Nařízení Rady (ES) č. 235/2004
ze dne 10. února 2004,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2320/97 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých bezešvých trubek a trubek ze železa a nelegované oceli pocházejících mimo jiné z Rumunska, pokud jde o dovoz výrobků vyráběných Petrotub SA a Republica SA do Evropského společenství
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 233 a 253 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen "základní nařízení") [1], a zejména na čl. 2 odst. 1 a 11 tohoto nařízení,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
(1) Dne 9. ledna 2003 Soudní dvůr Evropských společenství (ESD) ve svém rozsudku ve věci C-76/00 P (dále jen "rozsudek") zrušil rozhodnutí Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 15. prosince 1999 ve spojených věcech T-33/98 a T-34/98 (Petrotub a Republica v. Rada). [2] ESD tímto svým rozsudkem fakticky zrušil nařízení Rady (ES) č. 2320/97 ze dne 17. listopadu 1997 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých bezešvých trubek a trubek ze železa a nelegované oceli pocházejících z Maďarska, Polska, Ruska, České republiky, Rumunska a Slovenské republiky [3] (dále jen "nařízení o uložení konečného antidumpingového cla" nebo "napadené nařízení"), pokud jde o dovoz společností Petrotub SA a Republica SA do Společenství.
(2) Soudy uznávají [4], že v případě, kdy je postup tvořen několika administrativními kroky, zrušením jednoho z těchto kroků není zrušen celý postup. Antidumpingové řízení je příkladem takového postupu o několika krocích. Proto ze zrušení částí nařízení o uložení konečného antidumpingového cla neplyne zrušení celého postupu provedeného před přijetím dotčeného nařízení. Naproti tomu, podle článku 233 Smlouvy, jsou orgány Společenství povinny dodržovat rozsudek Soudního dvora. Proto mají orgány Společenství, při dodržení rozsudku, možnost opravit aspekty napadeného nařízení, které vedly k jeho zrušení, přičemž nesporné části nedotčené rozsudkem ponechají beze změn [5].
(3) Po rozsudku bylo zveřejněno oznámení o antidumpingových opatřeních proti dovozu některých bezešvých trubek a trubek ze železa nebo nelegované oceli pocházejících z Rumunska [6], v němž je uvedeno, že Petrotub SA a Republica SA již nepodléhají antidumpingovým opatřením podle nařízení o uložení konečného antidumpingového cla.
(4) Toto nařízení má opravit, pokud jde o Petrotub SA a Republica SA, aspekty napadeného nařízení, které rozsudek shledal v rozporu s právem Společenství, a které proto vedly ke zrušení napadeného nařízení. Všechna ostatní zjištění uvedená v napadeném nařízení, která nebyla napadena ve lhůtách k tomu určených, a která proto nebyla soudy posuzována a nevedla ke zrušení napadeného nařízení, zůstávají v platnosti.
B. DOTČENÉ VÝROBKY
(5) Dotčené skupiny výrobků jsou stejné jako výrobky zvažované v nařízení o uložení konečného antidumpingového cla, tj.:
a) bezešvé trubky ze železa nebo nelegované oceli používané pro ropovody a plynovody, o vnějším průměru nejvýše 406,4 mm; a
b) bezešvé trubky s kruhovým průřezem, ze železa nebo nelegované oceli, tažené nebo válcované za studena, jiné než přesné trubky; a
c) ostatní trubky s kruhovým průřezem, ze železa nebo nelegované oceli, jiné než se závity nebo než vhodné k řezání závitů, o vnějším průměru nejvýše 406,4 mm, vyráběné Petrotub SA a Republica SA, v současné době kódů KN ex73041010, ex73041030, 73043199, 73043991 a 73043993. Tyto kódy KN jsou uvedeny pouze informativně.
C. NOVÉ POSOUZENÍ ZÁVĚRŮ NA ZÁKLADĚ ROZSUDKU ESD
1. Úvodní poznámka
(6) Toto nařízení se zabývá aspekty rozsudku týkajícími se výpočtu dumpingového rozpětí Petrotub SA a určení běžné hodnoty Republica SA.
(7) Dumpingové rozpětí Petrotub SA bylo vypočteno, jak je vysvětleno v bodu odůvodnění 22 nařízení o uložení konečného antidumpingového cla, na základě porovnání váženého průměru běžné hodnoty stanovené pro společnost Petrotub SA s cenami všech jejích jednotlivých vývozů. Tento postup byl považován za nezbytný, aby odrážel plný rozsah praktikovaného dumpingu a proto, že bylo zjištěno, že struktura vývozních cen Petrotub se výrazně liší podle jednotlivých kupujících, regionů nebo období.
