ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 21. prosince 2007
o vnitrostátních předpisech, které Rakouská republika oznámila v souvislosti s některými fluorovanými skleníkovými plyny
(oznámeno pod číslem K(2007) 6646)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2008/80/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 95 odst. 6 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 ze dne 17. května 2006 o některých fluorovaných skleníkových plynech (1), a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI A POSTUP
(1)
Dne 29. června 2007 oznámila Rakouská republika Komisi podle čl. 9 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 842/2006 o některých skleníkových plynech vnitrostátní opatření přijatá v roce 2002 (BGBl. II č. 447/2002 - Vyhláška spolkového ministra zemědělství, lesnictví, životního prostředí a vodohospodářství o zákazech a omezeních týkajících se částečně fluorovaných a zcela fluorovaných uhlovodíků a fluoridu sírového (vyhláška HFC-PFC-SF6), zveřejněná ve Spolkové sbírce zákonů dne 10. prosince 2002), následně pozměněná vyhláškou BGBl. II č. 139/2007 ze dne 21. června 2007.
(2)
V uvedeném dopise rakouská vláda zdůrazňuje, že Rakouská republika má v souladu s čl. 9 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 842/2006 v úmyslu ponechat si do 31. prosince 2012 vnitrostátní předpisy, které jsou přísnější než uvedené nařízení.
1. PRÁVNÍ PŘEDPISY SPOLEČENSTVÍ
1.1 USTANOVENÍ ČL. 95 ODST. 4, 5 A 6 SMLOUVY O ES
(3)
Ustanovení čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES stanoví, že „pokládá-li členský stát poté, co Rada nebo Komise přijaly harmonizační opatření, za nezbytné ponechat si vlastní vnitrostátní předpisy ze závažných důvodů uvedených v článku 30 nebo vnitrostátní předpisy týkající se ochrany životního nebo pracovního prostředí, oznámí je Komisi spolu s důvody pro jejich ponechání“.
(4)
Ustanovení čl. 95 odst. 5 Smlouvy o ES stanoví, že „[…], aniž je dotčen odstavec 4, pokládá-li členský stát poté, co Rada nebo Komise přijaly harmonizační opatření, za nezbytné zavést vnitrostátní předpisy, opírající se o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí, z důvodu zvláštního problému, který se objeví v tomto členském státě po přijetí harmonizačních opatření, oznámí zamýšlené předpisy Komisi spolu s důvody pro jejich zavedení“.
(5)
V souladu s čl. 95 odst. 6 Smlouvy o ES Komise do šesti měsíců po oznámení dotyčné vnitrostátní právní předpisy schválí nebo zamítne poté, co prověří, zda neslouží jako prostředek svévolné diskriminace nebo zastřeného omezování obchodu mezi členskými státy a nenarušují fungování vnitřního trhu.
1.2 NAŘÍZENÍ (ES) Č. 842/2006
(6)
Cílem nařízení (ES) č. 842/2006 o některých fluorovaných skleníkových plynech je předcházení vzniku emisí některých fluorovaných skleníkových plynů (HFC, PFC a SF6), na které se vztahuje Kjótský protokol, a omezování jejich úniků.
(7)
Nařízení rovněž obsahuje omezený počet zákazů použití a zákazů uvádění na trh v případě, že na úrovni Společenství existují dostupné a z hlediska nákladů efektivní alternativy a nelze-li zlepšit způsoby omezování úniků a znovuzískávání.
(8)
Nařízení má dvojí právní základ, čl. 175 odst. 1 Smlouvy o ES s ohledem na všechna ustanovení a článek 95 Smlouvy o ES, který je základem pro články 7, 8 a 9, vzhledem k jejich důsledkům pro volný pohyb zboží v rámci jednotného trhu ES.
(9)
Článek 9 nařízení upravuje uvádění na trh, resp. zakazuje uvádět na trh řadu výrobků a zařízení, které fluorované skleníkové plyny, na které se nařízení vztahuje, obsahují nebo jejichž provoz je na nich závislý. V odst. 3 písm. a) uvedeného nařízení se stanoví, že členské státy, které do 31. prosince 2005 přijaly přísnější vnitrostátní opatření, než jsou opatření v uvedeném článku a náležející do oblasti působnosti nařízení, si mohou uvedená vnitrostátní opatření ponechat do 31. prosince 2012. V souladu s odst. 3 písm. b) musí být tato opatření a důvody pro jejich ponechání oznámena Komisi a musí být v souladu se Smlouvou.
(10)
Nařízení se použije ode dne 4. července 2007, s výjimkou článku 9 a přílohy II, které se použijí ode dne 4. července 2006.
2. OZNÁMENÉ VNITROSTÁTNÍ PŘEDPISY
(11)
Vnitrostátní předpisy oznámené Rakouskou republikou byly zavedeny vyhláškou č. 447/2002 ze dne 10. prosince 2002 a pozměněny vyhláškou č. 139/2007 ze dne 21. června 2007.
(12)
Vyhláška č. 447/2002 ve znění vyhlášky č. 139/2007 (dále jen „vyhláška“) se týká skleníkových plynů klasifikovaných podle Kjótského protokolu, z nichž většina má vysoký potenciál globálního oteplování: částečně fluorované uhlovodíky (HFC), zcela fluorované uhlovodíky (PFC) a fluorid sírový (SF6), a byla vydána s cílem splnit cíle Rakouska na snížení emisí.
(13)
Vyhláška obsahuje zákaz uvádění na trh a použití výše zmíněných skleníkových plynů a jejich použití v některých zařízeních, jednotkách a výrobcích, pokud nejsou používány pro výzkum, vývoj a pro analytické účely. Podrobná ustanovení o zákazech a podmínkách přípustnosti jsou uvedena v článcích 4 až 17 vyhlášky.
(14)
Novela vyhlášky z roku 2007 zohledňuje rozhodnutí rakouského ústavního soudu, který zrušil (rozhodnutími ze dne 9. června 2005 a ze dne 1. prosince 2005, zveřejněnými ve Spolkové sbírce zákonů dne 9. srpna 2005 a dne 24. února 2006) mezní hodnotu potenciálu globálního oteplování 3 000 pro částečně fluorované uhlovodíky (HFC) stanovenou v čl. 12 odst. 2 řádku 3 vyhlášky č. 447/2002, jakož i ustanovení o výjimce uvedené v čl. 12 odst. 2 řádku 3 písm. a) uvedené vyhlášky s odůvodněním, že jsou protiprávní.
