ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 22. prosince 2008,
kterým se stanoví, že čl. 30 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb se nevztahuje na výrobu elektřiny v České republice
(oznámeno pod číslem K(2008) 8569)
(Pouze české znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2009/47/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (1), a zejména na čl. 30 odst. 4 a 6 uvedené směrnice,
s ohledem na žádost České republiky předloženou prostřednictvím e-mailu dne 3. července 2008,
po konzultaci s Poradním výborem pro veřejné zakázky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 3. července 2008 obdržela Komise prostřednictvím e-mailu žádost České republiky podle čl. 30 odst. 4 směrnice 2004/17/ES. Komise si e-mailem ze dne 26. září 2008 vyžádala doplňující informace a ty byly českými orgány poskytnuty e-mailem ze dne 9. října 2008.
(2)
Žádost předložená Českou republikou se týká výroby elektřiny.
(3)
Žádost je doplněna dopisem nezávislého regulačního úřadu (Energetický regulační úřad) a dopisem dalšího nezávislého úřadu (Úřad pro ochranu hospodářské soutěže). Oba tyto úřady podrobují analýze podmínky pro přístup na relevantní trh a shledávají, že přístup je neomezený, přičemž ani jeden neshledal, že je splněna další podmínka týkající se přímého vystavení hospodářské soutěži, pokud jde o výrobu elektrické energie v České republice.
II. PRÁVNÍ RÁMEC
(4)
Článek 30 směrnice 2004/17/ES stanoví, že zakázky určené pro umožnění výkonu jedné z činností, na které se směrnice vztahuje, se touto směrnicí neřídí, pokud je daná činnost v členském státě, ve kterém je vykonávána, přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup. Přímé vystavení hospodářské soutěži se posuzuje na základě objektivních kritérií s přihlédnutím ke zvláštnostem dotyčného odvětví. Přístup na trh se považuje za neomezený, pokud členský stát provedl a uplatňuje příslušné právní předpisy Společenství k otevření daného odvětví nebo jeho části. Tyto právní předpisy jsou uvedeny v příloze XI směrnice 2004/17/ES, která, pokud jde o odvětví elektrické energie, odkazuje na směrnici Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou (2). Směrnice 96/92/ES byla nahrazena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES (3), která vyžaduje ještě vyšší stupeň otevřenosti trhu.
(5)
Česká republika provedla a uplatňuje nejen směrnici 96/92/ES, ale rovněž směrnici 2003/54/ES, a zvolila právní a organizační oddělení u přenosových a rozvodných sítí s výjimkou nejmenších distribučních společností, které i když nadále podléhají oddělení účetnictví, jsou vyňaty z požadavků na právní a organizační oddělení, protože mají méně než 100 000 zákazníků či v roce 1996 obsluhovaly soustavy se spotřebou nižší než 3 TWh. Kromě toho proběhlo plné právní oddělení vlastnictví u provozovatele přenosové soustavy, ČEPS. Přístup na trh by proto v souladu s čl. 30 odst. 3 prvním pododstavcem měl být považován za neomezený.
(6)
Přímé vystavení hospodářské soutěži by se mělo posoudit na základě různých ukazatelů, z nichž žádný není sám o sobě rozhodující. Pokud jde o trhy dotčené tímto rozhodnutím, jedním kritériem, které by mělo být vzato v úvahu, je podíl hlavních účastníků na daném trhu. Dalším kritériem je stupeň koncentrace na těchto trzích. Vzhledem k charakteristice daných trhů by měla být vzata v úvahu i další kritéria, jako je fungování vyrovnávacího mechanismu, cenová konkurence a míra, v jaké zákazníci mění dodavatele.
(7)
Tímto rozhodnutím není dotčeno uplatňování pravidel hospodářské soutěže.
III. POSOUZENÍ
(8)
Žádost předložená Českou republikou se týká výroby elektřiny v České republice.
