 6 nařízení (ES) č. 2531/98 má ECB právo shromažďovat od institucí informace potřebné k uplatňování povinnosti minimálních rezerv a právo ověřovat přesnost a kvalitu informací, které instituce poskytují jako doklad plnění povinnosti minimálních rezerv. S cílem snížit celkovou zpravodajskou zátěž je žádoucí, aby byly statistické údaje týkající se měsíční rozvahy používány pro pravidelný výpočet základu pro stanovení minimálních rezerv úvěrových institucí podléhajících systému minimálních rezerv ECB v souladu s nařízením Evropské centrální banky (ES) č. 1745/2003 ze dne 12. září 2003 o uplatňování minimálních rezerv (ECB/2003/9) (7).
(12)
Je potřebné stanovit zvláštní postupy, které se uplatní v případě fúzí týkajících se úvěrových institucí, s cílem vyjasnit povinnosti těchto institucí, pokud jde o povinnost minimálních rezerv.
(13)
ECB vyžaduje informace o sekuritizační činnosti měnových finančních institucí, aby mohla analyzovat vývoj úvěrů a půjček v eurozóně. Tyto informace též doplňují údaje vykazované podle nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 24/2009 ze dne 19. prosince 2008 o statistice aktiv a pasiv účelových finančních společností zapojených do sekuritizace (ECB/2008/30) (8).
(14)
Přestože se uznává, že nařízení přijatá ECB nezakládají práva ani neukládají povinnosti nezúčastněným členským státům, článek 5 statutu ESCB se vztahuje jak na zúčastněné, tak na nezúčastněné členské státy. Nařízení (ES) č. 2533/98 připomíná, že z článku 5 statutu ESCB spolu s článkem 10 Smlouvy vyplývá povinnost nezúčastněných členských států přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která tyto členské státy považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby se mohly stát zúčastněnými členskými státy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
-
„měnovou finanční institucí“ rezidentská úvěrová instituce ve smyslu právních předpisů Společenství, nebo jiná rezidentská finanční instituce, jejímž předmětem činnosti je přijímat vklady nebo prostředky velmi podobné vkladům od jiných subjektů než měnových finančních institucí a na vlastní účet (přinejmenším v ekonomickém smyslu) poskytovat úvěry nebo investovat do cenných papírů. Sektor měnových finančních institucí zahrnuje (9) a) centrální banky, b) úvěrové instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 směrnice 2006/48/ES (podnik, jehož činnost spočívá v přijímání vkladů nebo jiných splatných peněžních prostředků od veřejnosti) (10) a poskytování úvěrů na vlastní účet, nebo instituce elektronických peněz ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/46/ES ze dne 18. září 2000 o přístupu k činnosti institucí elektronických peněz, o jejím výkonu a obezřetnostním dohledu nad touto činností (11), a c) ostatní měnové finanční instituce, tj. ostatní rezidentské finanční instituce, které splňují definici měnových finančních institucí bez ohledu na povahu jejich činnosti. Stupeň nahraditelnosti mezi nástroji vydávanými ostatními měnovými finančními institucemi a vklady u úvěrových institucí určuje jejich třídění, pokud v ostatních ohledech splňují definici měnových finančních institucí. Pokud jde o subjekty kolektivního investování, fondy peněžního trhu splňují dohodnuté podmínky likvidity, a řadí se tudíž do sektoru měnových finančních institucí (viz zásady identifikace měnových finančních institucí v části 1 přílohy I),
-
„zúčastněným členským státem“ zúčastněný členský stát ve smyslu článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98,
-
„nezúčastněným členským státem“ členský stát, který nepřijal euro,
-
„zpravodajskou jednotkou“ zpravodajská jednotka ve smyslu článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98,
-
„rezidentem“ rezident ve smyslu článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98,
-
„účelovou finanční společností pro sekuritizaci“ účelová finanční společnost pro sekuritizaci ve smyslu článku 1 nařízení (ES) č. 24/2008 (ECB/2008/30),
-
„sekuritizací“ transakce, která je buď: a) tradiční sekuritizací ve smyslu článku 4 směrnice 2006/48/ES nebo b) sekuritizací ve smyslu článku 1 nařízení (ES) č. 24/2008 (ECB/2008/30), při níž dochází ke zcizení úvěrů, které jsou předmětem sekuritizace, ve prospěch finanční úvěrové společnosti,
-
„institucí elektronických peněz“ a „elektronickými penězi“ instituce elektronických peněz a elektronické peníze ve smyslu čl. 1 odst. 3 směrnice 2000/46/ES,
-
„snížením hodnoty“ přímé snížení účetní hodnoty úvěru v rozvaze v důsledku jeho znehodnocení,
-
„správcem“ měnová finanční instituce, která na denním základě spravuje úvěry sloužící jako podkladová aktiva pro sekuritizaci, pokud jde o inkaso jistiny a úroků od dlužníků, které se následně postupují investorům v sekuritizačním schématu,
-
„zcizením úvěru“ ekonomický převod úvěru nebo souboru úvěrů zpravodajskou jednotkou na nabyvatele, který není měnovou finanční institucí, a to buď převodem vlastnictví nebo přistoupením k pohledávce,
-
„nabytím úvěru“ ekonomický převod úvěru nebo souboru úvěrů převodcem, který není měnovou finanční institucí, na zpravodajskou jednotku, přičemž tento převod je realizován buď převodem vlastnictví nebo přistoupením k pohledávce.
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek tvoří měnové finanční instituce, které jsou rezidenty na území zúčastněných členských států (v souladu s částí 1 přílohy II).
2. Měnové finanční instituce ve skutečném souboru zpravodajských jednotek mají plnou vykazovací povinnost, pokud se na ně nevztahuje výjimka podle článku 8.
3. Subjekty, které splňují definici měnových finančních institucí, spadají do oblasti působnosti tohoto nařízení, i když jsou vyjmuty z oblasti působnosti směrnice 2006/48/ES.
4. Pro účely shromažďování informací o rezidentské příslušnosti držitelů akcií/podílových jednotek fondů peněžního trhu podle oddílu 5.5 části 2 přílohy I patří do skutečného souboru zpravodajských jednotek také ostatní finanční zprostředkovatelé s výjimkou pojišťoven a penzijních fondů ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 2533/98, pokud se na ně nevztahuje výjimka.
Článek 3
Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely
1. Výkonná rada ECB vytváří a vede seznam měnových finančních institucí pro statistické účely s přihlédnutím k požadavkům na četnost a včasnost, které vyplývají z jeho použití v souvislosti se systémem minimálních rezerv ECB. Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely obsahuje údaj o tom, zda se na instituce vztahuje systém minimální rezerv ECB. Seznam měnových finančních institucí musí být aktuální, přesný, maximálně stejnorodý a pro statistické účely dostatečně stabilní.
2. Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely a jeho aktualizace zpřístupní národní centrální banky a ECB zpravodajským jednotkám vhodným způsobem, včetně elektronických prostředků, prostřednictvím internetu nebo, pokud o to zpravodajské jednotky požádají, v tištěné podobě.
3. Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely má pouze informativní povahu. Je-li však nejnovější dostupná verze seznamu nesprávná, ECB neuloží sankci subjektu, který řádně nesplnil zpravodajskou povinnost, pokud v dobré víře spoléhal na nesprávný seznam.
