ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 24. dubna 2007
o státní podpoře C 26/2006 (ex N 110/2006), dočasný obranný mechanismus pro odvětví stavby lodí - Portugalsko
(oznámeno pod číslem K(2007) 1756)
(Pouze portugalské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2007/581/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
po vyzvání zúčastněných stran k předložení připomínek v souladu s těmito ustanoveními (1) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 7. února 2006 (zaevidovaným dne 10. února 2006) oznámilo Portugalsko Komisi svůj záměr poskytnout provozní podporu ve prospěch loděnice Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA (dále jen „ENVC“). Dopisem ze dne 13. března 2006 si Komise vyžádala doplňující informace. Portugalsko zaslalo svou odpověď elektronickou poštou dne 28. dubna 2006.
(2)
Dopisem ze dne 23. června 2006 informovala Komise Portugalsko o rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES ohledně dotčené podpory.
(3)
V dopise ze dne 25. července 2006 (zaevidovaném dne 26. července 2006) předložily portugalské orgány své připomínky v souvislosti s výše uvedeným řízením.
(4)
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení připomínek. Žádné připomínky třetích stran předloženy nebyly.
II. POPIS OPATŘENÍ PODPORY
(5)
Podpora by měla být poskytnuta společnosti Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA (dále jen „ENVC“), portugalské loděnici, jež má v současné době přibližně 1 000 zaměstnanců.
(6)
Dne 14. listopadu 2003 uzavřela společnost ENVC smlouvu s francouzskou rejdařskou společností Fouquet Sacops SA, týkající se dodávky tankeru na ropné a chemické produkty (trup č. 227) za smluvní cenu ve výši 22 900 000 EUR. Loď byla fakticky dodána dne 26. dubna 2005.
(7)
Portugalsko navrhuje v souvislosti s touto smlouvou poskytnout společnosti ENVC podporu ve formě subvence ve výši 1 461 702 EUR, a to na základě nařízení Rady (ES) č. 1177/2002 o dočasném obranném mechanismu pro stavbu lodí (3), ve znění nařízení Rady (ES) č. 502/2004 (4) (dále jen „nařízení DOM“). Nařízení DOM vstoupilo v platnost dne 3. července 2002 a jeho použitelnost skončila dnem 31. března 2005. V době, kdy Portugalsko podporu oznámilo, již tedy nařízení platné nebylo.
(8)
Portugalsko namítá, že smlouva je i přesto způsobilá pro poskytnutí podpory na základě nařízení DOM, a to z těchto důvodů:
(9)
Článek 4 nařízení DOM stanoví: „Toto nařízení se použije na konečné smlouvy podepsané od vstupu tohoto nařízení v platnost až do konce jeho použitelnosti (…)“. Portugalsko v této spojitosti poukazuje na to, že dotčená smlouva byla podepsána dne 14. listopadu 2003, kdy bylo nařízení DOM ještě platné, a je proto nadále způsobilá pro poskytnutí podpory.
(10)
Portugalsko rovněž uvádí, že dotčená smlouva byla předmětem nabídek s nižší cenou od korejských loděnic, čímž jsou splněny podmínky stanovené v článku 2 nařízení DOM, a že je tedy podpora opodstatněná jako způsob obrany před nekalou hospodářskou soutěží ze strany korejských loděnic.
III. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(11)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v souvislosti s tímto případem zdůraznila, že měla na základě nařízení DOM pochybnosti ohledně slučitelnosti podpory se společným trhem, a to z následujících důvodů:
(12)
Za prvé, Komise měla pochybnosti ohledně pobídkového účinku podpory. Komise v souvislosti s tímto hlediskem zdůraznila, že Portugalsko nepředložilo důkazní prvky, jež by prokázaly, že by předtím, než společnost ENVC podepsala smlouvu, obdržela nějaké veřejné záruky poskytnutí podpory. Právě naopak, Portugalsko nedisponovalo platným režimem DOM. Kromě toho bylo, dle dostupných informací, rozhodnutí portugalských orgánů poskytnout podporu společnosti ENVC (podléhající schválení Komisí) přijato až dne 28. prosince 2005, tedy dlouho po uzavření smlouvy a dodání lodi. Vše proto nasvědčovalo tomu, že státní podpory pro loděnici ENVC nebyly pobídkou k podepsání smlouvy, vzhledem k tomu, že v době uzavření projektu podpora nebyla k dispozici.
(13)
Za druhé, Komise pokládala za sporný právní základ pro schválení podpory. Komise upozornila, že použitelnost nařízení DOM skončila dnem 31. března 2005, a že tedy v době oznámení podpory Portugalskem již nařízení nebylo platné. Ačkoli se nařízení používalo na smlouvy uzavřené během období její platnosti, pochybnosti se týkaly toho, zda by Komise ještě mohla oznámené opatření posuzovat na základě nástroje, jež přestal být součástí právního řádu EU.
