Směrnice Rady
ze dne 24. června 1988,
kterou se provádí článek 67 Smlouvy
(88/361/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 69 a čl. 70 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise podaný po konzultaci s Měnovým výborem [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k tomu, že článek 8a Smlouvy stanoví, že společný trh bude představovat oblast bez vnitřních hranic, v níž je zajištěn volný pohyb kapitálu, aniž jsou dotčena ostatní ustanovení Smlouvy;
vzhledem k tomu, že členské státy by měly být schopny vydávat nezbytná opatření k regulaci likvidity bank; že taková opatření by měla být omezena pouze na tento účel;
vzhledem k tomu, že členské státy by v případě nutnosti měly být schopny vydávat opatření, aby dočasně a prostřednictvím náležitých postupů používaných ve Společenství mohly omezit pohyb krátkodobého kapitálu, který by mohl vážně narušit provádění záměrů v měnové a devizové politice, a to i v oblastech, v nichž neexistují žádné znatelné rozdíly v základních hospodářských ukazatelích;
vzhledem k tomu, že v zájmu transparentnosti je vhodné v souladu s opatřeními stanovenými touto směrnicí naznačit rozsah přechodných opatření přijatých aktem o přistoupení z roku 1985 v oblasti pohybu kapitálu ve prospěch Španělského království a Portugalské republiky;
vzhledem k tomu, že Španělské království a Portugalská republika mohou podle článků 61 až 66 a článků 222 až 232 aktu o přistoupení z roku 1985 odložit liberalizaci určitých forem pohybu kapitálu odchylně od povinností stanovených první směrnicí Rady ze dne 11. května 1960, kterou se provádí článek 67 Smlouvy [3] naposledy pozměněnou směrnicí 86/566/EHS [4]; že směrnice 86/566/EHS také stanoví, aby přechodná ustanovení ohledně povinnosti těchto dvou členských států umožnit volný pohyb kapitálu byla prováděna v jejich prospěch; že je vhodné, aby tyto dva členské státy mohly odložit plnění těchto nových liberalizačních povinností vyplývajících z této směrnice;
vzhledem k tomu, že Řecká republika a Irsko prožívají, i když v různé míře, složitou situaci platební bilance a vysokou úroveň zahraničního dluhu; že okamžitá a kompletní liberalizace pohybu kapitálu těmito dvěma členskými státy by ztížila další provádění opatření, která přijaly, aby posílily své vnější postavení a aby zlepšily schopnost svých finančních systémů přizpůsobit se požadavkům sjednoceného finančního trhu Společenství; že v souladu s článkem 8c Smlouvy je vhodné, aby s ohledem na jejich zvláštní podmínky dostaly tyto dva členské státy více času na splnění povinností vyplývajících z této smlouvy;
vzhledem k tomu, že plná liberalizace pohybu kapitálu by mohla v některých členských státech, a to zvláště v příhraničních oblastech, přispět k potížím na trhu s rekreačními objekty; že stávající vnitrostátní právní předpisy regulující tento trh by neměly být ovlivněny tím, že tato směrnice vstoupí v platnost;
vzhledem k tomu, že by mělo být využito období, přijaté pro uvedení této směrnice v platnost, aby Komise mohla podat návrhy určené na odstranění nebo snížení rizik zkreslování daňové situace, daňových úniků a vyhýbání se daňovým povinnostem, jež jsou výsledkem různosti vnitrostátních daňových systémů a aby u těchto návrhů mohla Rada zaujmout stanovisko;
vzhledem k tomu, že v souladu s čl. 70 odst. 1 Smlouvy Společenství usiluje o dosažení co nejvyššího stupně liberalizace ve vztahu k pohybu kapitálu mezi rezidenty Společenství a třetích zemí;
vzhledem k tomu, že rozsáhlý pohyb krátkodobého kapitálu do nebo z třetích zemí může vážně narušit měnovou nebo finanční situaci členských států nebo způsobit vážné napětí na devizových trzích; že takový vývoj může být škodlivý pro soudržnost Evropského měnového systému, pro hladké fungování vnitřního trhu a pro pokračující uskutečňování hospodářské a měnové unie; že je proto vhodné, aby se vytvořily nezbytné podmínky pro harmonickou akci členských států, bude-li toto nezbytné;
vzhledem k tomu, že tato směrnice nahrazuje směrnici Rady 72/156/EHS ze dne 21. března 1972 o regulování mezinárodních kapitálových toků a o neutralizování nežádoucích účinků na likviditu vnitřních trhů [5]; že směrnice 72/156/EHS se tímto zrušuje,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Aniž jsou dotčena dále uvedená ustanovení, zruší členské státy omezení pohybu kapitálu mezi rezidenty členských států. Pro zjednodušení provádění této směrnice se pohyb kapitálu člení podle klasifikace uvedené v příloze I.