Podle rozsudku může být tato metoda, která je stanovena v druhé větě čl. 2 odst. 11 základního nařízení, použita pouze tehdy, jestliže je kromě zjištění vývozní struktury, která se výrazně liší podle jednotlivých kupujících, regionů nebo období, vysvětleno, proč první dvě metody uvedené v první větě čl. 2 odst. 11 (též nazývané "symetrické metody") neumožňují vzít náležitě v úvahu tyto rozdíly ve struktuře vývozních cen, a proto neodrážejí plný rozsah praktikovaného dumpingu. V nařízení o uložení konečného antidumpingového cla však Rada, když řádně zmínila v bodu odůvodnění 22, že existuje struktura, která se výrazně liší podle jednotlivých kupujících, regionů nebo období, dospěla pouze k závěru, že první z obou symetrických metod (srovnání průměrů) neodráží plný rozsah praktikovaného dumpingu v dotčeném kontextu, aniž se zabývala druhou symetrickou metodou (srovnání transakcí). Toto nařízení proto znovu zvažuje a opravuje výsledky šetření, které vedlo k uložení konečného antidumpingového cla na dovoz společnosti Petrotub SA, tím, že zvažuje použitelnost druhé symetrické metody ve světle požadavku rozsudku. Tato symetrická metoda spočívá ve srovnání jednotlivých běžných hodnot a jednotlivých vývozních cen do Společenství v jednotlivých transakcích.
(8) Za druhé, v nařízení o uložení konečného antidumpingového cla byly prodeje Republica SA provedené s využitím zápočtu pohledávek považovány za prodeje v rámci běžného obchodního styku. V odstavci 86 rozsudku ESD uvádí, že tento závěr nebyl doložen přiměřeným odůvodněním, protože pouhé konstatování v bodu odůvodnění 19 nařízení o uložení konečného antidumpingového cla, že bylo zjištěno, že "prodeje provedené s využitím zápočtu byly skutečně provedeny v rámci běžného obchodního styku", neobsahuje žádné vysvětlení takového druhu, aby bylo dotčeným stranám zřejmé, jaké důvody vedly Radu k jejím závěrům. Toto nařízení proto poskytuje nezbytné odůvodnění v souladu s článkem 253 Smlouvy.
(9) Protože informace nezbytné k nápravě nedostatků v nařízení o uložení konečného antidumpingového cla, které zjistil ESD a které vedly k jeho zrušení, měla Komise k dispozici již v době přijetí nařízení o uložení konečného antidumpingového cla a má je dosud, nebylo nutné provádět žádné další šetření ohledně Petrotub SA, Republica SA či dalších stran. Požadované odůvodnění může být proto založeno na stávajících informacích shromážděných v rámci šetření, které vedlo k uložení konečných opatření.
2. Dumpingové rozpětí Petrotub SA
(10) Podle čl. 2 odst. 11 základního nařízení je u druhé symetrické metody výpočet dumpingového rozpětí založen na porovnání jednotlivých běžných hodnot různých druhů dotčených výrobků s příslušnými jednotlivými vývozními cenami v jednotlivých transakcích.
(11) Tato metoda je použitelná pouze při splnění řady podmínek. Srovnání jednotlivých transakcí z definice vylučuje užití průměrů (ať už na straně domácích prodejů, nebo na straně vývozních prodejů). Aby byly srovnatelné, mohou se použít pouze transakce uskutečněné téhož dne, jak na straně domácí, tak na straně vývozní. Každá odchylka od tohoto pravidla použitím cen transakcí, které nebyly uskutečněny téhož dne, by byla svévolná. Pro srovnání mezi transakcemi lze použít pouze domácí a vývozní prodeje týkající se stejného nebo srovnatelného druhu výrobku, jinak nemůže být srovnání platné. Domácí prodeje mohou být použity pouze tehdy, uskuteční-li se v rámci běžného obchodního styku. Podle čl. 2 odst. 2 základního nařízení musejí být domácí prodeje provedeny v rámci běžného obchodního styku v množství, které činí alespoň 5 % objemu vývozních transakcí. Prodejní transakce, které nebyly provedeny v rámci běžného obchodního styku, byly identifikovány v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Podle druhé symetrické metody nemohou být vývozní ceny porovnávány s vypočtenými běžnými hodnotami. Konečně, má se za to, že tato metoda může být reprezentativní pouze tehdy, jestliže pokrývá dostatečně velký objem vývozních transakcí a prodejních transakcí na domácím trhu.
(12) Na tomto základě bylo zkoumáno, zda je možné použít výpočet metodou porovnání transakcí. Bylo zjištěno, že objem vývozních transakcí, který by mohl být srovnáván, činí 66,6 %. Pro určení běžné hodnoty by však bylo možné použít pouze 9,5 % objemu domácích prodejů provedených v rámci běžného obchodního styku. Jinými slovy, naprostá většina domácích prodejů by při výpočtu dumpingu nebyla vzata v úvahu. Takto nízké využití transakčních údajů proto nepředstavuje dostatečně reprezentativní základ pro určení běžné hodnoty, která je srovnávací hodnotou pro každou analýzu dumpingu u vývozních transakcí. Z tohoto důvodu nebyla v tomto případě metoda porovnávání transakcí považována za vhodnou k výpočtu dumpingového rozpětí.
(13) Vzhledem k tomu, že by užití druhé symetrické metody neposkytlo reprezentativní výsledky, tato metoda by také neumožnila vzít v úvahu výrazné rozdíly ve struktuře vývozních cen. Proto musela být použita třetí metoda, a sice porovnání vážených průměrů běžných hodnot s jednotlivými vývozními cenami (asymetrická metoda), protože při existenci struktury vývozních cen bylo zjištěno, že ani první, ani druhá symetrická metoda by neumožnila vzít tyto rozdíly v úvahu.