Článek 4
Statistická zpravodajská povinnost
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek vykazuje do národní centrální banky členského státu, ve kterém je měnová finanční instituce rezidentem, měsíční stavy vztahující se k rozvaze sestavované ke konci měsíce a měsíční agregované úpravy z přecenění. Agregované úpravy z přecenění se vykazují ve vztahu k odpisům/snížení hodnoty úvěrů poskytnutých zpravodajskými jednotkami a zahrnují změny ocenění cenných papírů. Další podrobnosti týkající se některých položek rozvahy a informací v rozvaze nezahrnutých vykazují čtvrtletně nebo ročně. Požadované statistické informace jsou uvedeny v příloze I.
2. Národní centrální banky mohou shromažďovat požadované statistické informace o cenných papírech vydaných a držených měnovými finančními institucemi podle jednotlivých cenných papírů, pokud lze údaje uvedené v odstavci 1 odvodit v souladu s minimálními statistickými standardy stanovenými v příloze IV.
3. Měnové finanční instituce vykazují v souladu s minimálními požadavky podle tabulky 1A v části 5 přílohy I měsíční úpravy z přecenění ve vztahu k úplnému souboru údajů požadovaných ECB. Národní centrální banky mohou shromažďovat další údaje, které nejsou do minimálních požadavků zahrnuty. Tyto údaje se mohou vztahovat na členění uvedená v tabulce 1A jiná než „minimální požadavky“.
5. ECB může dále požadovat vysvětlivky k úpravám v rámci „překlasifikace a ostatních úprav“, které shromažďují národní centrální banky.
Článek 5
Doplňková statistická zpravodajská povinnost týkající se sekuritizace úvěrů a jiných převodů úvěrů
Měnové finanční instituce vykazují následující údaje podle části 6 přílohy I:
1.
čistý tok sekuritizací úvěrů a jiných převodů úvěrů, které byly provedeny ve vykazovaném období;
2.
zůstatky ke konci čtvrtletí týkající se všech úvěrů, ve vztahu k nimž vystupuje měnová finanční instituce jako správce v rámci sekuritizace;
3.
zůstatky ke konci čtvrtletí týkající se úvěrů zcizených prostřednictvím sekuritizace, které nebyly odúčtovány z rozvahy, používá-li se mezinárodní účetní standard 39 (IAS 39) nebo obdobná vnitrostátní účetní pravidla.
Článek 6
Lhůty
1. Národní centrální banky rozhodnou, kdy potřebují obdržet údaje od zpravodajských jednotek, aby mohly dodržet níže uvedené lhůty, přičemž tam, kde je to potřebné, přihlédnou k požadavkům ohledně lhůt v rámci systému minimálních rezerv ECB, a informují o tom zpravodajské jednotky.
2. Národní centrální banky předávají ECB měsíční statistiky do konce pracovní doby patnáctého pracovního dne následujícího po skončení měsíce, ke kterému se vztahují.
3. Národní centrální banky předávají ECB čtvrtletní statistiky do konce pracovní doby dvacátého osmého pracovního dne následujícího po skončení čtvrtletí, ke kterému se vztahují.
4. Národní centrální banky předávají ECB roční statistické údaje v souladu s čl. 17 odst. 2 obecných zásad ECB/2007/9 ze dne 1. srpna 2007 o měnové statistice a statistice finančních institucí a trhů (přepracované znění) (12).
Článek 7
Účetní pravidla pro účely statistického vykazování
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, jsou účetními pravidly, jež měnové finanční instituce používají pro účely vykazování podle tohoto nařízení, pravidla stanovená ve vnitrostátních předpisech provádějících směrnici Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (13), jakož i v ostatních platných mezinárodních standardech.
2. Vklady a úvěry se vykazují v zůstatkové hodnotě částky jistiny ke konci měsíce. Tato částka nezahrnuje snížení hodnoty podle příslušných účetních postupů. Vklady a úvěry se nezapočítávají vůči jiným aktivům nebo pasivům.
3. Aniž jsou dotčeny účetní postupy a možnosti vzájemného započtení běžné v členských státech, jsou veškerá finanční aktiva a pasiva pro statistické účely vykazována v hrubém vyjádření.
4. Za předpokladu, že tyto postupy pro vykazování používají všechny rezidentské zpravodajské jednotky a že jsou nezbytné k tomu, aby ve statistickém oceňování úvěrů byla zachována kontinuita s údaji vykazovanými za období předcházející měsíci lednu 2005, mohou národní centrální banky dovolit, aby se úvěry, k nimž se vytvářejí opravné položky, vykazovaly po započtení opravných položek (netto způsobem), a aby se úvěry nabyté za úplatu vykazovaly v ceně sjednané v okamžiku jejich nabytí.
Článek 8
Výjimky
1. Výjimky lze udělit malým měnovým finančním institucím (měnové finanční instituce ve „zbytkové části“).
a)
Národní centrální banky mohou udělit výjimky malým měnovým finančním institucím za předpokladu, že spojený příspěvek těchto institucí do národní rozvahy měnových finančních institucí podle stavů nepřesahuje 5 %.
b)
Pokud jde o úvěrové instituce, výjimky uvedené v písmenu a) mají za následek snížení statistické zpravodajské povinnosti úvěrových institucí, na něž se tyto výjimky vztahují, aniž by byly dotčeny požadavky týkající se výpočtu minimálních rezerv stanovené v příloze III.
c)
Pokud jde o malé měnové finanční instituce, které nejsou úvěrovými institucemi, uplatňuje-li se výjimka uvedená v písmenu a), národní centrální banky nadále shromažďují alespoň údaje týkající se celkové bilanční sumy, a to přinejmenším s roční periodicitou, aby bylo možné sledovat velikost vykazující „zbytkové části“.
d)
Aniž je dotčeno ustanovení písmene a), mohou národní centrální banky udělit výjimky úvěrovým institucím, které nepožívají výhod režimu stanoveného v písmenech a) a b), přičemž tyto výjimky mají za následek omezení jejich zpravodajské povinnosti na požadavky uvedené v části 7 přílohy I, a to za předpokladu, že spojený příspěvek těchto úvěrových institucí do národní rozvahy měnových finančních institucí podle stavů nepřesahuje 10 % národní rozvahy měnových finančních institucí ani 1 % rozvahy měnových finančních institucí eurozóny.
e)
Národní centrální banky včas kontrolují plnění podmínek uvedených v písmenech a) a d), aby mohly udělit nebo případně zrušit výjimku s účinkem od počátku každého roku.
f)
Malé měnové finanční instituce se mohou rozhodnout, že výjimek nevyužijí a že budou plnit úplnou statistickou zpravodajskou povinnost.
2. Výjimky lze udělit fondům peněžního trhu.
Národní centrální banky mohou udělit výjimky fondům peněžního trhu ze zpravodajské povinnosti uvedené v čl. 4 odst. 1 za předpokladu, že fondy peněžního trhu namísto toho vykazují rozvahové údaje podle článku 6 nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8), a pokud jsou splněny tyto podmínky:
-
fondy peněžního trhu vykazují tyto údaje s měsíční periodicitou podle kombinované metody uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) a v souladu se lhůtami stanovenými v článku 9 uvedeného nařízení,
-
fondy peněžního trhu vykazují údaje o stavech akcií/podílových jednotek fondu peněžního trhu ke konci měsíce v souladu se lhůtami stanovenými v čl. 6 odst. 2.