2. Převody spojené s pohybem kapitálu probíhají za stejných devizových podmínek, které platí pro běžné operace.
Článek 2
Členské státy informují Výbor guvernérů centrálních bank a Měnový výbor i Komisi nejpozději ke dni jejich vstupu v platnost o opatřeních k regulování likvidity bank, které mají zvláštní vliv zejména na kapitálové transakce prováděné úvěrovými institucemi s nerezidenty.
Tato opatření se omezí na míru nutnou k vnitrostátní monetární regulaci. Měnový výbor a Výbor guvernérů centrálních bank předají Komisi stanoviska ohledně této záležitosti.
Článek 3
1. Pokud pohyb krátkodobého kapitálu výjimečného rozsahu vyvolává velké napětí na devizových trzích a vede k vážnému narušování provádění měnové a devizové politiky členského státu projevující se ve významných změnách domácí likvidity, může dát Komise po konzultaci s Měnovým výborem a Výborem guvernérů centrálních bank členskému státu souhlas k tomu, aby s ohledem na pohyb kapitálu uvedený v příloze II přijal ochranná opatření, o jejichž podmínkách a podrobnostech rozhodne Komise.
2. V naléhavých případech může dotčený členský stát sám přijmout výše uvedená ochranná opatření, jsou-li tato opatření nutná. Komise a ostatní členské státy musí být o těchto opatřeních informovány nejpozději ke dni jejich účinnosti. Komise po konzultaci s Měnovým výborem a s Výborem guvernérů centrálních bank rozhodne, zdali může dotčený členský stát nadále tato opatření uplatňovat nebo zdali je musí pozměnit či zrušit.
3. Rozhodnutí přijatá Komisí podle odstavců 1 a 2 mohou být zrušena nebo pozměna Radou rozhodující kvalifikovanou většinou.
4. Doba uplatňování ochranných opatření přijatých podle tohoto článku nesmí překročit 6 měsíců.
5. Rada na základě zprávy Komise a po získání stanoviska Měnového výboru a Výboru guvernérů centrálních bank do 31. prosince 1992 přezkoumá, zůstává-li tento článek ve svých zásadách i podrobnostech nadále v souladu s požadavky, které provádění těchto ustanovení mělo uspokojovat.
Článek 4
Tato směrnice se nedotkne práva členských států přijímat veškerá nezbytná opatření, aby se předcházelo porušování jejich právních předpisů, mimo jiné v oblasti zdanění a obezřetnostního dohledu nad finančními institucemi nebo k přijetí postupů pro oznamování pohybu kapitálu pro administrativní nebo statistické účely.
Uplatňování těchto opatření a postupů nesmí mít za následek to, že by se bránilo pohybu kapitálu prováděnému podle právních předpisů Společenství.
Článek 5
V souladu s klasifikací pohybu kapitálu podle přílohy I je v příloze III stanovena působnost aktu o přistoupení z roku 1985 v oblasti pohybu kapitálu pro Španělské království a Portugalskou republiku.
Článek 6
1. Členské státy přijmou do 1. července 1990 opatření nezbytná k plnění této směrnice. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Státy rovněž oznámí nejpozději ke dni jejich účinnosti veškerá nová opatření nebo změny předpisů upravujících pohyb kapitálu uvedený v příloze I.
2. Španělské království a Portugalská republika (bez dotčení článků 61 až 66 a článků 222 až 232 aktu o přistoupení z roku 1985) a Řecká republika a Irsko mohou dočasně pokračovat v omezování pohybu kapitálu uvedeného v příloze IV s výhradou podmínek a časových lhůt stanovených v této příloze.
