Nařízení Rady (ES) č. 3448/93
ze dne 6. prosince 1993
o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že články 38 až 47 Smlouvy stanoví zavedení společné zemědělské politiky týkající se zemědělských produktů uvedených v příloze II Smlouvy;
vzhledem k tomu, že některé zemědělské produkty jsou složkami mnohého zboží neuvedeného v příloze II Smlouvy;
vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit opatření související se společnou zemědělskou politikou a společnou obchodní politikou, aby se vzaly v úvahu jednak vliv obchodu s tímto zbožím na cíle článku 39 Smlouvy a jednak způsob, jakým opatření přijatá podle článku 43 Smlouvy ovlivňují hospodářské postavení tohoto zboží s ohledem na rozdíly mezi výrobními a obchodními náklady na zemědělské produkty ve Společenství a mimo ně a na rozdíly mezi cenami zemědělských produktů;
vzhledem k tomu, že Smlouva stanoví, že zemědělská a obchodní politika jsou politikami Společenství; že je nezbytné stanovit pro některé zboží vzniklé zpracováním zemědělských produktů obecná a úplná pravidla o obchodu s tímto zbožím platná v celém Společenství, aby bylo dosaženo cílů Smlouvy;
vzhledem k tomu, že nařízení Rady (EHS) č. 3033/80 ze dne 11. listopadu 1980 o právní úpravě obchodu s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [4] stanoví, že při dovozu některého zboží bude uplatněn poplatek složený z pevné složky, jež je určena k zajištění ochrany zpracovatelského průmyslu, a z pohyblivé složky, jež má vyrovnat případný rozdíl mezi cenami daných zemědělských produktů na trhu Společenství a na světovém trhu;
vzhledem k tomu, že systém zavedený nařízením (EHS) č. 3033/80 by měl být v zásadě zachován s určitými rozšířeními a úpravami; že je zejména třeba jednak sestavit pro některé zboží, na které se tento režim v současnosti vztahuje a které je převzato do tabulky 1 přílohy B, seznam zemědělských produktů, u nichž lze při dovozu uplatňovat náhradu rozdílu mezi cenami běžnými na světovém trhu a na trhu Společenství, a jednak mezi těmito zemědělskými produkty identifikovat základní produkty, u nichž budou tyto rozdíly skutečně zjištěny, přičemž množství ostatních zemědělských produktů, obdobných produktů a výrobků vzniklých jejich zpracováním bude přepočteno na odpovídající množství základního produktu;
vzhledem k tomu, že pravidla pro obchod s tímto zbožím vyžadují některé úpravy, aby bylo možné přihlédnout k vývoji dohod uzavřených Společenstvím a společné zemědělské politiky;
vzhledem k tomu, že na některé zboží z kapitol 1 až 24 kombinované nomenklatury se nevztahuje nařízení (EHS) č. 3033/80; že i to se získává ze zemědělských produktů, které jsou předmětem společné zemědělské politiky; že by proto měl poplatek vyměřovaný při jejich dovozu rovněž jednak vyrovnávat rozdíl mezi cenou zjištěnou na světovém trhu a na trhu Společenství pro použité zemědělské produkty a jednak zajišťovat ochranu průmyslu zpracování daných zemědělských produktů; že je proto třeba shrnout pravidla platná pro veškeré zboží vyrobené z významné části ze zemědělských produktů;
vzhledem k tomu, že na základě uzavřených dohod má Společenství omezit zachovaný poplatek na plné nebo částečné krytí cenového rozdílu mezi zemědělskými produkty použitými při výrobě daného zboží; že je proto nezbytné stanovit pro toto zboží část celkového poplatku, která odpovídá náhradě cenových rozdílů mezi zemědělskými produkty, kterých se úprava týká;
vzhledem k tomu, že náhrada rozdílu mezi cenou zjištěnou na světovém trhu a na trhu Společenství je u dotyčných základních produktů zajištěna zemědělskými dávkami; že je třeba zachovat úzkou spojitost mezi výpočtem zemědělské složky poplatku ze zboží a výpočtem poplatku z dovážených základních produktů v nezměněném stavu;
vzhledem k tomu, že je třeba neuplatňovat částky nepatrného významu a umožnit členským státům neupravovat částky týkající se téže operace, je-li zůstatek dotyčných částek sám nepatrný, aby se zamezilo nepřiměřeným administrativním formalitám;
vzhledem k tomu, že uplatňování preferenčních dohod by nemělo ztěžovat postupy pro obchod se třetími zeměmi; že by proto měla prováděcí pravidla zajistit, že zboží uvedené v celním prohlášení pro vývoz v preferenčním režimu nebude ve skutečnosti vyváženo ve všeobecném režimu a naopak;
vzhledem k tomu, že je třeba stanovit systém vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty použité při výrobě zboží neuvedeného v příloze II Smlouvy, aby producenti tohoto zboží nebyli penalizováni kvůli cenám, za něž musí sami nakupovat v důsledku společné zemědělské politiky; že tyto vývozní náhrady smějí vyrovnávat pouze rozdíl mezi cenou určitého zemědělského produktu na trhu Společenství a na světovém trhu; že je proto třeba, aby byl tento systém zaveden v rámci každé dotčené společné organizace trhu;
vzhledem k tomu, že článek 13 nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [5] a odpovídající články některých dalších nařízení o organizaci trhů v oblasti zemědělských produktů stanoví udělování takových vývozních náhrad; že prováděcí pravidla mají být stanovena postupem projednávání v řídícím výboru uvedeném v článku 23 nařízení (EHS) č. 1766/92 a v odpovídajících článcích ostatních dotčených nařízení; že je třeba, aby byly částky vývozních náhrad stanoveny týmž postupem jako stanovení vývozních náhrad u zemědělských produktů, jsou-li vyváženyv nezměněném stavu; že by prováděcí pravidla ke zmíněnému režimu měla být stanovena v zásadě s přihlédnutím k procesu výroby daného zboží; že by proto prováděcí pravidla měla být stanovena na stejném základě;
vzhledem k tomu, že mechanismus zemědělské ochrany podle tohoto nařízení se může za mimořádných okolností ukázat neúplným; že se toto nebezpečí vyskytuje i v rámci preferenčních dohod; že k tomu, aby trh Společenství nezůstal v takových případech bez ochrany vůči narušením, jež z toho mohou vyplynout, je třeba stanovit možnost rychle přijmout všechna nezbytná opatření;
vzhledem k tomu, že platnost nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [6], by se měla rozšířit na obchod upravený tímto nařízením;
vzhledem k tomu, že rozdíl mezi zemědělskými produkty uvedenými v příloze II Smlouvy a zbožím mimo přílohu II je zvláštním kritériem Společenství, založeným na situaci zemědělství a potravinářského průmyslu uvnitř Společenství; že situace v některých třetích zemích, s nimiž Společenství uzavírá dohody, může být výrazně odlišná; že je proto v rámci těchto dohod třeba stanovit možnost rozšířit působnost obecných pravidel pro zpracované zemědělské produkty neuvedené v příloze II Smlouvy přiměřeně na některé zemědělské produkty uvedené v článku II Smlouvy;
vzhledem k tomu, že toto nařízení vyžaduje prováděcí pravidla; že by tato pravidla měla být stanovena po konzultaci s řídícím výborem; že tato pravidla zahrnují zejména stanovení množství základních produktů, u nichž se má za to, že byly použity při výrobě zboží uvedeného v nařízení (EHS) č. 3033/80 převzatého do tabulky 1 přílohy B tohoto nařízení, kterými se nahradí nařízení Rady (EHS) č. 3034/80 ze dne 11. listopadu 1980, kterým se stanoví množství základních produktů, u nichž se má za to, že byly použity při výrobě zboží, na které se vztahuje nařízení (EHS) č. 3033/80 [7],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení upravuje obchod s některým zbožím vymezeným v odst. 2 třetí odrážce:
a) při jehož výrobě byl použit jeden nebo více zpracovaných nebo nezpracovaných zemědělských produktů, nebo
b) které se na základě čl. 13 odst. 2 považují za vyrobené ze zemědělských produktů, nebo
c) které jsou zařazeny do stejné podpoložky (osmimístného kódu) kombinované nomenklatury jako zboží uvedené v písmenech a) a b).