(14)
Kromě toho Komise zdůraznila, že Korea zpochybnila slučitelnost nařízení DOM s pravidly Světové obchodní organizace (dále jen „WTO“). Dne 22. dubna 2005 vydal panel WTO svou zprávu, v níž se vyjádřil v tom smyslu, že režim DOM a národní režimy přijaté v rámci tohoto mechanismu, existující v době, kdy Korea podala stížnost u WTO, byly v rozporu s ustanovením čl. 23 odst. 1 Ujednání o pravidlech a řízení při řešení sporů (5). Dne 20. června 2005 přijal orgán WTO pro řešení sporů zprávu tohoto panelu, včetně doporučení, aby Společenství uvedlo nařízení DOM a vnitrostátní režimy přijaté na základě tohoto mechanismu do souladu s povinnostmi vyplývajícími z dohod WTO (6). Dne 20. července 2005 Společenství informovalo orgán pro řešení sporů, že již splnilo rozhodnutí a doporučení orgánu, jelikož použitelnost nařízení DOM skončila dnem 31. března 2005 a členské státy již nadále nemohou poskytovat provozní podpory na základě tohoto nařízení.
(15)
Povolit nyní poskytnutí navrhované podpory by znamenalo pokračovat v používání nařízení DOM a v porušování povinnosti Společenství plnit rozhodnutí orgánu pro řešení sporů. Komise se tudíž v této fázi domnívala, že podpora není slučitelná s mezinárodními závazky Společenství.
(16)
Za třetí, co se týče míry podpory, Komise poukázala na to, že její výše podle všeho převyšuje 6 % smluvní hodnoty, a tedy nedodržuje maximální povolenou výši stanovenou v čl. 2 odst. 3 nařízení DOM.
IV. PŘIPOMÍNKY PORTUGALSKÝCH ORGÁNŮ
(17)
Portugalsko uvedlo, že částka podpory uvedená Komisí v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (1 401 702 EUR) (7) se neshoduje s výší oznámené podpory (1 461 702 EUR).
(18)
Co se týče míry podpory, Portugalsko zdůraznilo, že podle nařízení DOM činí maximální výše podpory 6 % smluvní hodnoty před podporou (na rozdíl od 6 % smluvní hodnoty uvedené v rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (8)), a že tedy míra podpory je v tomto smyslu v souladu s nařízením DOM.
(19)
Z obecnějšího hlediska Portugalsko zdůraznilo, že účelem nařízení DOM je čelit nekalé hospodářské soutěži ze strany Koreje a že všechny loděnice z EU měly stejné podmínky pro získání podpory na základě nařízení DOM. Podle Portugalska tedy podpora neovlivňuje obchod na společném trhu, a je proto nejisté, zda může být považována za státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
(20)
Ohledně pobídkového účinku podpory předložilo Portugalsko nové důkazní prvky, které dokládají, že loděnice požádala o podporu dne 25. září 2003, tedy před podpisem smlouvy. V této souvislosti Portugalsko předložilo kopii dopisu portugalských orgánů zaslaného loděnici dne 26. září 2003, v němž potvrzovaly příjem žádosti o podporu a připomínaly loděnici, že poskytnutí podpory je podmíněno schválením Komisí. Dle Portugalska tento dopis dokazuje připravenost portugalských orgánů k poskytnutí podpory, pokud by byly splněny veškeré zákonné podmínky.
(21)
Portugalsko také uvedlo, že na základě předchozí praxe existovala dohoda, podle níž mělo Portugalsko žádosti o podporu v odvětví lodního stavitelství podporovat, pokud by existoval právní základ, jež by to umožňoval (v tomto případě nařízení DOM). To, že byla podpora Portugalskem formálně schválena až v prosinci 2005, bylo způsobeno interním administrativním zpožděním. Avšak to nic nemění na faktu, že loděnice očekávala poskytnutí podpory, a to na základě již zmíněných skutečností (viz 20. bod odůvodnění) a též na základě obecné politiky portugalských orgánů v této oblasti. Loděnice mohla doložit, že korejské loděnice nabídly v souvislosti s touto smlouvou nižší ceny a že při akceptaci smlouvy vycházela z toho, že jí portugalské orgány poskytnou podporu.
(22)
Co se týče právního základu pro schválení podpory, Portugalsko zopakovalo své připomínky předložené v oznámení, podle něhož představuje nařízení DOM vhodný základ pro schválení podpory, jelikož smlouva byla podepsána v době, kdy bylo nařízení DOM ještě platné, a ve skutečnosti ještě předtím, než bylo toto nařízení zpochybněno orgánem pro řešení sporů. Portugalsko uvedlo, že se tedy tento případ neliší od podpor poskytnutých jinými členskými státy (na základě režimů DOM) ve spojitosti se smlouvami podepsanými v době platnosti tohoto nařízení. Rozhodující skutečností pro určení způsobilosti smluv pro poskytnutí podpory je datum podpisu smlouvy, nikoliv datum oznámení či poskytnutí podpory. Portugalsko rovněž upozornilo na to, že po žádných loděnicích - příjemcích podpory - nebylo po zveřejnění zprávy panelu WTO požadováno navrácení podpory. Neschválit podporu společnosti ENVC by tedy bylo v rozporu s obecnou zásadou rovného zacházení.
V. POSOUZENÍ
(23)
Podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES jsou podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem.
(24)
Komise se domnívá, že navrhované opatření je státní podporou ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES: má formu subvence financované ze státních prostředků; i kdyby bylo možné nařízení DOM použít ve všech členských státech, tak jak uvádí Portugalsko, jedná se o selektivní opatření, vzhledem k tomu, že se týká pouze společnosti ENVC; tato selektivní subvence může narušit hospodářskou soutěž, neboť společnosti ENVC poskytuje výhodu ve srovnání s ostatními konkurenty, kteří podporu nezískali. A konečně, lodní stavitelství je hospodářskou činností, jež umožňuje obchod mezi členskými státy ve velkém měřítku. Tímto způsobem opatření ovlivňuje obchod mezi členskými státy.