(15)
Novela z roku 2007 také zavedla zmírnění omezení vztahujících se k odvětví chlazení a klimatizace, a uvedla je tak do souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 842/2006. Mobilní chladicí zařízení a klimatizace již nejsou předmětem úpravy vyhlášky. Pokud jde o stacionární aplikace, zákazy se vztahují pouze na malá zařízení na zapojení o množství chladicí směsi 150 nebo méně gramů a samostatně fungující zařízení o množství chladicí směsi 20 nebo více kg. Pro jiné aplikace jsou stanoveny technické parametry, které zajišťují, že se nepoužije větší množství chladiv, než je potřebné s ohledem na současný stav techniky. Byly také provedeny změny s ohledem na nakládání s aerosoly obsahujícími HFC a použití SF6, za účelem uvedení do souladu s právními předpisy EU.
(16)
Dopisem ze dne 1. srpna 2007 Komise informovala rakouskou vládu, že oznámení obdržela a že šestiměsíční lhůta pro jeho zkoumání podle čl. 95 odst. 6 započala dnem 30. června 2007, tj. dnem následujícím po dni obdržení oznámení.
(17)
Dopisem ze dne 12. října 2007 Komise informovala ostatní členské státy o oznámení a poskytla jim lhůtu třiceti dní k předložení připomínek. Komise rovněž zveřejnila sdělení o oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (2), aby byly i ostatní zúčastněné strany informovány o vnitrostátních předpisech Rakouska, jakož i o důvodech, na které se odvolává.
II. POSUZOVÁNÍ
1. POSOUZENÍ PŘÍPUSTNOSTI
(18)
Předmětné oznámení bylo přezkoumáno na základě ustanovení čl. 95 odst. 4 a 5 Smlouvy o ES a podle nařízení (ES) č. 842/2006.
(19)
Ustanovení čl. 95 odst. 4 stanoví případy, kdy jeden z členských států poté, co bylo přijato harmonizační opatření, pokládá za nezbytné ponechat si vlastní vnitrostátní předpisy ze závažných důvodů uvedených v článku 30 nebo vnitrostátní předpisy týkající se ochrany životního nebo pracovního prostředí.
(20)
Vzhledem k tomu, že opatření přijatá v roce 2002 však byla v roce 2007 pozměněna, je vhodné přezkoumat, zda je čl. 95 odst. 5 použitelný, pokud jde o taková ustanovení vyhlášky, která byla pozměněna po přijetí nařízení (ES) č. 842/2006. Pokud se těmito ustanoveními změnila podstata ustanovení schválených již před harmonizačním opatřením, měla být Komisi oznámena před jejich přijetím a odůvodněna na základě nových vědeckých poznatků z důvodů zvláštního problému, který se objevil v tomto členském státě po přijetí harmonizačních opatření.
(21)
Analýza pozměňujícího aktu vedla k závěru, že změny zavedené v roce 2007 měly za cíl buď zrušit ustanovení (body 10 a 12 novely vyhlášky), omezit jejich rozsah na specifičtější produkty nebo aplikace, aniž by byly připojeny nové požadavky (body 1, 3 a 10 novely vyhlášky), nebo zavést další možnosti pro odchylku od omezení stanovených vyhláškou z roku 2002 (body 6 a 7 novely vyhlášky). Kromě toho byly zavedeny odkazy na nařízení (ES) č. 842/2006 a požadavky, které výslovně zohledňují harmonizační opatření (body 1, 8 a 9 novely vyhlášky).
(22)
Nebyla ustanovena žádná opatření, jimiž by se změnila podstata opatření schválených před přijetím harmonizačního opatření tím, že by se zavedla další omezení. Tato novela proto neobsahovala žádná nová opatření, jež by mohla být považována za přísnější s ohledem na nařízení (ES) č. 842/2006, omezil se dopad těchto opatření na vnitřní trh. Je proto vhodné použít čl. 95 odst. 4 na hodnocení všech ustanovení vyhlášky, včetně těch, která byla pozměněna v roce 2007.
(23)
Ustanovení rakouské vyhlášky jsou však i nadále přísnější než ustanovení nařízení (ES) č. 842/2006, protože obsahují zákaz dovozu, prodeje a používání nových výrobků obsahujících fluorované skleníkové plyny po 1. lednu 2006, a také zákaz dovozu, prodeje a používání fluorovaných skleníkových plynů, nových i znovuzískaných, po 1. lednu 2006, zatímco nařízení obsahuje méně přísný zákaz uvádění na trh, protože se vztahuje pouze na výrobky vyjmenované v příloze II. Nařízení navíc stanoví omezení pouze pro používání SF6, zatímco v rakouském opatření se kontroluje rovněž použití HFC a PFC. Protože vyhláška zachází v oblasti uvádění na trh a kontroly použití dále, je tudíž přísnější než současné právní předpisy platné na úrovni Společenství.
(24)
Rakouská republika uvádí, že uvedené právní předpisy jsou nezbytné, aby mohla dostát svým závazkům podle Kjótského protokolu, zejména snížit do roku 2012 celkové množství emisí skleníkových plynů oproti úrovni z roku 1990 o 13 %, což bezpochyby vyžaduje koordinované úsilí v boji se všemi zdroji emisí skleníkových plynů.
(25)
Slučitelnost se zkoumá postupem podle čl. 95 odst. 4 a 6 Smlouvy s ohledem na nařízení (ES) č. 842/2006. Ustanovení čl. 95 odst. 4 vyžaduje, aby byl k oznámení připojen popis týkající se jednoho nebo více závažných důvodů uvedených v článku 30 nebo ochrany životního nebo pracovního prostředí.
(26)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že žádost Rakouské republiky, jejímž cílem je získat povolení k ponechání svých vnitrostátních předpisů o některých fluorovaných skleníkových plynech, je ve smyslu čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES přípustná.
2. POSOUZENÍ OPODSTATNĚNOSTI
(27)
Podle čl. 95 odst. 4 a odst. 6 prvního pododstavce Smlouvy o ES se musí Komise ujistit, že jsou splněny všechny podmínky umožňující členskému státu ponechat si své vnitrostátní předpisy odchylující se od harmonizačního opatření Společenství, které uvedený článek upravuje. Zejména musí být odůvodněno ponechání si vlastních vnitrostátních předpisů ze závažných důvodů uvedených v článku 30 Smlouvy nebo předpisů vztahujících se k ochraně životního nebo pracovního prostředí, vnitrostátní předpisy nesmí být prostředkem svévolné diskriminace nebo zastřeného omezování obchodu mezi členskými státy a nesmí bránit fungování vnitřního trhu, není-li to přiměřené nebo nezbytné.