Bude-li se před uplynutím časové lhůty stanovené pro liberalizaci pohybu kapitálu podle seznamu III a IV přílohy IV Portugalská republika nebo Řecká republika domnívat, že nejsou schopny pokračovat v liberalizaci, a to zejména z důvodu potíží s platební bilancí nebo z důvodu nedostatečně přizpůsobeného vnitrostátního finančního systému, Komise spolu s Měnovým výborem na žádost jednoho nebo druhého z těchto členských států přezkoumá hospodářskou a finanční situaci dotčeného členského státu. Podle výsledku tohoto přezkumu Komise navrhne Radě prodloužení časové lhůty stanovené pro liberalizaci všech nebo některých druhů pohybu kapitálu. Toto prodloužení nesmí přesáhnout tři roky. Rada bude jednat v souladu s postupem stanoveným v článku 69 Smlouvy.
3. Belgické království a Lucemburské velkovévodství mohou dočasně nadále provozovat duální devizový trh v souladu s podmínkami a lhůtami stanovenými v příloze V.
4. Stávající vnitrostátní právní předpisy upravující nákup rekreačních objektů mohou zůstat v platnosti, dokud Rada nepřijme další ustanovení v této oblasti v souladu s článkem 69 Smlouvy. Tímto není ovlivněna platnost jiných právních předpisů Společenství.
5. Komise předloží do 31.prosince 1988 Radě návrhy k eliminaci nebo ke snížení rizika zkreslování daňové situace, daňových úniků a vyhýbání se daňovým povinnostem z důvodu rozdílných vnitrostátních systému zdaňování úspor a kontroly uplatňování těchto systémů.
Rada k těmto návrhům Komise zaujme stanovisko do 30. června 1989. Veškerá daňová opatření Společenství se v souladu se Smlouvou přijímají jednomyslně.
Článek 7
1. Při převodech spojených s pohybem kapitálu z třetích zemí nebo do nich se členské státy vynasnaží dosáhnout stejného stupně liberalizace jako té, která platí u operací, kterých se účastní rezidenti jiných členských států, a to s výhradou ostatních ustanovení této směrnice.
Předchozí odstavec se nedotýká uplatňování vnitrostátních pravidel nebo právních předpisů Společenství vůči třetím zemím, a to zejména vzájemných podmínek týkajících se operací, zahrnujících usazování, poskytování finančních služeb a přijetí cenných papírů na kapitálové trhy.
2. Pokud rozsáhlý pohyb krátkodobého kapitálu do nebo z třetích zemí vážně narušuje vnitřní nebo vnější měnovou nebo finanční situaci členských států nebo některých z nich nebo způsobuje vážné napětí v devizových vztazích uvnitř Společenství nebo mezi Společenstvím a třetími státy, členské státy společně projednají veškerá opatření pro boj s těmito problémy. Tyto konzultace se konají v rámci Výboru guvernérů centrálních bank a Měnového výboru na základě iniciativy Komise nebo kteréhokoli členského státu.
Článek 8
Nejméně jednou za rok Měnový výbor prošetří situaci volného pohybu kapitálu, tak jak vyplývá z provádění této směrnice. Toto šetření se týká opatření k domácí regulaci úvěrových, finančních a peněžních trhů, které by mohly mít specifický dopad na mezinárodní pohyb kapitálu a veškeré další aspekty této směrnice. Výbor podá zprávu o výsledku šetření Komisi.
Článek 9
Dnem 1. července 1990 se zrušuje první směrnice ze dne 11. května 1960 a směrnice 72/156/EHS.
Článek 10
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 24.června 1988.