(25)
Komise proto potvrzuje, že se na oznámenou podporu vztahuje č. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
(26)
Po předložení připomínek Portugalskem Komise potvrzuje, že výše oznámené podpory dosahuje 1 461 702 EUR. Podle čl. 2 odst. 3 nařízení DOM je maximální povolená výše podpory 6 % smluvní ceny před podporou (9). Komise došla k závěru, že oznámená podpora je v souladu s maximální mírou povolenou nařízením DOM.
(27)
Z hlediska obecné zásady může být státní podpora považována za slučitelnou se společným trhem, pouze pokud by byla nezbytná jako pobídka příjemce podpory k jednání způsobem, kterým by přispěl k realizaci cílů dle příslušné výjimky (10).
(28)
Komise v této souvislosti zdůrazňuje, že účelem nařízení DOM bylo, „aby mohly loděnice Společenství účinně čelit nekalé korejské hospodářské soutěži“ (viz 6. bod odůvodnění). Takto mohly být povoleny přímé podpory v maximální výši 6 % smluvní hodnoty před podporou, pokud o smlouvu usilovala korejská loděnice nabízející nižší cenu (článek 2).
(29)
Z nových důkazů předložených Portugalskem vyplývá, že loděnice zažádala o podporu ještě před podpisem smlouvy. Kromě toho poskytlo Portugalsko kopii dopisu příslušných portugalských orgánů (generální ředitelství pro průmysl) ze dne 26. září 2003 adresovaného společnosti ENVC, v němž se potvrzuje obdržení žádosti o podporu, žádá o doložení splnění podmínek čl. 2 odst. 1 nařízení DOM (tedy důkazů o existenci hospodářské soutěže v souvislosti se smlouvou ze strany korejské loděnice nabízející nižší cenu - tento důkaz poté loděnice doložila) a v němž je loděnici připomenuto, že poskytnutí podpory podléhá oznámení Komisi a jejímu schválení. Komise se domnívá, že výše uvedená fakta naznačovala připravenost portugalských orgánů k poskytnutí podpory, pokud by byly splněny všechny podmínky. Jelikož se v tomto případě zdálo, že jsou všechny podmínky způsobilosti splněny, mohla tato skutečnost pro loděnici znamenat nadějné vyhlídky na poskytnutí podpory (11). V tomto ohledu tedy byly pochybnosti Komise o pobídkovém účinku rozptýleny.
(30)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise upozornila, že použitelnost nařízení DOM skončila dne 31. března 2005, a že tedy nařízení DOM v době, kdy Portugalsko podporu oznámilo, již nebylo platné. Ačkoli se nařízení DOM vztahovalo na smlouvy uzavřené v době jeho platnosti, existovaly pochybnosti o tom, zda Komise může posuzovat oznámené opatření na základě nástroje, který již není součástí právního řádu EU.
(31)
Připomínky předložené Portugalskem po rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení nerozptýlily pochybnosti Komise v této otázce.
(32)
Komise podotýká, že co se týče oblasti oznamovaných podpor, je praxe Komise taková, že při posuzování se opírá o právní předpisy platné v době posouzení (12), pokud v samotných platných právních předpisech není stanoveno jinak. Portugalsko podporu interně schválilo (přičemž ji podmínilo schválením Komisí) a oznámilo Komisi až dlouho poté, co doba použitelnosti nařízení DOM skončila.
(33)
Portugalsko ohledně této skutečnosti uvádí, že nařízení DOM lze použít na tuto smlouvu na základě článku 4 uvedeného nařízení, jež stanoví: „Toto nařízení se použije na konečné smlouvy podepsané od vstupu tohoto nařízení v platnost až do konce jeho použitelnosti (…)“. Portugalsko v této souvislosti zdůrazňuje, že dotčená smlouva byla podepsána dne 14. listopadu 2003, tedy ještě v době platnosti nařízení DOM, a je tudíž nadále způsobilá pro poskytnutí podpory.
(34)
Komise se nicméně domnívá, že citovaný článek 4 neurčuje dobu použitelnosti nařízení DOM. Ta je určena v článku 5 (13) nařízení, jež uvádí, že „použitelnost (nařízení) končí dnem 31. března 2005“.
(35)
Článek 4 oproti tomu stanoví doplňující podmínky slučitelnosti podpory. To je také potvrzeno v druhé části článku 4, jež stanoví, že nařízení DOM se nebude používat na konečné smlouvy podepsané „předtím, než Společenství oznámí v Úředním věstníku Evropských společenství, že zahájilo řízení o urovnání sporu s Koreou (…) a (na konečné smlouvy podepsané) jeden nebo více měsíců poté, co Komise v Úředním věstníku Evropských společenství oznámí, že tato řízení o urovnání sporů jsou ukončena nebo pozastavena“.
(36)
S ohledem na předchozí skutečnosti je zřejmé, že nařízení DOM by bylo použitelné pouze tehdy, pokud by existoval nerozhodnutý spor s Koreou (14), a v žádném případě by nebylo použitelné po 31. březnu 2005.