2.1 DŮKAZNÍ BŘEMENO
(28)
Komise při posuzování, zda jsou vnitrostátní předpisy oznámené podle čl. 95 odst. 4 opodstatněné, musí brát za základ „důvody“ uvedené oznamujícím členským státem. To znamená, že podle ustanovení Smlouvy o ES má odpovědnost dokázat, že jsou vnitrostátní předpisy opodstatněné, žádající členský stát, který si je zamýšlí ponechat.
2.2 OPODSTATNĚNÍ NA ZÁKLADĚ ZÁVAŽNÝCH DŮVODŮ UVEDENÝCH V ČLÁNKU 30 NEBO TÝKAJÍCÍCH SE OCHRANY ŽIVOTNÍHO NEBO PRACOVNÍHO PROSTŘEDÍ
2.2.1 Stanovisko Rakouska
(29)
Rakouské orgány se ve zdůvodnění ponechání svých vnitrostátních předpisů odvolávají na závazek Rakouské republiky podle Kjótského protokolu. Přijetí vyhlášky mělo přispět ke splnění závazku snížit do roku 2012 celkové množství emisí skleníkových plynů oproti úrovni z roku 1990 o 13 %, což odpovídá maximálním emisím 67 milionů tun ekvivalentů oxidu uhličitého.
(30)
Rakousko předložilo přezkumnou studii nazvanou „Průzkum současného stavu ve vybraných oblastech použití fluorovaných plynů s potenciálem globálního oteplování“ (Examination of the state-of-art in selected areas of application of fluorinated gases with global-warming potential) z května 2006. Studie uvádí, že fluorované skleníkové plyny, na které se vztahuje předmětná vyhláška, představovaly v roce 2003 více než 2 % emisí skleníkových plynů Rakouska a že se přibližně do roku 2010 očekává zdvojnásobení těchto emisí. Vyhláška proto představuje nedílnou součást vnitrostátní strategie v oblasti klimatu.
(31)
Rakouská vláda je toho názoru, že účelem vyhlášky je ochrana životního prostředí a že je tato vyhláška nezbytná a přiměřená z hlediska předcházení vzniku emisí fluorovaných plynů a jejich snižování. Proto je podle názoru rakouské vlády slučitelná se Smlouvou.
2.2.2 Hodnocení stanoviska Rakouska
(32)
Komise se po posouzení informací předložených Rakouskem domnívá, že žádost o ponechání přísnějších opatření, než jsou opatření stanovená nařízením (ES) č. 842/2006, zejména po sblížení těchto opatření s uvedeným nařízením, může být považována za slučitelnou se Smlouvou z následujících důvodů.
(33)
Vyhláška č. 447/2002 byla předmětem řízení o porušení zahájeného Komisí v roce 2004, tj. před vstupem nařízení (ES) č. 842/2006 v platnost. Ve formálním upozornění (Letter of Notice) zaslaném Rakousku Komise zdůraznila, že zákaz částečně fluorovaných uhlovodíků (HFC) v chladicích a klimatizačních systémech lze považovat za nepřiměřený, protože jde o uzavřené systémy a při zaručení řádného provozu, údržby a recyklace lze omezit únik HFC na minimum.
(34)
Toto řízení bylo založeno na článcích 28-30 Smlouvy o ES. Po přijetí nařízení (ES) č. 842/2006 a oznámení přísnějších vnitrostátních opatření podle čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení Rakouskem bylo řízení o porušení uzavřeno.
(35)
Ve formálním upozornění vyjádřila Komise názor, že rakouská opatření by mohla být v rozporu s článkem 28 Smlouvy o ES z těchto důvodů: Zaprvé, zákaz používání HFC jako chladicích a mrazicích látek se nejeví jako nezbytný a přiměřený s ohledem na cíl zaručit vhodnými a účinnými prostředky odpovídající omezení úniků skleníkových plynů v zájmu ochrany životního prostředí. Zadruhé, pokud jde o používání HFC jako látek v hasicích přístrojích, Komise se domnívala, že mezní hodnota potenciálu globálního oteplování (GWP) v podobě stanovené vyhláškou může představovat svévolnou diskriminaci namířenou proti výrobkům z jiných členských států.
(36)
Tyto obavy vyřešila novela vyhlášky č. 139/2007. Novela vyhlášky v roce 2007 měla za následek zrušení a zmírnění některých zákazů, a tím oznámená opatření nenarušují fungování vnitřního trhu, jak to vyžaduje čl. 95 odst. 6 Smlouvy o ES.
(37)
Pokud jde o používání HFC v chladicích a klimatizačních zařízeních a aplikacích, novela se již nevztahuje na zařízení používaná k chlazení počítačů bez ohledu na množství chladicí směsi; na zařízení o množství chladicí směsi od 150 g do 20 kg; na samostatně fungující zařízení o množství chladicí směsi do 20 kg, na kompaktní zařízení o množství chladicí směsi 0,5 kg na jeden kW a na velká vzájemně propojená zařízení o množství chladicí směsi do 100 kg. Zákaz se tudíž nevztahuje na většinu chladicích a klimatizačních systémů. Tyto změny zohledňují výsledky přezkumné studie z května 2006, která byla předložena Komisi. Novela zrušila zákaz používání HFC jako látek v hasicích přístrojích.
2.2.2.1 Odůvodnění z hlediska životního prostředí:
(38)
Na základě Kjótského protokolu se ES zavázalo snížit v období 2008-2012 společné emise skleníkových plynů z členských států nejméně o 8 % oproti úrovni z roku 1990. V průběhu návazných diskusí na půdě ES se Rakouská republika zavázala snížit v průběhu uvedeného období celkové množství emisí skleníkových plynů o 13 % (3).
(39)
Vyhláška je součástí širší strategie Rakouska za účelem dosažení cíle, jímž je snížení emisí podle Kjótského protokolu, a následné dohody o sdílení břemene přijaté na úrovni Společenství.
(40)
Tato strategie se vztahuje na všechny zdroje emisí skleníkových plynů, na něž se vztahuje Kjótský protokol. Opatření týkající se fluorovaných skleníkových plynů proto představují součást komplexní snahy Rakouska splnit své závazky. Odhaduje se, že bez dalších předpisů by se emise fluorovaných skleníkových plynů do roku 2010 zvýšily na dvojnásobek, a to z důvodu většího používání chlazení a také jako výsledek probíhajícího vyřazování skleníkových plynů HCFC z procesu chlazení podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 ze dne 29. června 2000 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (4).