3. Běžná hodnota Republica SA
(14) Jak je vysvětleno v bodu odůvodnění 8, ESD konstatoval, že Rada nesplnila požadavky povinnosti odůvodnění, když v bodu odůvodnění 19 pátém odstavci napadeného nařízení pouze konstatovala, že prodeje s využitím zápočtu se uskutečnily v rámci běžného obchodního styku. Toto odůvodnění je proto uvedeno níže.
(15) V průběhu šetření, které vedlo k uložení konečných antidumpingových cel, Republica SA tvrdila, že podstatný objem jejích prodejů na domácím trhu se uskutečňuje na základě ujednání o zápočtu pohledávek. Uvedla, že o prodejních cenách výrobků dodávaných na základě takového ujednání o zápočtu nebylo možné vyjednávat, protože Republica SA byla nucena zapojit dodavatele do zápočtového cyklu s tím důsledkem, že prodejní ceny účtované těmto dodavatelům byly podstatně nižší než obvyklé ceny, a nebyly tedy srovnatelné s tržními cenami. Republica SA argumentovala, že prodeje na základě zápočtových ujednání by proto neměly být brány v úvahu jako domácí prodeje pro účely výpočtu obvyklé ceny, protože je nelze považovat za ceny dosažené v rámci běžného obchodního styku.
(16) Je nutno podtrhnout, že platba podle zápočtového ujednání popsaného v bodu odůvodnění 15 tohoto nařízení by měla být odlišena od existence ujednání o zápočtu ve smyslu čl. 2 odst. 1 základního nařízení. Zatímco pro platbu na základě zápočtového ujednání, jak je popisuje Republica SA ve svém podání a jak je uvedeno v bodu odůvodnění 15 tohoto nařízení, bylo konstatováno, že jde fakticky o vypořádání faktur, při němž dochází k vzájemnému zápočtu pohledávek a závazků, aniž by to mělo vliv na cenové podmínky dodávaného zboží, ujednání o zápočtu ve smyslu čl. 2 odst. 1 základního nařízení je dohoda, podle níž se vyměňuje zboží nebo služby mezi dodavatelem a zákazníkem, přičemž fakturovaná částka je založena na rozdílu hodnot takového zboží nebo služeb, takže neodráží reálnou hodnotu dodaného zboží.
(17) Při šetření na místě v podniku Republica SA bylo zjištěno, že některé domácí prodeje, které byly nesprávně vykázány jako prodeje provedené za standardních podmínek pro hotovostní platby, byly ve skutečnosti vypořádány zápočtem podle zápočtové dohody. Forma zápočtu praktikovaná mezi Republica SA a jejím zákazníkem spočívala ve vzájemném započtení pohledávek a závazků ve stejné výši, přičemž zákazník jednal současně jako dodavatel nějakého jiného zboží nebo služeb. Někdy se transakce účastnila jedna nebo více třetích stran, např. tehdy, když Republica SA prodává zákazníkovi, který použije svou pohledávku za třetí stranou k vypořádání svého závazku vůči Republica SA. Tento druh vypořádání transakcí dohodou o zápočtu je běžný v ekonomikách s nízkou likviditou a šetření ukázalo, že neovlivnil původní ceny transakcí. Dále bylo zjištěno, že když Republica SA trvala na hotovostních platbách od svých zákazníků (např. když potřebovala hotovost na výplatu svých zaměstnanců), prodejní ceny byly nastaveny níže než v případě plateb podle dohody o zápočtu, aby byli zákazníci za hotovostní platbu zvýhodněni. Závěrem bylo konstatováno, že platby Republica SA na základě zápočtu nespadají pod pojem zápočtových dohod ve smyslu čl. 2 odst. 1 základního nařízení, protože bylo zjištěno, že zápočtové dohody, jichž se Republica SA účastnila, neovlivnily uvedené prodejní ceny.
(18) Lze proto dojít k závěru, že argument, který použila Republica SA ohledně prodejů vypořádaných pomocí zápočtu a jejich vlivu na domácí prodejní ceny, neodpovídá realitě, a tedy že také prodeje uskutečněné společností Republica SA podle zápočtových ujednání byly provedeny v rámci běžného obchodního styku.
4. Závěr
(19) Užití druhé symetrické metody pro určení dumpingového rozpětí Petrotub SA není odůvodněné, protože objem domácích prodejů, který by mohl být využit pro určení běžné hodnoty, není dostatečně reprezentativní pro porovnání podle této metody. Tato metoda proto nemůže vzít v úvahu výrazné rozdíly ve struktuře vývozních cen, tj. nemůže odrážet plný rozsah dumpingu. Protože tedy ani první, ani druhá symetrická metoda, i když z různých důvodů, nemohou odrážet plný rozsah praktikovaného dumpingu, musela být použita třetí metoda stanovená v čl. 2 odst. 11 základního nařízení. V důsledku toho se potvrzuje její použití a výsledky jejího použití podrobně popsané v bodech odůvodnění 22 a 23 napadeného nařízení.
(20) Z důvodů uvedených v bodech odůvodnění 16 a 17 bylo zjištěno, že prodeje, které uskutečnila Republica SA s využitím zápočtu pohledávek, byly provedeny v rámci běžného obchodního styku.
(21) V důsledku toho se potvrzují dumpingová rozpětí určená v rámci nařízení (ES) č. 2320/97.
D. ZVEŘEJNĚNÍ
(22) Strany byly informovány o základních faktech a úvahách, na jejichž základě byl pojat úmysl doporučit znovuuložení konečného antidumpingového cla. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, během níž mohly po tomto zveřejnění zaujmout stanovisko.