(37)
Tento výklad se opírá o samotný účel nařízení DOM: bylo vytvořeno „coby výjimečné a dočasné opatření a v zájmu pomoci loděnicím Společenství v těch odvětvích, kterých se dotkly nepříznivé účinky ve formě značných škod a vážného znevýhodnění způsobených nekalou korejskou hospodářskou soutěží, by (…) měl být povolen (…) pouze pro omezená odvětví trhu a po krátké a omezené období“ (15) (3. bod odůvodnění).
(38)
Tím, že Rada toto nařízení po skončení jeho použitelnosti neobnovila, zřetelně naznačila, že nemá v úmyslu dále povolovat Komisi schvalování podpor na základě nařízení DOM. To je také v souladu s faktem, že Společenství sdělilo orgánu pro řešení sporů, že členské státy již nadále nebudou moci poskytovat provozní podpory na základě tohoto nařízení.
(39)
Komise v této souvislosti zdůrazňuje, že výklad nařízení DOM musí být také analyzován s ohledem na mezinárodní závazky Společenství. Podle stávající judikatury Soudního dvora musí být právní předpisy Společenství vykládány způsobem co možná nejslučitelnějším s mezinárodním právem, včetně povinností ES v rámci Světové obchodní organizace (16).
(40)
Zpráva panelu a rozhodnutí orgánu pro řešení sporů, jímž byla přijata, zpochybnily nařízení DOM per se z důvodu porušování pravidel Světové obchodní organizace a přiměly Společenství, aby nařízení DOM přestalo používat. Povinnost Společenství aplikovat rozhodnutí orgánu pro řešení sporů se vztahuje také na budoucí rozhodnutí o poskytování nových podpor na základě nařízení DOM (17). Tím, že Společenství orgánu pro řešení sporů sdělilo, že již splnilo jeho rozhodnutí a doporučení, jelikož dne 31. března 2005 skončila použitelnost nařízení DOM a členské státy již nemohou nadále poskytovat provozní podpory na základě tohoto nařízení, na sebe přijalo závazek toto nařízení nadále nepoužívat ke schvalování nových podpor. Proto by schválení této podpory znamenalo porušení mezinárodních závazků Společenství.
(41)
Konečně je také nutno dodat, že Portugalsko nepředložilo své oznámení v přiměřené lhůtě. Opatření oznámilo až 7. ledna 2006, tedy přibližně 27 měsíců poté, co loděnice předložila žádost o podporu, 10 měsíců po uplynutí doby platnosti nařízení DOM a 6 měsíců poté, co Společenství sdělilo orgánu pro řešení sporů, že členské státy již nadále nemohou poskytovat provozní podpory na základě uvedeného nařízení. Vzhledem k výjimečnému a dočasnému charakteru nařízení a vzhledem k mezinárodním závazkům přijatým v rámci WTO, jež byly Portugalsku známy, nemohlo Portugalsko očekávat, že se bude mechanismus uplatňovat i po skončení jeho platnosti.
(42)
Komise rovněž uvádí, že přestože společnost ENVC předpokládala získání podpory, nárok na její získání jí tím nevznikal; podpora nezávisela pouze na schválení Portugalskem, ale také na oznámení Komisi a jejím schválení.
(43)
Ani zásada rovnosti zacházení není, v rozporu s argumentem Portugalska, v tomto případě zpochybněna. Loděnice z členských států, jež disponovaly režimem v rámci nařízení DOM, mohly přijímat podpory na základě režimů schválených Komisí před 30. březnem 2005, po tomto datu Komise nepřijala žádná další rozhodnutí o schválení nových podpor na základě tohoto nařízení. Komise rovněž podtrhuje, že dle rozhodnutí orgánu pro řešení sporů se povinnost neposkytovat nové podpory na základě nařízení DOM vztahuje jak na podpory v rámci schválených režimů, tak na podpory ad hoc, nerozlišuje se tedy žádným způsobem mezi podporami loděnicím, na něž se vztahuje nějaký režim, a podporami ad hoc mimo působnost jakéhokoliv režimu (viz 14. bod odůvodnění), jako je posuzovaný případ: rozhodnutí orgánu pro řešení sporů doporučovalo, aby Společenství upravilo kromě nařízení DOM také vnitrostátní režimy přijaté na základě tohoto mechanismu, v souladu se svými povinnostmi vyplývajícími z dohod Světové obchodní organizace.
(44)
Vzhledem k uvedeným skutečnostem dospěla Komise k závěru, že oznámená podpora nemůže být schválena na základě nařízení DOM. Jelikož nelze uplatnit žádnou další výjimku na základě čl. 87 odst. 2 nebo 3 Smlouvy o ES, je podpora neslučitelná se společným trhem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Oznámená podpora ve výši 1 461 702 EUR, kterou Portugalsko zamýšlelo poskytnout společnosti Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA ve spojitosti se smlouvou podepsanou touto loděnicí, nemůže být povolena na základě nařízení Rady (ES) č. 1177/2002 o dočasném obranném mechanismu pro stavbu lodí, ve znění nařízení Rady (ES) č. 502/2004, a je tedy neslučitelná se společným trhem. Podpora nesmí být udělena.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Portugalské republice.
