NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 2267/2004
ze dne 20. prosince 2004
o obchodu s některými výrobky z oceli mezi Společenstvím a Ruskou federací
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dohoda o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ruskou federací na straně druhé (1) stanoví, že obchod s některými výrobky z oceli se řídí zvláštní dohodou o množstevních ujednáních.
(2)
Stávající dvoustranná dohoda mezi Evropským společenstvím uhlí a oceli (dále jen „ESUO“) a vládou Ruské federace o obchodu s některými výrobky z oceli (2), uzavřená dne 9. července 2002, pozbude platnosti dnem 31. prosince 2004.
(3)
Po uplynutí doby platnosti Smlouvy o ESUO převzalo Společenství mezinárodní závazky ESUO a opatření, která se vztahují k obchodu s výrobky z oceli se třetími zeměmi, nyní spadají do působnosti Společenství v oblasti obchodní politiky.
(4)
Předběžná jednání mezi stranami naznačují, že obě strany mají v úmyslu uzavřít novou dohodu na rok 2005 a následující roky.
(5)
Do podepsání a vstupu nové dohody v platnost by měly být stanoveny množstevní limity pro rok 2005.
(6)
Vzhledem k tomu, že se nezměnily podmínky, které vedly ke stanovení množstevních limitů pro rok 2004, je vhodné stanovit množstevní limity pro rok 2005 na stejné úrovni jako pro rok 2004, avšak plně přitom přihlédnout k rozšíření EU.
(7)
Je nezbytné poskytnout takové prostředky pro správu tohoto režimu ve Společenství, které by usnadnily provádění nové dohody, a to přijetím co nejpodobnějších ustanovení.
(8)
Je nezbytné zajistit kontrolu původu daných výrobků a vytvořit za tímto účelem vhodné metody správní spolupráce.
(9)
Výrobky umístěné do svobodného pásma nebo dovezené v rámci režimů uskladnění v celním skladu, dočasného použití nebo aktivního zušlechťovacího styku (podmíněný systém) by se neměly započítávat do limitů stanovených pro dané výrobky.
(10)
Pro účinné uplatňování tohoto nařízení je nutné zavést požadavek dovozní licence Společenství pro propouštění daných výrobků do volného oběhu ve Společenství.
(11)
Aby bylo zajištěno, že nedojde k překročení těchto množstevních limitů, je nutné zavést správní postup, podle něhož příslušné orgány členských států nevydají dovozní licence, dokud od Komise neobdrží potvrzení o tom, že příslušné množství je v rámci daného množstevního limitu stále ještě k dispozici,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení se použije od 1. ledna 2005 až do 31. prosince 2005 na dovoz výrobků z oceli vyjmenovaných v příloze I, které pocházejí z Ruské federace, do Společenství.
2. Výrobky z oceli se zařazují do skupin výrobků v souladu s přílohou I.
3. Zařazení výrobků vyjmenovaných v příloze I se zakládá na kombinované nomenklatuře (KN) vytvořené nařízením Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (3).
4. Původ výrobků uvedených v odstavci 1 se určí v souladu s platnými pravidly Společenství.
Článek 2
1. Dovoz výrobků z oceli vyjmenovaných v příloze I, které pocházejí z Ruské federace, do Společenství podléhá množstevním limitům stanoveným v příloze V. Propuštění výrobků uvedených v příloze I, které pocházejí z Ruské federace, do volného oběhu ve Společenství je podmíněno předložením osvědčení o původu podle přílohy II a dovozní licence vydané orgány členských států podle článku 4.
2. Aby bylo zajištěno, že množství, na které byly vydány dovozní licence, není v žádném okamžiku vyšší než celkové množstevní limity stanovené pro každou skupinu výrobků, vydají příslušné orgány vyjmenované v příloze IV dovozní povolení pouze poté, co obdrží od Komise potvrzení, že v rámci množstevních limitů pro danou skupinu výrobků z oceli je ve vztahu k dodavatelské zemi stále k dispozici množství, o něž dovozce nebo dovozci u uvedených orgánů zažádali.
3. Povolené dovozy se odečítají od množstevních limitů stanovených na rok, v němž jsou výrobky odeslány z vyvážející země. Má se za to, že k odeslání výrobků došlo v den, kdy byly naloženy na dopravní prostředky určené k jejich vývozu.
Článek 3
1. Množstevní limity uvedené v příloze V se nevztahují na výrobky umístěné ve svobodném pásmu nebo ve svobodném skladu a na výrobky dovezené v rámci režimů uskladnění v celním skladu, dočasného použití nebo aktivního zušlechťovacího styku (podmíněný systém).
2. Pokud jsou výrobky uvedené v odstavci 1 následně propuštěny do volného oběhu, buď v nezměněném stavu nebo po zpracování či opracování, použije se čl. 2 odst. 2 a výrobky takto propuštěné do volného oběhu se započítají do příslušných množstevních limitů uvedených v příloze V.
