Rozhodnutí Komise
ze dne 7. března 2003,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000, pokud jde o použití halonu 1301 a halonu 1211
(oznámeno pod číslem K(2003) 691)
(2003/160/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 ze dne 29. června 2000 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu [1] naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2039/2000 [2], a zejména na čl. 4 odst. 4 bod iv) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Komise došla po přezkumu podle čl. 4 odst. 4 bodu iv) nařízení (ES) č. 2037/2000 a po poradě se zástupci branné moci a dalšími dotyčnými stranami k níže uvedeným závěrům, pokud jde o použití halonu 1301 a halonu 1211.
(2) Halon 1301 se v současnosti užívá pro inertizaci palivových nádrží stíhacích letounů F-16. Dosud neexistuje žádný náhradní prostředek schopný uhasit požár a zabránit výbuchu, který by nepřekračoval poměr objem-hmotnost přijatelný pro inertizaci palivové nádrže stíhacího letounu. V blízké budoucnosti není pravděpodobné, že by bylo dostupné zavedení a fungování náhradního plynu ve stíhacích letounech F-16, v každém případě k této možnosti nedojde do 31. prosince 2003, kdy veškerá zařízení nepodléhající výjimce musí být podle čl. 4 odst. 4 bodu v) nařízení (ES) č. 2037/2000 vyřazena z provozu. Toto použití halonu 1301 by tudíž mělo být připojeno k seznamu výjimek použití halonu uvedenému v příloze VII nařízení (ES) č. 2037/2000.
(3) Halon 1301 i halon 1211 se v současné době používají ve vojenských pozemních vozidlech a námořních lodích k ochraně prostorů posádky a prostoru motorů. Výjimka se však podle nařízení (ES) č. 2037/2000 vztahuje pouze na halon 1301. Přeměna vojenského zařízení fungujícího na halon 1211 na zařízení užívající halon 1301 by byla nákladná a kontraproduktivní, pokud jde o ochranu ozonové vrstvy, jelikož halon 1301 má potenciál poškození ozonu vrstvu více než třikrát vyšší než halon 1211. Dále, pokud by se finanční zdroje věnovaly na přeměnu zařízení tak, aby fungovala na halon 1301, velmi pravděpodobně by to zpomalilo rozvoj náhradních prostředků bez potenciálu poškození ozonu. Použití halonu 1211 k ochraně prostorů posádky a prostorů motoru v pozemních vojenských vozidlech a námořních lodích by se tudíž mělo připojit na seznam výjimek použití halonu uvedený v příloze VII nařízení (ES) č. 2037/2000.
(4) Nařízení (ES) č. 2037/2000 by proto mělo být změněno.
(5) Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 2037/2000,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Příloha VII nařízení (ES) č. 2037/2000 se nahrazuje přílohou tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 7. března 2003.
Decisión de la Comisión
de 7 de marzo de 2003
por la que se modifica el Reglamento (CE) n° 2037/2000 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que respecta al uso del halón 1301 y del halón 1211
[notificada con el número C(2003) 691]
(2003/160/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) n° 2037/2000 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 29 de junio de 2000, sobre las sustancias que agotan la capa de ozono(1), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) n° 2039/2000(2), y, en particular, el inciso iv) del apartado 4 de su artículo 4,
Considerando lo siguiente:
(1) La Comisión, en el curso del examen previsto en el inciso iv) del apartado 4 del artículo 4 del Reglamento (CE) n° 2037/2000, previa consulta al sector militar y a otros sectores interesados, ha hecho las siguientes comprobaciones en lo que respecta al uso de los halones 1301 y 1211.
(2) El halón 1301 se utiliza actualmente para la inertización de los depósitos de combustible de los aviones de combate F-16. Actualmente no existe ningún producto alternativo para apagar incendios y eliminar explosiones que mantenga una relación peso-volumen aceptable para la inertización del depósito de combustible de un avión de combate. La instalación y el funcionamiento de un gas alternativo en el avión de combate F-16 no es previsible en el futuro ni obviamente antes del 31 de diciembre de 2003, fecha en que todos los sistemas que contengan halones que no hayan sido objeto de una excepción serán retirados del servicio con arreglo al inciso v) del apartado 4 del artículo 4 del Reglamento (CE) n° 2037/2000. Por tanto, este uso del halón 1301 debería añadirse a la lista de usos del halón exceptuados del anexo VII del Reglamento (CE) n° 2037/2000.
(3) Tanto el halón 1301 como el halón 1211 se utilizan actualmente en los vehículos militares terrestres y en los buques de guerra para proteger las zonas ocupadas por el personal y los compartimentos de motores. No obstante, sólo al uso del halón 1301 se le aplica la excepción prevista en el Reglamento (CE) n° 2037/2000. La conversión de los equipos militares que usan el halón 1211 en equipos que usan el halón 1301 sería costosa y contraproducente en lo que respecta a la protección de la capa de ozono, ya que el potencial de agotamiento del ozono que tiene el halón 1301 es más del triple de la que tiene el halón 1211. Además, es muy probable que si se destinaran recursos financieros a la conversión de equipos para el uso del halón 1301 se retrasaría el desarrollo de otras alternativas no perjudiciales para la capa de ozono. Por lo tanto, el uso del halón 1211 para la protección de las zonas ocupadas por el personal y los compartimentos de motores en los vehículos militares terrestres y en los buques de guerra, debería añadirse a la lista de usos exceptuados del anexo VII del Reglamento (CE) n° 2037/2000.
(4) El Reglamento (CE) n° 2037/2000 deberá modificarse en consecuencia.
(5) Las medidas previstas en la presente Decisión son conformes al dictamen del Comité creado en el apartado 1 del artículo 18 del Reglamento (CE) n° 2037/2000.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
El anexo VII del Reglamento (CE) n° 2037/2000 se sustituirá por el texto del anexo de la presente Decisión.
Artículo 2
Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 7 de marzo de 2003.