2. Pro účely tohoto nařízení se rozumějí:
- "zemědělskými produkty" produkty, na něž se vztahuje příloha II Smlouvy,
- "základními produkty" některé zemědělské produkty, na něž se vztahuje příloha A tohoto nařízení, nebo obdobné produkty nebo výrobky vzniklé jejich zpracováním, u nichž je zjištěn rozdíl mezi cenami na trhu Společenství a cenami na světovém trhu. Tyto cenové rozdíly se považují za reprezentativní pro cenové rozdíly pro všechny produkty, jichž se úprava týká.
Nicméně:
i) stanoví-li preferenční dohoda náhradu cenových rozdílů u zemědělských produktů neuvedených v příloze A, mohou být mezi produkty, kterých se úprava týká, zařazeny dodatečné základní produkty podle dané dohody;
ii) stanoví-li preferenční dohoda uzavřená s určitým územím zvláštní způsob náhrady, může být rozdíl mezi cenami na trhu Společenství a cenami na světovém trhu nahrazen rozdílem definovaným v dané smlouvě.
- "zbožím" výrobky, na které se nevztahuje příloha II Smlouvy, uvedené v příloze B tohoto nařízení a získané zcela nebo zčásti ze zemědělských produktů.
3. Toto nařízení se rovněž může vztahovat na některé zemědělské produkty v rámci preferenčního obchodu.
V takovém případě daná preferenční dohoda stanoví seznam těchto zemědělských produktů, na které se vztahují pravidla pro obchod se zbožím.
HLAVA I
REŽIM OBCHODU
KAPITOLA 1
Dovoz
Článek 2
1. Zboží uvedené v příloze B při dovozu do Společenství podléhá poplatku; poplatek se stanoví na základě
a) výrobních a obchodních podmínek zboží;
b) rozdílů mezi cenou zemědělských produktů, u nichž se má za to, že byly použity při výrobě zboží, na trhu Společenství a
- cenou výrobků dovážených ze třetích zemí, je-li celková cena dotyčných základních produktů vyšší ve Společenství, nebo
- stanoví-li tak preferenční dohoda, cenou zemědělských produktů v určitých třetích zemích.
2. Pokud se jedná o zboží uvedené v tabulce 1 přílohy B, skládá se poplatek uvedený v odstavci 1:
- z valorického cla, které je pevnou složkou poplatku, jež zajišťuje přihlédnutí k výrobním a obchodním podmínkám zboží,
- ze "zemědělské složky", jež zajišťuje náhradu cenových rozdílů uvedených v odst. 1 písm. b).
Zemědělská složka se stanoví pouze na základě cenových rozdílů u zemědělských produktů uvedených v příloze A, jim obdobných produktů a výrobků vzniklých jejich zpracováním.
Může se jednat o pohyblivou složku stanovenou v souladu podmínkami uvedenými v článku 3 nebo o pevnou složku stanovenou v souladu s podmínkami uvedenými v článku 5.
3. U zboží uvedeného v tabulce 2 přílohy B spočívá zemědělská složka ve clu nebo specifické částce stanovené na měrnou jednotku.
Stanoví-li tak preferenční smlouva, může být tato zemědělská složka nahrazena některou z forem uvedených v odstavci 2.
4. S výhradou článku 10 je zakázáno vybírat jakékoli jiné clo nebo poplatek s rovnocenným účinkem než poplatek uvedený v odstavci 1.
Článek 3
1. Komise stanoví pro každé zboží uvedené v tabulce 1 přílohy B pohyblivou složku.
Pohyblivá složka se stanoví na základě množství základních produktů stanovených na základě čl. 13 odst. 2, u nichž se má za to, že byly použity při výrobě zboží, a cenových rozdílů uvedených v odstavci 2.
Postupem podle čl. 13 odst. 1 bude přijat seznam základních produktů, na něž je třeba převádět množství zemědělských produktů.
2. Komise pro každý základní produkt
- buď určí rozdíl mezi
a) průměrnou prahovou cenou uplatňovanou během referenčního období, pro něž se stanovují pohyblivé složky, a
b) průměrnou cenou CIF, s výjimkou zvláštních cen CIF, případně cenami s dodáním na hranici použitými pro stanovení dávek uplatňovaných během období předcházejícího stanovení pohyblivé složky,
- nebo v případě izoglukózy přijme průměr dávek uvedených v čl. 16 odst. 6 nařízení (EHS) č. 1785/81 [8] uplatňovaných během období předcházejícího stanovení pohyblivé složky.
3. Obdobím uvedeným v odstavci 2 je čtvrtletí. Může být rozděleno na dvě podobdobí o jednom a dvou měsících, pokud čtvrtletí zahrnuje dva kalendářní roky nebo dva hospodářské roky, nebo být delší než čtvrtletí, pokud tak stanoví preferenční dohody.
Při zjištění cen CIF, cen s dodáním na hranici nebo dávek se nepřihlíží k údajům pro posledních 20 dnů období předcházejícího stanovení pohyblivé složky.
4. Chybí-li některý údaj pro výpočet cenového rozdílu uvedeného v odstavci 2 pro jeden nebo více základních produktů, nahradí Komise chybějící údaj odpovídajícím údajem pro nejbližší období, případně opraveným o měsíční stupňování plateb nebo o jakoukoli jinou známou informaci, která ovlivňuje srovnání mezi úrovní daného údaje pro období, v němž chybí, a jeho úrovní v období použitém pro nahrazení.
Je-li chybějící údaj následně zjištěn, může Komise stanovit opravené pohyblivé složky, pokud je na základě uplatnění předchozího pododstavce obchod vážně poškozen nebo ohrožen.
Článek 4
1. Stanoví-li společný celní sazebník maximální výši poplatků, nesmí poplatek uvedený v čl. 2 odst. 2 překročit toto maximum.
Je-li uplatnění maximální výše poplatků podmíněno splněním zvláštních podmínek, budou tyto podmínky stanoveny postupem podle čl. 11 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [9].