Článek 4
1. Pro účely použití čl. 2 odst. 2 příslušné orgány členských států vyjmenované v příloze IV před vydáním dovozních licencí oznámí Komisi, na jaká množství u nich byly podány žádosti o dovozní licence podložené originály vývozních licencí. Komise obratem sdělí, zda jsou požadovaná množství k dispozici pro dovoz, a to chronologicky, ve stejném pořadí, v jakém oznámení členských států obdržela (podle zásady „kdo dřív přijde, je dřív na řadě“).
2. Žádosti obsažené v oznámeních zaslaných Komisi jsou platné, pokud pro každý případ jasně uvádějí zemi vývozu, kód příslušného výrobků, množství, která se mají dovézt, číslo vývozní licence, kvótový rok a členský stát, v němž mají být výrobky propuštěny do volného oběhu.
3. Je-li to možné, Komise potvrdí orgánům celé množství uvedené v žádostech oznámených pro každou skupinu výrobků.
4. Příslušné orgány Komisi oznámí jakékoli množství, které nebylo využito během platnosti dovozní licence, a to okamžitě poté, co byly o této skutečnosti informovány. Tato nepoužitá množství se automaticky převádějí do zbývajících množství celkového množstevního limitu Společenství pro každou skupinu výrobků.
5. Oznámení uvedená v odstavcích 1 až 4 se podávají elektronicky v rámci integrované sítě vytvořené pro tento účel, pokud není z naléhavých technických důvodů nutné dočasně použít jiné komunikační prostředky.
6. Dovozní licence nebo rovnocenné doklady se vydávají v souladu s články 12 až 16.
7. Příslušné orgány členských států Komisi oznámí jakýkoli případ zrušení již vydaných dovozních licencí nebo rovnocenných dokladů v důsledku odejmutí nebo zrušení odpovídající vývozní licence příslušnými orgány Ruské federace. Pokud však Komise a příslušné orgány členských států obdržely od příslušných orgánů Ruské federace informaci o odejmutí nebo zrušení vývozní licence až poté, co byly odpovídající výrobky dovezeny do Společenství, započítají se dotyčná množství do množstevního limitu stanoveného pro rok, v němž byly výrobky odeslány.
Článek 5
1. Jestliže má Komise informace o tom, že u výrobků vyjmenovaných v příloze I, které pocházejí z Ruské federace, byla provedena překládka, použita jiná dopravní trasa nebo jiný způsob dovozu do Společenství, kterým se obchází množstevní limity podle článku 2, a že je třeba učinit nezbytné úpravy, požádá o zahájení konzultací s cílem dosáhnout dohody o nezbytných úpravách odpovídajících množstevních limitů.
2. Až do ukončení konzultací podle odstavce 1 může Komise požádat Ruskou federaci o přijetí nezbytných předběžných opatření pro zajištění toho, že bude možné uplatňovat množstevní limity dohodnuté po těchto konzultacích.
3. Pokud Společenství a Ruská federace nedospějí k uspokojivému řešení a pokud Komise sdělí, že existují jasné důkazy o obcházení limitů, odečte Komise od množstevních limitů rovnocenný objem výrobků pocházejících z Ruské federace.
Článek 6
1. Vývozní licence (kterou vydají příslušné orgány Ruské federace) se vyžaduje u každé zásilky výrobků z oceli, které podléhají množstevním limitům stanoveným v příloze V až do výše uvedených limitů.
2. Dovozce předloží originál vývozní licence za účelem vydání dovozní licence uvedené v článku 12.
Článek 7
1. Vývozní licence pro množstevní limity musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze II a mimo jiné potvrzovat, že množství dotyčného zboží bylo započteno do množstevního limitu stanoveného pro danou skupinu výrobků.
2. Každá vývozní licence se vztahuje pouze na jednu skupinu výrobků vyjmenovaných v příloze I.
Článek 8
Vývozy se započítávají do množstevních limitů stanovených pro rok, ve kterém byly výrobky, na něž se vývozní licence vztahuje, odeslány ve smyslu čl. 2 odst. 3.
Článek 9
1. Vývozní licence uvedená v článku 6 může obsahovat řádně označená dodatečná vyhotovení. Vývozní licence a její dodatečná vyhotovení, jakož i osvědčení o původu a jeho dodatečná vyhotovení se vystavují v anglickém jazyce.
2. Pokud jsou doklady uvedené v odstavci 1 vyplňovány rukou, musí být jednotlivé záznamy zapsány perem a hůlkovým písmem.