3. Výjimky lze udělit ohledně akcií/podílových jednotek fondů peněžního trhu.
a)
„Akciemi / podílovými jednotkami fondů peněžního trhu na jméno“ se rozumí akcie / podílové jednotky fondů peněžního trhu, pro které je v souladu s vnitrostátními právními předpisy veden záznam uvádějící totožnost držitele (držitelů) těchto akcií / podílových jednotek včetně informace o rezidentské příslušnosti držitele (držitelů). „Akciemi / podílovými jednotkami fondů peněžního trhu na doručitele“ se rozumí akcie / podílové jednotky fondů peněžního trhu, pro které v souladu s vnitrostátními právními předpisy není veden žádný záznam uvádějící totožnost držitele (držitelů) těchto akcií / podílových jednotek nebo pro které je veden záznam neobsahující informaci o rezidentské příslušnosti držitele (držitelů).
b)
Pokud jsou akcie / podílové jednotky na jméno nebo akcie / podílové jednotky na doručitele vydány poprvé nebo pokud vývoj trhu vyžaduje změnu možnosti nebo kombinace možností (ve smyslu oddílu 5.5 části 2 přílohy I), mohou národní centrální banky udělit výjimky na jeden rok, pokud jde o požadavky uvedené v oddílu 5.5 části 2 přílohy I.
c)
Pokud jde o rezidentskou příslušnost držitelů akcií / podílových jednotek fondů peněžního trhu, národní centrální banky mohou udělit výjimky zpravodajským jednotkám za předpokladu, že požadované statistické informace jsou shromažďovány z jiných dostupných zdrojů podle oddílu 5.5 části 2 přílohy I. Národní centrální banky včas kontrolují plnění této podmínky, aby mohly udělit nebo případně zrušit tuto výjimku po dohodě s ECB od počátku každého roku. Pro účely tohoto nařízení mohou národní centrální banky vytvořit a vést seznam vykazujících ostatních finančních zprostředkovatelů v souladu se zásadami uvedenými v oddílu 5.5 části 2 přílohy I.
4. Aniž je dotčen odstavec 1, mohou být výjimky uděleny institucím elektronických peněz.
a)
Aniž je dotčena směrnice 2006/48/ES a článek 2 nařízení (ES) č. 1745/2003 (ECB/2003/9) a za podmínek písmene b), mohou národní centrální banky udělit výjimky jednotlivým institucím elektronických peněz. Národní centrální banky včas kontrolují plnění podmínek písmene b), aby mohly výjimku udělit nebo případně zrušit. Národní centrální banka, která udělí takovou výjimku, o tom informuje ECB.
b)
Národní centrální banky mohou udělit výjimky jednotlivým institucím elektronických peněz, pokud je splněna alespoň jedna z těchto podmínek:
i)
elektronické peníze, jež tyto instituce vydávají, přijímá jako platební prostředek jen omezené množství podniků, které lze snadno rozeznat podle:
-
jejich umístění ve stejných prostorách nebo v jiné omezené oblasti a/nebo
-
jejich těsné finanční nebo obchodní vazby na vydávající instituci, jako je společná vlastnická, marketingová nebo distribuční struktura, i když jsou vydávající instituce a přijímající podnik založeny jako samostatné právní subjekty, nebo
ii)
více než tři čtvrtiny jejich celkové bilanční sumy nesouvisí s vydáváním elektronických peněz nebo jejich správou a závazky z vydaných elektronických peněz nepřesahují 100 milionů EUR.
c)
Není-li instituce elektronických peněz, které byla udělena výjimka, osvobozena od povinnosti minimálních rezerv, vykazuje alespoň čtvrtletní údaje nezbytné k výpočtu základu pro stanovení minimálních rezerv, tak jak je stanoveno v příloze III. Instituce může rozhodnout, že bude vykazovat omezený soubor údajů pro výpočet základu pro stanovení minimálních rezerv s měsíční periodicitou.
d)
Je-li jednotlivé instituci elektronických peněz udělena výjimka, ECB zapíše tuto instituci pro statistické účely do seznamu měnových finančních institucí jako nefinanční podnik. Instituce se bude rovněž považovat za nefinanční podnik v případech, kdy bude protistranou měnové finanční instituce. Pro účely rezervních požadavků ECB se bude instituce nadále považovat za úvěrovou instituci.
5. Výjimky lze udělit ohledně úprav z přecenění.
a)
Aniž je dotčen odstavec 1, mohou národní centrální banky udělit fondům peněžního trhu výjimky ohledně vykazování úprav z přecenění tak, že je zcela zbaví povinnosti vykazovat úpravy z přecenění.
b)
Národní centrální banky mohou udělit výjimky, pokud jde o četnost a včasnost vykazování změn ocenění cenných papírů, a požadovat tyto údaje čtvrtletně a ve stejném termínu jako údaje o stavech vykazovaných čtvrtletně, pokud jsou splněny následující podmínky:
i)
zpravodajské jednotky, které používají různé metody oceňování, poskytnou národním centrálním bankám příslušné informace o provádění oceňování, včetně kvantitativních údajů o procentním složení držby těchto nástrojů,
ii)
dojde-li k podstatné změně ocenění, jsou národní centrální banky oprávněny požadovat, aby jim zpravodajské jednotky poskytly dodatečné údaje za měsíc, ve kterém k takové změně došlo.
c)
Národní centrální banky mohou úvěrovým institucím, které vykazují měsíční stavy cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů, udělit výjimky ohledně vykazování změn ocenění cenných papírů, pokud jsou splněny následující podmínky:
i)
vykazované informace zahrnují za každý cenný papír účetní hodnotu uvedenou v rozvaze,
ii)
v případě cenných papírů bez veřejných identifikačních kódů vykazované informace zahrnují údaje o kategorii nástrojů, splatnosti a emitentovi, jež dostačují alespoň k odvození členění, která jsou v části 5 přílohy I vymezena jako „minimální požadavky“.
6. Výjimky lze udělit ohledně statistického vykazování úvěrů, které jsou zcizeny prostřednictvím sekuritizace.
Měnovým finančním institucím, které používají IAS 39 nebo obdobná vnitrostátní účetní pravidla, může jejich národní centrální banka povolit, aby ze stavů požadovaných podle částí 2 a 3 přílohy I vyloučily veškeré úvěry, které byly zcizeny prostřednictvím sekuritizace v souladu s vnitrostátními postupy za předpokladu, že takové postupy uplatňují všechny rezidentské měnové finanční instituce.
7. Výjimky lze udělit ohledně některých čtvrtletních stavů ve vztahu k členským státům mimo eurozónu.
Pokud údaje shromážděné na vyšší úrovni agregace ukazují, že pozice vůči protistranám, které jsou rezidenty v kterémkoli členském státě, nebo pozice vůči měně členského státu, jenž nepřijal euro, nejsou významné, může národní centrální banka rozhodnout, že nebude vykazování ve vztahu k takovému členskému státu vyžadovat. Národní centrální banka oznámí každé takové rozhodnutí svým zpravodajským jednotkám.
Článek 9
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Požadované statistické informace jsou vykazovány v souladu s minimálními standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou stanoveny v příloze IV.