(23) Byly zváženy ústní a písemné argumenty předložené stranami a tam, kde to bylo vhodné, byly vzaty v úvahu.
E. ZÁVAZKY
(24) Dva rumunští vyvážející výrobci nabídli cenové závazky v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení. Tyto nabídnuté cenové závazky obsahují stejná ustanovení, jaká pozbyla platnosti dne 9. ledna 2003 v důsledku rozsudku ESD. Komise je toho názoru, že nabídnuté závazky jsou přijatelné a dostatečné, aby chránily průmysl Společenství před škodlivými dopady dumpingu.
(25) Společnosti rovněž budou poskytovat Komisi pravidelné a podrobné informace o svých vývozech do Společenství, což znamená, že Komise může tyto závazky účinně kontrolovat.
(26) Aby bylo zajištěno účinné dodržování a kontrola závazků, při předložení žádosti o propuštění do volného oběhu podle těchto závazků příslušnému celnímu orgánu by mělo být osvobození od cla podmíněno předložením platného originálu výrobního osvědčení, které obsahuje informace vyjmenované v příloze tohoto nařízení. Toto výrobní osvědčení musí být předloženo do tří měsíců od data vydání a množství předložené celním orgánům pro dovoz do Společenství bez antidumpingového cla nesmí překročit množství stanovené v osvědčení. Jestliže není takové osvědčení předloženo, jestliže neodpovídá dotčenému výrobku nebo jestliže je překročeno množství stanovené v tomto osvědčení, musí být zaplaceno antidumpingové clo v příslušné výši.
(27) V případě podezření na porušení, skutečného porušení nebo zpětvzetí závazku kteroukoli stranou může být uloženo antidumpingové clo v souladu s čl. 8 odst. 9 a 10 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Potvrzují se závěry nařízení (ES) č. 2320/97, pokud jde o rumunské vyvážející výrobce Petrotub SA a Republica SA. Ukládají se konečná antidumpingová cla na tyto dovozy pocházející z Rumunska vyrobené společnostmi Petrotub SA a Republica SA:
a) bezešvé trubky, ze železa nebo nelegované oceli, používané pro ropovody a plynovody, o vnějším průměru nejvýše 406,4 mm (v současné době zařazené do podpoložek KN ex73041010 a ex73041030 - kódy TARIC 7304101010 a 7304103010);
b) bezešvé trubky s kruhovým průřezem, ze železa nebo nelegované oceli, tažené nebo válcované za studena, jiné než přesné trubky (v současné době zařazené do podpoložky KN 73043199);
c) ostatní trubky s kruhovým průřezem, ze železa nebo nelegované oceli, jiné než se závity nebo než vhodné k řezání závitů, o vnějším průměru nejvýše 406,4 mm (v současné době zařazené do podpoložek KN 73043991 a 73043993).
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na netto ceny beze cla franko hranice Společenství činí:
Země | Výrobce | Celní sazba | Dodatečný kod TARIC |
Rumunsko | Petrotub SA | 9,8 % | 8468 |
Republica SA | 9,8 % | 8469 |
3. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
1. Dovozy jsou osvobozeny od antidumpingových cel uložených v článku 1 za podmínky, že jsou vyrobeny a prodány pro vývoz do Společenství společnostmi vyjmenovanými v odstavci 4, které nabídly závazky přijaté Komisí, a za podmínky, že jsou splněny podmínky odstavců 2, 3 a 4.
2. Při předložení prohlášení o propuštění do volného oběhu je osvobození od cla podmíněno předložením platného originálu výrobního osvědčení vydaného jednou ze společností vyjmenovaných v odstavci 4 příslušným celním orgánům členských států. Toto výrobní osvědčení musejí splňovat požadavky na taková osvědčení stanovené v závazku přijatém Komisí, přičemž hlavní prvky takového osvědčení jsou vyjmenovány v příloze.
3. Výrobní osvědčení zmíněné v odstavci 2 musí být předloženo do tří měsíců od data vydání. Množství předložené celním orgánům členských států pro dovoz do Společenství bez antidumpingového cla nesmí překročit množství stanovené v tomto osvědčení. Jestliže je množství stanovené v tomto osvědčení překročeno, přebytek podléhá clu a musí být deklarován pod příslušným dodatečným kódem TARIC uvedeným v čl. 1 odst. 2.
4. Dovozy s výrobním osvědčením se deklarují pod tímto dodatečným kódem TARIC:
Země | Výrobce | Dodatečný kód TARIC |
Rumunsko | Petrotub SA | 8514 |
Republica SA | 8515 |
Článek 3
Ve zprávách členských států Komisi podle čl. 14 odst. 6 nařízení (ES) č. 384/96 bude pro každé propuštění do volného oběhu uveden rok a měsíc dovozu, kódy KN, TARIC a dodatečný kód TARIC, druh opatření, země původu, množství, hodnota, antidumpingové clo, členský stát dovozu a případně pořadové číslo výrobního osvědčení.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. února 2004.