V Bruselu dne 24. dubna 2007.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 24 de abril de 2007
relativa a la ayuda estatal C 26/06 (ex N 110/06) - Mecanismo defensivo temporal para la construcción naval - Portugal
[notificada con el número C(2007) 1756]
(El texto en lengua portuguesa es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2007/581/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 88, apartado 2,
Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y, en particular, su artículo 62, apartado 1, letra a),
Después de haber emplazado a los interesados para que presentaran sus observaciones, de conformidad con los citados artículos (1), y teniendo en cuenta dichas observaciones,
Considerando lo siguiente:
I. PROCEDIMIENTO
(1)
Por carta de 7 de febrero de 2006 (registrada el 10 de febrero de 2006), Portugal notificó a la Comisión su intención de conceder una ayuda de funcionamiento en favor de Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA (en lo sucesivo, «ENVC»). Mediante carta de 13 de marzo de 2006, la Comisión pidió información adicional, a lo que Portugal respondió mediante un correo electrónico de 28 de abril de 2006.
(2)
Mediante carta de 23 de junio de 2006, la Comisión informó a Portugal de que había decidido incoar el procedimiento establecido en el artículo 88, apartado 2, del Tratado CE con respecto a dicha ayuda.
(3)
Mediante carta de 25 de julio de 2006 (registrada el 26 de julio de 2006), las autoridades portuguesas presentaron sus comentarios en el marco de dicho procedimiento.
(4)
La decisión de la Comisión de incoar el procedimiento se publicó en el Diario Oficial de la Unión Europea (2). La Comisión invitó a los interesados a presentar sus observaciones. La Comisión no recibió observaciones al respecto por parte de los interesados.
II. DESCRIPCIÓN DE LA MEDIDA DE AYUDA
(5)
La ayuda se concedería a Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA (en lo sucesivo, «ENVC»), un astillero portugués que actualmente emplea a unos 1 000 trabajadores.
(6)
El 14 de noviembre de 2003, ENVC concluyó un contrato con el armador francés Fouquet Sacops SA relativo al suministro de un buque cisterna para el transporte de productos petrolíferos y químicos (casco no 227), con un precio contractual 22 900 000 EUR. El buque fue entregado el 26 de abril de 2005.
(7)
Portugal se propone conceder a ENVC ayudas en forma de subvención por un importe de 1 461 702 EUR en relación con este contrato, al amparo del Reglamento (CE) no 1177/2002 del Consejo, de 27 de junio de 2002, relativo a un mecanismo defensivo temporal para la construcción naval (3), modificado por el Reglamento (CE) no 502/2004 (4) (en lo sucesivo, «el Reglamento MDT»). El Reglamento MDT entró en vigor el 3 de julio de 2002 y expiró el 31 de marzo de 2005, por lo que ya no estaba en vigor en el momento en que Portugal notificó la ayuda.
(8)
Portugal alega que el contrato puede beneficiarse de ayudas al amparo del Reglamento por las siguientes razones:
(9)
El artículo 4 del Reglamento (CE) no 1177/2002 establece: «El presente Reglamento se aplicará a los contratos definitivos firmados a partir de la entrada en vigor del presente Reglamento y hasta su expiración […]». Portugal destaca en este contexto que el contrato se firmó el 14 de noviembre de 2003, fecha en que el Reglamento estaba aún en vigor y, por lo tanto, puede seguir acogiéndose a la ayuda.
(10)
Portugal añade que el contrato recibió ofertas de precios inferiores de astilleros coreanos, por lo que se cumplirían así las condiciones establecidas en el artículo 2 del Reglamento y, por lo tanto, la ayuda estaría justificada para hacer frente a la competencia desleal de los astilleros coreanos.
III. RAZONES PARA INCOAR EL PROCEDIMIENTO FORMAL DE INVESTIGACIÓN
(11)
En su decisión de incoar el procedimiento formal de investigación en el presente asunto, la Comisión destacó que tenía dudas sobre la compatibilidad de la ayuda con el mercado común sobre la base del Reglamento por las siguientes razones:
(12)
En primer lugar, la Comisión tenía dudas sobre el efecto incentivador de la ayuda. La Comisión subrayó a este respecto que Portugal no había presentado elementos de prueba que demostraran que en el momento en que ENVC firmó el contrato se hubieran aportado garantías públicas de que el astillero recibiría una ayuda. Por el contrario, Portugal no disponía de un mecanismo defensivo temporal en vigor. Además, con arreglo a la información disponible, la decisión de las autoridades portuguesas de conceder ayuda a ENVC (supeditada a la aprobación de la Comisión), solamente se adoptó el 28 de diciembre de 2005, es decir mucho después de firmado el contrato y de entregado el buque. Por eso se supuso que ENVC no fue incentivado mediante ayudas estatales a firmar el contrato, dado que la ayuda no estaba disponible en el momento de la conclusión del proyecto.
(13)
En según lugar, la Comisión cuestionó el fundamento jurídico para la aprobación de la ayuda. La Comisión resaltó que el Reglamento MDT expiró el 31 de marzo de 2005, por lo que ya no estaba vigente en el momento en que Portugal notificó la ayuda. Aunque el Reglamento se aplicase a los contratos celebrados durante su período de vigencia, existían dudas sobre el hecho de que la Comisión aún pudiera evaluar la medida notificada sobre la base de un instrumento que dejó de formar parte del ordenamiento jurídico de la UE.