2. Národní centrální banky určí a zavedou v souladu s národními zvláštnostmi postupy pro vykazování, které musí skutečný soubor zpravodajských jednotek dodržovat. Národní centrální banky zabezpečí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a umožňovaly přesnou kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou uvedeny v příloze IV.
Článek 10
Fúze, rozdělení a reorganizace
V případě fúze, rozdělení nebo jakékoli jiné reorganizace, která by mohla ovlivnit splnění statistické zpravodajské povinnosti, informují dotčené zpravodajské jednotky příslušnou národní centrální banku, jakmile je záměr takovou operaci provést veřejně znám, a v přiměřené lhůtě před jejím uskutečněním, o postupech, které plánují použít ke splnění statistické zpravodajské povinnosti stanovené tímto nařízením.
Článek 11
Použití vykázaných statistických informací pro účely minimálních rezerv
1. Statistické informace vykázané úvěrovými institucemi podle tohoto nařízení používá každá úvěrová instituce k výpočtu základu pro stanovení minimálních rezerv podle nařízení (ES) č. 1745/2003 (ECB/2003/9). Každá úvěrová instituce použije tyto informace zejména k ověření toho, zda plní svou povinnost minimálních rezerv během udržovacího období.
2. Údaje pro výpočet základu pro stanovení minimálních rezerv malých institucí ve „zbytkové části“ pro tři udržovací období rezerv vycházejí z údajů ke konci čtvrtletí, které shromažďují národní centrální banky ve lhůtě 28 pracovních dnů následujících po skončení čtvrtletí, ke kterému se vztahují.
3. Zvláštní pravidla týkající se uplatňování systému minimálních rezerv ECB, která jsou stanovena v příloze III, mají v případě rozporu přednost před ustanoveními nařízení (ES) č. 1745/2003 (ECB/2003/9).
4. S cílem usnadnit řízení likvidity ECB a úvěrových institucí se požadavky na minimální rezervy potvrzují nejpozději v první den udržovacího období; výjimečně však může úvěrovým institucím nastat potřeba vykázat opravy základu pro stanovení minimálních rezerv nebo výše minimálních rezerv, které již byly potvrzeny. Postupy pro potvrzení nebo uznání výše minimálních rezerv není nijak dotčena povinnost zpravodajských jednotek vždy vykazovat správné statistické údaje a co možná nejdříve opravit nesprávné statistické údaje, které již vykázaly.
Článek 12
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat nebo vynuceně shromažďovat informace, které jsou zpravodajské jednotky povinny poskytovat podle tohoto nařízení, aniž je dotčeno právo ECB vykonávat toto právo sama. Národní centrální banky vykonávají toto právo zejména tehdy, jestliže některá instituce, která je součástí skutečného souboru zpravodajských jednotek, neplní minimální standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy stanovené v příloze IV.
Článek 13
První vykazování
1. Podle tohoto nařízení se poprvé vykazují údaje za červen 2010, včetně zpětných údajů za období od prosince 2009 výlučně pro účely tabulky 5.
2. Pokud se týče polí v tabulce 1 v části 2 přílohy I, jež odpovídají syndikovaným úvěrům, vykazují se podle tohoto nařízení poprvé údaje za prosinec 2011.
3. Pokud se týče polí v tabulce 3 v části 3 přílohy I, jež odpovídají členským státům, které přijaly euro, vykazují se podle tohoto nařízení poprvé první čtvrtletní údaje po datu, kdy tyto státy přijaly euro.
4. Pokud se týče polí v tabulkách 3 a 4 v části 3 přílohy I, jež odpovídají členským státům, které nepřijaly euro, vykazují se podle tohoto nařízení poprvé první čtvrtletní údaje po datu jejich přistoupení k EU. Pokud příslušná národní centrální banka rozhodne, že nevýznamné údaje není třeba poprvé vykazovat s prvními čtvrtletními údaji po datu přistoupení příslušného členského státu nebo členských států k EU, začnou se tyto údaje vykazovat po uplynutí dvanácti měsíců ode dne, kdy národní centrální banka informuje zpravodajské jednotky o povinnosti tyto údaje vykazovat.
Článek 14
Zrušení
1. Nařízení (ES) č. 2423/2001 (ECB/2001/13) se zrušuje s účinkem od 1. července 2010.
2. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
Článek 15
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. července 2010.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 19. prosince 2008.
REGLAMENTO (CE) N o 25/2009 DEL BANCO CENTRAL EUROPEO
de 19 de diciembre de 2008
relativo al balance del sector de las instituciones financieras monetarias
(Versión refundida)
(BCE/2008/32)
EL CONSEJO DE GOBIERNO DEL BANCO CENTRAL EUROPEO,
Visto el Reglamento (CE) no 2533/98 del Consejo, de 23 de noviembre de 1998, sobre la obtención de información estadística por el Banco Central Europeo (1), y, en particular, su artículo 5, apartado 1, y su artículo 6, apartado 4,
Visto el Reglamento (CE) no 2531/98 del Consejo, de 23 de noviembre de 1998, relativo a la aplicación de las reservas mínimas por el Banco Central Europeo (2), y, en particular su artículo 6, apartado 4,
Vista la Directiva 2006/48/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 14 de junio de 2006, relativa al acceso a la actividad de las entidades de crédito y a su ejercicio (refundición) (3),
Visto el Reglamento (CE) no 2223/96 del Consejo, de 25 de junio de 1996, relativo al sistema europeo de cuentas nacionales y regionales de la Comunidad (4),
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 2423/2001 del Banco Central Europeo, de 22 de noviembre de 2001, relativo al balance consolidado del sector de las instituciones financieras monetarias (5), se ha modificado sustancialmente varias veces. Puesto que se precisan ahora nuevos cambios, conviene refundirlo en beneficio de la claridad y la transparencia.
(2)
El Sistema Europeo de Bancos Centrales (SEBC) requiere, para el cumplimiento de sus funciones, la elaboración del balance consolidado del sector de las instituciones financieras monetarias (IFM). El objetivo principal de este balance es proporcionar al Banco Central Europeo (BCE) una visión estadística completa de la evolución monetaria en los Estados miembros participantes, que se consideran un único territorio económico. Estas estadísticas comprenden la totalidad de los activos y pasivos financieros, en términos de saldos y transacciones, basados en un sector de las IFM y una población informadora íntegros y homogéneos, y se elaboran con carácter periódico. Disponer de datos estadísticos suficientemente detallados es además necesario para garantizar la utilidad analítica constante de los agregados monetarios calculados y las contrapartidas correspondientes a este territorio.
(3)
Conforme al Tratado de la CE y las condiciones que se establecen en los Estatutos del Sistema Europeo de Bancos Centrales («Estatutos del SEBC»), el BCE debe dictar reglamentos en la medida necesaria para el ejercicio de las funciones del SEBC establecidas en los Estatutos del SEBC, y en los casos que se establezcan en las disposiciones que el Consejo adopte con arreglo al artículo 107, apartado 6, del Tratado.
(4)
El artículo 5.1 de los Estatutos del SEBC dispone que el BCE, asistido por los bancos centrales nacionales (BCN), recopile la información estadística necesaria, bien de las autoridades nacionales competentes, bien directamente de los agentes económicos, a fin de cumplir las funciones del SEBC. El artículo 5.2 de los Estatutos del SEBC dispone que los BCN ejecuten, en la medida de lo posible, las funciones descritas en el artículo 5.1.