3. Vývozní licence nebo rovnocenné doklady mají rozměry 210 × 297 mm. Použitý papír musí být bílý bezdřevý papír klížený pro psaní o hmotnosti nejméně 25 g/m2. Musí být opatřen pozadím s tištěným gilošovaným vzorem, na kterém jsou patrné jakékoli stopy padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
4. Příslušné orgány ve Společenství přijímají jako platný doklad pro účely dovozu v souladu s ustanoveními tohoto nařízení vždy pouze originál licence.
5. Všechny vývozní licence nebo rovnocenné doklady se označují standardizovaným pořadovým číslem, ať už vytištěným či nikoli, které umožňuje jejich identifikaci. Toto číslo se skládá z těchto prvků:
-
dvou písmen označujících zemi vývozu:
RU
=
Ruská federace
-
dvou písmen označujících členský stát, který je zamýšleným místem určení:
BE
=
Belgie
CZ
=
Česká republika
DK
=
Dánsko
DE
=
Německo
EE
=
Estonsko
EL
=
Řecko
ES
=
Španělsko
FR
=
Francie
IE
=
Irsko
IT
=
Itálie
CY
=
Kypr
LV
=
Lotyšsko
LT
=
Litva
LU
=
Lucembursko
HU
=
Maďarsko
MT
=
Malta
NL
=
Nizozemsko
AT
=
Rakousko
PL
=
Polsko
PT
=
Portugalsko
SI
=
Slovinsko
SK
=
Slovensko
FI
=
Finsko
SE
=
Švédsko
GB
=
Spojené království,
-
jednomístného čísla označujícího kvótový rok, které odpovídá poslednímu číslu daného roku, např. „4“ pro rok 2004,
-
dvoumístného čísla označujícího vydávající úřad ve vyvážející zemi,
-
pětimístného čísla jdoucího postupně od 00001 do 99999 přiděleného danému členskému státu určení.
Článek 10
Vývozní licenci lze vydat po odeslání výrobků, na které se vztahuje. V takových případech musí být označena poznámkou „issued retrospectively“.
Článek 11
V případě krádeže, ztráty nebo zničení vývozní licence může vývozce požádat příslušný orgán, který doklad vydal, aby mu na základě vývozních dokladů, které vývozce vlastní, vystavil duplikát. Takto vydaný duplikát licence musí být označen poznámkou „duplicate“.
Duplikát je označen datem původní licence.
Článek 12
1. V rozsahu, v němž Komise podle článku 4 potvrdila, že je požadované množství v rámci dotyčného množstevního limitu dostupné, vystaví příslušné orgány členských států dovozní licenci, a to nejdéle do pěti pracovních dnů poté, co dovozce předloží originál příslušné vývozní licence. Originál musí být předložen nejpozději do 31. března roku následujícího po roce, v němž bylo odesláno zboží, na něž se licence vztahuje. Dovozní licence vydávají příslušné orgány kteréhokoli z členských států, bez ohledu na to, který členský stát je uveden na vývozní licenci, a to v rozsahu, v němž Komise podle článku 4 přílohy potvrdila, že je požadované množství v rámci dotyčného množstevního limitu dostupné.
2. Dovozní licence jsou platné čtyři měsíce od data vystavení. Na základě řádně odůvodněné žádosti dovozce mohou příslušné orgány členského státu prodloužit dobu platnosti na další období nepřesahující čtyři měsíce.
3. Dovozní licence se vyhotovují ve formě uvedené v příloze III a platí na celém celním území Společenství.
4. Prohlášení nebo žádost podaná dovozcem s cílem získat dovozní licenci musí obsahovat:
a)
celé jméno a adresu vývozce;
b)
celé jméno a adresu dovozce;
c)
přesný popis zboží a kód(y) TARIC;
d)
zemi původu zboží;
e)
zemi odeslání;
f)
příslušnou skupinu výrobků a množství daných výrobků;
g)
čistou hmotnost podle položek TARIC;
h)
hodnotu produktu cif na hranici Společenství podle položek TARIC;
i)
informaci, zda jsou dotyčné výrobky druhé nebo snížené jakosti;
j)
případně data platby a dodání a kopii nákladního listu a kupní smlouvy;
k)
datum a číslo vývozní licence;
l)
jakýkoli interní kód používaný pro administrativní účely;
m)
datum a podpis dovozce.
5. Dovozci nejsou povinni dovézt celé množství, na něž se vztahuje dovozní licence, v jediné zásilce.
Článek 13
Platnost dovozních licencí vydaných orgány členských států je podmíněna platností vývozních licencí a množstvím uvedeným na vývozních licencích vydaných příslušnými orgány Ruské federace, na jejichž základě byly dovozní licence vydány.
Článek 14
Příslušné orgány členských států vydávají dovozní licence či rovnocenné doklady v souladu s čl. 2 odst. 2 bez diskriminace jakémukoli dovozci ve Společenství, bez ohledu na jeho místo usazení ve Společenství, a aniž je dotčeno splnění ostatních podmínek vyžadovaných podle stávajících pravidel.
