Nařízení Komise (ES) č. 482/96
ze dne 19. března 1996,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1], ve znění Aktu o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, a zejména na článek 249 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že je třeba podrobně vymezit případy, v nichž je možné nepožadovat, aby byly k celnímu prohlášení přikládány některé doklady;
vzhledem k tomu, že pokud deklarant odmítne být přítomen odběru vzorků nebo určit osobu k tomuto účelu nebo pokud neposkytne celním orgánům veškerou potřebnou součinnost, měly by tyto orgány moci považovat celní prohlášení za neplatné;
vzhledem k tomu, že články 325 až 340 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 1762/95 [3], zřizují zvláštní metodu administrativní spolupráce k prokazování statusu zboží Společenství u produktů rybolovu ulovených na plavidlech členských států a zboží získaného z těchto produktů na zmíněných plavidlech;
vzhledem k tomu, že z důvodu zvláštní povahy lovu produktů, získávání zboží a dopravy těchto produktů a zboží do Společenství je nutné vložit do kapitoly 3 o statusu zboží Společenství v části II hlavě II nařízení (EHS) č. 2454/93 zvláštní oddíl upravující zvláštní podmínky vztahující se na tyto produkty a toto zboží;
vzhledem k tomu, že status zboží Společenství u těchto produktů a tohoto zboží musí být zkoumán nezávisle na sazebním zacházení s nimi nebo jejich sazebním zařazení, na státní příslušnosti a druhu dopravního prostředku i na členském státě, v němž vstupují do Společenství;
vzhledem k tomu, že je nutno zcela přesně vymezit pojmy rybářské plavidlo Společenství a výrobní plavidlo Společenství;
vzhledem k tomu, že by mělo být zamezeno nadměrnému předkládání dokladů, a proto by měly celní orgány moci povolovat výjimky z postupu pro vykládku uvedených produktů a zboží z rybářských plavidel;
vzhledem k tomu, že ke zdokonalení kontroly využívání níže uvedeného postupu se zdá nezbytné, aby tiskopisy T2M potvrzoval orgán příslušný pro registraci plavidel, kterým se tento doklad vydává, aby byla na tomto dokladu provedena veškerá potvrzení činěná třetími osobami a aby byl celní úřad, který daný doklad vydal, informován o jeho využití;
vzhledem k tomu, že z důvodu přetrvávajících potíží s podvodnými operacemi prováděnými v režimu tranzitu Společenství je vhodné zavést určitá ustanovení, jež mohou povolit předepsání trasy a zakázat změnu celního úřadu určení, pokud jde zejména o pohyb zboží, u něhož byla pozastavena možnost poskytnout soubornou jistotu; že je potřebné posílit systém poskytování souborných jistot a pomocí některých změn vnést do ustanovení o pozastavení možnosti poskytnutí této jistoty více pružnosti; že z důvodu jasnosti je třeba přeformulovat články 360, 361 a 362 nařízení (EHS) č. 2454/93; že je tomu třeba uzpůsobit odpovídající ustanovení článku 368 a článku 376 uvedeného nařízení;
vzhledem k tomu, že je nutné vnést větší pružnost do předkládání alternativních podkladů umožňujících vyřízení operací tranzitu Společenství v případě nevrácení výtisku 5 jednotného správního dokladu;
vzhledem k tomu, že celní území Společenství pro účely prováděcí pravidel karnetu TIR tvoří jedno území;
vzhledem k tomu, že nárůst počtu podvodů v přepravě zboží v režimu TIR může vést příslušné orgány, aby rozhodly o vyloučení z tohoto režimu na základě článku 38 Úmluvy TIR;
vzhledem k tomu, že by měly být na úrovni Společenství harmonizovány prováděcí pravidla k článku 38 Úmluvy TIR;
vzhledem k tomu, že hospodářské podmínky stanovené pro režim aktivního zušlechťovacího styku musí být uplatňovány jednotně v celém Společenství;
vzhledem k tomu, že se ukázalo, že celní úřady členských států čelí obtížím při povolování dočasného použití zboží uvedeného v článku 684 nařízení (EHS) č. 2454/93; že jde-li o vysokou částku, musí vyžadovat písemné celní prohlášení, povinně doprovázené poskytnutím jistoty ve výši celního dluhu; že toto ve velkém počtu případů vede buď k nežádoucímu zdržování cestujících na hranicích Společenství, nebo k povolování dočasného použití bez poskytnutí jistoty, ač celní dluh představuje vysokou částku; že v těchto případech je vhodným řešením těchto situací povolit režim dočasného použití a propustit do něj zboží uvedené v článku 684 na podkladě ústního prohlášení; že je proto nutné upravit odpovídající ustanovení;
vzhledem k tomu, že propuštění do volného oběhu dovezeného zboží dříve propuštěného do režimu dočasného použití, zakládá nárok na vybrání vyrovnávacích úroků; že z důvodu zajištění rovného zacházení je třeba tento výběr rozšířit i na ostatní případy, kde vzniká celní dluh z důvodu jiného, než je propuštění do volného oběhu; že celní dluhy vyplývající z propuštění zboží do režimu dočasného použití s částečným osvobozením od dovozního cla lze z tohoto pravidla vyjmout, jestliže nedošlo k získání žádné finanční výhody; že stejný postup by měl být použit, pokud je jistota poskytnuta formou složení hotovosti ve výši odpovídající jedné z výší celního dluhu uvedených v čl. 192 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2913/92; že z důvodu dosažení větší právní jistoty je nutné dosáhnout větší vzájemné návaznosti ustanovení o vybírání vyrovnávacích úroků; že toto vyžaduje změnu článku 709 nařízení (EHS) č. 2454/93 a jeho přizpůsobení článku 589; že při příležitosti této změny a tohoto přizpůsobení je vhodné přistoupit k některým opravám ve znění článku 709;
vzhledem k tomu, že jednotný správní doklad je nutno upravit s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1172/95 ze dne 22. května 1995 o statistice obchodu se zbožím Společenství a členských států s třetími zeměmi [4] a všechna nařízení Komise provádějící nařízení (EHS) č. 1172/95;
vzhledem k tomu, že je nutno přizpůsobit ustanovení o kolonce 33 kontrolního výtisku T5, doplňkového listu T5 bis a o rubrice "kód zboží" ložného listu T5 ustanovením týkajícím se jednotného správního dokladu;
vzhledem k tomu, že je nutné rozšířit seznam zušlechtěných výrobků v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku, na něž lze uplatnit clo v závislosti na jejich vlastnostech;
vzhledem k tomu, že se z hospodářských důvodů zdá vhodné doplnit seznam v příloze 87 nařízení (EHS) č. 2454/93;
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto.
1. V článku 218 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Jestliže však jde o zboží, na něž se může vztahovat paušální sazba cla podle hlavy II oddílu D předběžných ustanovení ke kombinované nomenklatuře nebo osvobození od dovozního cla, nemusí být doklady uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c) vyžadovány, pokud to celní orgány nepovažují za nezbytné pro použití ustanovení o propuštění daného zboží do volného oběhu."
2. V článku 243 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Pokud deklarant odmítne být přítomen odběru vzorků nebo určit osobu k tomuto účelu nebo pokud neposkytne celním orgánům součinnost potřebnou k usnadnění odběru, použije se čl. 241 odst. 1 druhá věta a odst. 2, 3 a 4."
3. V části II hlavě II kapitole 3 se za nadpis
"Status zboží Společenství"
vkládá nový nadpis, který zní:
"Oddíl 1
Obecná ustanovení".
4. Za článek 324 se vkládá nový nadpis, který zní:
"Oddíl 2
Zvláštní ustanovení o produktech mořského rybolovu a ostatních produktech získávaných z moře s pomocí plavidel".
5. Články 325 a 326 se nahrazují tímto:
"Článek 325
1. Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
a) "rybářským plavidlem Společenství" plavidlo zapsané a registrované v některé části některého členského státu, jež je součástí celního území Společenství, a plující pod vlajkou některého členského státu, které provádí mořský rybolov a na jehož palubě jsou jeho produkty případně ošetřovány;
b) "výrobním plavidlem Společenství" plavidlo zapsané a registrované v některé části některého členského státu, jež je součástí celního území Společenství, a plující pod vlajkou některého členského státu, které neprovádí mořský rybolov, ale jeho produkty jsou na palubě plavidla ošetřovány;
2. Status Společenství se dokládá předložením tiskopisu T2M vystaveným v souladu s články 327 až 337 pro
a) produkty mořského rybolovu ulovené na rybářském plavidle Společenství mimo pobřežní vody země nebo území, které není součástí celního území Společenství,
a
b) zboží získané z těchto produktů na palubě dotyčného plavidla nebo výrobního plavidla Společenství, k jehož výrobě byly případně použity i jiné produkty, které jsou zbožím Společenství,
jež jsou případně opatřeny obaly, které jsou zbožím Společenství, a jež jsou určeny k vstupu na celní území Společenství za okolností uvedených v článku 326.