Reglamento (CE) no 235/2004 del Consejo
de 10 de febrero de 2004
por el que se modifica el Reglamento (CE) n° 2320/97 por el que se establecen derechos antidumping definitivos con respecto a las importaciones de determinados tubos sin soldadura, de hierro o acero sin alear, originarios, entre otros países, de Rumania, en lo que se refiere a las importaciones a la Comunidad Europea de productos fabricados por Petrotub SA y Republica SA
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, y en particular sus artículos 233 y 253,
Visto el Reglamento (CE) n° 384/96 del Consejo, de 22 de diciembre de 1995, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea(1) (en lo sucesivo el "Reglamento de base"), y en particular los apartados 1 y 11 de su artículo 2,
Vista la propuesta presentada por la Comisión, previa consulta al Comité consultivo,
Considerando lo siguiente:
A. PROCEDIMIENTO
(1) El 9 de enero de 2003, el Tribunal de Justicia de las Comunidades Europeas (en lo sucesivo "el TJCE"), en su sentencia en el asunto C-76/00P (en lo sucesivo "la sentencia"), anuló la sentencia previa del Tribunal de Primera Instancia de las Comunidades Europeas de 15 de diciembre de 1999 en los asuntos acumulados T-33/98 y T-34/98 (Petrotub y Republica contra Consejo)(2). De este modo, el TJCE anulaba de hecho el Reglamento (CE) n° 2320/97 por el que se establecen derechos antidumping definitivos con respecto a las importaciones de determinados tubos sin soldadura, de hierro o acero sin alear, originarios de Hungría, Polonia, Rusia, la República Checa, Rumania y la República Eslovaca(3) (en lo sucesivo "el Reglamento antidumping definitivo" o el "Reglamento impugnado"), siempre que se refiera a importaciones a la Comunidad fabricadas por Petrotub SA y Republica SA.
(2) Está admitido por los Tribunales(4) que, en los casos en que un procedimiento se compone de varias etapas administrativas, la anulación de una de estas etapas no anula el procedimiento completo. El procedimiento antidumping es un ejemplo de este tipo de procedimiento de varias etapas. Por lo tanto, la anulación de algunas partes del Reglamento antidumping definitivo no implica la anulación de todo el procedimiento antes de la aprobación del Reglamento en cuestión. Por otra parte, de acuerdo con el artículo 233 del Tratado, las instituciones comunitarias están obligadas a ejecutar las sentencias del Tribunal de Justicia. Por consiguiente, al dar ejecución a la sentencia, las instituciones comunitarias tienen la posibilidad de corregir los aspectos del Reglamento impugnado que dieron lugar a su anulación, dejando al mismo tiempo inalteradas las partes no impugnadas a las que no afecta la sentencia(5).
(3) Tras la sentencia, se publicó un anuncio relativo a medidas antidumping sobre las importaciones de determinados tubos sin soldadura, de hierro o acero sin alear, originarios de Rumania(6), en el que se comunicaba que Petrotub SA y Republica SA ya no estaban sujetas a las medidas antidumping impuestas por el Reglamento antidumping definitivo.
(4) El presente Reglamento trata de corregir, por lo que respecta a Petrotub SA y Republica SA, los aspectos del Reglamento impugnado de los que se concluyó en la sentencia que eran contrarios al Derecho comunitario, y que por ese motivo llevaron a la anulación del Reglamento impugnado. Las demás conclusiones efectuadas en el Reglamento impugnado, que no se impugnaron en los plazos previstos al efecto y, por lo tanto, no fueron consideradas por los Tribunales y no llevaron a la anulación del Reglamento impugnado, siguen siendo válidas.
B. PRODUCTOS CONSIDERADOS
(5) Las categorías de productos consideradas son las mismas que las consideradas en el Reglamento antidumping definitivo, es decir:
a) tubos y perfiles huecos sin soldadura, de hierro o acero sin alear, del tipo de los utilizados en oleoductos o gasoductos, de diámetro exterior no superior a 406,4 mm;
b) tubos sin soldadura de sección circular, de hierro o acero sin alear, estirado o laminado en frío, con excepción de los tubos de precisión, y
c) los demás tubos de sección circular, de hierro o acero sin alear, con excepción de los roscados o roscables, de diámetro exterior no superior a 406,4 mm fabricados por Petrotub SA y Republica SA y actualmente clasificables en los códigos NC ex 7304 10 10, ex 7304 10 30, 7304 31 99, 7304 39 91 y 7304 39 93. Estos códigos NC se indican a título meramente informativo.
C. NUEVA EVALUACIÓN DE LAS CONCLUSIONES BASADA EN LA SENTENCIA DEL TJCE
1. Observación preliminar
(6) En el presente Reglamento, los aspectos de la sentencia que se tratan son el cálculo del margen de dumping de Petrotub SA y la determinación del valor normal de Republica SA.
(7) Según lo descrito en el considerando 22 del Reglamento antidumping definitivo, el margen de dumping de Petrotub SA se calculó comparando el valor normal ponderado establecido para Petrotub con los precios de todas sus exportaciones individuales. Esto se consideró necesario para dejar constancia del grado completo del dumping que se estaba practicando y porque se había establecido una pauta de precios de exportación de Petrotub que difería considerablemente entre los distintos compradores, regiones o períodos.