2. Jestliže maximální výše poplatků zahrnuje uplatnění dodatečného cla na různé cukry vyjádřené jako sacharóza (AD S/Z) nebo na mouku (AD F/M), vypočte se toto dodatečné clo tak, že se pro dané zboží použije jako jediný zemědělský produkt buď cukr, nebo mouka.
Množství cukru nebo mouky se určí za podmínek uvedených v čl. 13 odst. 1.
Nejsou-li skutečně použitá množství cukru nebo mouky podle čl. 13 odst. 1 známa, určí se tato množství za stejných podmínek, jaké se uplatňují pro stanovení zemědělské složky.
3. Komise určí pro každé období uvedené v čl. 3 odst. 3:
a) částku dodatečných cel vypočtenou podle odstavce 2;
b) cenový rozdíl použitelný pro dodatečná cla určený podle čl. 3 odst. 2.
Článek 5
1. Jsou-li dávky na dovoz základních produktů uvedených v příloze A nahrazeny pevnými částkami, vypočtou se pohyblivé složky platné pro zboží uvedené v tabulce 1 přílohy B na základě těchto částek.
2. Pro každý základní produkt, ke kterému se přihlíží při výpočtu zemědělské složky poplatku, se částka stanovená podle čl. 3 odst. 2 nahradí částkou platnou pro základní produkt, u nějž se má za to, že byl použit.
3. Datum, od kterého se při stanovování zemědělské složky poplatku přihlíží k pevným částkám platným pro dovoz základních produktů, se určí postupem podle článku 16.
Článek 6
1. Pro účely určení zemědělské složky v rámci dohod o preferenčním obchodu se zeměmi, které splňují požadavky právních předpisů Společenství pro zpracované zemědělské produkty:
a) mohou být množství použitých zemědělských produktů ve smyslu čl. 13 odst. 2 nahrazena množstvími skutečně použitými pro výrobu dováženého zboží, pokud Společenství uzavřelo dohodu o celní spolupráci při zjištění těchto množství; v takovém případě mohou být stanoveny převodní koeficienty s přihlédnutím k příslušným definicím základních produktů obou stran, aby byly přímo porovnatelné;
b) může být cenový rozdíl uvedený v čl. 3 odst. 2 nahrazen buď systémem přímé náhrady rozdílů zemědělských cen mezi Společenstvím a danou oblastí, nebo přímou náhradou proti ceně stanovené vzájemnou dohodou pro danou oblast;
c) pokud uplatnění písmene b) vede k rozdílům s malým dopadem na zboží, na které se vztahuje, může být tento systém nahrazen systémem paušálních částek nebo sazeb.
2. Zemědělské složky uvedené v odstavci 1 mohou být uplatňovány po dobu odlišnou od období stanoveného pro nepreferenční obchod.
3. Valorická cla odpovídající zemědělskému poplatku ze zboží uvedeného v tabulce 2 přílohy B mohou být nahrazena jinou zemědělskou složkou, pokud tak stanoví preferenční dohoda.
4. Prováděcí pravidla k odstavcům 1, 2 a 3 se stanoví postupem podle článku 16, pokud daná preferenční dohoda stanoví:
- zemědělské ceny přijaté v rámci dohody,
- období, pro něž se zemědělské složky stanovují,
- případné zboží a zemědělské produkty, na které se dohoda vztahuje.
Nestanoví-li daná dohoda jeden nebo více z těchto prvků, stanoví je Rada postupem podle článku 113 Smlouvy.
5. Ostatní prováděcí pravidla nezbytná pro zavedení preferenčních režimů se stanoví postupem podle článku 16.
Prováděcí pravidla upraví zejména:
- vyhotovení a používání dokumentů nezbytných pro udělení těchto režimů,
- opatření nezbytná pro zabránění odklonu obchodu.
Článek 7
1. Jestliže preferenční dohoda stanoví snížení nebo postupné zrušení části poplatku uvedeného v čl. 2 odst. 1 písm. a), jedná se o pevnou složku, pokud se týká zboží uvedeného v tabulce 1 přílohy B. Pokud se týká ostatního zboží uvedeného v dané dohodě, získá se tato část poplatku odečtením zemědělské složky vyplývající z dohody od celkového poplatku, nestanoví-li dohoda jiné určení této části.
2. Pokud preferenční dohoda stanoví snížení zemědělské složky poplatku, budou prováděcí pravidla pro určení a řízení těchto snížených zemědělských složek stanovena postupem podle článku 16, pokud dohoda stanoví:
- výrobky, na které se vztahují tato snížení,
- množství zboží nebo hodnotu kvót, na které se vztahují tato snížení, nebo způsob určení těchto množství nebo hodnot,
- snížení zemědělské složky pro každý dotyčný základní produkt.
Nestanoví-li daná dohoda jeden nebo více z těchto prvků, stanoví je Rada postupem podle článku 113 Smlouvy.
KAPITOLA 2
Vývoz
Článek 8
1. Při vývozu zboží lze na použité zemědělské produkty, které splňují podmínky čl. 9 odst. 2 Smlouvy, použít vývozní náhrady zřízené nařízeními o společné organizaci trhů v dotyčných odvětvích.
Vývozní náhradu nelze přiznat na vývoz zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje žádná společná organizace trhu, která stanoví udělování vývozních náhrad pro danou podobu zboží.
2. Seznam zboží, na které se vztahují vývozní náhrady, se sestaví s přihlédnutím
- ke vlivu rozdílu mezi cenami zemědělských produktů použitých při jejich výrobě na trhu Společenství a na světovém trhu,
- k nezbytnosti plného nebo částečného vyrovnání tohoto rozdílu, aby byl umožněn vývoz zemědělských produktů použitých při výrobě daného zboží.
Seznam se sestaví na základě nařízení o společné organizaci zemědělských trhů.
3. Společná prováděcí pravidla k systému vývozních náhrad podle tohoto článku budou stanovena postupem podle článku 16.
Výše vývozních náhrad se určí týmž postupem, jaký je stanoven pro udělování vývozních náhrad pro dané zemědělské produkty, jsou-li vyváženy nezpracované.
4. Je-li v rámci preferenční dohody zaveden systém přímé náhrady uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. b), určí se částky uplatňované na vývozy do země nebo zemí, na něž se dohoda vztahuje, vzájemnou dohodou za podmínek vymezených dohodou na stejném základě jako zemědělská složka poplatku.
Tyto částky se stanoví postupem podle článku 16. Stejným postupem budou stanovena případná prováděcí pravidla nezbytná pro uplatňování tohoto odstavce, zejména opatření zajišťující, že zboží uvedené v celním prohlášení pro vývoz v preferenčním režimu nebude ve skutečnosti vyvezeno v nepreferenčním režimu nebo naopak.
V případech, kdy je nutno použít metod analýzy použitých zemědělských produktů, použijí se metody stanovené pro náhrady na vývoz týchž zemědělských produktů do třetích zemí.
Článek 9
Jsou-li na základě některého nařízení o společné organizaci trhu v určitém odvětví uplatňovány na vývoz některého zemědělského produktu uvedeného v příloze A dávky, poplatky nebo jiná opatření, mohou být postupem podle článku 16 přijata vhodná opatření pro určité druhy zboží, jejichž vývoz by mohl s ohledem na vysoký obsah daného zemědělského produktu v tomto zboží a na možné způsoby jeho využití poškodit dosahování cílů sledovaných v dotyčném zemědělském odvětví, přičemž se řádně přihlédne ke zvláštnímu zájmu zpracovatelského průmyslu.