3. U produktů mořského rybolovu a jiných produktů ulovených či získaných z moře mimo pobřežní vody země nebo území, které není součástí celního území Společenství, na plavidlech plujících pod vlajkou některého členského státu Společenství zapsaných nebo registrovaných v některé části některého členského státu, jež je součástí celního území Společenství, a u takových produktů ulovených či získaných v pobřežních vodách celního území Společenství na plavidlech třetích zemí se status zboží Společenství dokládá na základě lodního deníku nebo jinými prostředky.
Článek 326
1. Doklad T2M se předkládá u všech produktů a zboží uvedených v čl. 325 odst. 2, které přímo na celní území Společenství přepravuje:
a) rybářské plavidlo Společenství, jímž byly tyto produkty uloveny a případně ošetřeny, nebo
b) jiné rybářské nebo výrobní plavidlo Společenství, jímž byly uvedené produkty ošetřeny po jejich překládce z plavidla uvedeného v písmenu a), nebo
c) jakékoli jiné plavidlo, na které byly dotyčné produkty či zboží přeloženy z plavidel uvedených v písmenech a) a b), aniž jsou měněny, nebo
d) některý dopravní prostředek na podkladě jednotného přepravního dokladu vystaveného v zemi či území, které není součástí celního území Společenství, kde byly tyto produkty a zboží vyloženy z plavidel uvedených v písmenech a), b) a c).
Doklad T2M již po předložení nelze použít k doložení statusu zboží Společenství pro produkty či zboží, na něž se vztahuje.
2. Celní orgány příslušné pro přístav, kde jsou vykládány produkty a/nebo zboží z plavidel uvedených v odst. 1 písm. a), mohou upustit od použití odstavce 1, jestliže neexistuje-li žádná pochybnost o původu zmíněných produktů a/nebo zboží anebo jestliže se používá prohlášení uvedené v čl. 8 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 [5]."
6. Články 328 až 337 se nahrazují tímto:
"Článek 328
Karnety tiskopisů T2M vydává na žádost zúčastněné osoby celní úřad ve Společenství příslušný pro dohled nad domovským přístavem rybářského plavidla Společenství, kterému je karnet určen.
Karnet vydá teprve tehdy, když zúčastněná osoba vyplní kolonky 1 a 2 a vyplní a podepíše prohlášení v kolonce 3 všech prvopisů a kopií tiskopisů, které karnet obsahuje, v jazyce tiskopisu. Při vydávání karnetu vyplní celní úřad kolonku B všech prvopisů a kopií tiskopisů nacházejících se v karnetu.
Doba platnosti karnetu činí dva roky ode dne vydání uvedeného na straně 2 obálky karnetu. Jinak platnost uvedených tiskopisů zajišťuje otisk razítka orgánu příslušného pro registraci rybářského plavidla Společenství, kterému je karnet vydáván, v kolonce A všech prvopisů a kopií.
Článek 329
Velitel rybářského plavidla Společenství vyplní kolonku 4, a pokud byly ulovené produkty na palubě ošetřeny, kolonku 6 a vyplní a podepíše prohlášení obsažené v kolonce 9 prvopisu a kopie jednoho z tiskopisů obsažených v karnetu
a) při každé překládce produktů na některé z plavidel uvedených v čl. 326 odst. 1 písm. b), na kterém probíhá jejich ošetření;
b) při každé překládce produktů či zboží na jakékoli jiné plavidlo, které je přímo a bez ošetření převáží do některého přístavu na celním území Společenství nebo do jiného přístavu, odkud má být následně odesláno na celní území Společenství;
c) při každé vykládce produktů či zboží v některém přístavu na celním území Společenství, aniž je dotčen čl. 326 odst. 2;
d) při každé vykládce produktů či zboží v některém přístavu, odkud má být následně odesláno na celní území Společenství.
Ošetření uvedených produktů se zaznamenává v lodním deníku.
Článek 330
Velitel plavidla uvedeného v čl. 326 odst. 1 odst. b) vyplní kolonku 6, vyplní a podepíše prohlášení obsažené v kolonce 11 prvopisu tiskopisu T2M pro každou vykládku zboží v některém přístavu na celním území Společenství nebo v jiném přístavu, odkud má být následně odesláno na celní území Společenství, a pro každou překládku zboží na jiné plavidlo se stejným určením.
Ošetření přeložených produktů se zaznamenává v lodním deníku.
Článek 331
Při první překládce produktů či zboží uvedených v čl. 329 písm. a) nebo b) se vyplní kolonku 10 prvopisu a kopie tiskopisu T2M. Dojde-li k další překládce uvedené v článku 330, vyplní se také kolonku 12 prvopisu tiskopisu T2M. Odpovídající prohlášení o překládce podepíší oba zúčastnění velitelé plavidel a prvopis tiskopisu T2M převezme velitel plavidla, na které byly produkty či zboží přeloženy. Každá překládka se zaznamená do lodních deníků obou plavidel.
Článek 332
1. Jestliže jsou produkty či zboží, na něž se vztahuje tiskopis T2M, dopraveny do země nebo na území, které není součástí celního území Společenství, platí tento doklad, pouze je-li kolonka 13 tohoto tiskopisu vyplněno a potvrzeno celními orgány této země nebo tohoto území.
2. Nejsou-li některé šarže produktů či zboží dopravovány na celní území Společenství, uvedou se název, druh, hrubá hmotnost a přidělené určení těchto šarží produktů či zboží v kolonce "Poznámky" tiskopisu T2M.
Článek 333
1. Pokud byly produkty nebo zboží, na něž se vztahuje tiskopis T2M, převezeny do země nebo na území, které není součástí celního území Společenství, a mají-li být dopravovány na celní území Společenství po částech, zúčastněná osoba nebo její zástupce pro každou dílčí zásilku
a) uvede v kolonce "Poznámky" původního tiskopisu T2M počet a druh nákladových kusů, hrubou hmotnost, stanovené místo určení zásilky a číslo "výpisu" uvedeného v písmenu b);
b) vystaví "výpis" z T2M a k tomuto účelu použije původní tiskopis z karnetu tiskopisů T2M vydaného v souladu s článkem 238.
Každý "výpis" a jeho odpovídající kopie, která zůstává v karnetu T2M, obsahuje odkaz na původní tiskopis T2M uvedený v písmenu a) a je v něm zřetelně uvedena některá z těchto poznámek:
- Extracto
- Udskrift
- Auszug
- Aπóσπασμα,
- Extract,
- Extrait
- Estratto
- Uitrrreksel,
- Extracto,
- Ote
- Utdrag.
Tiskopis "výpis" T2M, který doprovází dílčí zásilku na celní území Společenství, musí v kolonkách 4, 5, 6, 7 a 8 uvádět název, druh, položku kombinované nomenklatury a množství produktů nebo zboží, jež je předmětem dané dílčí zásilky. Dále musí být kolonka 13 vyplněna a potvrzena celními orgány země nebo území, kde produkty či zboží pobývaly během tranzitu.
2. Jestliže byly na celní území Společenství odeslány všechny produkty či všechno zboží, na něž se vztahoval původní tiskopis T2M uvedené v odst. 1 písm. a), vyplní a potvrdí kolonku 13 tohoto tiskopisu T2M celní orgány zmíněné v uvedeném odstavci. Tiskopis T2M se dále zašle celnímu úřadu zmíněnému v článku 328.
3. Nejsou-li některé šarže produktů či zboží dopraveny na celní území Společenství, uvedou se v kolonce "Poznámky" původního tiskopisu T2M název, druh, hrubá hmotnost a přidělené určení dotyčných šarží produktů či zboží.
Článek 334
Veškeré původní tiskopisy T2M nebo "výpisy" z nich se předkládají celnímu úřadu, u kterého zboží či produkty, k nimž se vztahují, vstupují na celní území Společenství. Pokud však ke vstupu dochází v režimu tranzitu, který začal ještě mimo uvedené celní území, předkládá se tiskopis celnímu úřadu určení podle tohoto režimu.