(41)
Vzhledem k výše uvedenému se Komise domnívá, že odůvodnění odvolávající se na životní prostředí poskytnuté Rakouskou republikou, konkrétně snižování a předcházení vzniku emisí fluorovaných skleníkových plynů, je přijatelné a pádné.
2.2.2.2 Relevantnost a přiměřenost rakouské vyhlášky v souvislosti s cílem dosáhnout dalšího snížení fluorovaných skleníkových plynů
(42)
Rakousko se za účelem dalšího snižování a předcházení vzniku emisí fluorovaných skleníkových plynů již v roce 2002 rozhodlo, že bude selektivně zakazovat uvádění nových zařízení na trh. Toto rozhodnutí bylo založeno na šetřeních existence a dostupnosti alternativ neobsahujících fluorované skleníkové plyny. Přijatá opatření byla v roce 2006 následně přezkoumána, aby se zohlednily nové důkazy a vývoj v oblasti vědy a technologie a aby se zohlednily obavy Komise, pokud jde o jejich přiměřenost.
(43)
Dále je třeba poukázat na to, že čl. 9 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 842/2006 umožňuje ponechání vnitrostátních předpisů pouze do 31. prosince 2012; proto, a vzhledem k tomu, že se oznámení Rakouské republiky na uvedený článek odvolává, se bude vyhláška uplatňovat v omezeném období.
(44)
Vyhláška počítá s možným udělením výjimek, pokud se ukáže, že alternativy použití HFC v pěnách nebo výrobcích obsahujících pěnu nejsou dostupné. Navíc byly rozšířeny výjimky pro použití HFC v nových aerosolech určených na vývoz.
(45)
Ačkoliv má vyhláška určitý vliv na volný pohyb zboží v Evropském společenství, domnívá se Komise na základě výše uvedené analýzy, že vyhláška je z hlediska životního prostředí odůvodněná a že zohledňuje vliv předpokládaných zákazů na vnitřní trh, zejména proto, že je založena na analýze existence a dostupnosti alternativ v konkrétních podmínkách v Rakousku a navíc poskytuje možnost udělování individuálních výjimek.
2.3 NEEXISTENCE SVÉVOLNÉ DISKRIMINACE NEBO ZASTŘENÉHO OMEZOVÁNÍ OBCHODU MEZI ČLENSKÝMI STÁTY
(46)
V souladu s čl. 95 odst. 6 Smlouvy o ES Komise schválí nebo zamítne dané vnitrostátní právní předpisy poté, co prověří, zda neslouží jako prostředek svévolné diskriminace nebo zastřeného omezování obchodu mezi členskými státy.
(47)
Je třeba připomenout, že použití čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES se musí posuzovat s ohledem na podmínky stanovené jak v uvedeném odstavci, tak v odstavci 6 uvedeného článku. Pokud jedna z těchto podmínek není splněna, žádost se zamítá, aniž by se ověřovalo splnění ostatních podmínek.
(48)
Oznámené vnitrostátní předpisy jsou všeobecné a vztahují se na vnitrostátní a dovezené výrobky. Po sladění pravidel upravujících používání HFC s ustanoveními nařízení (ES) č. 842/2006 neexistuje důkaz, že by oznámené vnitrostátní předpisy mohly být použity jako prostředek svévolné diskriminace hospodářských subjektů ve Společenství.
(49)
S ohledem na omezení nákupů od jiných států EHP, včetně členských států Evropské unie, mají tato ustanovení v rozsahu působnosti opatření zajistit rovné zacházení se všemi látkami či produkty, a to nezávisle na jejich původu, ať už pocházejí z domácí produkce anebo byly dovezeny nebo nakoupeny na vnitřním trhu. Na zboží dovezené ze zemí mimo EHP se vztahují ustanovení týkající se uvádění na trh. Totéž platí i pro zboží nakoupené ve státě EHP, který není členským státem EU, přičemž v případě tohoto zboží se opatření zakládají na dvou různých regulačních prvcích, neboť se u této transakce jedná jak o uvádění na trh, tak o nákup od státu EHP. Nemělo by to však vést k diskriminačnímu zacházení s tímto zbožím.
(50)
Cílem vyhlášky je ochrana životního prostředí; nic nenasvědčuje tomu, že by účel vyhlášky nebo její provádění vedlo ke svévolné diskriminaci nebo k zastřenému omezování obchodu.
(51)
Komise se domnívá, že neexistují důkazy o tom, že vnitrostátní předpisy oznámené rakouskými orgány představují nepřiměřenou překážku fungování vnitřního trhu, pokud jde o sledované cíle.
III. ZÁVĚR
(52)
Na základě výše uvedených důvodů je Komise toho názoru, že žádost Rakouska o ponechání vnitrostátních právních předpisů přísnějších než nařízení (ES) č. 842/2006 předložená dne 29. června 2007 s ohledem na uvádění na trh výrobků a zařízení, jež obsahují fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz na těchto plynech závisí, do 31. prosince 2012, je přípustná.
(53)
Komise navíc shledává, že uvedené vnitrostátní předpisy přijaté v roce 2002 ve znění z roku 2007:
-
vyhovují potřebám ochrany životního prostředí,
-
zohledňují existenci a technickou a ekonomickou dostupnost alternativ aplikací v Rakousku zakázaných a pravděpodobně budou mít omezený hospodářský vliv,
-
neslouží jako prostředek svévolné diskriminace,
-
nepředstavují zastřené omezování obchodu mezi členskými státy a
-
jsou tedy slučitelné se Smlouvou.
Komise se proto domnívá, že mohou být zachovány.
Je však třeba poznamenat, že výjimky stanovené v čl. 8 odst. 2 vyhlášky nemohou být uděleny po 4. červenci 2008 s ohledem na jednosložkové pěny podle čl. 9 odst. 1 a přílohy II nařízení (ES) č. 842/2006, pokud nejsou vyžadovány pro splnění vnitrostátních bezpečnostních norem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Vnitrostátní předpisy o některých fluorovaných skleníkových plynech, které Rakouská republika oznámila Komisi dopisem ze dne 29. června 2007 a které jsou přísnější než nařízení (ES) č. 842/2006 s ohledem na uvádění na trh výrobků a zařízení, jež obsahují fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz na těchto plynech závisí, se tímto schvalují. Rakouské republice se povoluje ponechat si tyto předpisy do 31. prosince 2012.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Rakouské republice.