DIRECTIVA DEL CONSEJO de 24 de junio de 1988 para la aplicación del artículo 67 del Tratado (88/361/CEE)
EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea y, en particular, su artículo 69 y el apartado 1 de su artículo 70,
Vista la propuesta de la Comisión, presentada previa consulta al Comité Monetario (1),
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (2),
Considerando que, en virtud de lo dispuesto en el artículo 8A del Tratado, el mercado interior implica un espacio sin fronteras interiores en el que se garantiza la libre circulación de capitales sin perjuicio de las restantes disposiciones del Tratado;
Considerando que los Estados miembros deben poder tomar las medidas necesarias para regular la liquidez bancaria y que tales medidas deben limitarse a este objetivo;
Considerando que los Estados miembros deben poder adoptar, en caso necesario, medidas que obstaculicen temporalmente, y en el marco de los procedimientos comunitarios adecuados, los movimientos de capitales a corto plazo que, incluso sin una divergencia importante en los factores económicos fundamentales, podrían perturbar gravemente la dirección de su política monetaria y de cambio;
Considerando que, en un deseo de transparencia y teniendo en cuenta el dispositivo establecido por la presente Directiva, es conveniente indicar el ámbito de aplicación de las medidas transitorias adoptadas en favor del Reino de España y de la República Portuguesa por el Acta de adhesión de 1985 en el sector de los movimientos de capitales;
(no publicado aún en el Diario Oficial).
Considerando que el Reino de España y la República Portuguesa, en virtud de los artículos 61 a 66 y 222 a 232 del Acta de adhesión de 1985, respectivamente, pueden aplazar la liberalización de algunos movimientos de capitales no obstante las obligaciones enunciadas en la Primera Directiva de 11 de mayo de 1960 para la aplicación del artículo 67 del Tratado (3) modificada en último lugar por la Directiva 86/566/CEE (4); que la Directiva 86/566/CEE establece igualmente la aplicación de un régimen transitorio en favor de ambos Estados miembros en relación con sus obligaciones de liberalización de los movimientos de capitales; que conviene que estos dos Estados miembros puedan aplazar, en los mismos plazos y por las mismas razones económicas, la aplicación de las nuevas obligaciones de liberalización que resultan de la presente Directiva;
Considerando que la República Helénica e Irlanda se hallan enfrentados, aunque con distinta intensidad, a una situación difícil de su balanza de pagos y a la obligación de un endeudamiento externo elevado; que una liberalización completa e inmediata de los movimientos de capitales de estos dos Estados miembros haría más difícil proseguir las acciones emprendidas para mejorar su posición exterior y reforzar la capacidad de adaptación de su sistema financiero a las exigencias de un mercado financiero integrado en la Comunidad; que es conveniente, de acuerdo con el artículo 8C del Tratado, conceder a dichos Estados miembros plazos suplementarios adaptados a su situación específica para que apliquen las obligaciones derivadas de la presente Directiva;
Considerando que la plena liberalización de los movimientos de capitales podría, en determinados Estados miembros y especialmente en áreas fronterizas, acrecentar las dificultades en el mercado de las segundas residencias; que las disposiciones existentes de derecho nacional que regulan este tipo de compras no deberán verse afectadas por la puesta en aplicación de la presente Directiva;
Considerando que conviene aprovecharse del plazo fijado para la puesta en aplicación de la Directiva a fin de que la Comisión pueda presentar las propuestas tendentes a suprimir o a atenuar los riesgos de distorsión, de evasión y de fraude fiscales relacionados con la diversidad de los regímenes impositivos nacionales y que el Consejo pueda pronunciarse sobre dichas propuestas;
Considerando que, de conformidad con el apartado 1 del artículo 70 del Tratado, la Comunidad debe esforzarse en alcanzar el mayor grado de liberalización posible en el ámbito de los movimientos de capitales entre sus residentes y los de países terceros;
Considerando que, si se producen movimientos de capitales a corto plazo y de gran magnitud procedentes o destinados a países terceros, la situación monetaria o financiera de los Estados miembros se puede ver gravemente perturbada u originarse serias tensiones en los mercados de cambio; que este tipo de acontecimientos pueden resultar perjudiciales para la cohesión del Sistema Monetario Europeo, para el buen funcionamiento del mercado interior y para la realización progresiva de la unión económica y monetaria; que es conveniente, por lo tanto, crear las condiciones apropiadas para una acción concertada de los Estados miembros en caso de que se comprobara la necesidad de la misma;
Considerando que la presente Directiva sustituye a la Directiva 72/156/CEE del Consejo, de 21 de marzo de 1972, para la regulación de los flujos financieros internacionales y la neutralización de sus efectos no deseables sobre la liquidez interna (5); que, por lo tanto, la Directiva
72/156/CEE debe quedar derogada,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
1. Los Estados miembros suprimirán las restricciones a los movimientos de capitales que tienen lugar entre las personas residentes en los Estados miembros, sin perjuicio de las disposiciones que se indican más adelante. Para facilitar la aplicación de la presente Directiva, los movimientos de capitales se clasificarán con arreglo a la nomenclatura que se establece en el Anexo I.