Celní orgány nadřízené uvedenému úřadu mohou požadovat jeho překlad. Dále mohou k ověření údajů uvedených v tiskopise T2M vyžadovat předložení veškerých souvisejících dokladů, a případně lodních dokladů plavidel. Celní úřad vyplní kolonku C zmíněného tiskopisu T2M a jedné jeho kopie, kterou zašle celnímu úřadu uvedenému v článku 328.
Článek 335
Odchylně od článků 332, 333 a 334, jsou-li produkty či zboží, na něž se vztahuje tiskopis T2M, dopravovány do třetí země, jež je stranou úmluvy o společném tranzitním režimu, a jsou-li určeny k následné dopravě na celní území Společenství v rámci režimu "T2" v jediné zásilce nebo v dílčích zásilkách, uvede se odkaz na tento režim uvádějí v kolonce "Poznámky" tiskopisu T2M.
Jestliže byly na celní území Společenství odeslány všechny produkty či všechno zboží, na něž se vztahoval uvedený tiskopis T2M, vyplní a potvrdí kolonku 13 tohoto tiskopisu T2M celní orgány této země. Jedna již vyplněná kopie tohoto tiskopisu se zašle celnímu úřadu uvedenému v článku 328.
Případně se použije čl. 332 odst. 2.
Článek 336
Karnet s tiskopisy T2M musí být celním orgánům předložen kdykoli na vyžádání.
Jestliže plavidlo, na něž se vztahuje karnet uvedený v článku 327, přestane splňovat stanovené podmínky a karnet s tiskopisy T2M vydaný pro toto plavidlo ještě není beze zbytku spotřebován, jestliže byly spotřebovány všechny tiskopisy obsažené v karnetu nebo jestliže uplynula doba jeho platnosti, musí být karnet neprodleně vrácen celnímu úřadu, který jej vydal.
Článek 337
Článek 324 se použije přiměřeně."
7. Články 338, 339 a 340 se zrušují.
8. V článku 348 se vkládají nové odstavce, které znějí:
"1a. Jestliže se používá článek 362 nebo jestliže to celní orgány považují za nezbytné, může celní úřad odeslání stanovit pro dotyčné zboží závaznou trasu. Stanovenou trasu mohou změnit pouze celní orgány členského státu, ve kterém se zboží během dopravy po stanovené trase nachází, a to na žádost hlavního povinného. Celní orgány učiní odpovídající záznamy v prohlášení T1 a neprodleně o tom uvědomí celní orgány nadřízené úřadu odeslání.
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby bylo možné potírat jakékoli protiprávní jednání či nesrovnalosti a účinně je postihovat.
1b. Z důvodu zásahu vyšší moci se dopravce může od stanovené trasy odchýlit. Zboží a prohlášení T1 musí být neprodleně předloženy nejbližším celním orgánům členského státu, ve kterém se zboží nachází. Tyto celní orgány neprodleně uvědomí celní úřad odeslání o změně trasy a učiní odpovídající záznamy v prohlášení T1."
9. V článku 356 se vkládá nový odstavec, který zní:
"3a. Považují-li to celní orgány za nezbytné anebo používá-li se článek 362, mohou celní orgány členského státu, ve kterém se zboží nachází, se souhlasem celního úřadu odeslání a výhradně na žádost hlavního povinného změnit celní úřad určení. Tyto celní orgány neprodleně uvědomí původně stanovený celní úřad určení a učiní odpovídající záznamy v prohlášení T1."
10. Články 360, 361 a 362 se nahrazují tímto:
"Článek 360
1. Použití globální záruky se povoluje pouze osobám,
a) jež jsou usazeny v členském státě, v němž se záruka poskytuje;
b) které pravidelně jako hlavní povinný či odesílatel využívaly tranzitní režim Společenství během předcházejících šesti měsíců anebo u kterých celní orgány uznají, že jim jejich finanční situace umožňuje splnit závazky;
c) které se nedopustily žádného závažného nebo opakovaného porušení celních ani daňových předpisů.
2. Globální záruka se skládá u celního úřadu záruky.
3. Celní úřad záruky stanoví výši zajištění, přijímá prohlášení o záruce a uděluje hlavnímu povinnému povolení, aby v rámci záruky provedl jakoukoli operaci tranzitu Společenství, bez ohledu na celní úřad odeslání.
4. Každé osobě, které je uděleno povolení předem, je za podmínek stanovených v článcích 363 až 366 vydáno osvědčení o záruce v jednom nebo více vyhotoveních na tiskopise podle vzoru uvedeného v příloze 51.
5. V každém prohlášení T1 je nutno uvést odkaz na osvědčení o záruce.
6. Celní úřad záruky může povolení využívat globální záruku udělené předem zrušit, pokud již nejsou splněny podmínky, za kterých bylo uděleno.
Článek 361
1. Globální záruka se stanoví postupem podle odstavce 2 ve výši alespoň 30 % cla a ostatních poplatků, které mají být zaplaceny, nejméně však na 7000 ECU.
2. Celní úřad záruky provede za období jednoho týdne odhad:
a) uskutečněných zásilek;
b) cel a ostatních poplatků, které mají být zaplaceny, s ohledem na nejvyšší daňové zatížení používané v jedné z dotyčných zemí.
Tento odhad provede na základě obchodních a účetních dokladů zúčastněné osoby, které se vztahují k přepravu zboží v minulém roce, a výsledná částka se dělí 52.
U osob žádajících o použití globální záruky provede celní úřad záruky spolu se zúčastněnou osobou odhad množství, hodnot a daňového zatížení pro zboží přepravené v daném období na základě dostupných údajů. Extrapolací stanoví celní úřad záruky hodnotu a předpokládané daňové zatížení pro zboží, které je přepravováno v období jednoho týdne.
3. Celní úřad záruky každoročně přezkoumává výši globální záruky, zejména na základě informací získaných od celních úřadů odeslání, a případně ji upravuje.
Článek 362
1. Na podnět Komise nebo na žádost některého členského státu lze dočasně zakázat použití globální záruky, pokud by se měla vztahovat na operace vnějšího tranzitu Společenství u zboží, jež bylo předmětem rozhodnutí Komise přijatého postupem podle článku 249 kodexu, podle nějž je u tohoto zboží mimořádné riziko podvodů.
2. Komise pokaždé, když je to nutné, a alespoň jednou ročně zveřejní seznam zboží, na něž se vztahuje odstavec 1, v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství.
3. Komise pravidelně alespoň jednou ročně postupem podle článku 249 kodexu stanoví, zda musí být opatření přijatá na základě odstavce 1 zachována.
Článek 362a
U operací vnějšího tranzitu Společenství týkajících se zboží, na nějž se vztahuje článek 362, se uplatňují tato opatření:
a) v prohlášení T1se uvede kód kombinované nomenklatury;
b) všechna vyhotovení dokladu T1 musí být opatřena úhlopříčným červeně vytištěným nápisem o rozměrech nejméně 100 × 10 mm v některém z těchto znění:
- Artículo 362 del Reglamento (CEE) no 2454/93
- Forordning (EØF) nr. 2454/93, artikel 362
- Artikel 362 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93
- Άρθρο 362 του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93
- Article 362 of Regulation (EEC) No 2454/93
- Article 362 du règlement (CEE) no 2454/93
- Articolo 362 del regolamento (CEE) n. 2454/93
- Artikel 362 van Verordening (EEG) nr. 2454/93
- Artigo 362.o do Regulamento (CEE) n.o 2454//93
- Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 362 artikla
- Förordning (EEG) nr 2454/93 artikel 362;
c) zpětné prohlášení T1 s tímto nápisem se zasílají celnímu úřadu odeslání nejpozději následující pracovní den po dni, kdy byly zásilka a prohlášení T1 předloženy celnímu úřadu určení."
11. V čl. 368 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Zvláště se má za to, že přepravní operace představuje zvýšené riziko, pokud se týká zboží, pro něž platí článek 362, pokud jde o použití globální záruky."
12. V článku 376 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Povolení nezajišťovat celní dluh nelze použít v případech, kdy je podle článku 362 zakázáno používat globální záruku."