Článek 15
1. Pokud Komise zjistí, že celková množství, na něž se vztahují vývozní licencevydané Ruskou federací pro určitou skupinu výrobků, přesahují množstevní limity stanovené pro danou skupinu výrobků, neprodleně informuje příslušné orgány, které v členských státech vydávají licence, aby se další vydávání vývozních licencí pozastavilo. V takovém případě Komise neprodleně zahájí konzultace.
2. Příslušné orgány členského státu odmítnou vydat dovozní licence pro ty výrobky pocházející z Ruské federace, na něž se nevztahují vývozní licence vydané v souladu s články 6 až 11.
Článek 16
1. Tiskopisy používané příslušnými orgány členských států pro vydávání dovozních licencí uvedených v článku 12 musí odpovídat vzoru dovozní licence uvedenému v příloze III.
2. Tiskopisy dovozních licencí a výpisy z nich se vystavují ve dvojím vyhotovení, z nichž první, označené slovy „vyhotovení pro držitele “ a číslem 1, se vydává žadateli a druhé, označené slovy „vyhotovení pro vydávající orgán“ a číslem 2, si ponechává orgán, jenž licenci vydává. Pro správní účely mohou příslušné orgány k tiskopisu č. 2 připojit další vyhotovení.
3. Tiskopisy se tisknou na bezdřevý bílý papír klížený pro psaní o hmotnosti mezi 55 a 65 g/m2. Velikost tiskopisů je 210 x 297 mm; vzdálenost mezi řádky činí 4,24 mm (šestinu palce); tuto úpravu je třeba přesně dodržovat. Obě strany vyhotovení č. 1, což je vlastní licence, musí být navíc opatřeny pozadím s červeně tištěným gilošovaným vzorem, na kterém jsou patrné jakékoli padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
4. Odpovědnost za vytištění tiskopisů nesou členské státy. Tiskopisy mohou být rovněž tištěny v tiskárnách pověřených členským státem, ve kterém jsou usazeny. V takovém případě musí být na každém tiskopise uveden odkaz na pověření členským státem. Na každém tiskopise musí být uveden název a adresa tiskárny nebo značka umožňující její identifikaci.
5. Každé vydané dovozní licenci nebo výpisu z ní přidělí příslušné orgány členského státu číslo vydání. Číslo dovozní licence se oznamuje Komisi, a to elektronicky v rámci integrované sítě vytvořené podle článku 4.
6. Licence a výpisy se vyplňují v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků vydávajícího členského státu.
7. V kolonce 10 příslušné orgány uvedou příslušnou skupinu výrobků z oceli.
8. Označení vydávajících subjektů a orgánů provádějících odpočet se provádějí razítkem. Razítko vydávajícího orgánu však může být nahrazeno reliéfním tiskem v kombinaci s písmeny a číslicemi perforovanými nebo vytištěnými na licenci. K zapsání přiděleného množství použijí vydávající orgány jakýkoli způsob, který zabrání neoprávněné manipulaci s tímto údajem a znemožní vepsání dalších číslic či jiných záznamů.
9. Rubová strana vyhotovení č. 1 a vyhotovení č. 2 obsahuje kolonku, do níž mohou celní orgány při vyřizování dovozních formalit nebo příslušné správní orgány při vystavování výpisu zapsat množství. Pokud prostor, jenž je na licenci nebo na výpise z ní vyhrazen pro zápisy, není dostačující, mohou příslušné orgány připojit jeden nebo více doplňkových listů s týmiž kolonkami jako na rubové straně vyhotovení č. 1 a č. 2 licence nebo výpisu z ní. Zapisující orgán své razítko umístí tak, aby jedna polovina byla na licenci nebo na výpise z ní a druhá na doplňkovém listu. Pokud se použije více než jeden doplňkový list, umístí se podobným způsobem další razítko přes každou novou a předchozí stranu.
10. Vydané dovozní licence a výpisy, stejně jako záznamy a poznámky orgánů některého z členských států, mají ve všech ostatních členských státech stejný právní účinek jako doklady vydané a záznamy a poznámky učiněné orgány těchto členských států.
11. Příslušné orgány dotyčných členských států mohou, je-li to nevyhnutelné, vyžadovat, aby byl obsah licencí či výpisů přeložen do úředního jazyka nebo jednoho z úředních jazyků daného členského státu.
Článek 17
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. prosince 2004.
REGLAMENTO (CE) N o 2267/2004 DEL CONSEJO
de 20 de diciembre de 2004
sobre el comercio de determinados productos siderúrgicos entre la Comunidad Europea y la Federación de Rusia
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, y en particular su artículo 133,
Vista la propuesta de la Comisión,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Acuerdo de colaboración y cooperación entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la Federación de Rusia, por otra (1), establece en el apartado 1 de su artículo 21 que los intercambios de determinados productos siderúrgicos se regirán por un acuerdo específico sobre medidas cuantitativas.