(9)
Česká žádost vychází z toho, že relevantní zeměpisný trh by měl přesahovat vnitrostátní území a zahrnovat území České republiky, Polska, Slovenska, Rakouska a Německa. Jako hlavní důvod pro toto vymezení trhu se uvádí, že existuje vysoký podíl propojovací kapacity (s několika členskými státy) ve srovnání s domácí výrobou a poptávkou. Podle informací poskytnutých českými orgány v jejich odpovědi ze dne 9. října 2008 bylo v roce 2007 vyvezeno 25,6 TWh a ve stejném roce bylo 9,5 TWh dovezeno. Česká republika je tudíž čistým vývozcem elektřiny s čistým vývozem činícím 16,1 TWh, což je ekvivalent téměř 20 % (4) celkového čistého množství vyrobené elektřiny (81,4 TWh). Dalším předloženým argumentem týkajícím se existence širšího zeměpisného trhu je vývoj směřující k cenové konvergenci mezi vnitrostátními trhy v České republice a Německu, jakož i vzrůstající role energetické burzy Praha (PXE).
(10)
Relativně velká propojovací kapacita a cenová konvergence nejsou dostačující, aby vymezily relevantní trh. Pravidla na místním trhu, a zvláště pak dominantní postavení jakéhokoliv účastníka trhu a jeho nezbytnost (což platí v České republice o provozovateli ČEZ) může rovněž vést k vymezení užšího trhu. V této souvislosti je nutné připomenout, že podle odpovědi českých orgánů ze dne 9. října 2008 drtivá většina rostoucího objemu na PXE pochází z transakcí zahrnujících ČEZ. Komise navíc také analyzovala ve svém šetření v odvětvích energií (5) ve vztahu k možnému vymezení zeměpisného trhu, který překračuje vnitrostátní území, zda by některé státy ve střední Evropě mohly případně tvořit dvojice relevantních trhů. U dvojice zemí Rakousko-Německo velikost hlavního provozovatele v Rakousku doplněná o přetížení vnitrostátní sítě v Rakousku zabránila Komisi v tom, aby shledala, že existuje větší než jen vnitrostátní relevantní trh. Obdobně v případě České republiky a Slovenska vedly velikost příslušných dominantních provozovatelů a jejich nezbytnost při uspokojování poptávky k závěru, že dokonce ani dvojice těchto dvou zemí netvoří jeden a týž relevantní zeměpisný trh. Komise navíc v nedávné době přezkoumala trhy s výrobou elektřiny v Rakousku a Polsku a shledala, že mají vnitrostátní rozsah (6). Konečně i v antitrustovém rozhodnutí K(2008) 7367 ze dne 26. listopadu 2008 o podniku E.ON, které se týká německého velkoobchodního trhu (7), Komise shledala, že má tento trh vnitrostátní rozsah a sousední země (na východě ani na západě) nejsou součástí širšího zeměpisného trhu.
(11)
Je proto třeba odmítnout, že existuje regionální trh. Je to rovněž v souladu se stanoviskem českého úřadu pro ochranu hospodářské soutěže, že „při posuzování [žádosti podle článku 30] úřad zohlednil svá probíhající šetření a vycházel z domněnky, že by měl být relevantní trh s výrobou elektřiny vymezen ze zeměpisného hlediska územím České republiky“. Vzhledem ke skutečnostem uvedeným v 9. a 10. bodě odůvodnění je proto třeba mít za to, že území České republiky pro účely posouzení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES představuje relevantní trh.