13. Článek 380 se nahrazuje tímto:
"Článek 380
Řádné provedení tranzitní operace ve smyslu čl. 378 odst. 1 se příslušným orgánům prokazuje:
a) předložením celního nebo obchodního dokladu potvrzeného celními orgány, z něhož vyplývá, že dotyčné zboží bylo předloženo celnímu úřadu určení nebo v případech uvedených v článku 406 schválenému příjemci. Tento doklad musí obsahovat údaje nezbytné ke ztotožnění zboží nebo
b) předložením celního dokladu o propuštění do některého celního režimu ve třetí zemi nebo jeho opisu nebo fotokopie tohoto dokladu; opis nebo fotokopie musí ověřit buď subjekt, který vydal prvopis dokladu, orgán dotyčné třetí země nebo orgán členského státu. Tento doklad musí obsahovat údaje nezbytné ke ztotožnění zboží."
14. V článku 453 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Status zboží Společenství uvedeného v odstavci 1 se prokazuje postupem podle článků 314 až 324 nebo případně podle článků 325 až 334 v mezích stanovených v článku 326."
15. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 457a
Pokud celní orgány některého členského státu rozhodnou o vyloučení určité osoby z režimu TIR podle článku 38 Úmluvy TIR, platí toto rozhodnutí pro celé celní území Společenství.
K tomuto účelu sdělí členský stát své rozhodnutí a datum, od kterého se použije, ostatním členským státům a Komisi.
Toto rozhodnutí se týká všech karnetů TIR předložených k vyřízení kterémukoli celnímu úřadu."
16. V článku 503 se písmeno a) nahrazuje tímto:
"a) "zemědělskými produkty" zboží, na které se vztahují nařízení uvedená v článku 1 nařízení Rady (EHS) č. 565/80 [6]. Za zemědělské produkty se považuje i zboží, na které se vztahují nařízení Rady (ES) č. 3448/93 [7] a nařízení Komise (ES) č. 1222/94 [8];"
17. V článku 536 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Jestliže celní orgány vyžadují, aby zboží Společenství jiné než uvedené v čl. 98 odst. 1 písm. b) a odst. 3 kodexu, které je skladováno v prostorách celního skladu, bylo v souladu s čl. 106 odst. 3 kodexu zapsáno do evidence zboží podle článku 105 kodexu, musí být z dotyčného zápisu zřejmý celní status zboží."
18. V čl. 552 odst. 1 písm. a) bodě v) se první pododstavec nahrazuje tímto:
"operace se zbožím, u něhož hodnota každého druhu zboží podle osmimístného kódu (podpoložky) kombinované nomenklatury, které má být dovezeno, nepřesahuje 300000 ECU na žadatele a kalendářní rok, nezávisle na tom, kolik zušlechťovatelů se na zpracovatelské operaci podílí."
19. V čl. 696 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Ústní prohlášení s návrhem na propuštění zboží do tohoto režimu se považuje za žádost o povolení tohoto režimu a úřední záznam celního úřadu na seznamu se považuje za povolení."
20. Článek 698 se mění takto:
a) v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Pro předměty osobní potřeby a zboží dovážené ke sportovním účelům podle článku 684 se povoluje režim dočasného použití bez písemné nebo ústní žádosti nebo povolení.";
b) v odstavci 2 se doplňuje nová věta, která zní:
"V tom případě se použije přiměřeně zjednodušený postup podle článku 696."
21. V článku 705 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. V případech, kdy se používá článek 695 nebo 696, se celní prohlášení podle odstavce 1 nebo případně seznam podává celnímu úřadu, který udělil povolení."
22. Článek 709 se nahrazuje tímto:
"Článek 709
1. Vznik celního dluhu týkajícího se zboží dříve propuštěného do režimu dočasného použití zakládá nárok na vybrání vyrovnávacích úroků z celé částky dlužného dovozního cla.
2. Odstavec 1 se nepoužije,
a) pokud celní dluh vzniká podle čl. 201 odst. 1 písm. b) kodexu;
b) pokud celní dluh vzniká při poskytnutí zajištění ve formě složení hotovosti odpovídající jedné z výší celního dluhu uvedených v čl. 192 odst. 1 kodexu;
c) pokud celní dluh vzniká propuštěním do volného oběhu zboží dříve propuštěného do režimu dočasného použití na základě článků 673, 678, 682, 684 nebo 684a;
d) pokud výše vyrovnávacích úroků vypočtená podle odstavce 3 nepřekračuje 20 ECU pro každý případ vzniku celního dluhu;
e) pokud držitel povolení požádá o propuštění do volného oběhu a doloží, že zvláštní okolnosti, jejichž vznik nelze přičítat nedbalosti ani podvodnému jednání z jeho strany, fakticky nebo hospodářsky znemožňují provést zamýšlený zpětný vývoz za podmínek jím předpokládaných a řádně odůvodněných při podání žádosti o povolení. Ustanovení čl. 589 odst. 3 se použijí přiměřeně.
3. a) Určujícími jsou roční úrokové sazby platné v okamžiku vzniku celního dluhu, stanovené na základě čl. 589 odst. 4 písm. a).
b) Úroky se počítají za každý kalendářní měsíc, a to pro období mezi prvním dnem měsíce následujícího po měsíci, v němž bylo dovážené zboží poprvé propuštěno do tohoto režimu, a posledním dnem měsíce, v němž vznikl celní dluh. Období, z nějž se vychází pro stanovení vyrovnávacích úroků, musí činit alespoň jeden měsíc.
c) Výše úroků se vypočte na základě dlužného dovozního cla, úrokové sazby uvedené v písmenu a) a období uvedeného v písmenu b)."
23. Příloha 37 se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
24. Příloha 38 se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
25. Přílohy 43 a 44 se nahrazují přílohami III a IV tohoto nařízení.
26. Přílohy 63, 64 a 65 se mění v souladu s přílohou V tohoto nařízení.
27. Příloha 79 se mění v souladu s přílohou VI tohoto nařízení.
28. Příloha 87 se mění v souladu s přílohou VII tohoto nařízení.
29. Příloha 108 se mění v souladu s přílohou VIII tohoto nařízení.
30. Slova "nařízení Rady (EHS) č. 1736/75" se na všech místech nahrazují slovy "nařízení Rady (ES) č. 1172/95".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Opatření, která u vnějšího tranzitu Společenství některých druhů zboží stanovila výši souborné jistoty na plnou výši nebo na 50 % cla a ostatních poplatků, které mají být zaplaceny, anebo pro ně zakázala použití souborné jistoty a která byla přijata na základě předpisů platných před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost, se nadále použijí až do dne prvního rozhodnutí přijatého podle čl. 362 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 ve znění tohoto nařízení, nejdéle však do 31. prosince 1996.
Nové vzory tiskopisů stanovené tímto nařízením lze používat ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Tiskopisy používané před tímto dnem lze používat do vyčerpání zásob, nejdéle však do 31. prosince 1996.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 1996.