HLAVA II
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 10
Je-li nebezpečí, že by snížení zemědělské složky uplatňované na dovoz zboží na základě preferenční dohody mohlo narušit zemědělské trhy nebo trhy s dotyčným zbožím, vztahují se ochranné doložky platné pro dovoz daných zemědělských produktů rovněž na zboží uvedené v příloze B.
Při posuzování možného narušení trhu se přihlíží k charakteristikám zboží skutečně dovezeného v preferenčním režimu ve srovnání s charakteristikami zboží tradičně dováženého před zavedením preferenčního režimu.
Článek 11
Množství zemědělských produktů, na které se vztahují nařízení o společné organizaci trhů, které není podrobeno dávkám ani poplatkům s účinkem rovnocenným clům při vývozu tohoto zboží nebo v souvislosti s ním, se určí na základě nařízení (EHS) č. 2913/92.
Množství zboží propuštěného do režimu aktivního zušlechťovacího styku a v důsledku toho nepodrobeného poplatku podle článku 2 při vývozu jiného zboží nebo v souvislosti s ním je množství skutečně použité při výrobě tohoto zboží.
Článek 12
1. Rada může postupem podle článku 113 Smlouvy změnit tabulku 1 přílohy B.
2. Tabulku 2 přílohy B lze změnit postupem podle článku 16, aby se přizpůsobila dohodám uzavřeným Společenstvím.
3. Komise upraví přílohy tohoto nařízení podle změn kombinované nomenklatury, aby zachovala režim platný před těmito změnami.
Článek 13
1. Pro účely stanovení zemědělské složky poplatku bude postupem podle článku 16 přijat seznam základních produktů pro nepreferenční obchod.
Základní produkty se vybírají podle významu v mezinárodním obchodě a podle reprezentativnosti jejich cenových úrovní pro všechny ostatní zemědělské produkty, na které se úprava vztahuje.
Množství ostatních zemědělských produktů, u kterých se má za to, že byly použity, se případně přepočtou na odpovídající množství základních produktů, přičemž se řádně přihlédne k ekvivalenčním ukazatelům přijatým Radou v rámci společné zemědělské politiky.
2. Množství základních produktů, u nichž se má za to, že byly použity k výrobě zboží uvedeného v tomto nařízení nebo případně zemědělských produktů, na které se vztahuje úprava obchodu zavedená tímto nařízením, pokud nebylo zjištěno složení tohoto zboží nebo produktů, bude přijato postupem podle článku 16.
3. Aniž jsou dotčena stanovení obdobnosti přijatá Radou v rámci společné zemědělské politiky, lze postupem podle článku 16 stanovit, že některé zemědělské produkty jsou považovány za obdobné základním produktům pro účely stanovení podmínek pro porovnání cen.
4. Charakteristiky základních produktů nezbytné pro stanovení podmínek pro porovnání cen budou určeny postupem podle článku 16.
Článek 14
1. Postupem podle článku 16 lze stanovit práh nebo prahy, pod nimiž jsou částky určené podle čl. 3 odst. 2 stanoveny na nulu. Neuplatnění částek určených podle čl. 3 odst. 2 lze týmž postupem vázat na splnění zvláštních podmínek, aby bylo zabráněno vytvoření umělých obchodních toků.
2. Postupem podle článku 16 lze stanovit práh, pod nímž nemusí členské státy uplatňovat částky vyplývající z použití tohoto nařízení vybírané a vyplácené v souvislosti se stejnou hospodářskou operací, je-li zůstatek těchto částek nižší než uvedený práh.
Článek 15
Komisi je nápomocen Řídící výbor pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze II (dále jen "výbor") složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
Článek 16
Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, uplatní se následující ustanovení. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy při přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě jednoho měsíce přijmout jiné rozhodnutí.
Článek 17
Výbor může jednat o kterékoli jiné otázce, kterou mu přednese předseda z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu.
Článek 18
Postupem podle článku 16 lze
- změnit částky vyplývající z uplatnění tohoto nařízení, je-li v průběhu čtvrtletního období
- změněna prahová cena nebo
- zavedena, změněna nebo zrušena výrobní náhrada nebo podpora uplatňovaná ve všech členských státech,
- přijmout opatření, kterými se ustanovení tohoto nařízení uvádějí do souladu s případnými technickými změnami učiněnými v příslušných nařízeních o zemědělských produktech.
Článek 19
Metody kvalitativní a kvantitativní analýzy zboží a jiné technické předpisy nezbytné pro jejich ztotožnění nebo určení jejich složení budou přijaty postupem podle článku 10 nařízení (EHS) č. 2658/87.
Článek 20
Členské státy sdělí Komisi údaje nezbytné k používání tohoto nařízení jednak o dovozu, vývozu a případně výrobě zboží a jednak o prováděcích správních opatřeních. Způsoby tohoto sdělování budou stanoveny postupem podle článku 16.
Článek 21
Nařízení (EHS) č. 3033/80 se zrušuje ode dne 1. ledna 1994. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Nařízení (EHS) č. 3034/80 se zrušuje ode dne vstupu v platnost nařízení přijatého k provedení článku 13.
Článek 22
1. Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 1994.
2. Uplatňování tohoto nařízení na kaseiny spadající pod kód KN 350110 a na kaseináty a jiné deriváty kaseinu spadající pod kód KN 35019090 se odkládá až do dalšího rozhodnutí Rady.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. prosince 1993.
