NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1559/2007
ze dne 17. prosince 2007,
kterým se stanoví víceletý plán obnovy populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři a kterým se mění nařízení (ES) č. 520/2007
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Společenství je ode dne 14. listopadu 1997 smluvní stranou Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku (2).
(2)
Na svém výročním zasedání v listopadu roku 2006 přijala Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) doporučení 2006[05] za účelem vytvoření patnáctiletého plánu obnovy populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a ve Středozemním moři.
(3)
Za účelem obnovy populace stanoví plán obnovy ICCAT postupné snížení úrovně celkových přípustných odlovů (TAC) od roku 2007 do roku 2010, omezení rybolovu v některých oblastech a obdobích, novou minimální velikost tuňáka obecného, opatření týkající se sportovního a rekreačního rybolovu i kontrolní opatření a provádění programu společné mezinárodní inspekce ICCAT, aby se zajistila účinnost plánu obnovy.
(4)
Aby byly splněny mezinárodní požadavky vyplývající z doporučení ICCAT, byl plán obnovy populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři přijatý ICCAT proveden na přechodnou dobu nařízením Rady (ES) č. 643/2007 ze dne 11. června 2007, kterým se mění nařízení (ES) č. 41/2007, pokud jde o plán obnovy tuňáka obecného doporučený Mezinárodní komisí na ochranu tuňáků v Atlantiku (3), dokud nebude přijato nařízení, kterým se provádí víceletá opatření na obnovu populace tuňáka obecného v roce 2007.
(5)
Je proto nutné provádět plán obnovy ICCAT trvale prostřednictvím nařízení, kterým se stanoví plán obnovy, jak je uvedeno v článku 5 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (4), který se použije od 1. ledna 2008.
(6)
Některá technická opatření přijatá ICCAT pro populace tuňáka obecného jsou nyní zahrnuta do práva Společenství jako nařízení Rady (ES) č. 520/2007 ze dne 7. května 2007, kterým se stanoví určitá technická opatření pro zachování některých populací vysoce stěhovavých druhů (5).
(7)
Za výhradním účelem jejich financování do dne 31. prosince 2014 by opatření k provádění plánu obnovy ICCAT přijatého podle tohoto nařízení, jakož i opatření přijatá dočasně podle nařízení (ES) č. 643/2007, měla být považována za plán obnovy ve smyslu článku 5 nařízení (ES) č. 2371/2002 s účinkem ode dne vstupu nařízení (ES) č. 643/2007 v platnost.
(8)
Přijetí nových technických opatření přijatých ICCAT pro populace tuňáka obecného a aktualizace technických opatření platných od přijetí výše uvedeného nařízení vyžadují zrušení některých ustanovení nařízení (ES) č. 520/2007 a jejich nahrazení tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví obecná pravidla, podle nichž Společenství použije víceletý plán obnovy populace tuňáka obecného (Thunnus thynnus), který doporučila Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT). Toto nařízení se vztahuje na populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři.
Cílem tohoto plánu obnovy je dosáhnout biomasy odpovídající maximálním udržitelným výnosům (Bmsy) s pravděpodobností vyšší než 50 %.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„smluvními stranami úmluvy“ smluvní strany Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a spolupracující nesmluvní strany, subjekty nebo rybářské subjekty;
b)
„rybářským plavidlem“ každé plavidlo používané nebo určené k použití pro účely obchodního využívání zdrojů tuňáka, včetně zpracovatelských plavidel, přepravních plavidel, vlečných člunů a lodí provádějících překládku;
c)
„společnou rybolovnou operací“ operace mezi dvěma nebo více plavidly plujícími pod vlajkami různých smluvních stran úmluvy nebo různých členských států, při níž se úlovek jednoho plavidla připisuje zcela nebo zčásti jednomu nebo více dalším plavidlům;
d)
„přemístěním“ jakékoliv přemístění tuňáka obecného
i)
z rybářského plavidla do koncové výkrmny tuňáka obecného, včetně ryb mrtvých nebo uniklých během přepravy,
ii)
z chovného hospodářství pro tuňáka obecného nebo z pasti na tuňáky na zpracovatelské plavidlo, přepravní plavidlo nebo na pevninu;
e)
„pastí na tuňáky“ upevněné zařízení zakotvené ke dnu, obvykle obsahující naváděcí síť, která navede ryby do uzavřeného prostoru;
f)
„umístěním do klecí“ skutečnost, že živý tuňák obecný se nevytahuje na palubu; zahrnuje jak výkrm, tak chov;
g)
„výkrmem“ umístění tuňáka obecného na krátkou dobu (zpravidla dvou až šesti měsíců) do klece s cílem zejména zvýšit obsah tuku v rybě;
h)
„chovem“ umístění tuňáka obecného do klece na období delší než jeden rok s cílem zvýšit celkovou biomasu;
i)
„překládkou“ vykládka všech nebo jen některých tuňáků obecných, kteří se nacházejí na palubě jednoho rybářského plavidla, na jiné rybářské plavidlo;
j)
„zpracovatelským plavidlem“ plavidlo, na jehož palubě rybářské produkty procházejí před balením jednou nebo více z těchto operací: filetování nebo plátkování, mražení nebo zpracování;
k)
„sportovním rybolovem“ neobchodní rybolov, jehož účastníci jsou členy vnitrostátní sportovní organizace nebo jsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu;
l)
„rekreačním rybolovem“ neobchodní rybolov, jehož účastníci nejsou členy vnitrostátní sportovní organizace ani nejsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu;
m)
„úkolem II“ úkol II, jak je definován ICCAT v „Terénní příručce pro statistiku a odebírání vzorků tuňáka obecného a tuňákovitých v Atlantiku“ (třetí vydání, ICCAT, 1990);
n)
„přepravním plavidlem“ plavidlo, které přijímá volně žijící jedince a přepravuje je do výkrmen nebo chovných hospodářství.
KAPITOLA II
RYBOLOVNÁ PRÁVA
Článek 3
Celkové přípustné odlovy (TAC)
Celkové přípustné odlovy, které ICCAT stanoví pro smluvní strany pro tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, jsou tyto:
-
v roce 2008: 28 500 tun,
-
v roce 2009: 27 500 tun,
-
v roce 2010: 25 500 tun.
Pokud jsou však v rámci ICCAT dohodnuty nové úrovně TAC, upraví Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise příslušným způsobem TAC uvedené v prvním pododstavci.
Článek 4
1. Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby zajistil, že intenzita rybolovu jeho plavidel a pastí odpovídá rybolovným právům na tuňáka obecného, která má daný členský stát ve východním Atlantiku a Středozemním moři.
2. Každý členský stát sestaví roční plán rybolovu pro plavidla a pasti lovící tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři. Členské státy, jejichž kvóta pro lov tuňáka obecného je nižší než 5 % kvóty Společenství, mohou přijmout v rámci svých plánů rybolovu konkrétní metody pro řízení své kvóty, přičemž v tomto případě se nepoužije odstavec 3.
3. Roční plán rybolovu musí uvádět
a)
mimo jiné plavidla o délce větší než 24 metrů uvedená na seznamu, na který odkazuje článek 12, a individuální kvótu přidělenou těmto plavidlům;
b)
pro plavidla o délce menší než 24 metrů a pasti alespoň kvótu přidělenou organizacím producentů nebo skupinám plavidel, které provádějí rybolov s podobným lovným zařízením.
4. Roční plán rybolovu se předává Komisi každoročně do 31. ledna. Veškeré následné úpravy ročního plánu rybolovu nebo konkrétních metod řízení kvót členských států se předávají Komisi nejméně deset dnů před prováděním činnosti odpovídající takové úpravě.
5. Členský stát vlajky přijme opatření podle tohoto odstavce, pokud plavidlo plující pod jeho vlajkou
a)
nesplnilo svou povinnost podat zprávu podle čl. 17 odst. 3;
b)
dopustilo se přestupku podle článku 26.
Členský stát vlajky zajistí, aby fyzická inspekce proběhla pod jeho vedením v jeho přístavech nebo byla provedena jinou osobou, kterou určí členský stát vlajky, pokud plavidlo není v přístavu Společenství.
Pokud je individuální kvóta považována za vyčerpanou, může členský stát vlajky požádat plavidlo, aby neprodleně odplulo do jím určeného přístavu.
6. Do 31. ledna předloží členské státy Komisi zprávu o provádění svých ročních plánů rybolovu za předchozí rok. Tyto zprávy uvedou
a)
počet plavidel skutečně lovících tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři;
b)
úlovky každého plavidla a
c)
celkový počet dnů, které každé plavidlo strávilo rybolovem ve východním Atlantiku a Středozemním moři.
7. Soukromé obchodní dohody mezi státními příslušníky členského státu a smluvní stranou úmluvy za účelem použití rybářského plavidla plujícího pod vlajkou uvedeného členského státu pro rybolov v rámci kvóty smluvní strany úmluvy pro tuňáka obecného mohou být uzavřeny pouze se schválením dotčeného členského státu, který informuje Komisi, a se schválením Komise ICCAT.
8. Do 1. března každého roku zašlou členské státy Komisi informace o veškerých soukromých obchodních dohodách uzavřených mezi svými státními příslušníky a smluvní stranou úmluvy.
9. Informace uvedené v odstavci 8 musí obsahovat tyto údaje:
a)
seznam všech rybářských plavidel plujících pod vlajkou členského státu, která jsou oprávněna aktivně lovit tuňáka obecného podle soukromé obchodní dohody;
b)
vnitřní číslo plavidla, jak je stanoveno v příloze I nařízení Komise (ES) č. 26/2004 ze dne 30. prosince 2003 o rejstříku rybářského loďstva Společenství (6);
c)
délku trvání soukromých obchodních dohod;
d)
souhlas členského státu se soukromou dohodou;
e)
název dotčené smluvní strany úmluvy.