REGLAMENTO (CE) N° 482/96 DE LA COMISIÓN de 19 de marzo de 1996 que modifica el Reglamento (CEE) n° 2454/93 por el que se fijan determinadas disposiciones de aplicación del Reglamento (CEE) n° 2913/92 del Consejo por el que se establece el Código Aduanero Comunitario
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CEE) n° 2913/92 del Consejo, de 12 de octubre de 1992, por el que se aprueba el Código Aduanero Comunitario (1), modificado por el Acta de adhesión de Austria, de Finlandia y de Suecia, y, en particular, su artículo 249,
Considerando que es conveniente definir de manera específica los casos en que no es posible exigir que la declaración en aduana vaya acompañada de determinados documentos;
Considerando que cuando el declarante se niegue a asistir a la extracción de muestras o a designar a una persona a tal fin, o cuando no preste a las autoridades aduaneras toda la colaboración necesaria, las autoridades aduaneras podrán considerar la declaración sin efecto;
Considerando que los artículos 325 a 340 del Reglamento (CEE) n° 2454/93 de la Comisión (2), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) n° 1762/95 (3), establecen un método de cooperación administrativa especial para justificar el carácter comunitario de los productos pescados por los buques de los Estados miembros y de las mercancías obtenidas a partir de dichos productos en dichos buques;
Considerando que, dado el carácter particular de la captura, la obtención y el transporte a la Comunidad de dichos productos y mercancías, procede introducir en el capítulo 3 del título II de la parte II del Reglamento (CEE) n° 2454/93, relativo al carácter comunitario de las mercancías, una sección separada sobre las condiciones especiales de estos productos y mercancías;
Considerando que el carácter comunitario de dichos productos y mercancías debe examinarse al margen de su tratamiento o clasificación arancelarios, de la nacionalidad y del tipo de medio de transporte utilizado y del Estado miembro por el que se hayan introducido en la Comunidad;
Considerando que procede definir en un sentido estricto las nociones de barco de pesca y de buque-factoría comunitarios;
Considerando que, a fin de evitar que haya un exceso de documentos, las autoridades aduaneras podrán conceder excepciones al procedimiento para el desembarque de los productos y mercancías antes mencionados desde los barcos de pesca;
Considerando que, a fin de controlar mejor la utilización del procedimiento que se describe a continuación, resulta necesario prever que la autoridad competente para el registro del buque destinatario de los formularios T2M vise dichos formularios, que deberá incluirse en estos formularios cualquier certificación realizada por un tercero y que deberá informarse a la aduana que haya expedido dichos formularios acerca de su utilización;
Considerando que, debido a que siguen produciéndose operaciones fraudulentas en el régimen de tránsito comunitario, procede establecer disposiciones que permitan fijar itinerarios obligatorios y prohibir el cambio de aduana de destino cuando se trate en particular de mercancías para las cuales la garantía global haya sido suspendida; resulta necesario reforzar el sistema relativo a la utilización de la garantía global e introducir asimismo una mayor flexibilidad en las normas relativas a la suspensión de la garantía global, modificando dichas disposiciones; que, en aras de la claridad, procede adaptar los artículos 360, 361 y 362 del Reglamento (CEE) n° 2454/93; que es necesario ajustar las disposiciones correspondientes de los artículos 368 y 376 del citado Reglamento;
Considerando que conviene introducir una mayor flexibilidad en la aportación de la prueba alternativa que permite la ultimación de la operación de tránsito comunitario en el caso de no devolución del ejemplar 5 del documento único administrativo;
Considerando que el territorio aduanero de la Comunidad constituye, por lo que se refiere a las modalidades de aplicación de los cuadernos TIR, un solo territorio;
Considerando que el aumento de los casos de fraude en el transporte de mercancías incluidas en el régimen TIR puede llevar a que las autoridades competentes adopten medidas de exclusión de este régimen, basándose en el artículo 38 del Convenio TIR;
Considerando que conviene armonizar a escala comunitaria las modalidades de aplicación del artículo 38 antes mencionado;
Considerando que es conveniente garantizar que las condiciones económicas previstas en el contexto del régimen de perfeccionamiento activo se apliquen uniformemente en toda la Comunidad;
Considerando que se ha comprobado que las aduanas de los Estados miembros experimentan dificultades para autorizar la importación temporal de las mercancías contempladas en el artículo 684 del Reglamento (CEE) n° 2454/93, cuando se trata de un importe considerable; que en tal caso, dichas autoridades sólo tienen la posibilidad de solicitar una declaración escrita; que la declaración escrita está vinculada a la constitución de una garantía obligatoria por un importe igual al importe de la deuda aduanera; que ello conduce en numerosos casos al rechazo no deseado de los viajeros en las fronteras de la Comunidad o a la autorización de la importación temporal sin constitución de garantía, aunque se trate de un elevado importe de derechos; que la solución apropiada de estas dificultades requiere que se admita en estos casos la autorización y la inclusión en el régimen de las mercancías contempladas en el artículo 684 mediante una declaración oral; que procede, pues, adaptar las disposiciones correspondientes;
Considerando que el despacho a libre práctica de las mercancías de importación previamente incluidas en el régimen de importación temporal da lugar a la percepción de intereses compensatorios sobre el importe global de los derechos de importación debidos; que, por razones de igualdad de trato, esta percepción debe extenderse a aquellos casos en que la deuda aduanera nazca de causas distintas del despacho a libre práctica; que debe excluirse de esta norma el nacimiento de deudas aduaneras resultantes de la inclusión de mercancías en el régimen de importación temporal con exención parcial de los derechos de importación, por no obtenerse en este caso ninguna ventaja financiera; que las mismas razones prevalecen también en caso de que se constituya una garantía mediante un depósito en efectivo correspondiente a uno u otro de los importes de las deudas aduaneras contempladas en el apartado 1 del artículo 192 del Código a que se refiere el Reglamento (CEE) n° 2913/92; que, para alcanzar un nivel de seguridad jurídica más elevado, es necesaria una mayor coherencia de las disposiciones relativas a la percepción de intereses compensatorios; que ello exige la modificación del artículo 709 del Reglamento (CEE) n° 2454/93 y su adaptación a las disposiciones del artículo 589; que con ocasión de esta modificación y adaptación conviene proceder a algunas correcciones de la redacción del artículo 709;
Considerando que el documento único administrativo debe ser adaptado para tener en cuenta las disposiciones del Reglamento (CE) n° 1172/95 del Consejo, de 22 de mayo de 1995, relativo a las estadísticas de los intercambios de bienes de la Comunidad y de sus Estados miembros con países terceros (4) y de cualesquiera reglamentos que establezcan disposiciones para la aplicación de aquéllas;
Considerando que conviene ajustar las disposiciones relativas a la casilla 33 del ejemplar de control T5, del ejemplar T5 bis y al apartado «código de las mercancías» de la lista de carga T5 a las disposiciones relativas al documento único administrativo;
Considerando que conviene ampliar la lista de los productos compensadores en el marco del régimen de perfeccionamiento activo a los que pueden aplicarse derechos específicos;
Considerando que, por razones de carácter económico, se considera oportuno completar la lista del Anexo 87 del Reglamento (CEE) n° 2454/93;
Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité del código aduanero,
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El Reglamento (CEE) n° 2454/93 quedará modificado como sigue:
1) El apartado 3 del artículo 218 será sustituido por el texto siguiente:
«3. No obstante, cuando se trate de mercancías que se acojan a la imposición a tanto alzado mencionada en la sección D del título II de las disposiciones preliminares de la nomenclatura combinada, o cuando se trate de mercancías que se beneficien de una franquicia de derechos de importación, los documentos señalados en las letras a), b) y c) del apartado 1 no serán exigidos, a menos que las autoridades aduaneras lo estimen necesario para la aplicación de las disposiciones que regulan el despacho a libre práctica de dichas mercancías.».
2) El apartado 2 del artículo 243 será sustituido por el texto siguiente:
«2. Cuando el declarante se niegue a asistir a la extracción de muestras o a designar a una persona para tal fin, o cuando no preste a las autoridades aduaneras toda la colaboración necesaria para facilitar la operación, se aplicará lo dispuesto en la segunda oración del apartado 1 del artículo 241 y en los apartados 2, 3 y 4 del mismo artículo.».
3) En el capítulo 3 del título II de la parte II, a continuación de «Carácter comunitario de las mercancías» se insertará el texto siguiente.
«Sección 1
Disposiciones generales».
4) A continuación del artículo 324 se insertará el texto siguiente:
«Sección 2
Disposiciones especiales relativas a los productos de la pesca marítima y a los demás productos extraídos del mar por buques».
5) Los artículos 325 y 326 serán sustituidos por el texto siguiente:
«Artículo 325
1. A efectos de la presente sección, se entenderá por:
a) barco de pesca comunitario: el buque matriculado y registrado en la parte del territorio de un Estado miembro que pertenezca al territorio aduanero de la Comunidad y que enarbole pabellón de un Estado miembro, que efectúe la captura de los productos de la pesca marítima y, en su caso, su tratamiento a bordo;
b) buque-factoría comunitario: el buque matriculado o registrado en la parte del territorio de un Estado miembro que pertenezca al territorio aduanero de la Comunidad y que enarbole pabellón de un Estado miembro, que no efectúe la captura de los productos de la pesca marítima, pero sí su tratamiento a bordo.
2. Deberá presentarse un formulario T2M, rellenado de conformidad con lo dispuesto en los artículos 327 a 337, a fin de justificar el carácter comunitario de:
a) los productos de la pesca marítima capturados fuera de las aguas territoriales de un país o territorio que no pertenezca al territorio aduanero de la Comunidad por un barco de pesca comunitario;
b) las mercancías obtenidas a partir de dichos productos en ese barco o en un buque-factoría comunitario, en cuya fabricación hayan podido intervenir otros productos que posean dicho carácter,
provistos, en su caso, de envases que tengan carácter comunitario, que estén destinados a ser introducidos en el territorio aduanero de la Comunidad en las circunstancias contempladas en el artículo 326.