REGLAMENTO (CE) N° 3448/93 DEL CONSEJO de 6 de diciembre de 1993 por el que se establece el régimen de intercambios aplicable a determinadas mercancías resultantes de la transformación de productos agrícolas
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, sus artículos 43 y 113,
Vista la propuesta de la Comisión (1),
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (2),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social (3),
Considerando que el Tratado, en sus artículos 38 a 47, prevé el establecimiento de una Política Agrícola Común relativa a los productos agrícolas contemplados en su Anexo II;
Considerando que determinados productos agrícolas forman parte de la composición de numerosas mercancías no contempladas en el Anexo II del Tratado;
Considerando que es necesario prever medidas relacionadas con la Política Agrícola Común y con la Política Comercial Común a fin de tener en cuenta, por una parte, las repercusiones de los intercambios de estas mercancías en los objetivos del artículo 39 del Tratado y, por otra, el modo en que las medidas adoptadas en aplicación de su artículo 43 afectan a la economía de estas mercancías, vistas las diferencias entre los costes de abastecimiento de productos agrícolas dentro y fuera de la Comunidad, así como las diferencias entre los precios de los productos agrícolas;
Considerando que el Tratado prevé que las políticas agrícolas y comerciales constituyen políticas comunitarias; que es necesario establecer, respecto a determinadas mercancías resultantes de la transformación de productos agrícolas, normas generales y completas, válidas en toda la Comunidad, relativas a los intercambios de dichas mercancías, a fin de cumplir los objetivos del Tratado;
Considerando que el Reglamento (CEE) n° 3033/80 del Consejo, de 11 de noviembre de 1980, por el que se determina el régimen de intercambios aplicable a determinadas mercancías resultantes de la transformación de productos agrícolas (4), prevé la aplicación, en el momento de la importación de determinadas mercancías, de una imposición compuesta de un elemento fijo destinado a garantizar la protección de la industria de transformación y de un elemento variable destinado a compensar la posible diferencia entre los precios de los productos agrícolas correspondientes en la Comunidad y en el mercado mundial;
Considerando que debe mantenerse el concepto global del régimen establecido por el Reglamento (CEE) n° 3033/80 con algunas ampliaciones y adaptaciones; que es preciso, por una parte, elaborar, para determinadas mercancías que en la actualidad están sujetas a dicho régimen y que figuran en el cuadro 1 del Anexo B, la lista de productos agrícolas para cuya importación se podrá aplicar una compensación de las diferencias entre los precios que se registren en el mercado mundial y en el mercado comunitario, y, por otra parte, poder determinar, de entre dichos productos agrícolas, en relación con qué productos básicos se constatan realmente tales diferencias, las cantidades de los demás productos agrícolas, de los productos que les son asimilados o de los productos resultantes de su transformación convertidas en cantidades equivalentes de productos básicos;
Considerando que las normas aplicables a los intercambios de estas mercancías requieren determinadas adaptaciones, a fin de tener en cuenta la evolución de los acuerdos de la Comunidad y de la Política Agrícola Común;
Considerando que determinadas mercancías de los capítulos 1 a 24 de la Nomenclatura Combinada no están incluidas en el Reglamento (CEE) n° 3033/80; que dichas mercancías se obtienen igualmente utilizando productos agrícolas sujetos a la Política Agrícola Común; que, por lo tanto, la imposición aplicable a la importación de dichos productos debe cubrir también, por una parte, la diferencia entre los precios de los productos agrícolas utilizados que se registren en el mercado mundial y en el mercado comunitario y, por otra, asegurar la protección de la industria de transformación de dichos productos agrícolas; que, por consiguiente, conviene agrupar las normas aplicables a todas las mercancías obtenidas, en proporción significativa, a partir de productos agrícolas;
Considerando que, en el marco de determinados acuerdos, la Comunidad prevé mantener una imposición limitada a cubrir, total o parcialmente, las diferencias de precio de los productos agrícolas utilizados; que, por ello, es necesario determinar para estas mercancías la parte de la imposición total que corresponde a la compensación de las diferencias con los precios de los productos agrícolas correspondientes;
Considerando que, respecto a los productos básicos considerados, la compensación de las diferencias de precios entre el mercado mundial y el mercado comunitario está asegurada por las exacciones agrícolas; que conviene mantener una relación estrecha entre el cálculo del elemento agrícola de la imposición aplicable a las mercancías y la imposición aplicable a los productos básicos importados en su estado natural;
Considerando que, para no recargar las formalidades administrativas, es conveniente no aplicar importes de escasa repercusión y permitir a los Estados miembros que no procedan a rectificar los importes correspondientes a una misma transacción cuando el saldo de éstos sea también de escasa importancia;
Considerando que conviene que la aplicación de acuerdos preferenciales no complique los procedimientos aplicables a los intercambios con países terceros; que, a tal fin, es preciso que las normas de desarrollo tiendan a impedir la posibilidad de que una mercancía declarada a la exportación bajo un régimen preferencial sea, de hecho, exportada bajo el régimen general y viceversa;
Considerando que debe preverse un régimen de restituciones a la exportación de determinados productos agrícolas utilizados en la fabricación de mercancías no contempladas en el Anexo II del Tratado, a fin de no penalizar a los productores de dichas mercancías a causa de los precios a los que deban abastecerse como consecuencia de la Política Agrícola Común; que estas restituciones sólo pueden cubrir la diferencia observada entre el precio de un producto agrícola en el mercado comunitario y en el mercado mundial; que, por lo tanto, es conveniente que se establezca dicho régimen en el marco de cada una de las correspondientes organizaciones comunes de mercado;
Considerando que el artículo 13 del Reglamento (CEE) n° 1766/92 del Consejo, de 30 de junio de 1992, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de los cereales (5), así como los artículos correspondientes de otros determinados Reglamentos por los que se establecen organizaciones comunes de mercados en el sector de los productos agrícolas, prevén la concesión de tales restituciones; que las normas de desarrollo deben adoptarse con arreglo al procedimiento del Comité de gestión contemplado en el artículo 23 del Reglamento (CEE) n° 1766/92 y en los artículos correspondientes de los demás Reglamentos en cuestión; que conviene, por una parte, que el importe de la restitución se fije según el mismo procedimiento que el utilizado para la fijación de las restituciones a los productos agrícolas exportados en su estado natural; que, en cambio, las normas comunes de desarrollo de dicho régimen deben establecerse teniendo en cuenta esencialmente los procesos de fabricación de las mercancías; que, por tanto, estas últimas deben establecerse a partir de una misma base;
Considerando que el mecanismo de protección agrícola previsto por el presente Reglamento puede, en circunstancias excepcionales, resultar insuficiente; que este riesgo se presenta igualmente en el marco de los acuerdos preferenciales; que, para no dejar en tales casos al mercado comunitario sin defensa contra las perturbaciones que pudieran derivarse de ello, conviene prever la posibilidad de adoptar rápidamente cuantas medidas sean necesarias;
Considerando que el Reglamento (CEE) n° 2913/92 del Consejo, de 12 de octubre de 1992, por el que se aprueba el Código aduanero comunitario (6), debe hacerse aplicable a los intercambios contemplados en el presente Reglamento;
Considerando que la distinción entre productos agrícolas del Anexo II y mercancías no recogidas en el Anexo II es un criterio propio de la Comunidad, basado en la situación de la agricultura y de la industria alimentaria dentro de ésta; que la situación existente en determinados terceros países con los cuales la Comunidad llegue a firmar acuerdos pueda ser sensiblemente diferente; que conviene, por ende, prever que, en el marco de estos acuerdos, las normas generales aplicables a los productos agrícolas transformados que no figuren en el Anexo II del Tratado puedan hacerse extensivas, mutatis mutandis, a determinados productos agrícolas transformados incluidos en dicho Anexo II;
Considerando que el presente Reglamento requiere normas de desarrollo; que conviene que dichas normas sean establecidas previa consulta a un Comité de gestión; que dichas normas se refieren en particular a la fijación de las cantidades de los productos básicos que se consideran utilizadas en la fabricación de las mercancías a las que se refiere el Reglamento (CEE) n° 3033/80 del Consejo y que figuran en el cuadro 1 del Anexo B del presente Reglamento, que sustituyen al Reglamento (CEE) n° 3034/80 del Consejo, de 11 de noviembre de 1980, por el que se determinan las cantidades de los productos de base que se consideran utilizadas en la fabricación de mercancías reguladas por el Reglamento (CEE) n° 3033/80 (7),
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. El presente Reglamento establece el régimen de intercambios aplicable a determinadas mercancías definidas en el tercer guión del apartado 2,
a) en cuya fabricación hayan entrado, en estado natural o previa transformación, uno o varios productos agrícolas,
o
b) que, con arreglo al apartado 2 del artículo 13, se consideren fabricadas a partir de productos agrícolas,
o
c) clasificadas bajo el mismo número de Código de la Nomenclatura Combinada (código de ocho cifras) que las mercancías contempladas en las letras a) o b).