V Bruselu dne 21. prosince 2007.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 21 de diciembre de 2007
relativa a las disposiciones nacionales notificadas por la República de Austria sobre determinados gases fluorados de efecto invernadero
[notificada con el número C(2007) 6646]
(El texto en lengua alemana es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2008/80/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 95, apartado 6,
Visto el Reglamento (CE) no 842/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 17 de mayo de 2006, sobre determinados gases fluorados de efecto invernadero (1), y, en particular, su artículo 9, apartado 3,
Considerando lo siguiente:
I. HECHOS Y PROCEDIMIENTO
(1)
El 29 de junio de 2007, la República de Austria informó a la Comisión, de conformidad con el artículo 9, apartado 3, letra b), del Reglamento (CE) no 842/2006 sobre determinados gases de efecto invernadero, acerca de las disposiciones nacionales adoptadas en 2002 [BGBl. II No 447/2002-Orden del Ministro federal de agricultura, bosques, medio ambiente y gestión del agua relativa a la prohibición y restricción de los hidrocarburos parcial y totalmente fluorados y del hexafluoruro de azufre (Orden HFC-PFC-SF6), publicada en el Boletín Oficial Federal de 10 de diciembre de 2002] y modificada posteriormente por la Orden BGBl. II no 139/2007 de 21.6.2007.
(2)
En dicha carta, el Gobierno austriaco indica que la República de Austria pretende mantener hasta el 31 de diciembre de 2012 disposiciones nacionales más estrictas que las establecidas en el Reglamento, de acuerdo con el artículo 9, apartado 3, letra a), del Reglamento (CE) no 842/2006.
1. NORMATIVA COMUNITARIA
1.1. ARTÍCULO 95, APARTADOS 4, 5 Y 6, DEL TRATADO CE
(3)
El artículo 95, apartado 4, del Tratado dispone que si, tras la adopción por el Consejo o por la Comisión de una medida de armonización, un Estado miembro considera necesario mantener disposiciones nacionales, justificadas por alguna de las razones importantes contempladas en el artículo 30 o relacionadas con la protección del medio de trabajo o del medio ambiente, dicho Estado miembro debe notificar a la Comisión esas disposiciones y los motivos de su mantenimiento.
(4)
El artículo 95, apartado 5, del Tratado CE dispone que, sin perjuicio del apartado 4, si, tras la adopción por el Consejo o por la Comisión de una medida de armonización, un Estado miembro estimara necesario establecer disposiciones nacionales basadas en novedades científicas relativas a la protección del medio de trabajo o del medio ambiente y justificadas por un problema específico de dicho Estado miembro surgido con posterioridad a la adopción de la medida de armonización, el Estado miembro debe notificar a la Comisión las disposiciones previstas, así como los motivos de su adopción.
(5)
De conformidad con el artículo 95, apartado 6, la Comisión debe aprobar o rechazar, en un plazo de seis meses a partir de la notificación, las disposiciones nacionales en cuestión, después de haber comprobado si se trata o no de un medio de discriminación arbitraria o de una restricción encubierta del comercio entre Estados miembros, y si constituyen o no un obstáculo para el funcionamiento del mercado interior.
1.2. REGLAMENTO (CE) No 842/2006
(6)
El Reglamento (CE) no 842/2006 sobre determinados gases fluorados de efecto invernadero tiene por objeto prevenir y contener las emisiones de determinados gases fluorados (HFC, PFC y SF6) regulados por el Protocolo de Kioto.
(7)
Además, impone una serie de prohibiciones de uso y comercialización cuando se considera que existen alternativas rentables a nivel comunitario y en los casos en que no resulta factible la mejora de la contención y la recuperación.
(8)
El Reglamento tiene una base jurídica doble: el artículo 175, apartado 1, del Tratado CE, con respecto a todas las disposiciones, y el artículo 95 del Tratado CE, en el caso de los artículos 7, 8 y 9, debido a sus implicaciones en cuanto a la libre circulación de mercancías en el mercado único comunitario.
(9)
El artículo 9 del Reglamento se refiere a la comercialización y, en concreto, la prohíbe en el caso de algunos productos y aparatos que contienen gases fluorados de efecto invernadero regulados por el Reglamento o cuyo funcionamiento depende de los mismos. Su apartado 3, letra a), establece que los Estados miembros que hayan adoptado, antes del 31 de diciembre de 2005, medidas nacionales más estrictas que las establecidas en ese artículo, incluidas en el ámbito de aplicación del Reglamento, pueden mantenerlas hasta el 31 de diciembre de 2012. De acuerdo con su apartado 3, letra b), esas medidas deben notificarse a la Comisión junto con las razones que las motivan, y deben ser compatibles con el Tratado.
(10)
El Reglamento debe aplicarse con efectos a partir del 4 de julio de 2007, salvo por lo que respecta al artículo 9 y al anexo II, que son aplicables desde el 4 de julio de 2006.
2. DISPOSICIONES NACIONALES NOTIFICADAS
(11)
Las disposiciones nacionales notificadas por la República de Austria se introdujeron en virtud de la Orden no 447/2002, de 10 diciembre de 2002, modificada por la Orden no 139/2007, de 21 de junio de 2007.
(12)
La Orden no 447/2002 modificada por la Orden no 139/2007 (en lo sucesivo, «la Orden») se refiere a gases de efecto invernadero considerados en el Protocolo de Kioto, la mayor parte de los cuales encierra un elevado potencial de calentamiento atmosférico, a saber, los hidrofluorocarburos (HFC), los perfluorocarburos (PFC) y el hexafluoruro de azufre (SF6), y tiene como objetivo permitir a Austria cumplir sus objetivos en materia de reducción de emisiones.
(13)
La Orden impone la prohibición de comercialización y utilización de los gases de efecto invernadero antes citados y de su uso en determinados aparatos, unidades y productos, a menos que se utilicen para fines de investigación, desarrollo y análisis. En los artículos 4 a 17 de la Orden figuran las disposiciones detalladas sobre las prohibiciones y las condiciones de autorización.
(14)
La modificación de 2007 tiene en cuenta la decisión del Tribunal Constitucional de Austria de anular (mediante decisiones de 9 de junio de 2005 y de 1 de diciembre de 2005, publicadas en el Boletín Oficial Federal de 9 de agosto de 2005 y de 24 de febrero de 2006, respectivamente) el valor límite del potencial de calentamiento atmosférico (3 000) para los HFC, establecido en el artículo 12, apartado 2, línea 3, de la Orden no 447/2002, así como la cláusula de excepción establecida en su artículo 12, apartado 2, línea 3, letra a), indicando la razón por las que resultan ilegales.