(14)
Además, la Comisión destacó que Corea impugnó la compatibilidad del Reglamento con las normas de la OMC. El 22 de abril de 2005, un grupo de expertos de la OMC emitió su informe, considerando que el Reglamento y distintos regímenes nacionales adoptados en el marco de este mecanismo, vigentes en el momento en que Corea interpuso el recurso ante la OMC, eran contrarios a lo dispuesto en el artículo 23, apartado 1, del Entendimiento relativo a las normas y procedimientos por los que se rige la solución de diferencias (ESD) (5). El 20 de junio de 2005, el Órgano de Solución de Diferencias (OSD) de la OMC adoptó el informe del grupo de expertos, incluida la recomendación de que la Comunidad adaptase el Reglamento MDT y los regímenes nacionales adoptados en el marco de este mecanismo de conformidad con las obligaciones derivadas de la aplicación de los acuerdos de la OMC (6). El 20 de julio de 2005, la Comunidad informó al OSD que ya había aplicado su decisión y recomendaciones, dado que el Reglamento MDT había expirado el 31 de marzo de 2005 y que los Estados miembros no podían seguir concediendo ayudas de funcionamiento al amparo de dicho Reglamento.
(15)
Autorizar ahora la concesión de la ayuda prevista supondría seguir aplicando el Reglamento MDT, violando la obligación de la Comunidad de aplicar la decisión del OSD. Por lo tanto, la Comisión no considera, en esta fase, que la ayuda se corresponda con las obligaciones internacionales de la Comunidad.
(16)
En tercer lugar, por lo que se refiere a la intensidad de la ayuda, la Comisión observó que el importe de la ayuda parecía superar el 6 % del valor del contrato y, por lo tanto, no respetaría el límite máximo de ayuda autorizada por el artículo 2.3 del Reglamento MDT.
IV. COMENTARIOS DE LAS AUTORIDADES PORTUGUESAS
(17)
Portugal observó que el importe de la ayuda mencionado por la Comisión en la decisión de incoar el procedimiento formal de investigación (1 401 702 EUR) (7) no correspondía al importe de la ayuda notificada (1 461 702 EUR).
(18)
Por lo que se refiere a la intensidad de la ayuda, Portugal indicó que, según el Reglamento MDT, la intensidad máxima debe ser igual al 6 % del valor del contrato antes de la ayuda [por contraposición al 6 % del valor del contrato citado en la decisión de la Comisión por la que se incoó el procedimiento formal de investigación (8)] y que, sobre esta base, la intensidad de la ayuda cumple el Reglamento MDT.
(19)
En términos más generales, Portugal destacó que el objetivo del Reglamento MDT consiste en hacer frente a la competencia desleal de Corea y que todos los astilleros de la UE se encontraban en condiciones idénticas para obtener ayudas al amparo del Reglamento MDT. Por lo tanto, Portugal considera que la ayuda no afecta a los intercambios comerciales en el mercado común y, por ello, es discutible que pueda considerarse como ayuda estatal a la luz del artículo 87, apartado 1, del Tratado CE.
(20)
En cuanto al efecto incentivador, Portugal presentó nuevos elementos de prueba que demuestran que el astillero había solicitado la ayuda el 25 de septiembre de 2003, es decir, antes de la firma del contrato. En este contexto, Portugal presentó una copia de la carta de las autoridades portuguesas enviada al astillero el 26 de septiembre de 2003, en la que se acusaba recepción de la solicitud de ayuda y se recordaba al astillero que la ayuda estaría condicionada a la aprobación de la Comisión. Según Portugal, esta carta demostraría la disponibilidad de las autoridades portuguesas a conceder la ayuda una vez cumplidas todas las condiciones legales.
(21)
Portugal añadió que sobre la base de la práctica anterior, existía un acuerdo según el cual las solicitudes de ayudas del sector de la construcción naval serían apoyadas por Portugal siempre que existiese un fundamento jurídico que lo permitiese (en este caso, el Reglamento MDT). El hecho de que la ayuda solamente fuera aprobada formalmente por Portugal en diciembre de 2005 se debió a retrasos administrativos internos. Sin embargo, esto no invalida el hecho de que el astillero tuviera esperanzas de recibir la ayuda, sobre la base de los elementos ya citados (véase el considerando 20) y de la política general de las autoridades portuguesas en la materia. El astillero tenía pruebas de que los astilleros coreanos habían ofrecido precios más bajos para este contrato y aceptó el contrato partiendo del principio de que las autoridades portugueses concederían la ayuda.
(22)
Por lo que se refiere al fundamento jurídico para aprobar la ayuda, Portugal reiteró sus comentarios presentados en la notificación, según los cuales el Reglamento MDT constituye la base adecuada para la aprobación de la ayuda, dado que el contrato se firmó cuando el Reglamento aún estaba en vigor y, en realidad, antes de que dicho Reglamento fuera condenado por el OSD. Portugal observó que la situación no era, por lo tanto, diferente de ayudas concedidas por otros Estados miembros (al amparo de regímenes MDT) referidas a contratos firmados mientras el Reglamento MDT aún estaba vigente. El momento en que los contratos se firmaron constituye el elemento determinante para la posibilidad de subvencionar los contratos de ayuda y no el momento de notificación o concesión de la ayuda. Portugal añadió que no se pidió a ninguno de los astilleros beneficiarios el reembolso de las ayudas tras el informe del grupo de expertos de la OMC. Por consiguiente, no aprobar la ayuda a ENVC sería contrario al principio general de igualdad de trato.
V. EVALUACIÓN
(23)
Con arreglo al artículo 87, apartado 1, del Tratado CE, son incompatibles con el mercado común, en la medida en que afecten a los intercambios comerciales entre Estados miembros, las ayudas otorgadas por los Estados o mediante fondos estatales, bajo cualquier forma, que falseen o amenacen falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas o producciones.