(2)
El actual Acuerdo bilateral entre la Comunidad Europea del Carbón y del Acero (CECA) y el Gobierno de la Federación de Rusia sobre el comercio de determinados productos siderúrgicos (2), celebrado el 9 de julio de 2002, expirará el 31 de diciembre de 2004.
(3)
A partir de la expiración del Tratado CECA, la Comunidad Europea ha asumido las obligaciones internacionales de la CECA y, en consecuencia, las medidas relativas al comercio de los productos siderúrgicos con terceros países son ahora competencia de la Comunidad, en el ámbito de la política comercial.
(4)
Las discusiones preliminares entre las Partes indican que ambas tienen la intención de celebrar un nuevo acuerdo para 2005 y años subsiguientes.
(5)
Hasta que se produzca la firma y la entrada en vigor del nuevo acuerdo, se han de establecer límites cuantitativos para el año 2005.
(6)
Dado que persisten las condiciones que llevaron a fijar los límites cuantitativos para 2004, es oportuno establecer los límites cuantitativos para 2005 al mismo nivel que para 2004, pero teniendo plenamente en cuenta la ampliación de la UE.
(7)
Es necesario proporcionar los medios de administrar este régimen en la Comunidad de tal manera que se facilite la aplicación del nuevo Acuerdo previendo en la mayor medida posible disposiciones similares.
(8)
Es necesario velar por que se compruebe el origen de los productos en cuestión y establecer métodos adecuados de cooperación administrativa a tal efecto.
(9)
Los productos colocados en una zona franca o importados con arreglo a las normas que regulan los depósitos aduaneros, la importación temporal o el perfeccionamiento activo (sistema de suspensión) no se imputarán a los límites establecidos para los productos en cuestión.
(10)
La aplicación efectiva del presente Reglamento requiere introducir como requisito un permiso comunitario de importación para el despacho a libre práctica en la Comunidad de los productos en cuestión.
(11)
Con objeto de garantizar que no se exceden esos límites cuantitativos es preciso establecer un sistema de gestión con arreglo al cual las autoridades competentes de los Estados miembros no expidan licencias de importación sin contar con la confirmación previa de la Comisión de que siguen disponibles unas cantidades apropiadas dentro del límite cuantitativo en cuestión.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. El presente Reglamento se aplicará desde el 1 de enero de 2005 hasta el 31 de diciembre de 2005 a las importaciones de productos siderúrgicos en la Comunidad enumerados en el anexo I originarios de la Federación de Rusia.
2. Se clasificará los productos siderúrgicos en grupos de productos según lo establecido en el anexo I.
3. La clasificación de los productos enumerados en el anexo I se basará en la nomenclatura combinada (NC) establecida por el Reglamento (CEE) no 2658/87 del Consejo de 23 de julio de 1987, relativo a la nomenclatura arancelaria y estadística y al arancel aduanero común (3).
4. El origen de los productos mencionados en el apartado 1 se establecerá con arreglo a las normas vigentes en la Comunidad.
Artículo 2
1. La importación en la Comunidad de los productos siderúrgicos enumerados en el anexo I originarios de la Federación de Rusia estará sujeta a los límites cuantitativos anuales fijados en el anexo V. El despacho a libre práctica en la Comunidad de estos productos estará sujeto a la presentación de un certificado de origen, establecido en el anexo II y de una licencia de importación expedida por las autoridades de los Estados miembros de conformidad con lo previsto en el artículo 4.
2. Con objeto de garantizar que las cantidades para las que se han expedido licencias de importación no exceden en ningún momento los límites cuantitativos globales para cada grupo de productos, las autoridades competentes relacionadas en el anexo IV expedirán licencias de importación únicamente con la confirmación previa de la Comisión de que existen aún cantidades disponibles dentro de los límites cuantitativos del grupo correspondiente de productos siderúrgicos con respecto al país proveedor para el que el importador o importadores hayan presentado solicitudes a las citadas autoridades.
3. Las importaciones autorizadas se imputarán a los límites cuantitativos establecidos para el año en el que los productos sean expedidos del país exportador. Se considerará que el envío de los productos ha tenido lugar en la fecha en la que se cargaron en el medio de transporte elegido para la exportación.
Artículo 3
1. Los límites cuantitativos enumerados en el anexo V no se aplicarán a los productos colocados en una zona franca o importados con arreglo a los regímenes aplicados a los depósitos aduaneros, la importación temporal o el perfeccionamiento activo (sistema de suspensión).
2. Cuando los productos contemplados en el apartado 1 sean despachados a libre práctica, ya sea en su estado no alterado o tras elaboración o transformación, se aplicará el apartado 2 del artículo 2, y los productos se imputarán al límite cuantitativo correspondiente, establecido en el anexo V.