3. El carácter comunitario de los productos de la pesca marítima y de los otros productos que sean capturados o extraídos del mar, fuera de las aguas territoriales de un país o territorio que no pertenezca al territorio aduanero de la Comunidad, por buques que enarbolen el pabellón de un Estado miembro y estén matriculados o registrados en la parte del territorio de un Estado miembro que pertenezca al territorio aduanero de la Comunidad, o de dichos productos extraídos o capturados en aguas del territorio aduanero de la Comunidad por buques de un tercer país, deberá justificarse mediante el cuaderno de bitácora o por cualquier medio que permita demostrar dicho carácter.
Artículo 326
1. El formulario T2M deberá presentarse cuando los productos y mercancías mencionados en el apartado 2 del artículo 325 sean transportados directamente al territorio aduanero de la Comunidad:
a) por el barco de pesca comunitario que haya efectuado su captura y en su caso, su tratamiento; o
b) por otro barco de pesca comunitario o por el buque-factoría comunitario que haya efectuado el tratamiento de los productos transbordados a partir del barco contemplado en la letra a); o
c) por cualquier otro buque, al que se hayan transbordado los productos y mercancías a partir de los buques contemplados en las letras a) y b) sin proceder a ninguna modificación; o
d) por un medio de transporte al amparo de un título único de transporte, expedido en el país o territorio que no pertenezca al territorio aduanero de la Comunidad en el que se hayan desembarcado los productos y mercancías de los buques contemplados en las letras a), b) y c).
A partir del momento de su presentación, el formulario T2M ya no podrá utilizarse para justificar el carácter comunitario de los productos y mercancías correspondientes.
2. Las autoridades aduaneras responsables del puerto donde los productos y/o las mercancías sean desembarcados del barco contemplado en la letra a) del apartado 1 podrán renunciar a aplicar el apartado 1 cuando no exista ninguna duda sobre el origen de dichos productos y/o mercancías, o cuando sea de aplicación la declaración a que se refiere el apartado 1 del artículo 8 del Reglamento (CEE) n° 2847/93 del Consejo (*).
(*) DO n° L 261 de 20. 10. 1993, p. 1.».
6) Los artículos 328 a 337 serán sustituidos por el texto siguiente:
«Artículo 328
A petición del interesado, el cuaderno de formularios T2M será expedido por la aduana comunitaria competente para la vigilancia del puerto de explotación del barco de pesca comunitario destinatario de dicho cuaderno.
La entrega no se efectuará hasta que el interesado haya rellenado, en la lengua del formulario, las casillas 1 y 2 y haya rellenado y firmado la declaración que figura en la casilla 3 de todos los originales y copias de los formularios que contiene el cuaderno. Al expedir dicho cuaderno, la aduana comunitaria rellenará la casilla B de todos los originales y copias de los formularios que contiene.
El cuaderno tendrá una validez de dos años a partir de la fecha de expedición que se indica en la página 2 de su cubierta. Además, la validez de dichos formularios se garantizará con la presencia en la casilla A de todos los originales y copias de un sello de la autoridad competente para el registro del barco de pesca comunitario destinatario de dicho cuaderno.
Artículo 329
El capitán del barco de pesca comunitario rellenará la casilla 4, la casilla 6 y si ha habido un tratamiento a bordo de los productos pescados, rellenará y firmará la declaración que figura en la casilla 9 del original y de la copia de uno de los formularios que componen el cuaderno cada vez que:
a) los productos se transborden a uno de los buques mencionados en la letra b) del apartado 1 del artículo 326 que efectúe su tratamiento;
b) los productos o mercancías se transborden a cualquier otro buque que los transporte directamente, sin ningún tratamiento, a un puerto del territorio aduanero de la Comunidad o a otro puerto, para enviarlos luego al territorio aduanero de la Comunidad;
c) los productos o mercancías se desembarquen en un puerto del territorio aduanero de la Comunidad, sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 2 del artículo 326;
d) los productos o mercancías se desembarquen en otro puerto para enviarlos luego al territorio aduanero de la Comunidad.
El tratamiento al que se hayan sometido dichos productos deberá registrarse en el cuaderno de bitácora.
Artículo 330
El capitán del buque mencionado en la letra b) del apartado 1 del artículo 326 rellenará la casilla 6, completará y firmará la declaración que figura en la casilla 11 del original del formulario T2M cada vez que se desembarquen las mercancías en un puerto del territorio aduanero de la Comunidad o en otro puerto -para luego ser enviadas al territorio aduanero de la Comunidad- o cada vez que se transborden a otro buque con el mismo destino.
El tratamiento al que se hayan sometido dichos productos transbordados deberá registrarse en el cuaderno de bitácora.
Artículo 331
Cuando se transborden por primera vez, con arreglo a las letras a) o b) del artículo 329, los productos o mercancías, se rellenará la casilla 10 del original y de la copia del formulario T2M; en el caso de un segundo transbordo, como el contemplado en el artículo 330, deberá rellenarse asimismo la casilla 12 del original del formulario T2M. La declaración de transbordo correspondiente será firmada por los dos capitanes interesados y el original del formulario T2M deberá entregarse al capitán del buque al que se hayan transbordado los productos o mercancías. Toda operación de transbordo deberá registrarse en el cuaderno de bitácora de los dos buques.
Artículo 332
1. Cuando los productos y mercancías a que se refiere el formulario T2M hayan sido transportados a un país o territorio que no pertenezca al territorio aduanero de la Comunidad, dicho formulario sólo será válido si las autoridades aduaneras de dicho país o territorio han rellenado y visado la certificación de la casilla 13.
2. En caso de que determinados lotes de productos o de mercancías no se envíen al territorio aduanero de la Comunidad, se indicarán en la casilla "Observaciones" del formulario T2M el nombre, la naturaleza, la masa bruta y el destino asignado a los lotes de dichos productos o mercancías.
Artículo 333
1. Cuando los productos o mercancías a que se refiere el formulario T2M hayan sido transportados a un país o territorio que no pertenezca al territorio aduanero de la Comunidad y estén destinados a ser transportados al territorio aduanero de la Comunidad en envíos fraccionados, el interesado o su representante, en relación con cada envío:
a) deberá mencionar, en la casilla "Observaciones" del formulario T2M inicial, el número y la naturaleza de los bultos, la masa bruta, el destino asignado al envío, así como el número del extracto a que se refiere la letra b);
b) deberá rellenar un "Extracto" T2M, utilizando para ello un formulario original extraído del cuaderno de formularios T2M, expedido de conformidad con el artículo 328.
Cada "Extracto", y su copia correspondiente que permanecerá en el cuaderno T2M, deberá incluir una referencia al formulario T2M inicial mencionado en la letra a) y deberá llevar en caracteres bien visibles una de las siguientes indicaciones:
- Extracto
- Udskrift
- Auszug
- Áðüóðáóìá
- Extract
- Extrait
- Estratto
- Uittreksel
- Extracto
- Ote
- Utdrag.
El formulario "Extracto" T2M que acompañe al envío parcial hacia el territorio aduanero de la Comunidad deberá incluir la indicación, en las casillas 4, 5, 6, 7 y 8, del nombre, la naturaleza, el código NC y la cantidad de los productos o mercancías objeto del envío parcial. Por otra parte, la certificación de la casilla 13 debe ser rellenada y visada por las autoridades aduaneras del país o territorio en el que hayan permanecido las mercancías.
2. Cuando todos los productos y mercancías que figuren en el formulario T2M inicial mencionado en la letra a) del apartado 1 se hayan enviado al territorio aduanero de la Comunidad, las autoridades mencionadas en dicho apartado deberán rellenar y visar la certificación de la casilla 13 de dicho formulario. Por otra parte, dicho formulario deberá enviarse a la aduana contemplada en el artículo 328.
3. En caso de que determinados lotes de productos o mercancías no se envíen al territorio aduanero de la Comunidad, se indicará en la casilla "Observaciones" del formulario T2M inicial el nombre, la naturaleza, la masa bruta y el destino asignado a los lotes de dichos productos o mercancías.
Artículo 334
Todo formulario T2M, inicial o "Extracto", deberá presentarse en la aduana por la que se hayan introducido en el territorio aduanero de la Comunidad los productos y mercancías a que se refiere. No obstante, cuando la introducción se efectúe al amparo de un régimen de tránsito que haya dado comienzo en el exterior de dicho territorio, el formulario se presentará en la aduana de destino de dicho régimen.