(15)
Además, la modificación de 2007 permite cierta flexibilidad respecto a las restricciones aplicables al sector de la refrigeración y del aire acondicionado, con vistas a su adaptación a las disposiciones establecidas en el Reglamento (CE) no 842/2006. Los sistemas móviles de refrigeración y aire acondicionado dejan de estar regulados por la Orden modificada. Por lo que respecta a las aplicaciones fijas, la prohibición se aplica únicamente a pequeños aparatos en unidades con una carga refrigerante igual o inferior a 150 g y a equipos autónomos con una carga refrigerante igual o superior a 20 kg. En el caso de las demás aplicaciones, se definen parámetros técnicos que garantizan que no se utilice una cantidad de refrigerantes mayor que la necesaria de acuerdo con los conocimientos actualmente disponibles. También se han introducido modificaciones respecto a los aerosoles que contienen HFC y al uso de hexafluoruro de azufre, con el fin de ajustarlos a la normativa comunitaria.
(16)
Por carta de 1 de agosto de 2007, la Comisión acusó recibo de la notificación a las autoridades austriacas y les informó de que el plazo de seis meses de que disponía para examinarla, tal como establece el artículo 95, apartado 6, había dado comienzo el 30 de junio de 2007, día siguiente al de la recepción de la notificación.
(17)
Por carta de 12 de octubre de 2007, la Comisión informó a los demás Estados miembros de la notificación y les concedió un plazo de 30 días para que presentaran sus eventuales observaciones. La Comisión publicó asimismo una comunicación relativa a la notificación en el Diario Oficial de la Unión Europea (2), con objeto de informar a otros posibles interesados sobre las disposiciones nacionales de Austria, así como sobre los motivos aducidos a tal efecto.
II. EVALUACIÓN
1. ESTUDIO DE LA ADMISIBILIDAD
(18)
La presente notificación ha sido examinada a la luz del artículo 95, apartados 4 y 5, del Tratado CE y de acuerdo con el Reglamento (CE) no 842/2006.
(19)
El artículo 95, apartado 4, se refiere a los casos en que, tras la adopción de una medida de armonización, un Estado miembro considera necesario mantener disposiciones nacionales justificadas por alguna de las razones importantes previstas en el artículo 30 o relacionadas con la protección del medio de trabajo o del medio ambiente.
(20)
Sin embargo, dado que las medidas adoptadas en 2002 han sido modificadas en 2007, es conveniente examinar si el artículo 95, apartado 5, se aplica a las disposiciones de la Orden que fueron modificadas tras la adopción del Reglamento (CE) no 842/2006. En caso de que tales disposiciones hayan modificado el contenido de las disposiciones promulgadas antes de la medida de armonización, debían haber sido notificadas a la Comisión antes de la adopción y justificadas sobre la base de nuevas pruebas científicas, debido a la existencia de un problema específico de dicho Estado miembro surgido con posterioridad a la adopción de la medida de armonización.
(21)
Del análisis del acto modificativo se desprende que las modificaciones introducidas en 2007 tienen como objetivo suprimir disposiciones (artículos 10 y 12 de la Orden modificativa), reducir su ámbito de aplicación a aplicaciones o productos más específicos sin añadir nuevos requisitos (puntos 1, 3 y 10 de la Orden modificativa), o introducir nuevas posibilidades de exención a las restricciones impuestas por la Orden de 2002 (artículos 6 y 7 de la Orden modificativa). Se han introducido, además, referencias al Reglamento (CE) no 842/2006 y una serie de requisitos explícitos que tienen en cuenta las medidas de armonización (artículos 1, 8 y 9 de la Orden modificativa).
(22)
No se ha detectado ninguna medida que haya modificado el contenido de las disposiciones promulgadas antes de la adopción de la medida de armonización mediante la introducción de restricciones suplementarias. Por consiguiente, esta modificación no ha establecido nuevas medidas que deban considerarse más estrictas que el Reglamento (CE) no 842/2006, sino que reduce su incidencia en el mercado interior. Es conveniente por lo tanto aplicar el artículo 95, apartado 4, a efectos de la evaluación de todas las disposiciones de la Orden, incluidas las modificadas en 2007.
(23)
Sin embargo, la Orden sigue incluyendo disposiciones más estrictas que el Reglamento (CE) no 842/2006, ya que impone la prohibición de la importación, la venta y el uso de nuevos productos que contienen gases fluorados después del 1 de enero de 2006, así como la prohibición de la importación, la venta y el uso de gases fluorados nuevos o recuperados, después de dicha fecha, mientras que el Reglamento impone una prohibición menos restrictiva de la comercialización, ya que solo se aplica a los productos enumerados en su anexo II. El Reglamento solo impone además restricciones al uso de SF6, mientras que la medida austriaca controla también el uso de los HFC y PFC. Al ampliar las prohibiciones en materia de comercialización y control del uso, la Orden es más estricta que la normativa actualmente vigente a nivel comunitario.
(24)
La República de Austria aduce que la referida legislación es necesaria para permitirle cumplir las obligaciones que le incumben en virtud del Protocolo de Kioto, a saber, la reducción en un 13 % de aquí a 2012 del total de emisiones de gases de efecto invernadero en comparación con el nivel de 1990, lo que, posiblemente, exige un esfuerzo concertado por controlar todas las fuentes de emisión de dichos gases.
(25)
La compatibilidad de las medidas se examina sobre la base del artículo 95, apartados 4 y 6, teniendo en cuenta el Reglamento (CE) no 842/2006. Según el artículo 95, apartado 4, la notificación debe ir acompañada de una descripción de los motivos relativos a una o varias de las razones importantes previstas en el artículo 30 o relacionadas con la protección del medio de trabajo o del medio ambiente.
(26)
A la luz de lo anteriormente expuesto, la Comisión considera que la solicitud presentada por la República de Austria con vistas a obtener la autorización de mantener sus disposiciones nacionales sobre determinados gases industriales de efecto invernadero es admisible con arreglo al artículo 95, apartado 4, del Tratado CE.
2. EVALUACIÓN EN CUANTO AL FONDO
(27)
De conformidad con el artículo 95, apartados 4 y 6, párrafo primero, del Tratado CE, la Comisión debe comprobar si se cumplen todas las condiciones que permiten a un Estado miembro mantener disposiciones nacionales que constituyan una excepción a una medida de armonización comunitaria prevista en ese mismo artículo. En particular, las disposiciones nacionales deben justificarse por alguna de las razones importantes contempladas en el artículo 30 del Tratado o relacionadas con la protección del medio de trabajo o del medio ambiente, no debe tratarse de un medio de discriminación arbitraria ni de una restricción encubierta del comercio entre Estados miembros ni deben constituir un obstáculo al funcionamiento del mercado interior desproporcionado o innecesario.