(24)
La Comisión considera que la medida considerada constituye una ayuda estatal en el sentido del artículo 87.1 del Tratado CE al asumir la forma de una subvención financiada mediante fondos estatales. Aunque el Reglamento MDT fuera aplicable en todos los Estados miembros, tal como alega Portugal, la medida es selectiva porque se limita a ENVC. Esta subvención selectiva puede falsear la competencia, dado que otorga a ENVC una ventaja con respecto a sus competidores que no se benefician de ayuda. Por último, la construcción naval es una actividad económica que conlleva un comercio significativo entre Estados miembros y por ello la medida afecta a los intercambios comerciales entre Estados miembros.
(25)
En consecuencia, la Comisión confirma que la ayuda notificada está cubierta por el ámbito de aplicación del artículo 87, apartado 1, del Tratado CE.
(26)
Volviendo a las observaciones presentadas por Portugal, la Comisión confirma que el importe de ayuda notificado asciende a 1 461 702 EUR. En aplicación del artículo 3, apartado 2, del Reglamento MDT, el límite máximo de ayuda permitida es del 6 % del valor contractual antes de la ayuda (9). La Comisión concluye que la ayuda notificada respeta la intensidad máxima autorizada por el Reglamento MDT.
(27)
Como principio de carácter general, una ayuda estatal solo puede considerarse compatible con el mercado común si es necesaria para estimular a la empresa beneficiaria a actuar de una forma que contribuya a la consecución de los objetivos previstos en la derogación correspondiente (10).
(28)
La Comisión destaca en este contexto que el objetivo del Reglamento MDT consistía en «permitir a los astilleros comunitarios superar de forma eficaz la competencia desleal de Corea» (considerando 6). De esta forma podían autorizarse ayudas directas correspondientes a un máximo del 6 % del valor contractual antes de la ayuda, siempre que el contrato hubiera sido objeto de competencia procedente de un astillero coreano, que ofreciese un precio inferior (artículo 2).
(29)
Las nuevas pruebas presentadas por Portugal revelan que la ayuda fue pedida por el astillero antes de la firma del contrato. Además Portugal facilitó copia de una carta de las autoridades portuguesas competentes (Direcção-Geral da Indústria) a ENVC, de 26 de septiembre de 2003, acusando recibo de la solicitud de ayuda, pidiendo pruebas del cumplimiento del artículo 2, apartado 1, del Reglamento MDT (es decir, pruebas de la existencia de competencia para el contrato por parte de un astillero coreano que ofrecía un precio inferior; esta prueba fue presentada posteriormente por el astillero) y recordando al astillero que la concesión de ayudas estaba sujeta a la notificación previa a la Comisión y a la aprobación por esta. La Comisión considera que estos hechos indican la disponibilidad de las autoridades portuguesas para conceder la ayuda si se cumpliesen todas las condiciones. Dado que en este caso parecían cumplirse todas las condiciones de admisibilidad, estos hechos podían crear expectativas por parte del astillero en lo relativo a la concesión de la ayuda (11). En este contexto, se disiparon las dudas de la Comisión sobre el efecto incentivador de la ayuda.
(30)
En la decisión de incoar el procedimiento formal de investigación, la Comisión destacó que el Reglamento MDT expiró el 31 de marzo de 2005, por lo que ya no estaba vigente cuando Portugal notificó la ayuda. Aunque el Reglamento MDT se aplicase a los contratos celebrados durante su período de vigencia, existían dudas en cuanto al hecho de que la Comisión aún pudiera evaluar una medida notificada sobre la base de un instrumento que ya no forma parte del ordenamiento jurídico de la UE.
(31)
Los comentarios presentados por Portugal tras la decisión de incoar el procedimiento formal de investigación no disiparon las dudas de la Comisión al respecto.
(32)
La Comisión observa que, por lo que se refiere a las ayudas notificadas, la práctica de la Comisión consiste en basar su evaluación en la legislación vigente en el momento de la evaluación (12), salvo disposición en contrario en la propia legislación vigente. Portugal solo aprobó la ayuda internamente (condicionada a la aprobación por la Comisión) y la notificó a la Comisión mucho tiempo después la expirado el Reglamento MDT.
(33)
A este respecto, Portugal alega que el Reglamento MDT es aplicable al presente contrato sobre la base del artículo 4 de dicho Reglamento, que establece: «El presente Reglamento se aplicará a los contratos definitivos firmados a partir de la entrada en vigor del presente Reglamento y hasta su expiración». Portugal destaca en este contexto que el contrato en cuestión se firmó el 14 de noviembre de 2003, fecha en que el Reglamento MDT estaba aún en vigor y, por lo tanto, sigue siendo elegible para beneficiarse de la ayuda.
(34)
Sin embargo, la Comisión considera que el artículo 4 citado no define la aplicación temporal del Reglamento MDT sino que esta se define en el artículo 5 (13), que especifica que el Reglamento «expirará el 31 de marzo de 2005».
(35)
Como contrapartida, el artículo 4 establece condiciones adicionales para la compatibilidad de la ayuda, tal como se confirma en la segunda parte de dicho artículo, que establece que el Reglamento MDT no será aplicable a «contratos definitivos firmados antes de que la Comisión comunique en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas que ha iniciado el procedimiento de solución de diferencias con Corea […] y a los contratos definitivos firmados un mes o más después de que la Comisión comunique en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas la resolución o suspensión del procedimiento de solución de diferencias».