2. A los efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
- productos agrícolas, los productos incluidos en el Anexo II del Tratado;
- producto básico, determinados productos agrícolas incluidos en el Anexo A del presente Reglamento o asimilados a dichos productos, o incluso resultantes de su transformación, en relación con los cuales se observen diferencias entre los precios registrados en el mercado comunitario, por una parte, y en el mercado mundial, por otra. Se considerará que dichas diferencias de precios son representativas de las diferencias de precios del conjunto de los productos financiables.
No obstante:
i) en caso de que un acuerdo preferencial establezca una compensación de las diferencias de precios para los productos agrícolas que no figuren en el Anexo A, podrán incluir productos básicos suplementarios entre los productos financiables, en aplicación de dicho acuerdo;
ii) en caso de que un acuerdo preferencial celebrado con una zona determinada establezca un modo concreto de compensación, podrá sustituirse la diferencia entre los precios registrados en el mercado de la Comunidad y en el mercado mundial por la diferencia establecida en dicho acuerdo.
- mercancías, los productos no incluidos en el Anexo II del Tratado, enumerados en el Anexo B y obtenidos, total o parcialmente, de productos agrícolas.
3. En relación con los intercambios preferenciales, podrá aplicarse igualmente el presente Reglamento a determinados productos agrícolas.
En tal caso, las listas de productos agrícolas sujetos a las normas aplicables a los intercambios de mercancías se elaborarán en los correspondientes acuerdos.
TÍTULO PRIMERO RÉGIMEN DE INTERCAMBIOS
CAPÍTULO 1 Importación
Artículo 2
1. Las mercancías contempladas en el Anexo B que se importen en la Comunidad estarán sometidas a la aplicación de una imposición; ésta tendrá en cuenta:
a) las condiciones de producción y comercialización de dichas mercancías;
b) las diferencias entre los precios de los productos agrícolas que se consideren utilizados, registrados en el mercado comunitario, y:
- los precios de importación en procedencia de terceros países, cuando el coste total de dichas cantidades de productos básicos sea más alto en la Comunidad, o
- en caso de estar previsto en un acuerdo preferencial, los precios de los productos agrícolas en determinados países terceros.
2. En el caso de las mercancías contempladas en el cuadro 1 del Anexo B, la imposición contemplada en el apartado 1 constará de:
- un derecho ad valorem, que constituirá el elemento fijo de la imposición que garantice que se tengan en cuenta las condiciones de producción y de comercialización de dichas mercancías;
- un «elemento agrícola» que garantice la compensación de las diferencias de precios contempladas en la letra b) del apartado 1.
El elemento agrícola sólo podrá tomar en consideración las diferencias de precios de los productos agrícolas que figuran en el Anexo A, de los productos que les son asimilados o de los productos resultantes de su transformación.
Podrá presentarse como un elemento variable establecido en las condiciones definidas en el artículo 3 o como un importe fijo establecido en las condiciones definidas en el artículo 5.
3. En el caso de las mercancías contempladas en el cuadro 2 del Anexo B, el elemento agrícola constará de un derecho o un importe específico establecido por unidad de medida.
Este elemento agrícola podrá sustituirse, si así lo establece un acuerdo preferencial, por uno de los elementos mencionados en el apartado 2.
4. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 10, estará prohibido percibir cualquier derecho de aduana o exacción de efecto equivalente distintos de la imposición mencionada en el apartado 1.
Artículo 3
1. La Comisión determinará, para cada mercancía contemplada en el cuadro 1 del Anexo B, el elemento variable.
El elemento variable se calculará sobre la base de las cantidades de productos básicos, determinadas con arreglo al apartado 2 del artículo 13, que se consideran utilizadas en la fabricación de la mercancía correspondiente, y de las diferencias de precios a que se refiere el apartado 2.
La lista de productos básicos, a la que deben ajustarse las cantidades de los productos agrícolas se elaborará con arreglo al apartado 1 del artículo 13.
2. Para cada uno de los productos básicos, la Comisión:
- o bien establecerá la diferencia entre:
a) por una parte, la media del precio de umbral aplicable durante el período de referencia para el que se fijen los elementos variables
y
b) por otra, la media de los precios cif (con excepción de los precios cif especiales) o de los precios franco frontera, según el caso, empleados para la fijación de las exacciones reguladoras aplicables durante el período anterior al de la fijación;
- o bien adoptará, en lo que se refiere a la isoglucosa, la media de las exacciones reguladoras contempladas en el apartado 6 del artículo 16 del Reglamento (CEE) n° 1785/81 del Consejo (8) que sean aplicables durante el período anterior al de la fijación.
3. La duración del período contemplado en el apartado 2 será de un trimestre. No obstante, podrá subdividirse en dos tramos de uno y dos meses si el trimestre abarca parte de dos años naturales o de dos campañas de comercialización, o podrá ser superior al trimestre en el marco de acuerdos preferenciales.
A efectos de la comprobación de los datos de los precios cif, de los precios franco frontera o de las exacciones reguladoras, no se tendrán en cuenta los datos relativos a los veinte últimos días del período anterior al de la fijación.
4. Cuando no se disponga de algún dato para el cálculo de la diferencia contemplada en el apartado 2, respecto a uno o varios productos básicos, la Comisión sustituirá el dato que falte por el dato correspondiente del período más próximo, corregido en su caso por el escalonamiento mensual o por cualquier otro dato conocido que afecte a la comparación entre el nivel del dato en cuestión durante el período en el que falte y durante el período de sustitución. Cuando se haya incluido el dato que faltaba, la Comisión podrá fijar los elementos variables rectificados si, a causa de la aplicación del párrafo anterior, los intercambios sufrieran o pudieran sufrir graves perturbaciones.
Artículo 4
1. En caso de que el arancel aduanero común prevea una percepción máxima, la imposición contemplada en el apartado 2 del artículo 2 no podrá superar dicho límite máximo.
Cuando la aplicación de la percepción máxima esté supeditada al cumplimiento de condiciones especiales, éstas se determinarán con arreglo al procedimiento establecido en el apartado 1 del artículo 11 del Reglamento (CEE) n° 2658/87 del Consejo (9), de 23 de julio de 1987, relativo a la nomenclatura arancelaria y al arancel aduanero común.
2. Cuando la percepción máxima implique la aplicación de un derecho adicional sobre los diversos azúcares calculados en sacarosa (AD S/Z) o sobre la harina (AD F/M), dicho derecho adicional se calculará tomando en consideración, según el caso, bien el azúcar o bien la harina como único producto agrícola para la mercancía de que se trate.
La cantidad de azúcar o de harina se determinará según lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 13.
Cuando, con arreglo a dicho artículo, no se conozcan las cantidades de azúcar o de harina efectivamente utilizadas, éstas se determinarán en las mismas condiciones que las tomadas en consideración para la determinación del elemento agrícola.