10. Komise zašle neprodleně informace uvedené v odstavci 9 výkonnému sekretariátu ICCAT.
11. Komise zajistí, aby podíl z kvóty smluvní strany úmluvy na tuňáka obecného, který lze použít pro pronájem rybářských plavidel Společenství podle článku 8b nařízení Rady (ES) č. 1936/2001 (7), nepřesahoval 60 %, 40 % a 20 % celkové kvóty v odpovídajícím období let 2007, 2008 a 2009.
12. Pronájem rybářských plavidel Společenství pro lov tuňáka obecného ve východním Atlantiku a ve Středozemním moři je v roce 2010 a v následujících letech zakázán.
13. Každý členský stát zajistí, aby počet jeho pronajatých rybářských plavidel lovících tuňáka obecného a trvání daného pronájmu byly přiměřené kvótě přidělené pronajímající zemi.
KAPITOLA III
TECHNICKÁ OPATŘENÍ
Článek 5
Období zákazu rybolovu
1. Zakazuje se rybolov tuňáka obecného velkými plavidly pro pelagický rybolov lovícími na dlouhou lovnou šňůru delší než 24 metrů ve východním Atlantiku a ve Středozemním moři, s výjimkou oblasti západně od 10° z. d. a severně od 42° s. š., od 1. června do 31. prosince.
2. Zakazuje se rybolov tuňáka obecného košelkovými nevody ve východním Atlantiku a ve Středozemním moři od 1. července do 31. prosince.
3. Zakazuje se rybolov tuňáka obecného plavidly s návnadou ve východním Atlantiku a ve Středozemním moři od 15. listopadu do 15. května.
4. Zakazuje se rybolov tuňáka obecného prostřednictvím trawlerů pro pelagický rybolov ve východním Atlantiku od 15. listopadu do 15. května.
Článek 6
Použití letadel
V oblasti úmluvy je zakázáno používat při vyhledávání tuňáka obecného letadla nebo vrtulníky.
Článek 7
Minimální velikost
1. Minimální velikost tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři je 30 kg nebo 115 cm.
2. Odchylně od odstavce 1, a aniž je dotčen článek 9, se použije minimální velikost 8 kg nebo 75 cm pro tuňáka obecného (Thunnus thynnus) uloveného
a)
ve východním Atlantiku plavidly s návnadou, plavidly lovícími na vlečnou šňůru a trawlery pro pelagický rybolov;
b)
v Jaderském moři za účelem chovu.
3. Pro účely odst. 2 písm. a) stanoví Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou maximální počet plavidel s návnadou, plavidel lovících na vlečnou šňůru oprávněných lovit tuňáka obecného a trawlerů pro pelagický rybolov oprávněných lovit tuňáka obecného jako vedlejší úlovek. Počet plavidel s návnadou a plavidel lovících na vlečnou šňůru se stanoví jako počet plavidel Společenství účastnících se v roce 2006 řízeného rybolovu tuňáka obecného. Počet trawlerů pro pelagický rybolov se stanoví jako počet plavidel Společenství oprávněných lovit v roce 2006 tuňáka obecného jako vedlejší úlovek.
4. Pro účely odst. 2 písm. a) Rada na návrh Komise rozdělí kvalifikovanou většinou mezi příslušné členské státy počet plavidel stanovený podle odstavce 3.
5. Pro účely odst. 2 písm. a) se mezi oprávněná plavidla uvedená v odstavcích 3 a 4 rozdělí nejvýše 10 % kvóty Společenství pro tuňáka obecného o hmotnosti 8 až 30 kg a délce 75 až 115 cm, přičemž plavidla o celkové délce menší než 17 m lovící na návnadu odloví maximálně 200 tun tuňáka obecného o hmotnosti nejméně 6,4 kg nebo o délce nejméně 70 cm. Rada rozhodne na návrh Komise kvalifikovanou většinou o rozdělení kvóty Společenství mezi členské státy.
6. Pro drobný pobřežní rybolov zabývající se lovem čerstvých ryb ve východním Atlantiku mohou být přidělena maximálně 2 % kvóty Společenství pro tuňáka obecného o hmotnosti od 8 do 30 kg. Rada rozhodne na návrh Komise kvalifikovanou většinou o rozdělení kvót Společenství mezi členské státy.
7. Další zvláštní podmínky pro tuňáka obecného uloveného ve východním Atlantiku plavidly s návnadou, plavidly lovícími na vlečnou šňůru a trawlery pro pelagický rybolov jsou stanoveny v příloze I.
Článek 8
Plán odebírání vzorků tuňáka obecného
1. Každý členský stát zavede program odběru vzorků pro odhad počtu uloveného tuňáka obecného podle velikosti.
2. Odběr vzorků podle velikosti v klecích se provádí na vzorku 100 kusů na 100 tun živých ryb nebo na vzorku 10 % celkového počtu ryb umístěných v kleci. Velikostní vzorek, na základě délky nebo hmotnosti, se odebírá během výlovu farmy a z ryb uhynulých během přepravy v souladu s metodou přijatou ICCAT pro oznamování údajů v rámci úkolu II.
3. Pro ryby chované déle než jeden rok se vypracují doplňkové metody a postupy odběru vzorků.
4. Odběr vzorků se provádí namátkově během odlovu a týká se všech klecí. Údaje o odběru vzorků provedeném každým rokem se oznámí Komisi do 31. května následujícího roku.
Článek 9
Vedlejší úlovky
1. Aniž je dotčen čl. 7 odst. 2, pro veškerá rybářská plavidla, která aktivně nebo neaktivně loví tuňáka obecného, se povolují vedlejší úlovky ve výši maximálně 8 % tuňáka obecného o hmotnosti od 10 do 30 kg.
2. Procentní podíl uvedený v odstavci 1 se počítá buď na základě celkových vedlejších úlovků na počtu ryb z celkového odlovu tuňáka obecného při vykládce těchto plavidel, nebo na základě jeho hmotnostního ekvivalentu v procentech.
3. Vedlejší úlovky se odečítají od kvóty členského státu vlajky. Výměty mrtvých ryb z vedlejších úlovků podle odstavce 1 se zakazují v době, kdy je otevřen rybolov tuňáka obecného, a odečítají se od kvóty členského státu vlajky.
4. Na vykládku vedlejších úlovků tuňáka obecného se použije článek 14 a čl. 18 odst. 1.
Článek 10
Rekreační rybolov
1. V rámci rekreačního rybolovu se zakazuje lovit, uchovávat na palubě, překládat a vykládat více než jeden kus tuňáka obecného při každém vyplutí na moře.
2. Uvádění na trh tuňáka obecného uloveného při rekreačním rybolovu se zakazuje, vyjma pro charitativní účely.
3. Každý členský stát zaznamenává údaje o odlovu z rekreačního rybolovu a sděluje tyto údaje Komisi. Komise předává tyto informace Stálému výboru ICCAT pro výzkum a statistiku.
4. Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby v rámci rekreačního rybolovu zajistil v co největším rozsahu vypouštění tuňáka obecného chyceného živého, zejména mladých jedinců.
Článek 11
Sportovní rybolov
1. Každý členský stát přijme nezbytná opatření s cílem regulovat sportovní rybolov, zejména prostřednictvím povolení k rybolovu.
2. Uvádění na trh tuňáka obecného uloveného při soutěži ve sportovním rybolovu se zakazuje, vyjma pro charitativní účely.
3. Každý členský stát zaznamenává údaje o odlovu ze sportovního rybolovu a předává tyto údaje Komisi. Komise předává tyto informace Stálému výboru ICCAT pro výzkum a statistiku.
4. Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby v rámci sportovního rybolovu zajistil v co největším rozsahu vypouštění tuňáka obecného chyceného živého, zejména mladých jedinců.
KAPITOLA IV
KONTROLNÍ OPATŘENÍ
Článek 12
Rejstřík plavidel oprávněných aktivně lovit tuňáka obecného
1. Do 31. ledna 2008 sdělí každý členský stát Komisi elektronickou cestou seznam všech rybářských plavidel plujících pod jeho vlajkou, kterým udělil oprávnění aktivně lovit tuňáka obecného ve východním Atlantiku a ve Středozemním moři vydáním zvláštní licence k rybolovu.
2. Komise zašle tyto informace výkonnému sekretariátu ICCAT, aby tato plavidla mohla být zanesena do záznamů ICCAT o plavidlech oprávněných lovit tuňáka obecného.
3. Rybářská plavidla Společenství, na něž se vztahuje tento článek a která nejsou zanesena v záznamech ICCAT, nesmějí lovit, uchovávat na palubě, překládat, přepravovat, přemísťovat ani vykládat tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři.
4. Pravidla o licencích k rybolovu uvedená v čl. 8a odst. 2, 4, 6, 7 a 8 nařízení (ES) č.1936/2001 se použijí obdobně.
Článek 13
Rejstřík pastí na tuňáky oprávněných lovit tuňáka obecného
1. Do 31. ledna 2008 zašle každý členský stát Komisi elektronickou cestou seznam všech svých povolených pastí na tuňáky, které jsou na základě zvláštní licence k rybolovu oprávněny lovit tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři. Seznam obsahuje názvy pastí a registrační číslo.
2. Komise zašle tento seznam výkonnému sekretariátu ICCAT, aby tyto pasti na tuňáky mohly být zaneseny do záznamů ICCAT o pastech na tuňáky oprávněných lovit tuňáka obecného.
3. Pasti Společenství na tuňáky, které nejsou zaneseny v záznamech ICCAT, nesmějí lovit, uchovávat, překládat ani vykládat tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři.
4. Ustanovení čl. 8a odst. 2, 4, 6, 7 a 8 nařízení (ES) č. 1936/2001 se použijí obdobně.
Článek 14
Určené přístavy
1. Členské státy určí místo, které má sloužit pro vykládku, nebo místo blízko pobřeží (určené přístavy), kde je povolena vykládka a překládka tuňáka obecného.
2. Členské státy předloží Komisi seznam určených přístavů každoročně do 1. dubna. Komise zašle tyto informace výkonnému sekretariátu ICCAT každoročně do 15. dubna. Veškeré pozdější změny seznamu se oznamují Komisi za účelem předání výkonnému sekretariátu ICCAT nejméně patnáct dní před vstupem změny v platnost.