Artículo 4
1. Para los fines de la aplicación del apartado 2 del artículo 2, las autoridades competentes de los Estados miembros, antes de expedir licencias de importación, notificarán a la Comisión las cantidades de las solicitudes de tales licencias, acompañadas de las licencias de exportación originales que hayan recibido. A su vez, la Comisión notificará su confirmación de que las cantidades solicitadas están disponibles para su importación en el orden cronológico en que se hayan recibido las notificaciones de los Estados miembros (atendiendo al orden de recepción).
2. Las solicitudes incluidas en las notificaciones a la Comisión serán válidas si establecen claramente en cada caso el país exportador, el grupo de productos en cuestión, las cantidades que deben ser importadas, el número de la licencia de exportación, el año del contingente y el Estado miembro en el que se pretende despachar a libre práctica los productos.
3. En la medida de lo posible, la Comisión confirmará a las autoridades la cantidad total que figura en las solicitudes notificadas para cada grupo de productos.
4. Las autoridades competentes notificarán inmediatamente a la Comisión tras ser informadas de cualquier cantidad sin utilizar durante el período de validez de la licencia de importación. Dichas cantidades no utilizadas serán inmediatamente trasladadas a las cantidades restantes del límite cuantitativo global de la Comunidad para cada grupo de productos.
5. Las notificaciones mencionadas en los apartados 1 a 4 se comunicarán por medios electrónicos a través de la red integrada establecida a tal fin, salvo que por imperativos técnicos deba emplearse temporalmente otro tipo de medio de comunicación.
6. Las licencias de importación o documentos equivalentes serán expedidos con arreglo a los artículos 12 a 16.
7. Las autoridades competentes de los Estados miembros informarán a la Comisión de toda cancelación de licencias de importación o de documentos equivalentes ya expedidos en los casos en que las licencias de exportación correspondientes hayan sido canceladas o retiradas por las autoridades competentes de la Federación de Rusia. No obstante, si la Comisión o las autoridades competentes de un Estado miembro han sido informadas por las autoridades competentes de la Federación de Rusia de la retirada o cancelación de una licencia de exportación después de que los productos en cuestión se hayan importado en la Comunidad, las cantidades en cuestión serán imputadas al límite cuantitativo fijado para el año en que haya tenido lugar la expedición de los productos.
Artículo 5
1. En los casos en que la Comisión tenga indicaciones de que se han transbordado, importado mediante desvío de ruta o cualquier otro procedimiento de elusión de los límites cuantitativos mencionados en el artículo 2 productos de los enumerados en el anexo I y originarios de la Federación de Rusia y de que es necesario hacer los ajustes oportunos, pedirá que se abran consultas para poder llegar a un acuerdo sobre el necesario ajuste de los límites cuantitativos correspondientes.
2. A la espera de que se alcance el resultado de las consultas mencionadas en el apartado 1, la Comisión podrá pedir a la Federación de Rusia que tome las medidas preventivas necesarias para asegurarse de que pueden llevarse a cabo los ajustes a los límites cuantitativos acordados tras tales consultas.
3. Si la Comunidad y la Federación de Rusia no llegan a una solución satisfactoria y si la Comisión advierte que existen claros signos de elusión, deducirá de los límites cuantitativos un volumen equivalente de productos originarios de la Federación de Rusia.
Artículo 6
1. Se requerirá una licencia de exportación (que deberá ser expedida por las autoridades competentes de la Federación de Rusia) para cualquier envío de productos siderúrgicos sujetos a los límites cuantitativos fijados en el anexo V hasta el nivel de dichos límites.
2. El original de la licencia de exportación será presentado por el importador para tramitar la licencia de importación mencionada en el artículo 12.
Artículo 7
1. La licencia de exportación se ajustará al modelo que figura en el anexo II y certificará, entre otras cosas, que la cantidad de productos ha sido imputada al límite cuantitativo establecido para el grupo de productos correspondiente.
2. Cada licencia de exportación se referirá únicamente a una de las categorías de productos enumeradas en el anexo I.
Artículo 8
Las exportaciones se imputarán a los límites cuantitativos establecidos para el año en el que los productos cubiertos por la licencia de exportación hayan sido expedidos tal como dispone el apartado 3 del artículo 2.
Artículo 9
1. La licencia de exportación mencionada en el artículo 6 podrá incluir copias adicionales debidamente indicadas como tales. La licencia de exportación y sus copias así como el certificado de origen y sus copias se redactarán en lengua inglesa.
2. En caso de que los impresos a que se refiere el apartado 1 se rellenen a mano, se hará con tinta y con caracteres de imprenta.
3. Las licencias de exportación o documentos equivalentes deberán medir 210 x 297 mm. Deberá utilizarse papel blanco, exento de pasta mecánica, encolado para escribir y de un peso mínimo de 25 gramos por metro cuadrado. Cada parte llevará una impresión de fondo de líneas entrecruzadas rojas que permitan advertir cualquier falsificación por medios mecánicos o químicos.