3. Para cada período contemplado en el apartado 3 del artículo 3, la Comisión determinará:
a) la cuantía de los derechos adicionales, calculados con arreglo al apartado 2;
b) las diferencias de precios aplicables a los derechos adicionales determinadas con arreglo al apartado 2 del artículo 3.
Artículo 5
1. Cuando las exacciones aplicables a la importación de los productos básicos contemplados en el Anexo A se sustituyan por importes fijos, los elementos variables aplicables a las mercancías contempladas en el cuadro 1 del Anexo B se calcularán basándose en dichos importes.
2. Para cada producto básico que se tenga en cuenta para el cálculo del elemento agrícola de la imposición, el importe establecido en aplicación del apartado 2 del artículo 3 se sustituirá por el importe aplicable al producto básico considerado.
3. La fecha a partir de la cual se tendrán en cuenta los importes fijos aplicables a la importación de los productos básicos para la determinación del elemento agrícola de la imposición se determinará con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 16.
Artículo 6
1. Para la determinación del elemento agrícola en los acuerdos de intercambios preferenciales que respeten la legislación comunitaria de los productos agrícolas transformados:
a) las cantidades de productos agrícolas utilizadas a que se refiere el apartado 2 del artículo 13 podrán sustituirse por las cantidades realmente utilizadas en la fabricación de la mercancía importada, si la Comunidad hubiere celebrado un acuerdo de cooperación aduanera para la comprobación de tales cantidades; en este caso, podrán establecerse coeficientes de conversión teniendo en cuenta las respectivas definiciones de esos productos básicos, con el fin de que sean directamente comparables;
b) la diferencia de precios contemplada en el apartado 2 del artículo 3 podrá sustituirse por un sistema de compensación directa de las diferencias de precios agrícolas entre la Comunidad y la zona en cuestión o bien por una compensación directa respecto de un precio establecido conjuntamente, reconocido para dicha zona;
c) en caso de que la aplicación de la letra b) implique diferencias de escasa repercusión para las mercancías afectadas, este régimen podrá sustituirse por un régimen de importes o tipos a tanto alzado.
2. El período de aplicación de los elementos agrícolas contemplados en el apartado 1 podrá no coincidir con el adoptado en el caso de los intercambios no preferenciales.
3. Los derechos ad valorem correspondientes al elemento agrícola de la imposición de las mercancías contempladas en el cuadro 2 del Anexo B podrán sustituirse por otro elemento agrícola en caso de estar previsto en un acuerdo preferencial.
4. Las normas de desarrollo de los apartados 1 a 3 se adoptarán de conformidad con el procedimiento contemplado en el artículo 16, siempre y cuando el acuerdo preferencial en cuestión determine:
- los precios agrícolas considerados en el marco del acuerdo,
- la periodicidad de fijación de los elementos agrícolas,
- las mercancías y los productos agrícolas eventuales que estén sometidos a las normas del acuerdo.
Cuando el acuerdo no determine uno o varios de dichos elementos, éste o éstos serán fijados por el Consejo con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 113 del Tratado.
5. Las demás normas de desarrollo necesarias para el funcionamiento de los regímenes preferenciales se adoptarán con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 16.
En particular, tales normas regularán:
- la expedición y circulación de los documentos necesarios para la concesión de los regímenes;
- las medidas necesarias para evitar desviaciones del comercio.
Artículo 7
1. Cuando un acuerdo preferencial prevea la reducción o la eliminación progresiva de la parte de la imposición contemplada en la letra a) del apartado 1 del artículo 2, ésta será el elemento fijo por lo que respecta a las mercancías contempladas en el cuadro 1 del Anexo B. En lo que se refiera a las demás mercancías contempladas por dicho acuerdo, esta parte de la imposición se obtendrá deduciendo de la imposición total el elemento agrícola resultante del acuerdo, a menos que el acuerdo prevea otra forma de determinar esta parte.
2. Cuando un acuerdo preferencial prevea una reducción del elemento agrícola de la imposición, las normas de desarrollo para la determinación y la gestión de esos elementos agrícolas reducidos se adoptarán con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 16, siempre que el acuerdo especifique:
- los productos que se beneficien de esa reducción;
- las cantidades de mercancías o el valor de los contingentes a los que se aplique la reducción, o el método para determinarlos;
- la reducción del elemento agrícola por producto básico respectivo.
Si el acuerdo en cuestión no determinare uno o varios de estos elementos, éste o éstos serán establecidos por el Consejo con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 113 del Tratado.
CAPÍTULO 2 Exportación
Artículo 8
1. Con ocasión de la exportación de mercancías, los productos agrícolas utilizados que cumplan las condiciones previstas en el apartado 2 del artículo 9 del Tratado podrán beneficiarse de restituciones establecidas en aplicación de los Reglamentos sobre las organizaciones comunes de mercados de los sectores respectivos.
No podrá concederse restitución alguna por la exportación de productos agrícolas, incorporados en mercancías, no regulados por una organización común de mercado que prevea la concesión de restituciones en caso de exportación en forma de dichas mercancías.
2. La lista de las mercancías que se beneficien de restituciones se establecerá tomando en consideración:
- la repercusión de la diferencia entre los precios de los productos agrícolas empleados respectivamente en el mercado de la Comunidad y en el mercado mundial;
- la necesidad de cubrir esta diferencia, total o parcialmente, para permitir la exportación de los productos agrícolas utilizados en las mercancías correspondientes.
Esta lista se elaborará en aplicación de los Reglamentos sobre organización común de mercados en el sector agrícola.
3. Las normas comunes de desarrollo del régimen de restitución al que hace referencia el presente artículo se adoptarán según el procedimiento contemplado en el artículo 16.
Los importes de las restituciones se fijarán con arreglo al mismo procedimiento que para la concesión de las restituciones a los productos agrícolas correspondientes cuando se exportan en su estado natural.
4. Cuando, en el marco de un acuerdo preferencial, se adopte el régimen de compensación directa contemplado en la letra b) del apartado 1 del artículo 6, los importes aplicables a las exportaciones destinadas al país o países a los que se aplique el acuerdo se determinarán, en las condiciones definidas por el acuerdo, conjuntamente y sobre la misma base que el elemento agrícola de la imposición.
Estos importes se fijarán con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 16. Las normas de desarrollo que sean necesarias para la aplicación del presente apartado, y en particular las medidas que garanticen que las mercancías declaradas a la exportación bajo un régimen preferencial no sean exportadas realmente bajo un régimen no preferencial o viceversa, se adoptarán con arreglo al mismo procedimiento.
En el caso de que fuesen necesarios métodos de análisis de los productos agrícolas utilizados, convendrá utilizar los métodos prescritos en materia de restituciones a la exportación a países terceros para esos mismos productos agrícolas.
Artículo 9
Cuando, en aplicación de un Reglamento sobre organización común de mercado en un sector determinado, se decida imponer exacciones reguladoras, tasas u otras medidas a la exportación de un producto agrícola contemplado en el Anexo A, las medidas adecuadas en relación con determinadas mercancías cuya exportación, por su elevado contenido en ese producto agrícola y sus posibles usos, pueda comprometer la realización del objetivo perseguido en el sector agrícola considerado, podrán adoptarse con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 16, teniendo siempre presentes los intereses específicos de las industrias de transformación.