3. Zakazuje se vykládat a nebo překládat z plavidel uvedených v článku 12 jakékoli množství tuňáka obecného uloveného ve východním Atlantiku a Středozemním moři jinde než v přístavech určených smluvními stranami úmluvy a členskými státy v souladu s odstavci 1 a 2.
4. Toto ustanovení se použije na vykládky nebo překládky prováděné plavidly s návnadou, plavidly lovícími na vlečnou šňůru nebo trawlery pro pelagický rybolov, které ulovily tuňáka obecného ve východním Atlantiku v souladu se zvláštními podmínkami uvedenými v příloze I.
Článek 15
Požadavky na vedení záznamů
1. Kromě dodržování článků 6 a 8 nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku (8) zaznamenává velitel plavidla Společenství uvedeného v článku 12 do lodního deníku případně informace uvedené v příloze II.
2. Velitel plavidla Společenství uvedeného v článku 12, které provádí společné rybolovné operace, zaznamenává do lodního deníku tyto doplňující informace:
a)
pokud se úlovek vytahuje na palubu nebo překládá do klecí:
-
datum a čas odlovu provedeného v rámci společné rybolovné operace,
-
místo (zeměpisná délka/šířka) odlovu provedeného v rámci společné rybolovné operace,
-
množství úlovku tuňáka obecného vytaženého na palubu nebo přeloženého do klece,
-
název a rádiovou volací značku rybářského plavidla;
b)
u plavidel, která provádějí společné rybolovné operace, avšak nejsou zapojena do překládky ryb:
-
datum a čas společné rybolovné operace,
-
místo (zeměpisná délka/šířka) společné rybolovné operace,
-
prohlášení, že toto plavidlo žádné úlovky nevytáhlo na palubu ani nepřeložilo do klece,
-
název a rádiovou volací značku nebo rádiové volací značky rybářského plavidla nebo rybářských plavidel provádějících odlov.
3. Pokud plavidlo provádějící odlov, které se účastní společné rybolovné operace, vykazuje množství tuňáka obecného odlovené svými lovnými zařízeními, uvede velitel pro každý odlov plavidlo nebo plavidla a stát nebo státy vlajky, od jejichž kvót se mají odlovy odpočítat.
Článek 16
Společné rybolovné operace
1. Všechny společné rybolovné operace při lovu tuňáka obecného, které se týkají plavidel plujících pod vlajkou jednoho nebo více členských států, se povolují pouze se souhlasem dotčeného členského státu vlajky nebo členských států vlajky.
2. V okamžiku podání žádosti o povolení přijme každý členský stát nezbytná opatření k tomu, aby od svých rybářských plavidel účastnících se společné rybolovné operace získal podrobné informace týkající se doby trvání společné operace, totožnosti účastnících se subjektů a klíče pro rozdělení daných odlovů mezi plavidla.
3. Každý členský stát předá Komisi informace uvedené v odstavci 2. Komise zašle tyto informace neprodleně sekretariátu ICCAT.
Článek 17
Zprávy o úlovcích
1. Velitel rybářského plavidla provádějícího odlov uvedeného v článku 12 zašle příslušným orgánům svého členského státu vlajky zprávu o úlovcích s uvedením množství tuňáka obecného uloveného svým plavidlem, včetně návratů s nulovým úlovkem.
2. Zpráva o úlovcích se poprvé předá do deseti dnů od vplutí do východního Atlantiku a Středozemního moře nebo po začátku rybářského výjezdu. V případě společných rybolovných operací uvede velitel plavidla provádějícího odlov pro každý odlov plavidlo nebo plavidla, pro která se úlovky odpočítávají z kvóty státu nebo států vlajky.
3. Každoročně od 1. června podává velitel rybářského plavidla jednou za pět dnů zprávu o množství úlovků tuňáka obecného, včetně návratů s nulovým úlovkem.
4. Každý členský stát zasílá obdržené zprávy o úlovcích elektronickou cestou nebo jiným způsobem Komisi. Komise zašle tyto informace neprodleně sekretariátu ICCAT.
5. Členské státy uvědomí Komisi, v podobě snímatelné počítačem, do patnáctého dne každého měsíce o množstvích tuňáka obecného uloveného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, která byla vyložena, přeložena, ulovena do pasti nebo umístěna do klece plavidlem plujícím pod jejich vlajkou během předcházejícího měsíce. Komise zašle tyto informace neprodleně sekretariátu ICCAT.
Článek 18
Vykládky
1. Odchylně od článku 7 nařízení (EHS) č. 2847/93 oznámí velitel plavidla Společenství uvedeného v článku 12 tohoto nařízení nebo jeho zástupce příslušnému orgánu členského státu (včetně členského státu vlajky) nebo smluvní straně úmluvy, jejichž přístavy nebo vykládkové zařízení hodlá využít, nejméně čtyři hodiny před předpokládaným časem připlutí do přístavu:
a)
předpokládaný čas připlutí;
b)
odhadované množství tuňáka obecného na palubě;
c)
oblast, ve které byl odlov proveden.
2. V případě vykládky v určeném přístavu členského státu jiného než členského státu vlajky zašle příslušný orgán tohoto členského státu záznam o vykládce orgánu vlajky plavidla, a to do 48 hodin po ukončení vykládky.
3. Toto ustanovení se nepoužije na vykládky prováděné plavidly s návnadou, plavidly lovícími na vlečnou šňůru nebo trawlery pro pelagický rybolov, které ulovily tuňáka obecného ve východním Atlantiku.
Článek 19
Překládka
1. Odchylně od článku 11 nařízení (EHS) č. 2847/93 je překládka tuňáka obecného na moři ve východním Atlantiku a Středozemním moři zakázána, s výjimkou překládky prováděné velkými rybářskými plavidly lovícími tuňáka obecného na dlouhou lovnou šňůru vykonávajícími činnost v souladu s doporučením ICCAT 2005[06], které stanoví program překládky pro velká rybářská plavidla lovící tuňáky na dlouhou lovnou šňůru, v platném znění.
2. Před vplutím do přístavu velitel přijímajícího plavidla (plavidlo provádějící odlov nebo plavidlo pro zpracování) nebo jeho zástupce poskytne příslušným orgánům členského státu, jehož přístav chce použít, nejméně 48 hodin před očekávaným časem připlutí tyto informace:
a)
předpokládaný čas připlutí;
b)
odhadované množství tuňáka obecného na palubě;
c)
informace o zeměpisných oblastech, ve kterých byl uloven tuňák obecný, který má být přeložen;
d)
název plavidla provádějícího odlov, které dodává tuňáka obecného, a jeho číslo v záznamech ICCAT o rybářských plavidlech oprávněných lovit tuňáka obecného;
e)
název přijímajícího plavidla a jeho číslo v záznamech ICCAT o rybářských plavidlech oprávněných lovit tuňáka obecného;
f)
množství tuňáka obecného v tunách, které má být přeloženo.
3. Rybářským plavidlům provádějícím odlov není dovoleno provádět překládku, pokud neobdržela předchozí oprávnění od svého státu vlajky.
4. Velitel plavidla provádějícího odlov uvědomí před zahájením překládky svůj stát vlajky
a)
o množství tuňáka obecného, které má být přeloženo;
b)
o datu a přístavu překládky;
c)
o názvu přijímajícího plavidla, jeho registračním čísle a vlajce a jeho čísle v záznamech ICCAT o rybářských plavidlech oprávněných lovit tuňáka obecného;
d)
o zeměpisné oblasti, ve které byl tuňák obecný uloven.
5. Příslušný orgán členského státu, v jehož přístavu se překládka uskutečňuje,
a)
provádí inspekci přijímajícího plavidla v okamžiku připlutí a kontroluje náklad a dokumentaci související s činností překládky;
b)
zasílá záznam o překládce orgánu státu vlajky plavidla provádějícího odlov do 48 hodin po ukončení překládky.
6. Velitel plavidla Společenství uvedeného v článku 12 vyplní a předá prohlášení o překládce ICCAT příslušným orgánům členského státu, pod jehož vlajkou plavidlo pluje. Prohlášení se předá do patnácti dní po dni překládky v přístavu v souladu se vzorem uvedeným v příloze III.
Článek 20
Umístění do klece
1. Členský stát, v jehož jurisdikci se nachází výkrmna nebo chovné hospodářství pro tuňáka obecného, zašle do jednoho týdne po ukončení daného umístění do klece zprávu o umístění do klece potvrzenou pozorovatelem členskému státu nebo smluvní straně úmluvy, pod jejichž vlajkou provedla rybářská plavidla odlov tuňáka, a Komisi. Komise zasílá tyto informace neprodleně sekretariátu ICCAT. Tato zpráva obsahuje informace uvedené v prohlášení o umístění do klece podle článku 4b nařízení (ES) č. 1936/2001.
2. Pokud se výkrmna nebo chovné hospodářství nachází na volném moři, použije se odstavec 1 obdobně na členské státy, v nichž jsou usazeny fyzické nebo právnické osoby odpovědné za výkrmnu nebo chovné hospodářství.
3. Před každým přemístěním do klece uvědomí příslušný orgán členského státu výkrmny nebo chovného hospodářství členský stát nebo smluvní stranu úmluvy, pod jejichž vlajkou pluje plavidlo provádějící odlov, o přemístění množství ulovených rybářskými plavidly plujícími pod jeho vlajkou do klece.
Členský stát vlajky plavidla provádějícího odlov požádá příslušný orgán členského státu výkrmny nebo chovného hospodářství, aby zabavil úlovek a vypustil ryby do moře, pokud se po obdržení této informace domnívá, že
a)
rybářské plavidlo, které podle prohlášení ryby ulovilo, nemá dostatečnou individuální kvótu pro tuňáka obecného umístěného v klecích;
b)
množství ryb nebylo řádně oznámeno a nebylo zohledněno pro výpočet případné použitelné kvóty nebo
c)
rybářské plavidlo, které podle prohlášení ryby ulovilo, není oprávněno lovit tuňáka obecného.