4. Las autoridades competentes de la Comunidad únicamente aceptarán el original a efectos de importación, con arreglo al régimen previsto por las disposiciones del presente Reglamento.
5. Cada licencia de exportación o documento equivalente llevará un número de serie estandardizado, impreso o no, a efectos de identificación. El número estará compuesto por los siguientes elementos:
-
dos letras para identificar al país exportador de la siguiente forma:
RU
=
Federación de Rusia,
-
dos letras que identifiquen el Estado miembro de destino previsto, de la siguiente forma:
BE
=
Bélgica
CZ
=
República Checa
DK
=
Dinamarca
DE
=
Alemania
EE
=
Estonia
EL
=
Grecia
ES
=
España
FR
=
Francia
IE
=
Irlanda
IT
=
Italia
CY
=
Chipre
LV
=
Letonia
LT
=
Lituania
LU
=
Luxemburgo
HU
=
Hungría
MT
=
Malta
NL
=
Países Bajos
AT
=
Austria
PL
=
Polonia
PT
=
Portugal
SL
=
Eslovenia
SK
=
Eslovaquia
FI
=
Finlandia
SE
=
Suecia
GB
=
Reino Unido,
-
una cifra que designe el año contingentario y que corresponda a la última cifra del año considerado, por ejemplo: «4» para 2004,
-
un número de dos cifras que designe la aduana de expedición del país exportador,
-
un número de cinco cifras consecutivas del 00001 al 99999 asignado al Estado miembro de destino.
Artículo 10
La licencia de exportación podrá ser expedida con posterioridad al envío de los productos a que se refiera. En tal caso la licencia deberá llevar la mención «issued retrospectively».
Artículo 11
En caso de robo, pérdida o destrucción de una licencia de exportación, el exportador podrá reclamar a la autoridad gubernativa competente que hubiere concedido la licencia un duplicado extendido sobre la base de los documentos de exportación que obren en su poder. El duplicado así expedido deberá llevar la mención «duplicate».
En el duplicado deberá constar la fecha de expedición del certificado original.
Artículo 12
1. En la medida en que la Comisión, en virtud del artículo 4, haya confirmado que la cantidad solicitada está disponible dentro del límite cuantitativo correspondiente, las autoridades competentes de los Estados miembros expedirán una licencia de importación en un plazo máximo de cinco días hábiles a partir de la presentación por el importador del ejemplar original de la licencia de exportación correspondiente. Esta presentación deberá efectuarse antes del 31 de marzo del año siguiente a aquél en que se enviaron las mercancías a que se refiere la licencia. Las licencias de importación serán expedidas por las autoridades competentes de cualquier Estado miembro, independientemente del Estado miembro indicado en la licencia de exportación, en la medida en que la Comisión, de conformidad con el artículo 4, haya confirmado que la cantidad solicitada está disponible dentro del límite cuantitativo correspondiente.
2. Las licencias de importación tendrán una validez de cuatro meses desde la fecha de su expedición. Ante una solicitud motivada de un importador, las autoridades competentes de un Estado miembro podrán prorrogar la validez de la licencia por un período no superior a cuatro meses.
3. Las licencias de importación se presentarán mediante un formulario conforme al modelo que figura en el anexo III y tendrán validez en todo el territorio aduanero de la Comunidad.
4. La declaración o solicitud del importador para obtener la licencia de importación deberá incluir los siguientes datos:
a)
nombre, apellidos y dirección completa del exportador;
b)
nombre, apellidos y dirección completa del importador;
c)
una descripción exacta de los productos y el código o códigos NC;
d)
el país de origen de los productos;
e)
el país desde el que sale el envío;
f)
el grupo de productos apropiado y la cantidad para los productos en cuestión;
g)
el peso neto por partida NC;
h)
el valor CIF de los productos en la frontera comunitaria, por partida de la NC;
i)
la condición de segunda clase o desclasificado del producto o productos en cuestión;
j)
en su caso, las fechas de pago y entrega y una copia del conocimiento de embarque y del contrato de compra;
k)
la fecha y el número de la licencia de exportación;
l)
el número de código interno con fines administrativos;
m)
la fecha y la firma del importador.
5. Los importadores no estarán obligados a importar en una sola expedición la cantidad total cubierta por un certificado de importación.
Artículo 13
La validez de las licencias de importación expedidas por las autoridades de los Estados miembros estarán sujetas al plazo de validez y a las cantidades indicadas en las licencias de exportación expedidas por las autoridades competentes, y sobre cuya base se hayan expedido las licencias de importación.