(5)
El artículo 3 del Reglamento (CE) no 2533/98 dispone que el BCE especifique la población informadora real dentro de los límites de la población informadora de referencia, y lo faculta para eximir total o parcialmente a determinadas clases de agentes informadores de las obligaciones de información estadística. El artículo 6, apartado 4, faculta al BCE para dictar reglamentos en los que se establezcan las condiciones de ejercicio de los derechos de verificación y recogida forzosa de información estadística.
(6)
El artículo 4 del Reglamento (CE) no 2533/98 dispone que los Estados miembros se organicen en el ámbito estadístico y cooperen plenamente con el SEBC a fin de asegurar el cumplimiento de las obligaciones del artículo 5 de los Estatutos del SEBC.
(7)
Puede ser conveniente que, sin menoscabo del cumplimiento de las exigencias estadísticas del BCE, los BCN obtengan de la población informadora real la información estadística necesaria para cumplir las exigencias de información estadística del BCE en el marco de procedimientos de recopilación de información estadística más amplios que los BCN establezcan bajo su propia responsabilidad con arreglo al Derecho interno o comunitario o a prácticas establecidas y que también tengan otros fines estadísticos. Esto puede además reducir la carga informadora. Conviene entonces, a fin de fomentar la transparencia, avisar a los agentes informadores de que los datos se recogen con otros fines estadísticos. En ciertos casos, el BCE puede utilizar la información estadística recogida con esos otros fines para cumplir sus exigencias.
(8)
Las exigencias estadísticas se detallan al máximo cuando las contrapartidas forman parte del sector tenedor de dinero. Se requieren datos detallados sobre: a) pasivos en forma de depósito por subsector y vencimiento y por moneda para permitir un análisis más profundo de la evolución de los componentes de moneda extranjera del M3 y facilitar la investigación del grado de sustituibilidad entre la moneda extranjera y los componentes de M3 denominados en euros; b) préstamos por subsector, vencimiento, finalidad, revisión de los tipos de interés y moneda, pues esta información se considera fundamental a efectos del análisis monetario; c) posiciones frente a otras IFM en la medida necesaria para poder compensar los saldos entre las IFM o calcular la base de reservas; d) posiciones frente a los no residentes en la zona del euro (resto del mundo) para los «depósitos a plazo a más de 2 años», los «depósitos disponibles con preaviso a más de 2 años» y las «cesiones temporales», a fin de calcular la base de reservas en caso de coeficiente de reservas positivo; e) posiciones frente al resto del mundo para los pasivos en forma de depósito totales, a fin de elaborar las contrapartidas externas; f) pasivos en forma de depósito y préstamos frente al resto del mundo desglosados en un vencimiento inicial de menos de un año y de más de un año, a efectos de balanza de pagos y cuentas financieras.
(9)
Cuando ello pueda reducir la carga informadora de las entidades de crédito y apoyar la producción de mejores estadísticas, se insta a los BCN a promover las normas de presentación de información valor a valor para la recopilación de los datos estadísticos sobre las carteras de valores de las IFM exigidos por el presente Reglamento. Con respecto a los fondos del mercado monetario (FMM), los BCN podrán permitirles presentar la información de acuerdo con lo estipulado en el Reglamento (CE) no 9581/2007 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 27 de julio de 2007, relativo a las estadísticas sobre activos y pasivos de fondos de inversión (BCE/2007/8) (6), a fin de aliviar la carga de los gestores de los fondos.
(10)
Las transacciones financieras son calculadas por el BCE como la diferencia entre las posiciones a fin de mes en las fechas de información y deduciendo el efecto de los cambios que surgen debido a influencias distintas a las propias transacciones. La exigencia dirigida a los agentes informadores no comprende las variaciones de tipo de cambio, calculadas por el BCE a partir de los datos de saldos por monedas suministrados por los agentes informadores, ni los ajustes de reclasificación, recopilados por los propios BCN utilizando diversas fuentes de información con las que cuentan de antemano.
(11)
El artículo 5 del Reglamento (CE) no 2531/98 faculta al BCE para adoptar reglamentos o decisiones a fin de eximir de reservas mínimas a ciertas instituciones, especificar modalidades de exclusión o deducción de pasivos frente a cualquier otra institución de la base de reservas y establecer coeficientes de reserva diferentes para categorías específicas de pasivos. El artículo 6 de dicho reglamento faculta al BCE para recabar de las instituciones la información necesaria para la aplicación de las exigencias de reservas mínimas y para verificar la exactitud y calidad de la información que le proporcionan las instituciones para demostrar el cumplimiento de las exigencias de reservas mínimas. Es deseable, a fin de reducir la carga informadora general, que los datos estadísticos relativos al balance mensual se utilicen para el cálculo periódico de la base de reservas de las entidades de crédito sujetas al sistema de reservas mínimas del BCE conforme al Reglamento (CE) no 1745/2003 del Banco Central Europeo, de 12 de septiembre de 2003, relativo a la aplicación de las reservas mínimas (BCE/2003/9) (7).
(12)
Es preciso establecer procedimientos especiales que se han de aplicar en el caso de las fusiones que afecten a entidades de crédito, a fin de aclarar cuáles son las obligaciones de estas entidades en cuanto a las exigencias de reservas.
(13)
El BCE exige información sobre las actividades de titulización de las IFM con el fin de interpretar la evolución en materia de créditos y préstamos en la zona del euro. Dicha información también complementa los datos solicitados conforme al Reglamento (CE) no 24/2009 del Banco Central Europeo, de 19 de diciembre de 2008, relativo a las estadísticas sobre los activos y pasivos de las sociedades instrumentales dedicadas a operaciones de titulización (BCE/2008/30) (8).