2.1. LA CARGA DE LA PRUEBA
(28)
Al examinar si las medidas nacionales notificadas con arreglo al artículo 95, apartado 4, están justificadas, la Comisión debe basarse en los motivos aducidos por el Estado miembro que ha presentado la notificación. Ello significa que, con arreglo a las disposiciones del Tratado CE, la responsabilidad de demostrar que esas medidas están justificadas incumbe al Estado miembro que desea mantenerlas.
2.2. JUSTIFICACIÓN BASADA EN LAS RAZONES IMPORTANTES MENCIONADAS EN EL ARTÍCULO 30 O RELACIONADA CON LA PROTECCIÓN DEL MEDIO AMBIENTE O DEL MEDIO DE TRABAJO
2.2.1. Posición de Austria
(29)
Para justificar el mantenimiento de sus disposiciones nacionales, las autoridades austriacas alegan el compromiso suscrito por la República de Austria en el marco del Protocolo de Kioto. La adopción de la Orden contribuye al cumplimiento del compromiso de Austria de reducir las emisiones de aquí a 2012 en un 13 % por debajo del nivel de 1990, lo que corresponde a un nivel máximo de las emisiones de 67 millones de toneladas de equivalentes de CO2.
(30)
Austria ha presentado un estudio de mayo de 2006 titulado «Examen del estado de la técnica en ámbitos específicos de aplicación de gases fluorados con un potencial de calentamiento atmosférico». Según este estudio, los gases fluorados objeto de la Orden representan más del 2 % de las emisiones de gases de efecto invernadero de Austria desde 2003 y, según las previsiones, esta cifra se va a duplicar de aquí a 2010, aproximadamente. Por consiguiente, la Orden forma parte integrante de la estrategia nacional sobre el clima.
(31)
El Gobierno austriaco considera que la finalidad de la Orden es proteger el medio ambiente, y que es necesaria y proporcionada en términos de prevención y reducción de las emisiones de gases fluorados. En su opinión, pues, es compatible con el Tratado.
2.2.2. Evaluación de la posición de Austria
(32)
Tras examinar la información presentada por Austria, la Comisión considera que la solicitud de mantener medidas más estrictas que las establecidas en el Reglamento (CE) no 842/2006, especialmente como consecuencia de la armonización de las mismas con el citado Reglamento, puede considerarse compatible con el Tratado por las razones que se exponen a continuación.
(33)
La Orden no 447/2002 fue objeto de un procedimiento de infracción iniciado por la Comisión en 2004, es decir, antes de la entrada en vigor del Reglamento (CE) no 842/2006. En la carta de emplazamiento enviada a Austria, la Comisión señalaba que la prohibición de los HFC en los sistemas de refrigeración y acondicionamiento de aire podía considerarse desproporcionada, ya que se trata de sistemas cerrados y, siempre que se pueda garantizar un funcionamiento, mantenimiento y reciclado adecuados, se pueden mantener a niveles mínimos las emisiones de HFC.
(34)
Dicho procedimiento estaba basado en los artículos 28 a 30 del Tratado CE. Tras la adopción del Reglamento (CE) no 842/2006 y la notificación por parte de Austria de medidas nacionales más estrictas en virtud del artículo 9, apartado 3, del citado Reglamento, se archivó el procedimiento de infracción.
(35)
En la carta de emplazamiento, la Comisión opinaba que las medidas austriacas podían ser contrarias al artículo 28 del Tratado por las razones siguientes: en primer lugar, la prohibición del uso de HFC como agentes de refrigeración y congelación no parece proporcionada ni necesaria para garantizar la reducción adecuada, por medios razonables y eficaces, de las emisiones de gases de efecto invernadero con vistas a la protección del medio ambiente. En segundo lugar, por lo que respecta al uso de los HFC como agentes de extinción, la Comisión consideraba que el potencial de calentamiento atmosférico previsto en la Orden podía constituir una discriminación arbitraria con respecto a los productos de otros Estados miembros.
(36)
Estas cuestiones se tuvieron en cuenta en la Orden modificativa no 139/2007. A raíz de la modificación de la Orden en 2007, se levantaron y flexibilizaron algunas de las prohibiciones, por lo que las medidas notificadas no constituirán un obstáculo al funcionamiento del mercado interior, de conformidad con el artículo 95, apartado 6, del Tratado CE.
(37)
Por lo que respecta al uso de los HFC en los aparatos y aplicaciones de refrigeración y aire acondicionado, la prohibición revisada ya no se aplica a los aparatos destinados al enfriamiento de ordenadores, independientemente de la carga, a los aparatos cuya carga oscile entre 150 g y un máximo de 20 kg, a las unidades autónomas con una carga refrigerante de hasta 20 kg, a las unidades compactas con una carga de 0,5 kg por kw ni a las grandes unidades fijas interconectadas con una carga de hasta 100 kg. La prohibición no se aplica por lo tanto a la mayoría de los sistemas de refrigeración y aire acondicionado. Estas modificaciones tienen en cuenta el estudio de mayo de 2006 presentado a la Comisión. La prohibición del uso de los HFC como agentes de extinción fue levantada en el contexto de la revisión.
2.2.2.1. Justificación medioambiental
(38)
Con arreglo al Protocolo de Kioto, la CE se ha comprometido a reducir conjuntamente en el período 2008-2012 las emisiones de gases de efecto invernadero de sus Estados miembros un 8 %, como mínimo, por debajo de los niveles registrados en 1990. Durante los debates mantenidos posteriormente en la CE, la República de Austria se comprometió a reducir su nivel global de emisiones de gases de efecto invernadero un 13 % durante ese período (3).
(39)
La Orden forma parte de una estrategia más amplia implantada por Austria, con el fin de cumplir su objetivo de reducción de las emisiones en el marco del Protocolo de Kioto y el posterior acuerdo sobre el reparto de la carga adoptado a escala comunitaria.
(40)
Esta estrategia abarca todas las fuentes de emisiones de gases de efecto invernadero reguladas por el Protocolo de Kioto. Las medidas relativas a los gases fluorados forman parte por lo tanto del esfuerzo global realizado por Austria para cumplir sus obligaciones. Según las previsiones, las emisiones de estos gases se van a duplicar de aquí a 2010, a falta de nuevas medidas, debido a una mayor utilización de la refrigeración y también como consecuencia del abandono progresivo de los HCFC en el sector de la refrigeración, en virtud del Reglamento (CE) no 2037/2000 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 29 de junio de 2000, sobre las sustancias que agotan la capa de ozono (4).