Artículo 14
Las licencias de importación o documentos equivalentes serán expedidos por las autoridades competentes de los Estados miembros, de acuerdo con el apartado 2 del artículo 2, y sin discriminación de ningún importador de la Comunidad, indistintamente de si está establecido en la Comunidad, sin perjuicio del cumplimiento de otros requisitos establecidos por la normativa vigente.
Artículo 15
1. Si la Comisión comprobara que las cantidades totales importadas al amparo de licencias de exportación expedidas por la Federación de Rusia para una determinada categoría de productos durante cualquier año exceden del límite cuantitativo establecido para dicho grupo de productos, se informará inmediatamente de ello a las autoridades competentes de los Estados miembros para que suspendan la expedición de nuevas licencias de importación. En tal caso, la Comisión iniciará consultas sin demora.
2. Las autoridades competentes de un Estado miembro podrán negarse a expedir licencias de importación para productos originarios de la Federación de Rusia que no vayan amparados por licencias de exportación expedidas con arreglo a los artículos 6 a 11.
Artículo 16
1. Los formularios que empleen las autoridades competentes de los Estados miembros (véase lista adjunta) para expedir las licencias de importación mencionadas en el artículo 12 serán conformes al modelo de licencia de importación que figura en el anexo III.
2. Los formularios de la licencia de importación y sus extractos se extenderán en dos ejemplares: uno llevará la indicación «Ejemplar para el beneficiario» y el número 1, y se expedirá al solicitante; el otro llevará la indicación «Ejemplar para la autoridad expedidora» y el número 2, y deberá conservarlo la autoridad que expida la licencia. Las autoridades competentes podrán añadir más copias al formulario no 2 a efectos administrativos.
3. Los formularios se imprimirán en papel blanco que no contenga pasta mecánica, encolado para escritura, y de un gramaje de entre 55 y 65 g/m2. Su formato será de 210 × 297 mm; el espacio interlinear será de 4,24 mm (un sexto de pulgada); la disposición de los formularios deberá seguirse con precisión. Las dos caras del ejemplar no 1, que constituye la licencia propiamente dicha, irán además revestidas de una impresión de fondo de líneas entrecruzadas rojas que permita advertir cualquier falsificación por medios mecánicos o químicos.
4. Corresponderá a los Estados miembros disponer la impresión de los formularios. Éstos podrán también ser impresos por impresores designados por el Estado miembro en el que estén establecidos. En este último caso, se hará referencia en cada formulario a la designación por el Estado miembro. Cada formulario contendrá una mención del nombre y domicilio del impresor, o cualquier indicación que permita identificarlo.
5. En el momento de su expedición, las licencias de importación y los extractos recibirán un número de emisión asignado por las autoridades competentes del Estado miembro. El número de la licencia de importación será notificado a la Comisión por medios electrónicos dentro de la red integrada creada con arreglo al artículo 4.
6. Las licencias de importación y los extractos se rellenarán en la lengua oficial, o en una de las lenguas oficiales del Estado miembro de expedición.
7. En la casilla 10, las autoridades competentes consignarán el grupo de productos siderúrgicos correspondiente.
8. Los distintivos de los organismos emisores y de las autoridades encargadas de realizar la imputación se estamparán por medio de un sello. No obstante, el sello de los organismos emisores podrá ser sustituido por un sello seco combinado con letras y cifras obtenidas mediante perforación o impresión sobre la licencia. El organismo de expedición indicará las cantidades concedidas por cualquier medio que no pueda ser falsificado y haga imposible añadir cifras o menciones adicionales.
9. El reverso de los ejemplares no 1 y no 2 incluirá una casilla en la que podrán anotar las cantidades o bien las autoridades aduaneras, cuando se cumplan las formalidades de importación, o bien las autoridades administrativas competentes, al expedir los extractos. En caso de que el espacio reservado a las imputaciones en las licencias o sus extractos sea insuficiente, las autoridades competentes podrán adjuntar una o varias hojas suplementarias que contengan casillas correspondientes a las que figuran en el reverso de los ejemplares no 1 y no 2 de las licencias o de sus extractos. Las autoridades que proceden a la imputación deberán poner el sello de manera que una mitad esté en la licencia o el extracto y la otra mitad en la página suplementaria. Si hubiera más de una hoja suplementaria, se colocará un nuevo sello de la misma manera sobre cada una de las páginas y la página anterior.
10. Las licencias de importación y los extractos expedidos, así como las menciones y visados estampados, por las autoridades de un Estado miembro tendrán en cada uno de los demás Estados miembros los mismos efectos jurídicos que si se tratara de documentos, menciones y visados de las propias autoridades de cualquiera de esos Estados miembros.
11. En caso de necesidad, las autoridades competentes de los Estados miembros interesados podrán exigir la traducción de los certificados y de sus extractos a su lengua oficial, o a alguna de sus lenguas oficiales.
Artículo 17
El presente Reglamento entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 20 de diciembre de 2004.