(36)
Visto lo que precede, es evidente que el Reglamento MDT solo sería aplicable si existiera una diferencia pendiente con Corea (14) y, de cualquier modo, nunca después del 31 de marzo de 2005.
(37)
Esta interpretación es apoyada por el propio objetivo del Reglamento MDT, concebido «como medida excepcional y temporal, y para ayudar a los astilleros comunitarios en aquellos segmentos que hayan sufrido las repercusiones negativas en forma de graves perjuicios por la competencia desleal de Corea, […] para determinados segmentos de mercado y únicamente durante un período limitado, y breve» (15) (considerando 3).
(38)
El hecho de que el Consejo no recondujera este Reglamento después de su expiración constituye un indicio claro de que no tenía intención de seguir autorizando a la Comisión a aprobar ayudas al amparo del Reglamento MDT. Esto se debe al hecho de que la Comunidad informó al OSD de que los Estados miembros no podrían seguir concediendo ayudas de funcionamiento basándose en este Reglamento.
(39)
La Comisión destaca, en este contexto, que la interpretación del Reglamento MDT debe también analizarse a la luz de las obligaciones internacionales de la Comunidad. De conformidad con la jurisprudencia reiterada del Tribunal de Justicia, la legislación comunitaria debe, en la medida de lo posible, interpretarse de forma coherente con el Derecho Internacional, incluidas las obligaciones de la CE en el marco de la OMC (16).
(40)
El informe del grupo de expertos y la decisión del OSD que lo adoptó condenaron el Reglamento MDT per se al constituir una infracción de las normas de la OMC y obligaron la Comunidad a dejar de aplicarlo. La obligación impuesta a la Comunidad de aplicar la decisión del OSD incluye también las decisiones futuras de concesión de nuevas ayudas al amparo del Reglamento MDT (17). La Comunidad, al informar al OSD de que ya había ejecutado la decisión y las recomendaciones del OSD, puesto que el Reglamento MDT había expirado el 31 de marzo de 2005 y que los Estados miembros ya no podían seguir concediendo ayudas de funcionamiento al amparo de dicho Reglamento, asumió el compromiso de dejar de aplicarlo para autorizar la concesión de nuevas ayudas. Por lo tanto, aprobar la presente ayuda supondría infringir los compromisos internacionales de la Comunidad.
(41)
Por último, hay que añadir que Portugal no presentó su notificación en un plazo razonable, ya que solo lo hizo el 7 de enero de 2006, es decir, alrededor de 27 meses después de que el astillero presentara la solicitud de ayuda, 10 meses después de que expirara el Reglamento MDT y 6 meses después de que la Comunidad informara al OSD de que los Estados miembros ya no podían conceder ayudas de funcionamiento al amparo de dicho Reglamento. Dada la naturaleza excepcional y temporal del Reglamento, así como los compromisos internacionales asumidos en el marco de la OMC, que Portugal conocía, Portugal no podía esperar que el mecanismo siguiera aplicándose después de su fecha de expiración.
(42)
La Comisión subraya también que aunque ENVC tuviera esperanzas de recibir la ayuda, esto no confería al astillero derecho a recibirla, ya que ello dependía no solo de la aprobación por Portugal sino también de la notificación y la aprobación por la Comisión.
(43)
Del mismo modo, y contrariamente a lo que alega Portugal, en el presente asunto no se cuestiona el principio de igualdad de trato. Los astilleros de los Estados miembros que disponían de un mecanismo al amparo del Reglamento MDT podían beneficiarse de ayudas sobre la base de regímenes aprobados por la Comisión antes del 30 de marzo de 2005, sin que la Comisión hubiera aprobado nuevas ayudas al amparo de este Reglamento con posterioridad a dicha fecha. Del mismo modo, la Comisión indica que, de conformidad la decisión del OSD, la obligación de dejar de conceder nuevas ayudas al amparo del Reglamento MDT es aplicable tanto a ayudas en el marco de regímenes aprobados como a ayudas ad hoc al no establecer distinción entre ayudas a astilleros amparados en un régimen o, como en el caso en el presente caso, ayudas ad hoc fuera del ámbito de aplicación de un régimen (véase el considerando 14). La decisión del órgano recomendaba que la Comunidad adaptara no solo el Reglamento MDT sino también los regímenes nacionales adoptados en el marco dicho mecanismo, de acuerdo con las obligaciones derivadas de los acuerdos de la OMC.
(44)
Visto todo lo que precede, la Comisión concluye que la ayuda notificada no puede ser aprobada en el marco del Reglamento MDT. Dado que no es aplicable ninguna otra exención con arreglo al artículo 87, apartados 2 y 3, del Tratado CE, la ayuda es incompatible con el mercado común.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
La ayuda notificada que Portugal tiene previsto conceder a Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA por un importe de 1 461 702 EUR en relación con un contrato firmado por dicho astillero no puede ser autorizada al amparo del Reglamento (CE) no 1177/2002, relativo a un mecanismo defensivo temporal para la construcción naval, modificado por el Reglamento (CE) no 502/2004, y es incompatible con el mercado común. Por consiguiente, dicha ayuda no podrá ejecutarse.
Artículo 2
El destinatario de la presente Decisión será la República Portuguesa.
Hecho en Bruselas, el 24 de abril de 2007.