Según la sentencia, este método, que se establece en la segunda frase del apartado 11 del artículo 2 del Reglamento de base, sólo puede utilizarse si, además de encontrarse una pauta de exportación que difiere considerablemente entre los distintos compradores, regiones o períodos, se explica por qué los dos primeros métodos especificados en la primera frase del apartado 11 del artículo 2 (también denominados "métodos simétricos") no permiten que estas diferencias en la pauta de los precios de exportación se tengan debidamente en cuenta y reflejen, por lo tanto, el grado completo del dumping practicado. Sin embargo, en el Reglamento antidumping definitivo, el Consejo, tras mencionar debidamente en el considerando 22 que había una pauta que difería considerablemente entre los distintos compradores, regiones o períodos, solamente concluía que el primero de los dos métodos simétricos (el método de la "comparación de las medias ponderadas") no reflejaba el grado completo del dumping practicado en ese contexto, y no hacía referencia al segundo método simétrico (el método de "comparación de las transacciones individuales"). Así pues, en el presente Reglamento se reevalúan y corrigen los resultados de la investigación que condujo al establecimiento del derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de Petrotub SA evaluando la aplicabilidad del segundo método simétrico a la vista de los requisitos que figuran en la sentencia. Este segundo método simétrico prevé la comparación de valores normales individuales y precios de exportación a la Comunidad individuales para cada transacción.
(8) En segundo lugar, en el Reglamento antidumping definitivo se consideró que las ventas hechas por Republica SA utilizando la compensación de la deuda se habían hecho en el curso de operaciones comerciales normales. En el apartado 86 de su sentencia, el TJCE sostuvo que esta conclusión no estaba acompañada de una apropiada declaración de razones, ya que la sola declaración en el considerando 19 del Reglamento antidumping definitivo de que se había constatado que "las ventas hechas usando la compensación fueron hechas en realidad mediante operaciones comerciales normales" no contenía ningún elemento explicativo de tal clase que aclarase a las partes afectadas las razones que habían llevado al Consejo a llegar a sus conclusiones. Por lo tanto, el presente Reglamento establece ahora la necesaria declaración de razones, de conformidad con el artículo 253 del Tratado.
(9) Puesto que la información, necesaria para subsanar las deficiencias encontradas por el TJCE en el Reglamento antidumping definitivo y que llevaron a su anulación, estuvo a disposición de la Comisión en el momento de la adopción del Reglamento antidumping definitivo y lo sigue estando, no fue necesaria ninguna investigación ulterior con respecto a Petrotub SA, Republica SA u otras partes. Por lo tanto, la motivación exigida puede basarse en la información existente, recopilada en el marco de la investigación que llevó a la imposición de medidas definitivas.
2. Margen de dumping de Petrotub SA
(10) Según el apartado 11 del artículo 2 del Reglamento de base, en el segundo método simétrico el cálculo del margen de dumping se basa en una comparación de los valores normales individuales de los diferentes tipos del producto afectado con los precios de exportación individuales correspondientes para cada transacción individual.
(11) Este método solamente puede aplicarse si se cumplen varias condiciones. Una comparación para cada transacción individual excluye por definición la utilización de medias (tanto en la parte de las ventas nacionales como en la de las ventas de exportación). Para que las transacciones sean comparables, solamente pueden utilizarse si se han hecho el mismo día, tanto en la parte nacional como la de la exportación. Cualquier desviación respecto de este principio utilizando los precios de transacciones no hechas el mismo día sería arbitraria. Únicamente las ventas nacionales y de exportación relativas al mismo tipo de producto o a tipos de productos comparables pueden utilizarse para una comparación de las transacciones individuales; si no, la comparación no puede ser válida. Las ventas nacionales sólo pueden utilizarse si están hechas en el curso de operaciones comerciales normales. Las ventas nacionales deben hacerse en el curso de operaciones comerciales normales y representar como mínimo el 5 % del volumen de las transacciones de exportación, de conformidad con el apartado 2 del artículo 2 del Reglamento de base. La determinación de ventas no hechas en el curso de operaciones comerciales normales al nivel de la transacción se hizo de conformidad con el apartado 2 del artículo 2 del Reglamento de base. Según el segundo método simétrico, los precios de exportación no pueden compararse con valores normales calculados. Por último, se considera que este método únicamente es representativo si abarca un volumen suficientemente grande de transacciones de exportación y de ventas nacionales.
(12) Con arreglo a lo anterior se examinó si podía aplicarse el cálculo para cada transacción individual. Se constató que el volumen de transacciones de exportación que podía compararse ascendía a 66,6 %. Sin embargo, sólo el 9,5 % del volumen de las ventas nacionales, que se habían hecho en el curso de operaciones comerciales normales, podía utilizarse para determinar el valor normal. Es decir, la abrumadora mayoría de las ventas nacionales no se habría tomado en consideración en el cálculo del dumping. Por lo tanto, esta escasa utilización de los datos de las transacciones no es una base suficientemente representativa por lo que se refiere a la determinación del valor normal, que es la referencia comparativa para cualquier análisis de dumping de las transacciones de exportación. De acuerdo con este razonamiento, no se mantuvo el método del análisis de las transacciones individuales como método apropiado para calcular el margen de dumping en este caso.
(13) Por lo tanto, dado que el uso del segundo método simétrico no habría dado resultados representativos, tampoco habría permitido tener en cuenta las diferencias significativas en la pauta de los precios de exportación. Por lo tanto, hubo que aplicar el tercer método, a saber, la comparación de valores normales ponderados con precios de exportación individuales ("método asimétrico"), ya que al haber una pauta de precios de exportación, se concluyó que ni el primer método simétrico ni el segundo habrían permitido que se tuvieran en cuenta estas diferencias.