4. Velitel rybářského plavidla Společenství vyplní a zašle členskému státu vlajky nebo smluvní straně úmluvy, pod jejichž vlajkou pluje, prohlášení ICCAT o přemístění do patnácti dnů ode dne přemístění na vlečná plavidla nebo do klece v souladu se vzorem uvedeným v příloze III. Prohlášení o přemístění doprovází přepravované ryby během přepravy do klece.
Článek 21
Činnosti týkající se pastí
1. Po ukončení každé rybolovné operace pomocí pastí na tuňáky se zaznamenají úlovky a tyto záznamy o úlovcích se elektronickou cestou nebo jiným způsobem předají do 48 hodin od ukončení každé rybolovné operace příslušnému orgánu členského státu, v němž se past na tuňáky nachází.
2. Každý členský stát zašle obdrženou zprávu o úlovcích elektronickou cestou Komisi. Komise zasílá tyto informace neprodleně sekretariátu ICCAT.
Článek 22
Kontrola v přístavu nebo v hospodářství
1. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že všechna plavidla uvedená v rejstříku ICCAT plavidel oprávněných lovit tuňáka obecného, která vplouvají do určeného přístavu za účelem vykládky nebo překládky tuňáka obecného uloveného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, jsou v přístavu podrobena inspekci.
2. Členské státy přijmou nezbytná opatření ke kontrole umísťování tuňáka obecného do klece ve výkrmnách nebo v chovných hospodářstvích podléhajících jejich jurisdikci.
3. Pokud se výkrmny nebo chovná hospodářství nacházejí na volném moři, použije se odstavec 2 obdobně na členské státy, v nichž jsou usazeny fyzické nebo právnické osoby odpovědné za výkrmnu nebo chovné hospodářství.
Článek 23
Křížové kontroly
1. Členské státy ověřují, včetně použití systému sledování plavidel (VMS), údaje, předávání lodních deníků a patřičné informace zaznamenané v lodních denících svých plavidel, v dokumentech o přemístění nebo překládce a v dokumentech o úlovcích.
2. Členské státy provádějí správní křížové kontroly všech vykládek, všech překládek nebo umístění do klece porovnáním množství podle druhu uvedených v lodních denících plavidel nebo množství podle druhu uvedených v prohlášení o překládce a množství uvedeného v prohlášení o vykládce nebo v prohlášení o umístění do klece a jakéhokoli jiného patřičného dokumentu, jako je faktura nebo dokumenty o prodeji.
Článek 24
Program společné mezinárodní inspekce ICCAT
1. Ve Společenství se uplatňuje program ICCAT pro společné mezinárodní inspekce přijatý na čtvrtém pravidelném zasedání ICCAT (Madrid, listopad 1975), uvedený v příloze IV tohoto nařízení.
2. Členské státy, jejichž rybářská plavidla jsou oprávněna lovit tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, přidělí inspektory a budou provádět inspekce na moři.
3. Komise nebo jí určený subjekt může pro program přidělit inspektory Společenství.
4. Komise nebo jí určený subjekt koordinuje činnosti týkající se dohledu a inspekce jménem Společenství. Ve shodě s dotčenými členskými státy může za tím účelem vypracovat společné inspekční programy, které Společenství umožní plnit závazky přijaté v rámci programu. Členské státy, jejichž plavidla loví tuňáka obecného, přijmou opatření nezbytná k usnadnění provádění těchto programů, zejména pokud jde o požadované lidské a materiální zdroje a o období a oblasti, v nichž mají být rozmístěny.
5. Členské státy sdělí Komisi každoročně do 1. dubna jména inspektorů a názvy inspekčních plavidel, které hodlají přidělit programu v následujícím roce. S využitím těchto informací vypracuje Komise ve spolupráci s členskými státy každoročně plán účasti Společenství na programu, který zašle sekretariátu ICCAT a členským státům.
Článek 25
Program pozorovatelů
1. Každý členský stát zajistí na svých rybářských plavidlech delších než 15 metrů přítomnost pozorovatele na nejméně
a)
20 % svých aktivních plavidel s košelkovými nevody. V případě společných rybolovných operací je pozorovatel přítomen během rybolovné operace;
b)
20 % svých aktivních trawlerů pro pelagický rybolov;
c)
20 % svých aktivních plavidel lovících na dlouhou lovnou šňůru;
d)
20 % svých aktivních plavidel s návnadou;
e)
100 % během odlovu z pastí na tuňáky.
Úkolem pozorovatele je zejména
a)
sledovat, zda plavidlo dodržuje toto nařízení;
b)
zaznamenávat a podávat zprávy o rybářské činnosti;
c)
pozorovat a odhadovat úlovky a ověřovat záznamy v lodním deníku;
d)
pozorovat a zaznamenávat plavidla, která mohou lovit ryby v rozporu s ochrannými opatřeními ICCAT.
Pozorovatel dále provádí vědeckou práci, jako např. shromažďování údajů v rámci úkolu II podle definice ICCAT, pokud to ICCAT požaduje, na základě pokynů Stálého výboru ICCAT pro výzkum a statistiku.
2. Každý členský stát, jehož jurisdikci podléhá výkrmna nebo chovné hospodářství pro tuňáka obecného, zajistí přítomnost pozorovatele během celého přemísťování tuňáka obecného do klece a celého odlovu ryb z hospodářství.
Úkolem pozorovatele je zejména
a)
pozorovat a sledovat soulad operací výkrmen s články 4a, 4b a 4c nařízení (ES) č. 1936/2001;
b)
ověřovat zprávu o umísťování do klece uvedenou v článku 20 tohoto nařízení;
c)
provádět vědeckou práci, jako například shromažďování vzorků, které požaduje ICCAT, na základě pokynů Stálého výboru ICCAT pro výzkum a statistiku.
Článek 26
Donucovací opatření
1. Členské státy přijmou donucovací opatření vůči plavidlu plujícímu pod jejich vlajkou, bylo-li v souladu s jejich právem prokázáno, že plavidlo porušuje článek 4, 5, 7, 14, 15, 16, 17 nebo 19. Opatření mohou v závislosti na závažnosti přestupku a v souladu s příslušnými ustanoveními vnitrostátního práva zahrnovat zejména
a)
pokuty;
b)
zabavení nelegálního lovného zařízení a úlovků;
c)
konfiskaci plavidla;
d)
pozastavení nebo odejmutí oprávnění k rybolovu;
e)
případně snížení nebo odejmutí rybolovné kvóty.
2. Každý členský stát, v jehož jurisdikci se nachází chovné hospodářství tuňáka obecného, přijme donucovací opatření vůči tomuto hospodářství, bylo-li v souladu s jeho právem prokázáno, že toto hospodářství porušuje článek 20 nebo čl. 25 odst. 2 tohoto nařízení nebo článek 4a, 4b nebo 4c nařízení (ES) č. 1936/2001. Opatření mohou v závislosti na závažnosti přestupku a v souladu s příslušným vnitrostátním právem zahrnovat zejména
a)
pokuty;
b)
pozastavení nebo vyjmutí z rejstříku výkrmen;
c)
zákaz umísťování do klece nebo uvádění množství tuňáka obecného na trh.
Článek 27
Tržní opatření
1. V rámci Společenství se zakazují obchod, vykládka, dovoz, vývoz, umísťování do klece pro účely výkrmu nebo chovu, zpětný vývoz a překládka východoatlantického a středomořského tuňáka obecného (Thunnus thynnus), které nejsou doprovázeny přesnými, úplnými a ověřenými dokumenty v souladu s požadavky tohoto nařízení.
2. V rámci Společenství se zakazují obchod, dovoz, vykládka, umísťování do klece pro účely výkrmu nebo chovu, zpracování, vývoz, opětovný vývoz a překládka východoatlantického a středomořského tuňáka obecného (Thunnus thynnus) odloveného rybářskými plavidly, jejichž stát vlajky nemá kvótu, limit odlovu nebo příděl intenzity rybolovu pro východoatlantického a středomořského tuňáka obecného podle podmínek řídících a ochranných opatření ICCAT, nebo pokud jsou rybolovné možnosti státu vlajky vyčerpány. Na základě informací obdržených prostřednictvím sekretariátu ICCAT informuje Komise všechny členské státy, že kvóta některé smluvní strany úmluvy je vyčerpána.
3. V rámci Společenství se zakazují obchod, dovoz, vykládka, zpracování, vývoz z výkrmen nebo chovných hospodářství, které nejsou v souladu s doporučením ICCAT 2006[07] pro chov tuňáka obecného.
Článek 28
Vyrovnávací koeficienty
K výpočtu ekvivalentu zaokrouhlené hmotnosti zpracovaného tuňáka obecného se použijí vyrovnávací koeficienty přijaté Stálým výborem ICCAT pro výzkum a statistiku.
Článek 29
Financování
Pro účely čl. 21 písm. a) bodu i) nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (9) a do 31. prosince 2014 se víceletý plán obnovy populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři považuje za plán obnovy ve smyslu článku 5 nařízení (ES) č. 2371/2002.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 30
Změny nařízení (ES) č. 520/2007
Nařízení (ES) č. 520/2007 se mění takto:
1.
Články 6 a 11 se zrušují.
2.
V příloze IV se zrušuje položka týkající se tuňáka obecného.
Článek 31
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2008.
Článek 29 se však použije ode dne 13. června 2007.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2007.
REGLAMENTO (CE) N o 1559/2007 DEL CONSEJO
de 17 de diciembre de 2007
por el que se establece un Plan de recuperación plurianual para el atún rojo del Atlántico oriental y el Mediterráneo y se modifica el Reglamento (CE) no 520/2007
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 37,
Vista la propuesta de la Comisión,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (1),
Considerando lo siguiente:
(1)
Desde el 14 de noviembre de 1997, la Comunidad es Parte en el Convenio Internacional para la Conservación del Atún del Atlántico (2).
(2)
En su reunión anual de noviembre de 2006, la Comisión Internacional para la Conservación del Atún Atlántico (ICCAT) adoptó la Recomendación 2006[05] con el fin de establecer un Plan de recuperación de 15 años para el atún rojo en el Atlántico oriental y el Mediterráneo.