(14)
Si bien se reconoce que los reglamentos que el BCE adopte no confieren derechos ni imponen deberes a los Estados miembros no participantes, el artículo 5 de los Estatutos del SEBC se aplica tanto a los Estados miembros participantes como a los no participantes. El Reglamento (CE) no 2533/98 recuerda que el artículo 5 de los Estatutos del SEBC, junto con lo dispuesto en el artículo 10 del Tratado, implica la obligación de los Estados miembros no participantes de preparar y aplicar a nivel nacional las medidas que consideren pertinentes para recoger la información estadística necesaria para cumplir las exigencias de información estadística del BCE y cerciorarse de que estén preparados oportunamente en materia estadística para convertirse en Estados miembros participantes.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
-
«institución financiera monetaria» (IFM), una entidad de crédito residente según se define en el Derecho comunitario u otra institución financiera residente cuya actividad consista en recibir depósitos, o sustitutos próximos de depósitos, de entidades distintas de las IFM, y en conceder créditos o invertir en valores actuando por cuenta propia (al menos en términos económicos). El sector de las IFM comprende (9): a) bancos centrales; b) entidades de crédito según se definen en el artículo 4, punto 1, de la Directiva 2006/48/CE [una empresa cuya actividad consiste en recibir del público depósitos u otros fondos reembolsables (10) y en conceder créditos por cuenta propia, o una entidad de dinero electrónico con arreglo a la Directiva 2000/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 18 de septiembre de 2000, sobre el acceso a la actividad de las entidades de dinero electrónico y su ejercicio así como la supervisión cautelar de dichas entidades (11)], y c) otras IFM, es decir, otras instituciones financieras residentes que entran en la definición de IFM, independientemente del carácter de sus actividades. El grado de sustituibilidad entre los instrumentos emitidos por estas últimas y los depósitos colocados en entidades de crédito determina su clasificación, siempre que cumplan la definición de IFM en otros aspectos. En el caso de las instituciones de inversión colectiva, los FMM cumplen las condiciones acordadas en materia de liquidez y, por consiguiente, se incluyen en el sector de las IFM (véanse los principios para la determinación de las IFM en el anexo I, parte 1),
-
«Estado miembro participante», el definido en el artículo 1 del Reglamento (CE) no 2533/98,
-
«Estado miembro no participante», el que no ha adoptado el euro,
-
«agente informador», el definido en el artículo 1 del Reglamento (CE) no 2533/98,
-
«residente», quien lo sea conforme a la definición del artículo 1 del Reglamento (CE) no 2533/98,
-
«sociedad instrumental», la definida en el artículo 1 del Reglamento (CE) no 24/2009 (BCE/2008/30),
-
«titulización», una operación que sea: a) una titulización tradicional tal y como se define en el artículo 4 de la Directiva 2006/48/CE, o b) una titulización tal y como se define en el artículo 1 del Reglamento (CE) no 24/2009 (BCE/2008/30), que implica la transferencia de los préstamos titulizados a una sociedad instrumental,
-
«entidad de dinero electrónico» y «dinero electrónico», la entidad de dinero electrónico y el dinero electrónico según se definen en el artículo 1, apartado 3, de la Directiva 2000/46/CE,
-
«saneamiento parcial», la reducción directa del importe registrado en los libros de un préstamo en el balance debido a su pérdida de valor,
-
«administrador», una IFM que gestiona los préstamos que subyacen a una titulización con carácter diario en términos de cobro del principal y de los intereses a los deudores, que a continuación se remiten a los inversores en el sistema de titulización,
-
«transferencia de préstamos», la transferencia económica de un préstamo o conjunto de préstamos por el agente informador a un cesionario distinto de las IFM, realizada mediante transmisión de la propiedad o mediante subparticipación,
-
«adquisición de préstamos», la transferencia económica de un préstamo o conjunto de préstamos de un cedente distinto de las IFM al agente informador, realizada mediante transmisión de la propiedad o mediante subparticipación.
Artículo 2
Población informadora real
1. La población informadora real estará formada por las IFM residentes en el territorio de los Estados miembros participantes (conforme al anexo II, parte 1).
2. Las IFM que formen parte de la población informadora real tendrán plenas obligaciones de información salvo que les sea de aplicación una exención concedida con arreglo al artículo 8.
3. A las entidades que se ajusten a la definición de IFM les será de aplicación el presente Reglamento aun cuando estén excluidas del ámbito de aplicación de la Directiva 2006/48/CE.
4. A efectos de recopilar información sobre la residencia de los titulares de participaciones en FMM, tal y como se especifica en el anexo I, parte 2, sección 5.5, la población informadora real comprenderá también otros intermediarios financieros excepto empresas de seguro y fondos de pensiones («OIF»), de acuerdo con lo dispuesto en artículo 2, apartado 2, letra a), del Reglamento (CE) no 2533/98 y sin perjuicio de las exenciones aplicables en su caso.
Artículo 3
Lista de IFM con fines estadísticos
1. El Comité Ejecutivo elaborará y actualizará la lista de IFM con fines estadísticos, teniendo en cuenta las exigencias en materia de frecuencia y puntualidad derivadas de su uso en el marco del sistema de reservas mínimas del BCE. En la lista de IFM con fines estadísticos se reflejará si las instituciones están o no sujetas al sistema de reservas mínimas del BCE. La lista de IFM será actualizada, exacta, lo más homogénea posible y suficientemente estable para fines estadísticos.
2. Los BCN y el BCE facilitarán a los agentes informadores la lista de IFM con fines estadísticos y sus actualizaciones por medios adecuados, incluidos los electrónicos, Internet o, a petición de los agentes informadores, en forma impresa.
3. La lista de IFM con fines estadísticos solo tendrá finalidad informativa. No obstante, si la más reciente versión accesible de la lista fuera incorrecta, el BCE no impondrá sanciones a las entidades que no cumplan debidamente sus obligaciones de información por haberse basado de buena fe en la lista incorrecta.
Artículo 4
Obligaciones de información estadística
1. La población informadora real presentará al BCN del Estado miembro en el que la IFM sea residente los saldos mensuales relativos a su balance de fin de mes y los ajustes de revalorización mensuales agregados. Los ajustes de revalorización agregados comprenderán los saneamientos totales o parciales de los préstamos concedidos por los agentes informadores y las revalorizaciones de valores. Otros detalles de ciertas partidas del balance y de la información no incluida en el balance se presentarán trimestral o anualmente. La información estadística exigida se especifica en el anexo I.
2. Los BCN podrán recabar la información estadística requerida sobre los valores emitidos y mantenidos por las IFM valor a valor, en la medida en la que puedan obtenerse los datos a los que se hace referencia en el apartado 1 de acuerdo con las normas estadísticas mínimas especificadas en el anexo IV.
3. Las IFM presentarán, con arreglo a los requisitos mínimos establecidos en el anexo I, parte 5, cuadro 1A, los ajustes de revalorización mensuales respecto de toda la serie de datos exigidos por el BCE. Los BCN podrán recopilar datos adicionales no comprendidos en los requisitos mínimos. Estos datos adicionales podrán referirse a los detalles señalados en el cuadro 1A distintos de los «requisitos mínimos».
4. Además, el BCE podrá exigir información explicativa sobre los ajustes incluidos en «reclasificaciones y otros ajustes» recopilados por los BCN.
Artículo 5
Obligaciones de información estadística adicionales para las titulizaciones de préstamos y otras transferencias de préstamos
Las IFM presentarán la siguiente información de acuerdo con el anexo I, parte 6:
1.
El flujo neto de titulizaciones de préstamos y otras transferencias de préstamos realizadas durante el período de información.
2.
El saldo vivo al final del trimestre con respecto a todos los préstamos para los cuales la IFM actúe como administrador en una titulización.
3.
Cuando se aplique la Norma Internacional de Contabilidad 39 (NIC 39) u otras normas de contabilidad nacionales similares, el saldo vivo al final del período con respecto a los préstamos transferidos por medio de una titulización que no se haya dado de baja del balance.
Artículo 6
Puntualidad
1. Los BCN decidirán cuándo deben recibir de los agentes informadores los datos para cumplir los plazos del presente artículo, teniendo en cuenta las exigencias de puntualidad del sistema de reservas mínimas del BCE, según proceda, e informarán al respecto a los agentes informadores.
2. Los BCN transmitirán las estadísticas mensuales al BCE antes del cierre de actividades del decimoquinto día hábil tras el fin del mes al que hagan referencia.
3. Los BCN transmitirán las estadísticas trimestrales al BCE antes del cierre de actividades del vigésimo octavo día hábil tras el fin del trimestre al que hagan referencia.
4. Los BCN comunicarán al BCE las estadísticas anuales conforme a lo dispuesto en el artículo 17, apartado 2, de la Orientación BCE/2007/9, de 1 de agosto de 2007, sobre las estadísticas monetarias y de instituciones y mercados financieros (refundición) (12).