Las autoridades de dicha aduana podrán exigir una traducción. Además, a fin de comprobar la exactitud de las indicaciones que figuren en el formulario T2M, podrán exigir la presentación de todos los documentos apropiados y, en su caso, de los diarios de a bordo de los buques. Esta aduana rellenará la casilla C del formulario T2M y de una copia de éste que será enviada a la aduana mencionada en el artículo 328.
Artículo 335
No obstante lo dispuesto en los artículos 332, 333 y 334, cuando los productos o mercancías a los que se refiere el formulario T2M se hayan transportado a un tercer país que sea parte del convenio relativo a un régimen de tránsito común y estén destinados a ser transportados al territorio aduanero de la Comunidad al amparo de un procedimiento "T2" en un solo envío o en envíos fraccionados, en la casilla "Observaciones" del formulario T2M se anotará la referencia a dicho procedimiento.
Cuando todos los productos y mercancías objeto de dicho formulario T2M hayan sido enviados al territorio aduanero de la Comunidad, la certificación de la casilla 13 de ese formulario será rellenada y visada por las autoridades aduaneras de este país. Una copia del formulario ya rellenado se enviará a la aduana contemplada en el artículo 328.
Será de aplicación, en su caso, lo dispuesto en el apartado 2 del artículo 332.
Artículo 336
El cuaderno de formularios T2M deberá presentarse a las autoridades aduaneras siempre que éstas lo requieran.
Cuando, antes de que se utilicen todos los formularios T2M, el buque al que se refiere el cuaderno contemplado en el artículo 327 deje de reunir todas las condiciones exigidas, o cuando se hayan utilizado todos los ejemplares del cuaderno, o cuando haya expirado su plazo de validez, el cuaderno deberá devolverse sin demora a la aduana que lo haya expedido.
Artículo 337
Se aplicará mutatis mutandis el artículo 324.».
7) Se suprimirán los artículos 338, 339 y 340.
8) En el artículo 348 se insertarán los apartados 1 bis y 1 ter siguientes:
«1 bis. Cuando se apliquen las disposiciones del artículo 362 o cuando las autoridades aduaneras lo estimen necesario, la oficina de partida podrá establecer un itinerario obligatorio para el envío. Este itinerario solamente podrá ser modificado, a instancia del obligado principal, por las autoridades aduaneras del Estado miembro donde se encuentre el envío en el transcurso del itinerario prescrito. Las autoridades aduaneras consignarán la información correspondiente en el documento T1 e informarán inmediatamente a las autoridades aduaneras de la oficina de partida.
Los Estados miembros adoptarán las medidas necesarias en caso de contravención o irregularidad e impondrán las sanciones correspondientes.
1 ter. En caso de fuerza mayor, el transportista podrá desviarse del itinerario prescrito. Habrá de presentar sin demora el envío y el documento T1 a las autoridades aduaneras más próximas del Estado en que se encuentre el envío. Las autoridades aduaneras comunicarán inmediatamente el desvío efectuado a la oficina de partida y consignarán la información correspondiente en el documento T1.».
9) En el artículo 356 se insertará el apartado 3 bis siguiente:
«3 bis. Cuando las autoridades aduaneras lo estimen necesario o cuando se apliquen las disposiciones del artículo 362, sólo podrá cambiarse la aduana de destino, a instancia del obligado principal, por decisión de las autoridades aduaneras del Estado miembro donde se encuentre el envío y con el consentimiento previo de la oficina de partida. Las autoridades aduaneras informarán de ello a la oficina de destino prevista inicialmente y consignarán la información correspondiente en el documento T1.».
10) Los artículos 360, 361 y 362 serán sustituidos por el texto siguiente:
«Artículo 360
1. El uso de la garantía global se concederá a las personas:
a) que estén establecidas en el Estado miembro en el que se haya depositado la garantía;
b) que hayan utilizado regularmente el régimen de tránsito comunitario, en calidad de obligado principal o de expedidor, a lo largo de los seis meses precedentes, o de cuya solvencia para hacer frente a sus compromisos tengan constancia las autoridades aduaneras; y
c) que no hayan cometido infracciones graves o reiteradas de la legislación aduanera o fiscal.
2. La garantía global se constituirá en una oficina de garantía.
3. La oficina de garantía determinará el importe de la garantía, aceptará el compromiso del fiador y concederá una autorización previa que permita al obligado principal efectuar, dentro del límite de la fianza, operaciones de tránsito comunitario, cualquiera que sea la oficina de partida.
4. A cada persona que haya obtenido una autorización previa se le expedirá, en las condiciones fijadas en los artículos 363 a 366 un certificado o certificados de fianza, extendidos en un formulario que se ajuste al modelo que figura en el Anexo 51.
5. Cada documento T1 deberá hacer una referencia al certificado de fianza.
6. La oficina de garantía revocará la autorización previa cuando ya no se den las condiciones a que se refiere el apartado 1.
Artículo 361
1. El importe de la garantía quedará fijado como mínimo en el 30 % de los derechos y demás gravámenes exigibles, con un importe mínimo de 7 000 ecus, con arreglo a las modalidades previstas en el apartado 2.
2. La oficina de garantía procederá a una evaluación a lo largo de un período de una semana:
a) de los envíos efectuados;
b) de los derechos y demás gravámenes exigibles, teniendo en cuenta la imposición más elevada aplicable en uno de los países afectados.
La evaluación se efectuará basándose en la documentación comercial y contable del interesado que se refiera a las mercancías transportadas en el curso de ese año, y luego se dividirá el importe obtenido por 52.
En el caso de los solicitantes de una garantía global, la oficina de garantía procederá, en colaboración con el interesado, a una estimación de las cantidades, valores y gravámenes aplicables a las mercancías que serán transportadas en un período determinado, basándose en datos ya disponibles. Por extrapolación, la oficina de garantía determinará el valor y la imposición previsibles de las mercancías que serán transportadas en un período de una semana.
3. La oficina de garantía deberá proceder a un examen anual de la cuantía de la garantía global, teniendo en cuenta en particular las informaciones obtenidas en las oficinas de partida, y reajustará, en su caso, dicha cuantía.
Artículo 362
1. Por iniciativa de la Comisión, o a instancia de un Estado miembro, se prohibirá temporalmente el uso de la garantía global cuando se pretenda cubrir con ella operaciones de tránsito comunitario externo relativas a mercancías que sean objeto de una decisión de la Comisión, con arreglo al procedimiento del Comité, en virtud de la cual se considere que dichas mercancías presentan un mayor riesgo de fraude.
2. La Comisión publicará, cuando sea necesario y por lo menos una vez al año, en la serie C del Diario Oficial de las Comunidades Europeas, la lista de las mercancías a las cuales se aplican las disposiciones del apartado 1.
3. La Comisión decidirá de forma periódica, pero al menos una vez al año, y con arreglo al procedimiento del Comité, si las medidas adoptadas con arreglo al apartado 1 deben mantenerse o no.
Artículo 362 bis
Respecto de las operaciones de tránsito comunitario externo de mercancías a las que se apliquen las disposiciones del artículo 362, se aplicarán las siguientes medidas:
a) se mencionará el código NC en el documento T1;
b) todos los ejemplares del documento T1 llevarán en diagonal y en rojo, con unas dimensiones mínimas de 100 × 10 milímetros, la mención siguiente:
- Artículo 362 del Reglamento (CEE) n° 2454/93
- Forordning (EØF) nr. 2454/93, artikel 362
- Artikel 362 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93
- ¶ñèñï 362 ôïõ êáíïíéóìïý (ÅÏÊ) áñéè. 2454/93
- Article 362 of Regulation (EEC) No 2454/93
- Article 362 du règlement (CEE) n° 2454/93
- Articolo 362 del regolamento (CEE) n. 2454/93
- Artikel 362 van Verordening (EEG) nr. 2454/93
- Artigo 362º do Regulamento (CEE) nº 2454/ /93
- Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 362 artikla
- Förordning (EEG) nr 2454/93 artikel 362;
c) los ejemplares de reenvío de los documentos T1 con la indicación mencionada deberán devolverse a la oficina de partida a más tardar el día laborable siguiente al día en que el envío y el documento T1 se presentaron en la oficina de destino.».
11) El párrafo segundo del apartado 2 del artículo 368 será sustituido por el texto siguiente:
«Se considerará, en particular, que una operación de transporte presenta un mayor riesgo cuando se refiera a mercancías a las que, por lo que respecta al uso de la garantía global, se apliquen las disposiciones del artículo 362.».