(3)
Para reconstituir las poblaciones, el Plan de recuperación de la ICCAT dispone una reducción progresiva del nivel del total admisible de capturas anual (TAC) desde 2007 hasta 2010, restricciones de las capturas en determinadas zonas o determinados períodos, una nueva talla mínima para el atún rojo, medidas relativas a las actividades de pesca deportiva y recreativa, así como medidas de control y la aplicación del Programa de Inspección Internacional Conjunta de la ICCAT para garantizar la eficacia del Plan de recuperación.
(4)
Para cumplir las obligaciones internacionales derivadas de la Recomendación de la ICCAT, el Plan de recuperación para el atún rojo del Atlántico oriental y el Mediterráneo recomendado por la ICCAT se aplicó con carácter provisional mediante el Reglamento (CE) no 643/2007 del Consejo, de 11 de junio de 2007, por el que se modifica el Reglamento (CE) no 41/2007 en lo que se refiere al Plan de recuperación para el atún rojo recomendado por la Comisión Internacional para la Conservación del Atún Atlántico (3), a la espera de la adopción de un reglamento por el que se establecieran medidas plurianuales para la recuperación de la población de atún rojo en 2007.
(5)
Es necesario, pues, llevar a la práctica el Plan de recuperación de la ICCAT de forma permanente mediante un reglamento que establezca un plan de recuperación, tal como se prevé en el artículo 5 del Reglamento (CE) no 2371/2002 del Consejo, de 20 de diciembre de 2002, sobre la conservación y la explotación sostenible de los recursos pesqueros en virtud de la política pesquera común (4), que se aplicará desde el 1 de enero de 2008.
(6)
Algunas medidas técnicas adoptadas por la ICCAT para el atún rojo están actualmente incorporadas en la normativa comunitaria a través del Reglamento (CE) no 520/2007 del Consejo, de 7 de mayo de 2007, por el que se establecen medidas técnicas para la conservación de determinadas poblaciones de peces de especies altamente migratorias (5).
(7)
Únicamente a efectos de su financiación hasta el 31 de diciembre de 2014, se considerará que las medidas para la aplicación del Plan de recuperación de la ICCAT adoptadas conforme al presente Reglamento, así como las adoptadas provisionalmente en virtud del Reglamento (CE) no 643/2007, son un plan de recuperación en el sentido del artículo 5 del Reglamento (CE) no 2371/2002, con efecto a partir de la fecha de entrada en vigor del Reglamento (CE) no 643/2007.
(8)
La adopción de las nuevas medidas técnicas adoptadas por la ICCAT para el atún rojo y la actualización de aquellas vigentes desde la adopción del Reglamento antes citado requieren la derogación de algunas disposiciones del Reglamento (CE) no 520/2007 y su sustitución por el presente Reglamento.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
Objeto y ámbito de aplicación
El presente Reglamento establece los principios generales de aplicación por la Comunidad de un Plan de recuperación plurianual para el atún rojo (Thunnus thynnus) recomendado por la Comisión Internacional para la Conservación del Atún Atlántico (ICCAT). Dicho plan se aplicará al atún rojo del Atlántico oriental y el Mediterráneo.
El objetivo del citado Plan de recuperación será alcanzar una biomasa correspondiente al rendimiento máximo sostenible («BRMS»), con una probabilidad superior al 50 %.
Artículo 2
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a)
«CPC»: Partes contratantes en el Convenio Internacional para la Conservación del Atún del Atlántico y Partes, entidades o entidades pesqueras no contratantes colaboradoras;
b)
«buque pesquero»: cualquier buque utilizado o que se tenga intención de utilizar para fines de explotación comercial de los recursos atuneros, lo que incluye los buques de transformación de pescado, los buques de transporte, los remolcadores y los buques implicados en transbordos;
c)
«operación de pesca conjunta»: cualquier operación entre dos o más buques que enarbolan pabellón de diferentes CPC o de diferentes Estados miembros en la que la captura de un buque se atribuye total o parcialmente a otro u otros buques;
d)
«actividades de transferencia»: cualquier transferencia de atún rojo:
i)
desde el buque pesquero a la instalación de engorde final de atún rojo, incluyendo los ejemplares muertos o que se hayan escapado durante el transporte,
ii)
desde una instalación de engorde de atún rojo o una almadraba a un buque transformador, a un buque de transporte o a tierra;
e)
«almadraba de túnidos»: cualquier arte fijo anclado en el fondo, equipado generalmente con una red guía que conduce a los peces hasta la zona cercada;
f)
«introducción en jaula»: operación que supone que el atún rojo vivo no se sube a bordo y que incluye tanto el engorde como la cría;
g)
«engorde»: introducir en la jaula el atún rojo durante un corto período (habitualmente entre 2 y 6 meses) fundamentalmente para incrementar el contenido de grasa del ejemplar;
h)
«cría»: introducir en la jaula el atún rojo durante un período de más de un año para incrementar la biomasa total;
i)
«transbordo»: el desembarque de la totalidad o parte del atún rojo a bordo del buque de pesca a otro buque pesquero;
j)
«buque transformador»: el buque a bordo del cual los productos de la pesca se someten a una o más de las siguientes operaciones, antes de su envasado: fileteado o corte en rodajas, congelación o transformación;
k)
«pesca deportiva»: la pesca no comercial practicada por miembros de una organización deportiva nacional o por personas que disponen de una licencia deportiva nacional;
l)
«pesca recreativa»: la pesca no comercial practicada por personas que no son miembros de una organización deportiva nacional o no disponen de una licencia deportiva nacional;
m)
«tarea II»: la tarea II definida por la ICCAT en la Guía práctica para la elaboración de estadísticas y la realización de muestreos de los túnidos del Atlántico y otras especies afines (ICCAT, 1990, 3 edición);
n)
«buque del transporte»: el buque que recoge ejemplares silvestres y los transporta a las instalaciones de engorde o cría.
CAPÍTULO II
POSIBILIDADES DE PESCA
Artículo 3
Totales admisibles de capturas (TAC)
Los TAC, fijados por la ICCAT para las Partes contratantes, en lo que respecta a las poblaciones de atún rojo en el Atlántico oriental y el Mediterráneo serán los siguientes:
-
en 2008: 28 500 toneladas,
-
en 2009: 27 500 toneladas,
-
en 2010: 25 500 toneladas.
Sin embargo, de aprobarse en el marco de la ICCAT nuevos niveles de TAC, el Consejo, por mayoría cualificada y a propuesta de la Comisión, ajustará en consecuencia los TAC contemplados en el párrafo primero.
Artículo 4
1. Cada Estado miembro adoptará las medidas necesarias para garantizar que el esfuerzo pesquero de sus buques y almadrabas guarde proporción con las posibilidades de pesca de atún rojo asignadas a ese Estado miembro en el Atlántico oriental y el Mediterráneo.
2. Cada Estado miembro elaborará un plan de pesca anual para los buques y almadrabas que pesquen atún rojo en el Atlántico oriental y el Mediterráneo. Los Estados miembros cuya cuota de atún rojo sea inferior al 5 % de la cuota de la Comunidad podrán adoptar un método específico de gestión de tal cuota en su plan nacional, en cuyo caso no serán de aplicación las disposiciones del artículo 3.
3. Los planes de pesca anuales indicarán:
a)
entre otras cosas, los buques de más de 24 metros incluidos en la lista a que se refiere el artículo 12 y la cuota asignada a cada uno de ellos;
b)
para los buques de menos de 24 metros y para las almadrabas, al menos la cuota asignada a las organizaciones de productores o los grupos de buques que faenen con aparejos similares.
4. Los planes de pesca anuales se transmitirán a la Comisión a más tardar el 31 de enero de cada año. Toda modificación posterior del plan de pesca anual o del método específico de gestión de la cuota nacional se transmitirá a la Comisión al menos diez días antes de proceder a la actividad correspondiente a la modificación.
5. El Estado miembro del pabellón tomará las medidas indicadas en el presente apartado cuando un buque que enarbole su pabellón:
a)
haya incumplido la obligación de información establecida en el artículo 17, apartado 3;
b)
haya cometido una de las infracciones mencionadas en el artículo 26.
El Estado miembro del pabellón se asegurará de que se realice una inspección física, bien bajo su control cuando el buque se encuentre en sus puertos, bien a cargo de una persona por él designada cuando el buque no se encuentre en un puerto comunitario.
El Estado miembro del pabellón podrá exigir que el buque se dirija de inmediato a un puerto por él designado cuando estime que la cuota del buque se ha agotado.
6. Los Estados miembros presentarán a la Comisión, a más tardar el 31 de enero, un informe sobre la ejecución de sus planes de pesca anuales del año anterior. Dichos informes incluirán los siguientes datos:
a)
el número de buques que han llevado a cabo realmente actividades de pesca de atún rojo en el Atlántico oriental y el Mediterráneo;
b)
las capturas de cada buque, y
c)
el número total de días que cada buque ha faenado en el Atlántico oriental y el Mediterráneo.
7. Los acuerdos comerciales privados entre nacionales de un Estado miembro y una CPC con el fin de utilizar un buque pesquero que enarbole pabellón de ese Estado miembro para pescar en el marco de la cuota de atún de una CPC se realizarán únicamente con la autorización del Estado miembro afectado, que informará a la Comisión, y de la ICCAT.
8. Antes del 1 de marzo de cada año, los Estados miembros enviarán a la Comisión la información sobre todo acuerdo comercial privado celebrado entre sus nacionales y una CPC.
9. La información mencionada en el apartado 8 deberá incluir los siguientes elementos:
a)
la lista de todos los barcos pesqueros que enarbolen pabellón del Estado miembro autorizados a pescar activamente atún rojo en virtud de un acuerdo comercial privado;
b)
el número interno de buque tal y como se define en el anexo I del Reglamento (CE) no 26/2004 de la Comisión, de 30 de diciembre de 2003, relativo al registro comunitario de la flota pesquera (6);
c)
la duración de los acuerdos comerciales privados;
d)
el asentimiento del Estado miembro al acuerdo privado;
e)
el nombre de la CPC afectada.