2. Las transferencias correspondientes a los movimientos de capitales se efectuarán en las mismas condiciones de cambio que las que se practican para los pagos relativos a las transacciones corrientes.
Artículo 2
Los Estados miembros informarán al Comité de Gobernadores de los Bancos Centrales, al Comité Monetario y a la Comisión, a más tardar en el momento de su entrada en vigor, de las medidas de regulación de la liquidez bancaria que incidan de forma más específica en las operaciones de capital llevadas a cabo por las entidades de crédito con no residentes.
Estas medidas deberán limitarse a lo que sea estrictamente necesario para la regulación monetaria interna. El Comité Monetario y el Comité de Gobernadores de los Bancos Centrales emitirán dictámenes al respecto, previa solicitud de la Comisión.
Artículo 3
1. En caso de que unos movimientos de capitales a corto plazo excepcionalmente amplios provoquen fuertes tensiones en los mercados de cambio y graves perturbaciones en la dirección de la política monetaria y de cambio de un Estado miembro que se traduzcan, en particular, en variaciones importantes de la liquidez interna, la Comisión, previa consulta al Comité Monetario y al Comité de Gobernadores de los Bancos Centrales, podrá autorizar a dicho Estado miembro a adoptar, con respecto a los movimientos de capitales enumerados en el Anexo II, las medidas de salvaguardia cuyas condiciones y modalidades definirá ella misma.
2. El Estado miembro afectado podrá adoptar por sí mismo las medidas de salvaguardia mencionadas anteriormente, si son necesarias, debido a su carácter urgente. La Comisión y los demás Estados miembros deberán ser informados de dichas medidas, a más tardar, en el momento de su entrada en vigor. La Comisión, previa consulta al Comité Monetario y al Comité de Gobernadores de los Bancos Centrales, decidirá si el Estado miembro afectado puede mantener o debe modificar o suprimir dichas medidas.
3. El Consejo, pronunciándose por mayoría cualificada, podrá revocar o modificar las decisiones que adopte la Comisión en virtud de los apartados 1 y 2.
4. El período de aplicación de las medidas de salvaguardia adoptadas con arreglo al presente artículo no podrá ser superior a 6 meses.
5. El Consejo examinará antes del 31 de diciembre de 1992, tomando como base un informe de la Comisión y previo dictamen del Comité Monetario y del Comité de Gobernadores de los Bancos Centrales, si las disposiciones del presente artículo siguen adaptándose, en su principio y en sus modalidades, a las necesidades para las que fueron previstas.
Artículo 4
Las disposiciones de la presente Directiva no prejuzgarán el derecho de los Estados miembros a adoptar las medidas indispensables para impedir las infracciones a sus leyes y reglamentos, en particular, en materia fiscal o de control prudencial de las entidades financieras, y establecer procedimientos de declaración de los movimientos de capitales que tengan como objeto la información administrativa o estadística.
La aplicación de estas medidas y procedimientos no podrá tener por efecto la obstaculización de los movimientos de capitales efectuados de conformidad con lo dispuesto en el Derecho comunitario.
Artículo 5
Para el Reino de España y la República Portuguesa, el ámbito de aplicación de las disposiciones del Acta de adhesión de 1985 en materia de movimientos de capitales, según la nomencaltura de movimientos de capitales que figura en el Anexo I, deberá entenderse de acuerdo con lo indicado en el Anexo III.
Artículo 6
1. Los Estados miembros pondrán en vigor las medidas necesarias para dar cumplimiento a la presente Directiva, a más tardar, el 1 de julio de 1990 e informarán de ello inmediatamente a la Comisión. Darán también a conocer, a más tardar, en el momento de su entrada en vigor, cualquier nueva medida o modificación introducida en las disposiciones que regulan los movimientos de capitales que se enumeran en el Anexo I.