Artículo 7
Normas contables a efectos de la presentación de información estadística
1. Salvo que en el presente Reglamento se establezca lo contrario, las normas contables aplicables por las IFM en la presentación de información en virtud del presente Reglamento son las que se establecen en los instrumentos de aplicación al Derecho interno de la Directiva 86/635/CEE del Consejo, de 8 de diciembre de 1986, relativa a las cuentas anuales y consolidadas de los bancos y otras instituciones financieras (13), y en las demás normas internacionales aplicables.
2. Los pasivos en forma de depósito y los préstamos se presentarán por el importe principal pendiente al final del mes. Los saneamientos parciales, tal y como se determinen con arreglo a las prácticas contables correspondientes, quedarán excluidos de este importe. Los pasivos en forma de depósito y los préstamos no se compensarán con ningún otro activo o pasivo.
3. Sin perjuicio de las prácticas contables y normas de compensación de los Estados miembros, a efectos estadísticos todos los activos y pasivos financieros se presentarán en cifras brutas.
4. Los BCN podrán permitir que los préstamos aprovisionados se presenten deducidas las provisiones y que los préstamos comprados se presenten por el precio acordado en el momento de la compra, siempre que estas prácticas de presentación de información las apliquen todos los agentes informadores residentes y sean necesarias para mantener la continuidad en la valoración estadística de los préstamos con los datos presentados correspondientes a períodos anteriores a enero de 2005.
Artículo 8
Exenciones
1. Podrán concederse exenciones a IFM de tamaño reducido:
a)
Los BCN podrán conceder exenciones a las IFM de tamaño reducido, siempre y cuando su contribución combinada al balance de las IFM nacionales en términos de saldos no supere el 5 %.
b)
Con respecto a las entidades de crédito, las exenciones a que se refiere la letra a) tendrán por efecto reducir las obligaciones de información estadística de las entidades de crédito a las que se apliquen esas exenciones, sin perjuicio de las exigencias para el cálculo de las reservas mínimas contempladas en el anexo III.
c)
Con respecto a las IFM de tamaño reducido que no sean entidades de crédito, cuando se aplique una exención a que se refiere la letra a), los BCN continuarán, como mínimo, recogiendo datos relativos al balance total, al menos con periodicidad anual, de manera que pueda hacerse un seguimiento sobre su consideración como entidades de tamaño reducido.
d)
Sin perjuicio de lo dispuesto en la letra a), los BCN podrán conceder exenciones a las entidades de crédito que no se beneficien del régimen contemplado en las letras a) y b), con el efecto de reducir sus obligaciones de información con respecto a las contempladas en el anexo I, parte 7, siempre y cuando su contribución combinada al balance de las IFM nacionales en términos de saldos no supere el 10 % del balance de las IFM nacionales ni el 1 % del balance de las IFM de la zona del euro.
e)
Los BCN verificarán oportunamente el cumplimiento de las condiciones estipuladas en las letras a) y b) para conceder o revocar, en su caso, cualquier exención con efectos desde el comienzo de cada año.
f)
Las IFM de tamaño reducido podrán optar por no acogerse a una exención y cumplir las obligaciones de información ordinarias.
2. Podrán concederse exenciones a los FMM.
Los BCN podrán conceder exenciones a los FMM de las obligaciones de información contempladas en el artículo 4, apartado 1, siempre y cuando los FMM presenten en su lugar los datos del balance conforme al artículo 6 del Reglamento (CE) no 958/2007 (BCE/2007/8) con sujeción a las siguientes obligaciones:
-
los FMM presentarán los datos con una periodicidad mensual de acuerdo con el «método combinado» contemplado en el anexo I del Reglamento (CE) no 958/2007 (BCE/2007/8) y de acuerdo con las obligaciones derivadas de los plazos de transmisión indicados en su artículo 9,
-
los FMM presentarán los datos de los saldos a final de mes sobre las participaciones en FMM de acuerdo con las obligaciones derivadas de los plazos de transmisión indicados en el artículo 6, apartado 2.
3. Podrán concederse exenciones respecto de las participaciones en FMM.
a)
Se entenderá por: «participaciones nominativas en FMM» las participaciones en FMM respecto de las cuales se lleva registro, de acuerdo con el Derecho interno, de la identidad de los titulares de las participaciones y su lugar de residencia, y «participaciones al portador en FMM» las participaciones en FMM respecto de las cuales no se lleva registro, de acuerdo con el Derecho interno, de la identidad de los titulares de las participaciones, o se lleva registro pero sin constancia del lugar de residencia de aquellos.
b)
Si las participaciones nominativas o al portador se emiten por vez primera, o si las circunstancias del mercado exigen cambiar de opción o combinación de opciones (tal y como se define en el anexo I, parte 2, sección 5.5), los BCN podrán conceder exenciones anuales del cumplimiento de lo dispuesto en el anexo I, parte 2, sección 5.5.
c)
En cuanto a la residencia de los titulares de las participaciones en FMM, los BCN podrán conceder exenciones a los agentes informadores siempre que la información estadística requerida se obtenga de otras fuentes disponibles conforme a lo dispuesto en el anexo I, parte 2, sección 5.5. Los BCN verificarán oportunamente el cumplimiento de esta condición para conceder o revocar, en su caso, cualquier exención con efectos desde el comienzo de cada año, de acuerdo con el BCE. A efectos del presente Reglamento, los BCN podrán llevar una lista de OIF informadores de acuerdo con los principios establecidos en el anexo I, parte 2, sección 5.5.
4. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 1, podrán concederse exenciones a entidades de dinero electrónico.
a)
Sin perjuicio de lo dispuesto en la Directiva 2006/48/CE y en el artículo 2 del Reglamento (CE) no 1745/2003 (BCE/2003/9) y si se cumplen las condiciones de la letra b) los BCN podrán conceder exenciones a entidades de dinero electrónico. Los BCN verificarán oportunamente el cumplimiento de las condiciones de la letra b) para conceder o revocar, en su caso, cualquier exención. El BCN que conceda una exención de esta clase lo comunicará al BCE.
b)
Los BCN podrán conceder exenciones a entidades de dinero electrónico que cumplan al menos una de las condiciones siguientes:
i)
el dinero electrónico que emiten se acepta como pago solo por un número limitado de empresas que pueden distinguirse claramente por:
-
su ubicación en un mismo local o en otra zona limitada, o
-
su estrecha relación financiera o comercial con la entidad emisora, como la manifestada por una propiedad o una estructura de comercialización o distribución compartidas, aunque la entidad emisora y la empresa aceptadora sean personas jurídicas distintas,
ii)
más de tres cuartas partes de su balance total no guarda relación con la emisión o administración de dinero electrónico, y los pasivos relacionados con el dinero electrónico en circulación no exceden de 100 millones EUR.
c)
Cuando una entidad de dinero electrónico a la que se conceda una exención no esté exenta de reservas mínimas, presentará, como mínimo, los datos trimestrales necesarios para calcular la base de reservas, conforme al anexo III. La entidad podrá optar por presentar el conjunto de datos limitado para la base de reservas mensualmente.
d)
Cuando se conceda a una entidad de dinero electrónico una exención, el BCE, a efectos estadísticos, incluirá a la entidad en la lista de IFM como sociedad no financiera. La entidad será considerada además como sociedad no financiera en los casos en que sea contrapartida de una IFM. A efectos de las exigencias de reservas mínimas del BCE, se seguirá considerando a la entidad como entidad de crédito.