3. Valor normal de Republica SA
(14) Según se explica en el considerando 8, el TJCE concluyó que el Consejo no había cumplido la obligación de declarar razones cuando en el quinto párrafo del considerando 19 del Reglamento impugnado declaró simplemente que las ventas hechas utilizando la compensación se habían hecho en el curso de operaciones comerciales normales. Por lo tanto, este razonamiento se expone a continuación.
(15) Durante la investigación, que llevó al establecimiento de derechos antidumping definitivos, Republica SA alegó que un volumen sustancial de sus ventas nacionales se había hecho de conformidad con acuerdos de compensación de deuda. Se alegó que los precios de venta del producto en cuestión suministrado con arreglo a este tipo de acuerdo de compensación no podían negociarse, ya que Republica SA estaba obligada a tomar proveedores del circuito compensatorio, con lo que los precios de venta a esos proveedores eran considerablemente más bajos que los precios normales y, por lo tanto, no eran comparables con los precios normales del mercado. Republica SA alegó que las ventas basadas en acuerdos de compensación deberían, por lo tanto, haberse descartado de las ventas nacionales para el cálculo del valor normal, ya que no se podía considerar que se hubieran hecho en el curso de operaciones comerciales normales.
(16) Se ha de subrayar que el pago mediante acuerdo de compensación según lo descrito en el considerando 15 del presente Reglamento debe distinguirse de la existencia de acuerdos de compensación a efectos de lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 2 del Reglamento de base. Mientras que se constató que el pago mediante acuerdo de compensación, según lo descrito por Republica SA en su presentación y en el considerando 15 del presente Reglamento, había sido en realidad una liquidación de facturas en la que los efectos por cobrar y las cantidades por pagar se habían compensado sin que ello afectara a las condiciones de precio de las mercancías entregadas, un acuerdo de compensación, a efectos de lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 2 del Reglamento de base, se refiere a un acuerdo en el que el proveedor y el cliente intercambian mercancías o servicios y en el que el precio facturado se basa en la diferencia del valor de tales mercancías o servicios y, por lo tanto, no refleja el valor real de las mercancías entregadas.
(17) Durante la investigación in situ en los locales de Republica SA, se constató que determinadas ventas nacionales, de las que erróneamente se había informado que se habían ajustado a las condiciones normales de pago en efectivo, se habían pagado de hecho mediante compensación conforme a un acuerdo compensatorio. La forma de compensación que se practicó fue la liquidación de deudas mutuas con arreglo a cuentas por cobrar y cantidades por pagar de idéntico importe entre Republica SA y su cliente, que actuaba al mismo tiempo, según el caso, como proveedor de otras mercancías o servicios. A veces participaban una o más terceras partes, por ejemplo en el caso de que Republica SA vendiera a un cliente que utilizara su activo exigible a un tercero para saldar su deuda con Republica SA. Este tipo de pago de las transacciones mediante acuerdo de compensación es común en las economías con escasa liquidez, y la investigación reveló que no influía en la fijación original de los precios de las transacciones. Además, se constató que, cuando Republica SA insistía en que sus clientes le pagaran en efectivo (por ejemplo, cuando necesitaba efectivo para pagar a su personal), los precios de venta eran de hecho inferiores que en el caso del pago mediante acuerdo de compensación, para recompensar al cliente por el hecho de pagar en efectivo. Se concluyó que el pago de Republica mediante compensación no estaba incluido en el concepto de acuerdo de compensación a efectos de lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 2 del Reglamento de base, ya que se concluyó que los acuerdos de compensación de los que Republica SA era parte no influían en los precios de venta citados.
(18) Por lo tanto, se puede concluir que el argumento planteado por Republica SA por lo que respecta a las ventas liquidadas mediante compensación y su influencia en los precios de las ventas nacionales no refleja la realidad y, por lo tanto, también que las ventas hechas por Republica SA conforme a acuerdos de compensación se hicieron en el curso de operaciones comerciales normales.
4. Conclusión
(19) La utilización del segundo método simétrico para la determinación del margen de dumping de Petrotub SA no está justificada porque el volumen de las ventas nacionales, que podría utilizarse para determinar el valor normal, no es suficientemente representativo para hacer la comparación con arreglo a este método. Por lo tanto, este método no puede tener en cuenta diferencias significativas en la pauta de precios de exportación, es decir, no puede reflejar el grado completo del dumping. Por consiguiente, ya que ni el primer método simétrico ni el segundo reflejarían, aunque por diferentes razones, el grado completo del dumping practicado, hubo que aplicar el tercer método previsto en el apartado 11 del artículo 2 del Reglamento de base. Por lo tanto, se confirman su aplicación y los resultados de su aplicación, según lo detallado en los considerandos 22 y 23 del Reglamento impugnado.
(20) Por las razones resumidas en los considerandos 16 y 17, se concluyó que las ventas hechas por Republica SA utilizando la compensación de la deuda se habían hecho en el curso de operaciones comerciales normales.
(21) Por consiguiente, se confirman por el presente acto los márgenes de dumping determinados en el marco del Reglamento (CE) n° 2320/97.