10. La Comisión enviará inmediatamente a la Secretaría Ejecutiva de la ICCAT la información a que se refiere el apartado 9.
11. La Comisión se asegurará de que el porcentaje de la cuota de captura de atún rojo de una CPC que puede utilizarse para el fletamento de buques pesqueros comunitarios de conformidad con el artículo 8 ter del Reglamento (CE) no 1936/2001 del Consejo (7) no supere el 60 %, el 40 % y el 20 % de la cuota total para 2007, 2008 y 2009, respectivamente.
12. El fletamento de buques pesqueros comunitarios para la pesquería de atún rojo en el Atlántico oriental y en el Mediterráneo quedará prohibido en 2010 y años sucesivos.
13. Cada Estado miembro se asegurará de que el número de buques de pesca de atún rojo fletados y la duración del fletamento guarden proporción con la cuota asignada a la nación de fletamento.
CAPÍTULO III
MEDIDAS TÉCNICAS
Artículo 5
Temporadas de veda
1. Se prohibirá la pesca de atún rojo en el Atlántico oriental y el Mediterráneo a los grandes palangreros pelágicos de más de 24 m entre el 1 de junio y el 31 de diciembre, con la excepción del área delimitada al oeste por 10°O y al norte por 42°N.
2. Se prohibirá la pesca de atún rojo a los cerqueros en el Atlántico oriental y el Mediterráneo entre el 1 de julio y el 31 de diciembre.
3. Se prohibirá la pesca de atún rojo a los barcos de cebo vivo en el Atlántico oriental y el Mediterráneo entre el 15 de noviembre y el 15 de mayo.
4. Se prohibirá la pesca de atún rojo a los arrastreros pelágicos en el Atlántico oriental entre el 15 de noviembre y el 15 de mayo.
Artículo 6
Uso de aviones
Queda prohibido el uso de aviones o helicópteros para buscar atún rojo en la Zona del Convenio.
Artículo 7
Talla mínima
1. La talla mínima del atún rojo en el Atlántico oriental y el Mediterráneo será de 30 kg o 115 cm.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, y sin perjuicio del artículo 9, la talla mínima del atún rojo (Thunnus thynnus) será de 8 kg o 75 cm en los siguientes casos:
a)
atún rojo capturado en el Atlántico oriental por barcos de cebo vivo, curricaneros y arrastreros pelágicos;
b)
atún rojo capturado en el Mar Adriático para fines de cría.
3. A efectos del apartado 2, letra a), el Consejo determinará, a propuesta de la Comisión y por mayoría cualificada, el número máximo de buques de cebo vivo, curricaneros autorizados a pescar atún rojo y arrastreros pelágicos autorizados a pescar atún rojo como captura accesoria. El número de buques de cebo vivo y curricaneros corresponderá al número de buques comunitarios participantes en la pesca dirigida de atún rojo en 2006. El número de arrastreros pelágicos corresponderá al número de buques comunitarios autorizados a pescar atún rojo como captura accesoria en 2006.
4. A efectos del apartado 2, letra a), el Consejo distribuirá entre los Estados miembros, a propuesta de la Comisión y por mayoría cualificada, el número de buques determinado con arreglo al apartado 3.
5. A efectos del apartado 2, letra a), no se asignará más del 10 % de la cuota comunitaria de atún rojo de tamaño comprendido entre 8 kg de peso o 75 cm de longitud y 30 kg de peso o 115 cm de longitud a los buques autorizados mencionados en los puntos 3 y 4, hasta un máximo de 200 toneladas de atún rojo de tamaño no inferior a 6,4 kg de peso o 70 cm de longitud capturado por los buques de cebo vivo de eslora total inferior a 17 m. El Consejo, a propuesta de la Comisión y por mayoría cualificada, determinará la asignación de la cuota comunitaria entre los Estados miembros.
6. No se podrá asignar más del 2 % de la cuota comunitaria de atún rojo de peso comprendido entre 8 y 30 kg a las pesquerías artesanales costeras comunitarias de pescado en fresco en el Atlántico oriental. El Consejo, a propuesta de la Comisión y por mayoría cualificada, distribuirá la cuota comunitaria entre los Estados miembros.
7. Las condiciones específicas adicionales para el atún rojo capturado en el Atlántico oriental por barcos de cebo vivo, curricaneros y arrastreros pelágicos se establecen en el anexo I.
Artículo 8
Plan de muestreo para el atún rojo
1. Cada Estado miembro establecerá un programa de muestreo para estimar el número de ejemplares por talla de los atunes rojos capturados.
2. Para el muestreo por tallas en las jaulas se tomará una muestra de 100 ejemplares por cada 100 toneladas de peces vivos o una muestra del 10 % del número total de peces introducidos en jaulas. Las muestras por tallas, sobre la base de la longitud o del peso, se tomarán durante la recogida en la instalación de engorde y en los peces muertos durante el transporte, conforme a la metodología aprobada por la ICCAT para comunicar los datos correspondientes a la tarea II.
3. Se establecerán métodos de muestreo complementarios para los peces criados durante más de un año.
4. El muestreo se llevará a cabo durante cualquier proceso de recogida y abarcará todas las jaulas. Los datos de los muestreos realizados anualmente deberán transmitirse a la Comisión a más tardar el 31 de mayo del año siguiente.
Artículo 9
Capturas accesorias
1. Sin perjuicio del artículo 7, apartado 2, se autorizará un máximo de un 8 % de capturas accesorias de atún rojo de un peso inferior a 30 kg y no inferior a 10 kg a todos los buques pesqueros, con independencia de que pesquen atún rojo activamente o no.
2. El porcentaje mencionado en el apartado 1 se calculará en función del total de capturas accesorias en número de ejemplares por desembarque de las capturas totales de atún rojo de estos buques o en función de su equivalente en porcentaje en peso.
3. Las capturas accesorias se deducirán de la cuota del Estado miembro del pabellón. Se prohibirá el descarte de peces muertos de las capturas accesorias a que se refiere el apartado 1, mientras esté abierta la pesquería del atún rojo, y se deducirá de la cuota del Estado miembro del pabellón.
4. Los desembarques de capturas accesorias de atún rojo estarán sujetos a las disposiciones del artículo 14 y del artículo 18, apartado 1.
Artículo 10
Pesca recreativa
1. En el marco de la pesca recreativa, se prohibirá capturar, retener a bordo, transbordar o desembarcar más de un ejemplar de atún rojo en cada marea.
2. Se prohibirá la comercialización de atún rojo capturado en la pesca recreativa, salvo con fines benéficos.
3. Cada Estado miembro registrará los datos de capturas de la pesca recreativa y los comunicará a la Comisión. La Comisión transmitirá la información al Comité Permanente de Investigación y Estadísticas de la ICCAT.
4. Los Estados miembros tomarán las medidas necesarias para garantizar, en la mayor medida posible, la liberación del atún rojo capturado vivo, sobre todo de juveniles, en el marco de la pesca recreativa.
Artículo 11
Pesca deportiva
1. Los Estados miembros tomarán las medidas necesarias para regular la pesca deportiva, principalmente mediante autorizaciones de pesca.
2. Se prohibirá la comercialización de atún rojo capturado en competiciones de pesca deportiva, salvo con fines benéficos.
3. Cada Estado miembro registrará los datos de capturas de la pesca deportiva y los comunicará a la Comisión. La Comisión transmitirá la información al Comité Permanente de Investigación y Estadísticas de la ICCAT.
4. Los Estados miembros tomarán las medidas necesarias para garantizar, en la mayor medida posible, la liberación del atún rojo capturado vivo, sobre todo de juveniles, en el marco de la pesca deportiva.
CAPÍTULO IV
MEDIDAS DE CONTROL
Artículo 12
Registro de buques autorizados a pescar activamente atún rojo
1. Antes del 31 de enero de 2008, cada Estado miembro enviará a la Comisión en formato electrónico una lista de todos los buques pesqueros que enarbolen su pabellón autorizados a pescar activamente atún rojo en el Atlántico oriental y el Mediterráneo al amparo de un permiso especial de pesca.
2. La Comisión enviará esta información a la Secretaría Ejecutiva de la ICCAT para que dichos buques puedan incluirse en el registro ICCAT de buques autorizados a pescar atún rojo.
3. Los buques pesqueros de la Comunidad a los que afecte el presente artículo y que no estén incluidos en el registro ICCAT no podrán pescar, retener a bordo, transbordar, transportar, transferir o desembarcar atún rojo en el Atlántico oriental y el Mediterráneo.
4. Se aplicarán mutatis mutandis las normas sobre permisos de pesca incluidas en el artículo 8 bis, apartados 2, 4, 6, 7 y 8, del Reglamento (CE) no 1936/2001.
Artículo 13
Registro de almadrabas autorizadas a pescar atún rojo
1. A más tardar el 31 de enero de 2008, cada Estado miembro enviará a la Comisión en formato electrónico una lista de todas las almadrabas autorizadas a pescar atún rojo en el Atlántico oriental y el Mediterráneo al amparo de un permiso especial de pesca. La lista incluirá el nombre de las almadrabas y el número de registro.
2. La Comisión remitirá la lista a la Secretaría Ejecutiva de la ICCAT para que dichas almadrabas puedan incluirse en el registro ICCAT de almadrabas autorizadas a pescar atún rojo.
3. Las almadrabas comunitarias no incluidas en el registro ICCAT no podrán pescar, conservar, transbordar, transportar ni desembarcar atún rojo en el Atlántico oriental y el Mediterráneo.
4. Se aplicará mutatis mutandis el artículo 8 bis, apartados 2, 4, 6, 7 y 8, del Reglamento (CE) no 1936/2001.
Artículo 14
Puertos designados
1. Los Estados miembros designarán un lugar que deberá emplearse para el desembarque o un lugar en las proximidades de la costa (puertos designados) en que se permitan las operaciones de desembarque y transbordo del atún rojo.