(41)
Teniendo en cuenta lo anteriormente expuesto, la Comisión considera razonable y válida la justificación medioambiental proporcionada por Austria, a saber, la reducción y prevención de las emisiones de gases fluorados.
2.2.2.2. Pertinencia y proporcionalidad de la Orden austriaca respecto al objetivo de conseguir nuevas reducciones de gases fluorados de efecto invernadero
(42)
Con objeto de reducir y prevenir aún más las emisiones de gases fluorados, Austria decidió optar ya en 2002 por la prohibición selectiva de la comercialización de aparatos nuevos. Dicha decisión se basó en investigaciones destinadas a comprobar la existencia y disponibilidad de alternativas sin gases fluorados. Las medidas fueron revisadas posteriormente, concretamente en 2006, con el fin de tener en cuenta los nuevos datos y avances científicos y tecnológicos y responder a las preocupaciones de la Comisión en lo que atañe a su proporcionalidad.
(43)
No hay que olvidar, tampoco, que el artículo 9, apartado 3, letra a), del Reglamento (CE) no 842/2006 permite el mantenimiento de medidas nacionales únicamente hasta el 31 de diciembre de 2012 y, por consiguiente y habida cuenta de que la notificación de la República de Austria hace referencia a ese artículo del Reglamento, cabe deducir que la Orden se aplicará durante un tiempo limitado.
(44)
La Orden contempla la posibilidad de conceder exenciones en caso de que no se disponga de alternativas a los HFC en espumas y productos que contienen espuma. También se han ampliado las exenciones relativas al uso de los HFC en los aerosoles innovadores destinados a la exportación.
(45)
Pese a que la Orden tiene implicaciones para la libre circulación de mercancías en la CE, la Comisión concluye, de todo lo anteriormente expuesto, que está justificada desde el punto de vista medioambiental y que tiene en cuenta las consecuencias de las prohibiciones previstas sobre el mercado interior, ya que se basa en un análisis de la existencia y disponibilidad de alternativas en el caso específico de Austria y contempla además la posibilidad de conceder exenciones individuales.
2.3. AUSENCIA DE DISCRIMINACIÓN ARBITRARIA Y DE RESTRICCIÓN ENCUBIERTA DEL COMERCIO ENTRE ESTADOS MIEMBROS
(46)
De conformidad con el artículo 95, apartado 6, del Tratado CE, la Comisión debe aprobar o rechazar las disposiciones nacionales mencionadas después de haber comprobado si se trata o no de un medio de discriminación arbitraria o de una restricción encubierta del comercio entre Estados miembros.
(47)
Conviene recordar que las solicitudes presentadas con arreglo al artículo 95, apartado 4, del Tratado CE tienen que evaluarse a la luz de las condiciones expuestas tanto en ese apartado como en el apartado 6 de dicho artículo. Si no se cumple alguna de esas condiciones, la solicitud debe desestimarse sin que sea preciso examinar las demás condiciones.
(48)
Las disposiciones nacionales notificadas son de carácter general y se aplican de igual modo a los productos nacionales y a los productos importados. Una vez adaptadas las normas relativas al uso de los HFC a las disposiciones establecidas en el Reglamento (CE) no 842/2006, no hay ninguna prueba de que las disposiciones nacionales notificadas puedan utilizarse como medio de discriminación arbitraria entre agentes económicos comunitarios.
(49)
En lo que atañe a la limitación de las adquisiciones procedentes de otros Estados del EEE, incluidos los Estados miembros de la Unión Europea, se entiende que dichas disposiciones tienen como objetivo garantizar, dentro del ámbito de aplicación de las medidas, la igualdad de trato entre todas las sustancias o productos, independientemente de su origen, es decir, tanto los de fabricación nacional como los importados o adquiridos en el mercado interior. Las disposiciones relativas a la comercialización se aplican a las mercancías importadas en el EEE. Tales disposiciones se aplican también a las mercancías adquiridas en un Estado del EEE no miembro de la UE, por lo que, en el caso de estas mercancías, las medidas se basan en dos elementos distintos de la disposición, ya que la transacción representa al mismo tiempo la comercialización y la adquisición en un Estado del EEE. Sin embargo, ello no debería dar lugar a un trato discriminatorio de estas mercancías.
(50)
El objetivo de la Orden es la protección del medio ambiente y nada indica que, en su intención o aplicación, vaya a producir ninguna discriminación arbitraria ni obstáculos encubiertos al comercio.
(51)
La Comisión considera que no hay ninguna prueba que demuestre que las disposiciones nacionales notificadas por las autoridades austriacas constituyan un obstáculo desproporcionado al funcionamiento del mercado interior en comparación con los objetivos que se pretende alcanzar.
III. CONCLUSIÓN
(52)
En vista de lo anteriormente expuesto, la Comisión considera admisible la solicitud de la República de Austria, presentada el 29 de junio de 2007, de mantener hasta el 31 de diciembre de 2012 su legislación nacional más estricta que el Reglamento (CE) no 842/2006, en relación con la comercialización de productos y aparatos que contienen gases fluorados o cuyo funcionamiento depende de los mismos.
(53)
Además, la Comisión constata que las disposiciones nacionales modificadas en 2007:
-
responden a la necesidad de proteger el medio ambiente,
-
tienen en cuenta la existencia y disponibilidad técnica y económica de alternativas a las aplicaciones prohibidas en Austria, y es probable que tengan un impacto económico limitado,
-
no son un medio de discriminación arbitraria,
-
no constituyen una restricción encubierta al comercio entre Estados miembros,
-
y, por tanto, son compatibles con el Tratado.
Por consiguiente, la Comisión considera que pueden mantenerse.
No obstante, cabe señalar que las exenciones previstas en el apartado 8, punto 2, de la Orden no podrán concederse después del 4 de julio de 2008 en lo que atañe a las espumas de un solo componente mencionadas en el artículo 9, apartado 1, y el anexo II del Reglamento (CE) no 842/2006, salvo si su utilización es necesaria para cumplir las normas de seguridad nacionales.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Quedan aprobadas las disposiciones nacionales sobre determinados gases fluorados de efecto invernadero, notificadas por la República de Austria a la Comisión mediante carta de 29 de junio de 2007, que son más estrictas que el Reglamento (CE) no 842/2006 en relación con la comercialización de productos y aparatos que contienen gases fluorados o cuyo funcionamiento depende de los mismos. Se autoriza a la República de Austria a mantenerlas hasta el 31 de diciembre de 2012.
Artículo 2
El destinatario de la presente Decisión es la República de Austria.
Hecho en Bruselas, el 21 de diciembre de 2007.