D. COMUNICACIÓN DE INFORMACIÓN
(22) Se informó a las partes de los hechos y las consideraciones esenciales sobre cuya base se pretendía recomendar el restablecimiento de un derecho antidumping definitivo. Además, se les concedió un período dentro del cual podían hacer observaciones subsiguientes a esta comunicación.
(23) Las alegaciones orales y escritas presentadas por las partes fueron consideradas y, en su caso, tenidas en cuenta.
E. COMPROMISOS
(24) Los dos productores exportadores de Rumania han ofrecido compromisos relativos a los precios de conformidad con el apartado 1 del artículo 8 del Reglamento de base. Estos compromisos contienen las mismas estipulaciones que dejaron de ser válidas el 9 de enero de 2003 como consecuencia de la sentencia del TJCE. La Comisión considera que los compromisos ofrecidos son aceptables y suficientes para proteger a la industria de la Comunidad del efecto perjudicial del dumping.
(25) Las empresas facilitarán también a la Comisión información periódica y detallada sobre sus exportaciones a la Comunidad, de tal manera que la Comisión podrá controlar eficazmente los compromisos.
(26) Para garantizar un respeto y un control efectivos de los compromisos, cuando la solicitud de despacho a libre práctica con arreglo al compromiso se presente a las autoridades aduaneras pertinentes, la exención del derecho deberá estar condicionada a la presentación de un certificado de producción válido y original en el que figure la información indicada en el anexo del presente Reglamento. Este certificado de producción deberá presentarse en el plazo de los tres meses siguientes a su fecha de emisión y las cantidades presentadas en aduana para la importación a la Comunidad libres del derecho antidumping no excederán las establecidas en el certificado. En los casos en que no se presente tal certificado de producción, en que el certificado no corresponda al producto en cuestión o en que se sobrepasen las cantidades establecidas en él, deberá pagarse, en cambio, la cantidad apropiada de derecho antidumping.
(27) En caso de sospecha de infracción, infracción efectiva o retirada del compromiso por una de las partes, podrá establecerse un derecho antidumping de conformidad con los apartados 9 y 10 del artículo 8 del Reglamento de base.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. Se confirman las conclusiones del Reglamento (CE) n° 2320/97 por lo que se refiere a los productores exportadores rumanos Petrotrub SA y Republica SA. Se establecen derechos antidumping definitivos sobre las siguientes importaciones originarias de Rumania y fabricadas por Petrotub SA y Republica SA:
a) tubos sin soldadura, de hierro o acero sin alear, del tipo de los utilizados en oleoductos o gasoductos, de diámetro exterior no superior a 406,4 mm (actualmente clasificados en los códigos NC ex 7304 10 10 y ex 7304 10 30 - códigos TARIC 7304 10 10 10 y 7304 10 30 10 );
b) tubos sin soldadura de sección circular, de hierro o acero sin alear, estirado o laminado en frío, con excepción de los tubos de precisión (actualmente clasificados en el código NC 7304 31 99 );
c) los demás tubos de sección circular, de hierro o acero sin alear, con excepción de los roscados o roscables, de diámetro exterior no superior a 406,4 mm (actualmente clasificadas en los códigos NC 7304 39 91 y 7304 39 93 ).
2. El tipo del derecho antidumping definitivo aplicable al precio neto franco en la frontera de la Comunidad no despachado de aduana será el siguiente:
SITIO PARA UN CUADRO
3. Salvo que se especifique lo contrario, serán aplicables las disposiciones vigentes en materia de derechos de aduanas.
Artículo 2
1. Las importaciones estarán exentas de los derechos antidumping establecidos por el artículo 1 siempre que sean producidas y vendidas para la exportación a la Comunidad por las empresas enumeradas en el apartado 4 que han ofrecido compromisos aceptados por la Comisión, y siempre que se cumplan las condiciones establecidas en los apartados 2, 3 y 4.
2. Cuando se presente la declaración para el despacho a libre práctica, la exención del derecho estará condicionada a la presentación ante los servicios aduaneros de los Estados miembros competentes de un certificado de producción válido y original publicado por una de las empresas que figuran en la lista del apartado 4. El certificado de producción se ajustará a los requisitos para tales certificados establecidos en los compromisos aceptados por la Comisión, cuyos elementos principales se enumeran en el anexo.
3. El certificado de producción mencionado en el apartado 2 deberá presentarse en el plazo de tres meses a contar desde su fecha de emisión. Las cantidades presentadas a los servicios aduaneros de los Estados miembros para importaciones en la Comunidad exentas del derecho antidumping no excederán las establecidas en el certificado. Cuando se excedan las cantidades estipuladas en el certificado, el exceso estará sujeto al derecho, y se declarará bajo el correspondiente código TARIC adicional del apartado 2 del artículo 1.
4. Las importaciones acompañadas de un certificado de producción se declararán bajo los siguientes códigos TARIC adicionales:
SITIO PARA UN CUADRO
Artículo 3
En los informes de los Estados miembros a la Comisión de conformidad con el apartado 6 del artículo 14 del Reglamento (CE) n° 384/96 se indicará, para cada despacho a libre práctica, el año y el mes de la importación, la partida NC, el código TARIC y los códigos TARIC adicionales, el tipo de medida, el país de origen, la cantidad, el valor, el derecho antidumping, el Estado miembro de la importación y, en su caso, el número de serie del certificado de producción.
Artículo 4
El presente Reglamento entrará en vigor al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 10 de febrero de 2004.