2. Los Estados miembros transmitirán a la Comisión, a más tardar el 1 de abril de cada año, una lista de puertos designados. La Comisión enviará dicha información a la Secretaría Ejecutiva de la ICCAT antes del 15 de abril de cada año. Cualquier cambio posterior en la lista se notificará a la Comisión para su transmisión a la Secretaría Ejecutiva de la ICCAT, al menos 15 días antes de su entrada en vigor.
3. Queda prohibido desembarcar y transbordar de los buques mencionados en el artículo 12 cualquier cantidad de atún rojo pescado en el Atlántico oriental y el Mediterráneo fuera de los puertos designados por las CPC y por los Estados miembros con arreglo a los apartados 1 y 2.
4. Esta disposición se aplicará a los desembarques o transbordos efectuados por barcos de cebo vivo, curricaneros y arrastreros pelágicos que hayan capturado atún rojo en el Atlántico oriental de conformidad con las condiciones específicas establecidas en el anexo I.
Artículo 15
Requisitos de registro
1. Además de cumplir lo dispuesto en los artículos 6 y 8 del Reglamento (CEE) no 2847/93 del Consejo, de 12 de octubre de 1993, por el que se establece un régimen de control aplicable a la política pesquera común (8), los patrones de los buques mencionados en el artículo 12 consignarán en su cuaderno de pesca, cuando proceda, la información enumerada en el anexo II.
2. Los patrones de los buques comunitarios mencionados en el artículo 12 que efectúen una operación de pesca conjunta consignarán además la siguiente información en su cuaderno de pesca:
a)
cuando se suba a bordo la captura o se transfiera a jaulas:
-
fecha y hora de la captura obtenida en cada operación de pesca conjunta,
-
lugar (longitud y latitud) de la captura obtenida en cada operación de pesca conjunta,
-
cantidad de capturas de atún rojo que se suben a bordo o se transfieren a jaulas,
-
nombre e indicativo internacional de radio del buque pesquero;
b)
para los buques que efectúen una operación de pesca conjunta pero que no participen en la transferencia de peces:
-
fecha y hora de la operación de pesca conjunta,
-
lugar (longitud y latitud) de la operación de pesca conjunta,
-
declaración de que el buque no ha subido capturas a bordo ni ha transferido capturas a jaulas,
-
nombre e indicativo internacional de radio del buque pesquero.
3. Cuando el buque que realiza la captura y participa en una operación de pesca conjunta declare la cantidad de atún rojo capturada con sus artes de pesca, el patrón indicará, para cada captura, a qué buques se atribuyen las capturas para descontarlas de la cuota de los Estados del pabellón.
Artículo 16
Operaciones de pesca conjuntas
1. Las operaciones de pesca conjunta de atún rojo en las que participen buques que enarbolen pabellón de uno o de varios Estados miembros solo podrán autorizarse con el consentimiento del Estado o Estados miembros del pabellón de que se trate.
2. Al solicitar la autorización, cada Estado miembro tomará las medidas necesarias para que el buque pesquero que participe en la operación de pesca conjunta le comunique información detallada sobre la duración de la operación conjunta, la identidad de los operadores que participan en ella y la clave de reparto entre los buques de las correspondientes capturas.
3. Los Estados miembros transmitirán la información a que se refiere el apartado 2 a la Comisión. La Comisión transmitirá sin demora esta información a la Secretaría de la ICCAT.
Artículo 17
Informes de capturas
1. El patrón del buque pesquero mencionado en el artículo 12 que realizó la captura enviará a las autoridades competentes del Estado miembro de su pabellón un informe de capturas que indique las cantidades de atún rojo capturadas por su buque, incluidos los registros de captura nula.
2. Este informe de capturas deberá transmitirse por primera vez a más tardar al final del décimo día siguiente a la entrada en aguas del Atlántico oriental o el Mediterráneo o tras el comienzo de la marea. En caso de operaciones de pesca conjuntas, el patrón del buque que realiza la captura indicará, para cada captura, a qué buque se atribuye cada captura para descontarla de la cuota del Estado del pabellón.
3. A partir del 1 de junio de cada año, los patrones de los buques pesqueros transmitirán el informe de capturas de atún rojo, incluidos los registros de captura nula, cada cinco días.
4. Cada Estado miembro transmitirá a la Comisión los informes de capturas en cuanto los reciba, por medios electrónicos u otros medios. La Comisión transmitirá sin demora esta información a la Secretaría de la ICCAT.
5. Los Estados miembros informarán a la Comisión, en soporte informático, antes del 15 de cada mes, de las cantidades de atún rojo capturadas en el Atlántico oriental y el Mediterráneo que hayan sido desembarcadas, transbordadas, capturadas en almadraba o introducidas en jaula por los buques que enarbolen su pabellón durante el mes anterior. La Comisión transmitirá sin demora esta información a la Secretaría de la ICCAT.
Artículo 18
Desembarques
1. No obstante lo dispuesto en el artículo 7 del Reglamento (CEE) no 2847/93, el patrón de todo buque comunitario mencionado en el artículo 12 del presente Reglamento o su representante deberá notificar a la autoridad pertinente del Estado miembro (incluido el Estado miembro del pabellón) o a las CPC cuyos puertos o instalaciones de desembarque deseen utilizar, al menos 4 horas antes de la hora estimada de llegada al puerto, los siguientes datos:
a)
hora estimada de llegada;
b)
estimación de la cantidad de atún rojo retenida a bordo;
c)
información sobre la zona en que se realizaron las capturas.
2. Cuando el desembarque se haga en un puerto designado de un Estado miembro distinto del Estado miembro del pabellón, la autoridad pertinente de dicho Estado miembro enviará un registro del desembarque a la autoridad del Estado del pabellón del buque en un plazo de 48 horas tras finalizar el desembarque.
3. Dicha disposición no se aplicará a los desembarques efectuados por barcos de cebo vivo, curricaneros y arrastreros pelágicos que hayan capturado atún rojo en el Atlántico oriental.
Artículo 19
Transbordo
1. No obstante lo dispuesto en el artículo 11 del Reglamento (CEE) no 2847/93, queda prohibido el transbordo marítimo de atún rojo en el Atlántico oriental y el Mediterráneo, excepto para los grandes palangreros de atún que operan de conformidad con la Recomendación de la ICCAT 2005[06] por la que se establece un programa para el transbordo de los grandes palangreros de atún, en su versión modificada.
2. Antes de entrar en cualquier puerto, el patrón del buque receptor (buque que realiza la captura o buque transformador) o su representante deberá notificar a las autoridades pertinentes del Estado miembro cuyo puerto desee utilizar, al menos 48 horas antes de la hora estimada de llegada, los siguientes datos:
a)
hora estimada de llegada;
b)
cantidad estimada de atún rojo retenida a bordo;
c)
información sobre las zonas geográficas en que se realizaron las capturas de atún rojo que se va a transbordar;
d)
nombre del buque que haya realizado la captura de atún rojo y su número en el registro ICCAT de buques autorizados a pescar atún rojo;
e)
nombre del buque receptor y su número en el registro ICCAT de buques autorizados a pescar atún rojo;
f)
toneladas de atún rojo que se van a transbordar.
3. No se permitirá transbordar en el puerto a los buques que realizan la captura, salvo que hayan obtenido la autorización previa del Estado de su pabellón.
4. El patrón del buque que realizó la captura informará al Estado de su pabellón, antes de que dé comienzo el transbordo, de lo siguiente:
a)
cantidades de atún rojo que van a ser transbordadas;
b)
fecha y puerto de transbordo;
c)
nombre, número de registro y pabellón del buque receptor y su número en el registro ICCAT de buques autorizados a pescar atún rojo;
d)
zona geográfica de las capturas de túnidos.
5. La autoridad competente del Estado miembro en cuyo puerto se realice el transbordo:
a)
inspeccionará el buque receptor a su llegada y comprobará el cargamento y la documentación de la operación de transbordo;
b)
enviará un registro del desembarque a la autoridad del Estado del pabellón del buque en un plazo de 48 horas tras finalizar el desembarque.
6. Los patrones de los buques comunitarios mencionados en el artículo 12 rellenarán y transmitirán la declaración ICCAT de transbordo a las autoridades pertinentes del Estado miembro cuyo pabellón enarbolen los buques. La declaración se transmitirá a más tardar 15 días después de la fecha del transbordo en puerto, de conformidad con el formulario que figura en el anexo III.
Artículo 20
Operaciones de introducción en jaula
1. El Estado miembro bajo cuya jurisdicción se encuentra la instalación de engorde o de cría de atún rojo enviará, en un plazo de una semana tras finalizar la operación de introducción en jaula, el informe correspondiente, validado por un observador, al Estado miembro o a la CPC cuyos buques hayan pescado el túnido y a la Comisión. La Comisión transmitirá sin demora esta información a la Secretaría de la ICCAT. Dicho informe deberá contener la información indicada en la declaración de introducción en jaula, mencionada en el artículo 4 ter del Reglamento (CE) no 1936/2001.
2. Cuando las instalaciones de engorde o de cría se encuentren en alta mar, se aplicarán las disposiciones del apartado 1, mutatis mutandis, a los Estados miembros en que estén establecidas las personas físicas o jurídicas responsables de las instalaciones de engorde o de cría.
3. Antes de cualquier operación de transferencia a jaula, el Estado miembro o de la CPC del pabellón del buque que realiza la captura será informado, por las autoridades competentes del Estado miembro de la instalación de engorde o de cría, de la transferencia a las jaulas de cantidades capturadas por los buques pesqueros que enarbolan su pabellón.
El Estado miembro del pabellón del buque que realiza la captura solicitará de las autoridades competentes del Estado miembro de la instalación de engorde o de cría que proceda a la incautación de las capturas y a la liberación de los peces en el mar si, al recibir esta información, considera:
a)
que el buque pesquero que declara haber capturado el pescado no disponía de suficiente cuota para el atún rojo introducido en la jaula;
b)
que la cantidad de pescado no ha sido debidamente comunicada ni tenida en cuenta para el cálculo de las cuotas aplicables, o
c)
que el buque pesquero que declara haber capturado el pescado no está autorizado a capturar atún rojo.