12) El apartado 2 del artículo 376 será sustituido por el texto siguiente:
«2. No se aplicará la dispensa de garantía cuando, de conformidad con las disposiciones del artículo 362, esté prohibido el uso de la garantía global.».
13) El artículo 380 será sustituido por el texto siguiente:
«Artículo 380
La prueba de la regularidad de la operación de tránsito a los efectos del apartado 1 del artículo 378 deberá aportarse, a satisfacción de las autoridades aduaneras:
a) mediante la presentación de un documento aduanero o comercial certificado por las autoridades aduaneras en el que se haga constar que las mercancías de que se trata se han presentado en la aduana de destino o, en caso de aplicación del artículo 406, ante el destinatario autorizado. La información contenida en dicho documento deberá permitir la identificación de dichas mercancías; o bien
b) mediante la presentación de un documento aduanero de inclusión de las mercancías en un régimen aduanero en un tercer país, o de su copia o fotocopia; dicha copia o fotocopia deberá ser certificada como auténtica, bien por el organismo que haya visado el documento original, o por las autoridades del tercer país o bien por los servicios oficiales de uno de los Estados miembros. La información contenida en dicho documento deberá permitir la identificación de las mercancías de que se trate.».
14) El apartado 2 del artículo 453 será sustituido por el texto siguiente:
«2. El carácter comunitario de las mercancías contempladas en el apartado 1 se establecerá con arreglo a lo dispuesto en los artículos 314 a 324 o, en su caso, en los artículos 325 a 334, dentro de los límites establecidos en el artículo 326.».
15) Se insertará el artículo 457 bis siguiente:
«Artículo 457 bis
Cuando las autoridades aduaneras de un Estado miembro decidan excluir a una persona del régimen TIR, en aplicación del artículo 38 del Convenio TIR, esta decisión se aplicará al conjunto del territorio aduanero de la Comunidad.
Para ello, el Estado miembro comunicará su decisión, así como la fecha de su aplicación, a los demás Estados miembros y a la Comisión.
Dicha decisión afectará a todos los cuadernos TIR presentados para su aceptación en una aduana.».
16) La letra a) del artículo 503 será sustituida por el texto siguiente:
«a) mercancías agrícolas: las mercancías reguladas por los Reglamentos mencionados en el artículo 1 del Reglamento (CEE) n° 565/80 del Consejo (*). Las mercancías reguladas por el Reglamento (CE) n° 3448/93 del Consejo (**) y por el Reglamento (CE) n° 1222/94 de la Comisión (***) se asimilarán a las mercancías agrícolas;
(*) DO n° L 62 de 7. 3. 1980, p. 5.
(**) DO n° L 318 de 20. 12. 1993, p. 18.
(***) DO n° L 136 de 30. 4. 1994, p. 5.».
17) El apartado 1 del artículo 536 será sustituido por el texto siguiente:
«1. Cuando las autoridades aduaneras exijan que las mercancías comunitarias, distintas de las mencionadas en la letra b) del apartado 1 y en el apartado 3 del artículo 98 del Código, que estén almacenadas en los locales del depósito aduanero se recojan en la contabilidad de existencias contemplada en el artículo 105 del Código, de conformidad con el apartado 3 de su artículo 106, la mención relativa a dichas mercancías deberá resaltar claramente su estatuto aduanero.».
18) El párrafo primero del inciso v) de la letra a) del apartado 1 del artículo 552 será sustituido por el texto siguiente:
«operaciones relativas a mercancías que vayan a ser importadas cuyo valor, por código NC de ocho cifras, no sea, por solicitante y año natural, superior a 300 000 ecus, cualquiera que sea el número de operadores que realicen la operación de perfeccionamiento.».
19) El párrafo segundo del apartado 2 del artículo 696 será sustituido por el texto siguiente:
«La declaración verbal de inclusión constituirá la solicitud de autorización y el visado del inventario por la aduana equivaldrá a una autorización.».
20) El artículo 698 quedará modificado como sigue:
a) el primer párrafo del apartado 1 será sustituido por el texto siguiente:
«Los efectos personales y las mercancías importadas con fines deportivos contemplados en el artículo 684 serán admitidos para beneficiarse del régimen, sin mediar solicitud ni autorización escrita o verbal.»;
b) en el apartado 2 se añadirá la oración siguiente:
«En tal caso, el procedimiento simplificado del artículo 696 se aplicará mutatis mutandis.».
21) El apartado 2 del artículo 705 será sustituido por el texto siguiente:
«2. Si se aplican los artículos 695 y 696, la declaración contemplada en el apartado 1, o el inventario, según el caso, deberá presentarse en la aduana que haya expedido la autorización.».
22) El artículo 709 será sustituido por el texto siguiente:
«Artículo 709
1. El nacimiento de una deuda aduanera en relación con las mercancías previamente incluidas en el régimen de importación temporal dará lugar al pago de intereses compensatorios sobre el importe global de los derechos de importación debidos.
2. El apartado 1 no se aplicará:
a) en caso de nacimiento de una deuda aduanera con arreglo a la letra b) del apartado 1 del artículo 201 del Código;
b) en caso de nacimiento de una deuda aduanera cuando se haya constituido una garantía mediante el depósito en efectivo correspondiente a uno u otro importe de las deudas aduaneras contempladas en el apartado 1 del artículo 192 del Código;
c) en caso de nacimiento de una deuda aduanera debido al despacho a libre práctica de las mercancías previamente incluidas en el régimen de importación temporal en aplicación de los artículos 673, 678, 682, 684 o 684 bis;
d) cuando el importe de los intereses compensatorios, calculados de conformidad con el apartado 3, no sea superior a 20 ecus por cada caso de nacimiento de una deuda aduanera;
e) cuando el titular de la autorización solicite el despacho a libre práctica y aporte la prueba de que debido a circunstancias particulares, que no impliquen negligencia o artilugios por su parte, resulte imposible o económicamente imposible efectuar la reexportación proyectada en las condiciones que había previsto y justificado debidamente al presentar la solicitud de autorización. El apartado 3 del artículo 589 se aplicará mutatis mutandis.
3. a) Los tipos de interés anuales que deberán tomarse en consideración serán los vigentes en el momento del nacimiento de la deuda aduanera y fijados en aplicación de la letra a) del apartado 4 del artículo 589.
b) Los intereses se aplicarán por mes natural y durante el período comprendido entre el primer día del mes siguiente a aquel en que haya tenido lugar la primera inclusión en el régimen de las mercancías de importación y el último día del mes en el que haya nacido la deuda aduanera. El período que se tendrá en cuenta para la aplicación de los intereses compensatorios no podrá ser inferior a un mes.
c) El importe de los intereses se calculará en función de los derechos de importación debidos, del tipo de interés contemplado en la letra a) del período previsto en la letra b).».
23) El Anexo 37 quedará modificado con arreglo al Anexo I del presente Reglamento.
24) El Anexo 38 quedará modificado con arreglo al Anexo II del presente Reglamento.
25) Los Anexos 43 y 44 serán sustituidos por los Anexos III y IV del presente Reglamento.
26) Los Anexos 63, 64 y 65 quedarán modificados con arreglo al Anexo V del presente Reglamento.
27) El Anexo 79 quedará modificado con arreglo al Anexo VI del presente Reglamento.
28) El Anexo 87 quedará modificado con arreglo al Anexo VII del presente Reglamento.
29) El Anexo 108 quedará modificado con arreglo al Anexo VIII del presente Reglamento.
30) Las referencias al Reglamento (CEE) n° 1736/75 se considerarán hechas al Reglamento (CE) n° 1172/95 del Consejo.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el séptimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Las medidas que fijan el nivel de la garantía global para las operaciones de tránsito comunitario externo de determinadas mercancías al nivel del importe total o al 50 % de los derechos y demás gravámenes exigibles, o que prohiben el recurso a la garantía global, y que han sido adoptadas de conformidad con la normativa aplicable antes de la entrada en vigor del presente Reglamento, continuarán siendo aplicables hasta la fecha de la primera decisión que se adopte en virtud del apartado 1 del artículo 362 del Reglamento (CEE) n° 2454/93, tal como ha sido modificado por el presente Reglamento y, a más tardar, hasta el 31 de diciembre de 1996.
Los nuevos modelos previstos en el presente Reglamento podrán utilizarse a partir de la fecha de entrada en vigor del mismo. Los impresos que se venían utilizando con anterioridad a esa fecha podrán seguir siéndolo hasta que se agoten las reservas, y, a más tardar el 31 de diciembre de 1996.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 19 de marzo de 1996.