TÍTULO II DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 10
Cuando una reducción del elemento agrícola aplicable a la importación de mercancías en el marco de un acuerdo preferencial pueda perturbar los mercados agrícolas o los mercados de las mercancías afectadas, las cláusulas de salvaguardia aplicables a la importación de los productos agrícolas en cuestión serán asimismo aplicables a las mercancías contempladas en el Anexo B.
Para valorar las posibles perturbaciones se tendrán en cuenta las características de las mercancías importadas realmente bajo el régimen preferencial comparándolas con las de las mercancías tradicionalmente importadas antes del establecimiento de dicho régimen.
Artículo 11
La cantidad de productos agrícolas sujetos a Reglamentos sobre organización común de mercados no sujeta a las exacciones reguladoras o a tasas de efecto equivalente a los derechos de aduana, con vistas a la exportación de mercancías o como consecuencia de ello, será determinada en aplicación del Reglamento (CEE) n° 2913/92.
La cantidad de mercancías admitidas bajo el régimen de perfeccionamiento activo y, por consiguiente, no sometidas a la imposición prevista en el artículo 2 con vistas a la exportación de otras mercancías o como consecuencia de ello, será la utilizada efectivamente para la fabricación de estas últimas.
Artículo 12
1. El Consejo, con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 113 del Tratado, podrá modificar el cuadro 1 del Anexo B.
2. El cuadro 2 del Anexo B podrá ser modificado con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 16, con el fin de adaptarlo a los acuerdos celebrados por la Comunidad.
3. La Comisión adaptará los Anexos del presente Reglamento a las modificaciones de la Nomenclatura Combinada, a fin de mantener inalterado el régimen en vigor antes de tales modificaciones.
Artículo 13
1. Al objeto de que pueda determinarse el elemento agrícola de la imposición, se elaborará una lista de productos básicos, para los intercambios no preferenciales, con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 16.
Los productos básicos serán seleccionados en función de su importancia en los intercambios internacionales y de la representatividad de sus niveles de precios respecto de la totalidad de los demás productos agrícolas que deban considerarse en cada caso.
Llegado el caso, se ajustarán las cantidades de los demás productos agrícolas que se consideren utilizados con las cantidades equivalentes de productos básicos, teniendo siempre presentes las relaciones de equivalencia adoptadas por el Consejo en el marco de la Política Agrícola Común.
2. Las cantidades de productos básicos que se considerarán utilizadas para la fabricación de las mercancías a que se refiere el presente Reglamento o, en su caso, de los productos agrícolas que sigan el régimen de intercambio establecido por el mismo, se determinarán con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 16 cuando la composición de dichas mercancías o productos no haya sido determinada.
3. Sin perjuicio de las asimilaciones decididas por el Consejo en el marco de la Política Agrícola Común, determinados productos agrícolas podrán asimilarse a productos básicos, con objeto de establecer términos de comparación de los precios, con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 16.
4. Las características de los productos básicos necesarias para establecer los términos de comparación de los precios se determinarán con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 16.
Artículo 14
1. Con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 16, podrá decidirse el límite o límites por debajo de los cuales los importes fijados con arreglo al apartado 2 del artículo 3 serán iguales a cero. La no aplicación de los importes determinados con arreglo al apartado 2 del artículo 3 podrá someterse, con arreglo al mismo procedimiento, a condiciones particulares, a fin de evitar la creación de corrientes artificiales de intercambios.
2. Con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 16, podrá establecerse un límite por debajo del cual los Estados miembros podrán no tener en cuenta importes, relacionados con una misma operación económica, que deban concederse o percibirse como resultado de la aplicación del presente Reglamento.
Artículo 15
La Comisión estará asistida por un Comité de gestión de las «cuestiones horizontales relativas a los intercambios de productos agrícolas transformados que no figuran en el Anexo II», en lo sucesivo denominado «Comité», compuesto por representantes de los Estados miembros y presidido por el Representante de la Comisión.
Artículo 16
En caso de que se haga referencia al procedimiento establecido en el presente artículo, se aplicarán las disposiciones siguientes. El Representante de la Comisión someterá al Comité un proyecto de las medidas que deban adoptarse. El Comité emitirá su dictamen sobre dicho proyecto en un plazo que el presidente podrá fijar en función de la urgencia del asunto. El dictamen se emitirá según la mayoría prevista en el apartado 2 del artículo 148 del Tratado para la adopción de aquellas decisiones que el Consejo deba tomar a propuesta de la Comisión. En el momento de la votación en el seno del Comité, los votos de los representantes de los Estados miembros se ponderarán en la forma prevista en el citado artículo. El presidente no tomará parte en la votación.
La Comisión adoptará medidas que serán de inmediata aplicación. No obstante, si tales medidas no se ajustan al dictamen emitido por el Comité, la Comisión comunicará inmediatamente dichas medidas al Consejo. En este caso, la Comisión podrá aplazar la aplicación de las medidas que haya decidido durante un periodo no superior a un mes a partir de la fecha de dicha comunicación.
El Consejo, por mayoría cualificada, podrá tomar una decisión diferente dentro del plazo de un mes.
Artículo 17
El Comité podrá examinar cualquier otra cuestión propuesta por su presidente, ya sea a iniciativa de este último o a instancia de un Estado miembro.
Artículo 18
Con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 16,
- los importes resultantes de la aplicación del presente Reglamento podrán modificarse cuando, en el curso de un período trimestral:
- se modifique un precio de umbral, o
- se establezca, modifique o suprima una restitución a la producción o una ayuda aplicable en todos los Estados miembros;
- podrán adoptarse medidas encaminadas a adaptar las disposiciones del presente Reglamento a las modificaciones de carácter técnico que puedan aportarse al régimen aplicable a los productos agrícolas.
Artículo 19
Los métodos de análisis cualitativos y cuantitativos de las mercancías, así como las demás disposiciones de carácter técnico necesarias para su identificación o la determinación de su composición, se adoptarán con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 10 del Reglamento (CEE) n° 2658/87.
Artículo 20
Los Estados miembros comunicarán a la Comisión los datos necesarios para la aplicación del presente Reglamento referentes, por una parte, a la importación, exportación e incluso, llegado el caso, a la producción de las mercancías, así como, por otra parte, a las medidas administrativas de ejecución. Las modalidades de esta comunicación se establecerán con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 16.
Artículo 21
El Reglamento (CEE) n° 3033/80 queda derogado a partir del 1 de enero de 1994. Las referencias al Reglamento derogado se entenderán hechas al presente Reglamento.
El Reglamento (CEE) n° 3034/80 queda derogado a partir de la fecha de entrada en vigor del Reglamento adoptado en aplicación del artículo 13.
Artículo 22
1. El presente Reglamento entrará en vigor el séptimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Será aplicable a partir del 1 de enero de 1994.
2. La aplicación del presente Reglamento a las caseínas del código NC 3501 10 y a los caseinatos y demás derivados de las caseínas del código NC 3501 90 90 queda aplazada a la espera de una decisión ulterior del Consejo.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 6 de diciembre de 1993.