4. El patrón de todo buque comunitario rellenará y transmitirá al Estado miembro o a la CPC del pabellón la declaración ICCAT de transferencia a más tardar a los 15 días de la fecha de la transferencia al remolcador o a la jaula, con el formulario que figura en el anexo III. La declaración de transferencia acompañará al pescado transferido durante el transporte a las jaulas.
Artículo 21
Actividades de las almadrabas
1. Las capturas con almadraba se registrarán al final de cada operación de pesca de atún con almadraba y serán transmitidas por medios electrónicos u otros medios en las 48 horas siguientes al final de cada operación de pesca a la autoridad competente del Estado miembro en el que se sitúe la almadraba.
2. Tras su recepción, cada Estado miembro transmitirá el registro de capturas por medios electrónicos a la Comisión. La Comisión transmitirá sin dilación dicha información a la Secretaría de la ICCAT.
Artículo 22
Control en puerto o en las instalaciones
1. Los Estados miembros tomarán las medidas necesarias para garantizar que todos los buques mencionados en el registro ICCAT de buques autorizados a pescar atún rojo que entren en un puerto designado para desembarcar o transbordar atún rojo capturado en el Atlántico oriental y el Mediterráneo estén sujetos a un control en puerto.
2. Los Estados miembros tomarán las medidas necesarias para controlar cada operación de introducción en jaula en las instalaciones de engorde o de cría bajo su jurisdicción.
3. Cuando las instalaciones de engorde o de cría se encuentren en alta mar, el apartado 2 se aplicará mutatis mutandis a los Estados miembros en que estén establecidas las personas físicas o jurídicas responsables de la instalación de engorde o de cría.
Artículo 23
Verificación cruzada
1. Los Estados miembros verificarán, incluso mediante el uso de datos del SLB (sistema de localización de buques vía satélite), la presentación de los cuadernos de pesca y la información pertinente registrada en los cuadernos de pesca de sus buques, en el documento de transferencia y transbordo y en los documentos de captura.
2. Los Estados miembros llevarán a cabo verificaciones administrativas cruzadas de todos los desembarques y todos los transbordos o introducciones en jaulas entre las cantidades por especie registradas en el cuaderno de pesca de los buques o las cantidades por especie registradas en la declaración de transbordo y las cantidades registradas en la declaración de desembarque o de introducción en jaula, y cualquier otro documento pertinente como facturas y notas de venta.
Artículo 24
Programa de Inspección Internacional Conjunta de la ICCAT
1. Se aplicará en la Comunidad el Programa de Inspección Internacional Conjunta adoptado por la ICCAT en su Cuarta Reunión Ordinaria (Madrid, noviembre de 1975) y recogido en el anexo IV del presente Reglamento.
2. Los Estados miembros cuyos buques pesqueros estén autorizados a pescar atún rojo en el Atlántico oriental y el Mediterráneo nombrarán inspectores y llevarán a cabo las inspecciones en el mar con arreglo al Programa.
3. La Comisión o el organismo designado por la Comisión podrá nombrar inspectores comunitarios para la aplicación del Programa.
4. La Comisión o el organismo designado por la Comisión coordinará las actividades de vigilancia e inspección de la Comunidad. A tal efecto, podrá elaborar, en concertación con los Estados miembros afectados, programas conjuntos de inspección que permitan a la Comunidad cumplir las obligaciones que le incumben en virtud del Programa. Los Estados miembros cuyos buques realicen actividades de pesca de atún rojo deberán adoptar las medidas necesarias para facilitar la aplicación de tales programas, especialmente en lo que respecta a los recursos humanos y materiales necesarios, así como a los períodos y zonas en los que vayan a desplegarse.
5. Los Estados miembros notificarán a la Comisión, a más tardar el 1 de abril de cada año, el nombre de los inspectores y de los buques de inspección que tengan intención de asignar al Programa durante el año siguiente. Con esa información, la Comisión, en colaboración con los Estados miembros, elaborará un plan de participación de la Comunidad en el Programa para cada año, que comunicará a la Secretaría de la ICCAT y a los Estados miembros.
Artículo 25
Programa de observadores
1. Cada Estado miembro garantizará la presencia de observadores en sus buques pesqueros de más de 15 m de eslora, de modo que queden cubiertos al menos:
a)
el 20 % de sus cerqueros activos; en las operaciones de pesca conjuntas, un observador deberá estar presente durante la operación de pesca;
b)
el 20 % de sus arrastreros pelágicos activos;
c)
el 20 % de sus palangreros activos;
d)
el 20 % de sus buques de cebo vivo activos;
e)
el 100 % durante el proceso de extracción de sus almadrabas.
Las tareas del observador consistirán, en particular, en lo siguiente:
a)
verificar que el buque cumple el presente Reglamento;
b)
registrar y comunicar la actividad pesquera;
c)
observar y estimar las capturas y verificar las entradas en el cuaderno de pesca;
d)
avistar y registrar los buques que podrían estar pescando en contravención de las medidas de conservación de la ICCAT.
Además, el observador llevará a cabo tareas científicas, como recopilar los datos de la tarea II definida por la ICCAT, cuando esta lo requiera, basándose en las instrucciones del Comité Permanente de Investigación y Estadísticas de la ICCAT.
2. El Estado miembro bajo cuya jurisdicción se encuentre la instalación de engorde o de cría de atún rojo deberá garantizar la presencia de un observador durante toda operación de transferencia de atún rojo a las jaulas y durante toda operación de recogida de peces de la instalación.
Las tareas del observador consistirán, en particular, en lo siguiente:
a)
observar y controlar que el funcionamiento de la instalación se ajusta a lo dispuesto en los artículos 4 bis, 4 ter y 4 quater del Reglamento (CE) no 1936/2001;
b)
validar el informe de introducción en jaulas mencionado en el artículo 20 del presente Reglamento;
c)
llevar a cabo cualquier labor científica, por ejemplo recoger muestras, solicitadas por la ICCAT, basándose en las instrucciones del Comité Permanente de Investigación y Estadísticas de la ICCAT.
Artículo 26
Ejecución
1. Los Estados miembros adoptarán medidas de ejecución con respecto a los buques pesqueros que enarbolan su pabellón siempre que se haya establecido, de acuerdo con sus leyes, que el buque no cumple las disposiciones de los artículos 4, 5, 7, 14, 15, 16, 17 y 19. Las medidas podrán incluir en particular, dependiendo de la gravedad de la infracción y de conformidad con las disposiciones pertinentes de la legislación nacional:
a)
multas;
b)
incautación de los artes de pesca y las capturas ilegales;
c)
apresamiento preventivo del buque;
d)
suspensión o retirada de la autorización para pescar;
e)
reducción o retirada de la cuota pesquera, si procede.
2. Cada Estado miembro bajo cuya jurisdicción se encuentre una instalación de engorde de atún rojo adoptará medidas de ejecución respecto de esta siempre que se haya establecido, de acuerdo con sus leyes, que la instalación no cumple las disposiciones del artículo 20 y del artículo 25, apartado 2, del presente Reglamento ni los artículos 4 bis, 4 ter y 4 quater del Reglamento (CE) no 1936/2001. Las medidas podrán incluir en particular, dependiendo de la gravedad de la infracción y de conformidad con las disposiciones pertinentes de la legislación nacional:
a)
multas;
b)
suspensión o retirada del registro de instalaciones de engorde;
c)
prohibición de introducir en jaulas o comercializar cantidades de atún rojo.
Artículo 27
Medidas comerciales
1. Quedan prohibidos en la Comunidad el comercio, los desembarques, las importaciones, las exportaciones, la introducción en jaulas para cría o engorde, las reexportaciones y los transbordos de atún rojo (Thunnus thynnus) del Atlántico oriental y del Mediterráneo que no vayan acompañados de la documentación precisa, completa y validada requerida por el presente Reglamento.
2. Quedan prohibidos en la Comunidad el comercio, las importaciones, desembarques, introducción en jaulas para engorde o cría, transformación, exportaciones, reexportaciones y transbordos de atún rojo del Atlántico oriental y el Mediterráneo (Thunnus thynnus) capturado por buques abanderados por Estados que no dispongan de una cuota, límite de captura o asignación de esfuerzo pesquero para el atún rojo del Atlántico oriental y el Mediterráneo, de conformidad con los términos de las medidas de conservación y ordenación de la ICCAT o por Estados que hayan agotado sus posibilidades de pesca. Basándose en la información recibida por la Secretaría de la ICCAT, la Comisión informará a todos los Estados miembros de que se ha agotado la cuota de una CPC.
3. Quedan prohibidos en la Comunidad el comercio, las importaciones, desembarques, transformación y exportaciones de atún rojo de las instalaciones de engorde o de cría que no cumplan la Recomendación 2006[07] de la ICCAT sobre cría de atún rojo.
Artículo 28
Factores de conversión
Para calcular el peso en vivo equivalente del atún rojo transformado, se aplicarán los factores de conversión adoptados por el Comité Permanente de Investigación y Estadísticas de la ICCAT.
Artículo 29
Financiación
A efectos del artículo 21, letra a), inciso i), del Reglamento (CE) no 1198/2006 del Consejo, de 27 de julio de 2006, relativo al Fondo Europeo de Pesca (9), y hasta el 31 de diciembre de 2014, el Plan de recuperación plurianual para el atún rojo del Atlántico oriental y el Mediterráneo se considerará un plan de recuperación con arreglo al artículo 5 del Reglamento (CE) no 2371/2002.
CAPÍTULO V
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 30
Modificaciones del Reglamento (CE) no 520/2007
El Reglamento (CE) no 520/2007 se modifica como sigue:
1)
Se suprimen los artículos 6 y 11.
2)
En el anexo IV, se suprime la entrada relativa al atún rojo.
Artículo 31
Entrada en vigor y aplicación
El presente Reglamento entrará en vigor a los tres días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 1 de enero de 2008.
No obstante, el artículo 29 será aplicable a partir del 13 de junio de 2007.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 17 de diciembre de 2007.