2. El Reino de España y la República Portuguesa, sin perjuicio para ambos Estados miembros de los artículos 61 a 66 y 222 a 232 del Acta de adhesión de 1985, así como la República Helénica e Irlanda, podrán mantener temporalmente restricciones a los movimientos de capitales enumerados en el Anexo IV, en las condiciones y plazos previstos en dicho Anexo.
Si, antes de la expiración del plazo fijado para la liberalización de los movimientos de capitales enumerados en las listas III y IV del Anexo IV, la República Portuguesa o la República Helénica considerasen que no están en condiciones de proceder a dicha liberalización, debido principalmente a dificultades de balanza de pagos o a un insuficiente grado de adaptación del sistema financiero nacional, la Comisión, a petición de uno u otro de estos Estados miembros y en colaboración con el Comité Monetario, realizará un examen de la situación económica y financiera de dicho Estado. La Comisión, tomando como base los resultados de dicho examen, propondrá al Consejo una prórroga del plazo fijado para la liberalización de todos o de una parte de los movimientos de capitales de que se trate. Dicha prórroga no podrá ser superior a tres años. El Consejo se pronunciará según el procedimiento del artículo 69 del Tratado.
3. El Reino de Bélgica y el Gran Ducado de Luxemburgo podrán mantener temporalmente el doble mercado de cambios en las condiciones y plazos previstos en el Anexo V.
4. Las disposiciones existentes de derecho nacional que regulan la compra de segundas residencias podrán mantenerse hasta que el Consejo adopte otras disposiciones en este ámbito, de conformidad con el artículo 69 del Tratado. Esta disposición no afectará a la aplicabilidad de otras disposiciones de derecho comunitario.
5. La Comisión presentará al Consejo, a más tardar el 31 de diciembre de 1988, las propuestas destinadas a suprimir o a atenuar riesgos de distorsiones, de evasión y de fraude fiscales vinculados a la diversidad de los regímenes nacionales referentes a la fiscalidad del ahorro y al control de su aplicación.
El Consejo deberá pronunciarse sobre las propuestas de la Comisión, a más tardar, el 30 de junio de 1989. Toda disposición fiscal de carácter comunitario deberá adoptarse, de conformidad con el Tratado, por unanimidad.
Artículo 7
1. Los Estados miembros se esforzarán por conseguir que el régimen que apliquen a las transferencias correspondientes a los movimientos de capitales con países terceros alcance el mismo grado de liberalización que el de las operaciones que tengan lugar con los residentes de los demás Estados miembros, sin perjuicio de las demás disposiciones de la presente Directiva.
Las disposiciones del párrafo primero no prejuzga´ran la aplicación, con respecto a países terceros, de las normas nacionales o de Derecho comunitario, y, en particular, de las posibles condiciones de reciprocidad, relativas a las operaciones de establecimiento, de prestación de servicios financieros y de admisión de títulos en los mercados de capitales.
2. En caso de que movimientos de capitales a corto plazo y de gran magnitud, procedentes o destinados a países terceros, perturbasen gravemente la situación monetaria o financiera interna o externa de los Estados miembros o de varios de ellos, u originasen graves tensiones en las relaciones de cambio dentro de la Comunidad o entre la Comunidad y los países terceros, los Estados miembros se consultarán sobre cualquier medida que pueda adoptarse para remediar las dificultades encontradas. Dicha consulta se llevará a cabo en el Comité de Gobernadores de los Bancos Centrales y en el Comité Monetario, a iniciativa de la Comisión o de cualquier Estado miembro.
Artículo 8
El Comité Monetario realizará, al menos una vez al año, un examen de la situación en materia de libre circulación de capitales, tal como se presente tras la aplicación de la presente Directiva. Dicho examen abarcará las medidas de reglamentación interna del crédito y de los mercados financiero y monetario que puedan tener una incidencia específica en los movimientos internacionales de capitales, así como todos los demás elementos de la presente Directiva. El Comité informará a la Comisión acerca de los resultados de dicho examen.
Artículo 9
La Primera Directiva de 11 de mayo de 1960 y la Directiva 72/156/CEE quedan derogadas con efectos al 1 de julio de 1990.
Artículo 10
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Luxemburgo, el 24 de junio de 1988.