5. Podrán concederse exenciones respecto de los ajustes de revalorización.
a)
Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 1, los BCN podrán conceder exenciones respecto del deber de información de los ajustes de revalorización a los FMM, eximiéndoles de dicho deber.
b)
Los BCN podrán conceder exenciones respecto de la frecuencia y puntualidad de la información sobre las revalorizaciones de valores y requerir esta información trimestralmente y con la misma puntualidad que para los datos de saldos transmitidos trimestralmente, siempre que se cumplan los requisitos siguientes:
i)
los agentes informadores, utilizando diversos métodos de valoración, proporcionarán a los BCN la información pertinente sobre prácticas de valoración, incluidas indicaciones cuantitativas sobre el porcentaje de sus tenencias de estos instrumentos,
ii)
en caso de revalorización sustancial, los BCN podrán pedir a los agentes informadores que proporcionen información complementaria sobre el mes en que se haya producido esa circunstancia.
c)
Los BCN podrán conceder exenciones con respecto a la presentación de información de la revalorización del precio de los valores, incluida la concesión de una exención completa de dicha presentación de información a las entidades de crédito que comuniquen valor a valor los saldos mensuales de los valores, con sujeción a las siguientes obligaciones:
i)
la información presentada incluye, para cada valor, su valor reflejado en el balance,
ii)
para los valores sin código de identificación público, la información presentada incluye la información sobre la categoría de instrumentos, el vencimiento y el emisor que al menos sea suficiente para obtener los desgloses definidos como «requisitos mínimos» en el anexo I, parte 5.
6. Podrán concederse exenciones respecto de la información estadística de préstamos transferidos por medio de una titulización.
Las IFM que apliquen la NIC 39 o normas de contabilidad nacionales similares podrán ser autorizadas por sus BCN para que excluyan de los saldos exigidos en el anexo I, partes 2 y 3, los préstamos transferidos por medio de una titulización de acuerdo con la práctica nacional, siempre y cuando esta práctica sea aplicada por todas las IFM residentes.
7. Podrán concederse exenciones respecto de ciertos saldos trimestrales relativos a Estados miembros no pertenecientes a la zona del euro.
Si las cifras recogidas en un nivel superior de agregación indican que las posiciones frente a las contrapartidas residentes en un Estado miembro o que las posiciones frente a la moneda de un Estado miembro que no ha adoptado el euro no son significativas, el BCN podrá decidir no exigir la presentación de información respecto de ese Estado miembro. El BCN informará a sus agentes informadores de toda decisión de esta clase.
Artículo 9
Normas mínimas y normas nacionales de presentación de información
1. La información estadística exigida se presentará de acuerdo con las normas mínimas de transmisión, exactitud, conformidad conceptual y revisión que se establecen en el anexo IV.
2. Los BCN establecerán y aplicarán las normas de presentación de información aplicables a la población informadora real de acuerdo con las especificidades nacionales. Los BCN velarán por que esas normas permitan obtener la información estadística exigida y comprobar fielmente el cumplimiento de las normas mínimas de transmisión, exactitud, conformidad conceptual y revisión establecidas en el anexo IV.
Artículo 10
Fusión, escisión y reorganización
En caso de fusión, escisión o reorganización que puedan afectar al cumplimiento de sus obligaciones estadísticas, el agente informador de que se trate informará al BCN pertinente, una vez hecha pública la intención de llevar a cabo la fusión, escisión o reorganización, y con tiempo suficiente antes de que estas medidas tengan efecto, de los procedimientos previstos para cumplir las exigencias de información estadística establecidas en el presente Reglamento.
Artículo 11
Uso a efectos de reservas mínimas de la información estadística presentada
1. La información estadística presentada por las entidades de crédito con arreglo al presente Reglamento será empleada por estas para calcular su base de reservas de conformidad con el Reglamento (CE) no 1745/2003 (BCE/2003/9). Cada entidad de crédito utilizará en particular dicha información para verificar el cumplimiento de sus exigencias de reservas durante el período de mantenimiento.
2. Los datos relativos a la base de reservas de las entidades de tamaño reducido durante tres períodos de mantenimiento se basarán en los datos finales del trimestre recogidos por los BCN en los 28 días hábiles siguientes al final del trimestre al que se refieran.
3. Las normas especiales sobre la aplicación del sistema de reservas mínimas del BCE establecidas en el anexo III prevalecerán sobre cualesquiera disposiciones del Reglamento (CE) no 1745/2003 (BCE/2003/9) en caso de conflicto.
4. A fin de facilitar la gestión de liquidez del BCE y las entidades de crédito, las exigencias de reservas se confirmarán, a más tardar, el primer día del período de mantenimiento; no obstante, puede suceder con carácter extraordinario que las entidades de crédito tengan que comunicar cambios en la base de reservas o en exigencias de reservas ya confirmadas. Los procedimientos de confirmación o aceptación de exigencias de reservas se entenderán sin perjuicio de la obligación de los agentes informadores de, en todo caso, comunicar información estadística correcta y modificar lo antes posible la información estadística incorrecta ya comunicada.
Artículo 12
Verificación y recogida forzosa
Los BCN ejercerán el derecho de verificar o recoger la información que los agentes informadores deben presentar conforme al presente Reglamento, sin perjuicio del derecho del BCE a ejercerlo por sí mismo. En particular, los BCN ejercerán este derecho cuando una entidad incluida en la población informadora real no cumpla las normas mínimas de transmisión, exactitud, conformidad conceptual y revisión establecidas en el anexo IV.
Artículo 13
Primera presentación de información
1. La primera presentación de información conforme al presente Reglamento corresponderá a los datos de junio de 2010, incluidos los datos retrotraídos hasta diciembre de 2009 solamente para el cuadro 5.
2. La primera presentación de información conforme al presente Reglamento con respecto a las casillas correspondientes a los préstamos sindicados del cuadro 1 del anexo I, parte 2, comenzará con los datos de diciembre de 2011.
3. La primera presentación de información de acuerdo con el presente Reglamento en relación con las casillas correspondientes a Estados miembros que han adoptado el euro del cuadro 3 del anexo I, parte 3, se referirá a los primeros datos trimestrales siguientes a la fecha de su adopción del euro.
4. La primera presentación de información de acuerdo con el presente Reglamento en relación con las casillas correspondientes a Estados miembros que no han adoptado el euro de los cuadros 3 y 4 del anexo I, parte 3, se referirá a los primeros datos trimestrales siguientes a la fecha de su ingreso en la UE. Si el BCN correspondiente decide no exigir la primera presentación de los datos no significativos comenzando con los primeros datos trimestrales siguientes a la fecha de ingreso del Estado miembro o los Estados miembros correspondientes en la UE, la presentación comenzará 12 meses después de que el BCN informe a los agentes informadores de que exige los datos.
Artículo 14
Derogación
1. El Reglamento (CE) no 2423/2001 (BCE/2001/13) quedará derogado con efectos a partir del 1 de julio de 2010.
2. Las referencias al reglamento derogado se entenderán hechas al presente Reglamento y se interpretarán de acuerdo con el cuadro de correspondencias del anexo V.
Artículo 15
Disposición final
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 1 de julio de 2010.
Hecho en Fráncfort del Meno, el 19 de diciembre de 2008.