(12)
Jak vyplývá z ustálené praxe (8) v rozhodnutích Komise podle článku 30, Komise dospěla k závěru, že pokud jde o výrobu elektřiny, „je jedním z ukazatelů míry hospodářské soutěže na vnitrostátních trzích celkový podíl na trhu tří největších výrobců“. Podle „tabulky 6: Postavení na velkoobchodním trhu“, s. 12 a násl. „pracovního dokumentu útvarů Komise: doprovodného dokumentu ke zprávě o pokroku při vytváření vnitřního trhu se zemním plynem a elektřinou“ (9) podíly tří největších výrobců v roce 2006 činily 69,4 % vyrobené elektřiny a v roce 2007 vzrostly na 73,9 %. Podle informací poskytnutých českými orgány v jejich odpovědi ze dne 9. října 2008 dominantní společnost držela téměř 70 % celkové instalované kapacity, přičemž druhá největší společnost držela 3,5 % a třetí největší společnost držela 3 % této kapacity. Tyto úrovně koncentrace zahrnující celkový tržní podíl největších tří výrobců jsou vyšší, než jsou příslušné procentní úrovně, na které odkazují rozhodnutí Komise 2006/211/ES (10) a 2007/141/ES (11) týkající se Spojeného království, tj. 39 %. Jsou tedy značně vyšší, než je úroveň (52,2 %) uvedená v rozhodnutí Komise 2008/585/ES (12), jež se vztahuje na Rakousko, a vyšší, než je úroveň (58 % hrubého množství vyrobené elektřiny) uvedená v rozhodnutí 2008/741/ES (13) v případě Polska.
(13)
Úrovně koncentrace tří největších provozovatelů v České republice jsou konečně podobné nebo nižší než příslušné úrovně uvedené v rozhodnutích Komise 2006/422/ES (14) a 2007/706/ES (15), které se vztahují na Finsko (73,6 %) a Švédsko (86,7 %). Existuje však důležitý rozdíl mezi situací v českém případě ve srovnání se situací ve Švédsku či Finsku. Jde zejména o skutečnost, že v České republice existuje jeden dominantní provozovatel a druhý a třetí největší výrobci mají tržní podíl dvacetkrát menší (nejmenší podíl je 3 %, přičemž největší dosahuje téměř 70 %). Ve Finsku odpovídající údaje ukazují, že mezi třemi největšími výrobci měl provozovatel nejmenší tržní podíl 18,3 % a největší tržní podíl byl 33,7 %. Obdobně ve Švédsku existuje rozpětí mezi 17,4 % (nejmenší) a 47,1 % (největší).
(14)
V této souvislosti je třeba rovněž připomenout ustálenou judikaturu (16), podle které jsou až na výjimečné případy „značně velké podíly na trhu samy o sobě důkazem existence dominantního postavení. To je situace, kdy podíl na trhu činí 50 %“.
(15)
Podíl dovozu elektřiny do České republiky na celkové poptávce činí o trochu více než 11 % (17), což je více, než je podíl dovozu v případě Polska, ale méně než polovina podílu v případě Rakouska (18) (19). Rovněž v případě Švédska a Finska vysoké míry koncentrace tří největších výrobců „vyrovnává“„konkurenční tlak na […] trhu vyplývající z možnosti dovážet elektřinu z oblastí mimo švédské území […]“ (20). Je proto složité shledat, že by existoval značný konkurenční tlak vyplývající z dovozu elektřiny do České republiky, a to, že by došlo ke značnému zvýšení úrovně dovozu z důvodu existence přenosové kapacity, je pouze teoretické vzhledem ke skutečnosti, že Česká republika byla každoročně čistým vývozcem přinejmenším od roku 2003 a bude i nadále ve střednědobém horizontu. Tato úroveň koncentrace proto nemůže být považována v případě trhu s výrobou za ukazatel přímého vystavení hospodářské soutěži.
(16)
Odpověď českých orgánů ze dne 9. října 2008 rovněž poukazuje na to, že ČEZ plánuje většinu budoucích velkých projektů výroby na úrovni přenosové soustavy, zejména výstavbu nového jaderného bloku, prodloužení životnosti stávající jaderné elektrárny Dukovany a projekty elektráren spalujících uhlí či plyn. Kromě plánů podniku ČEZ existují také další projekty, zvláště v oblasti obnovitelných zdrojů energie, které připravují jiné subjekty částečně na úrovni přenosu a zejména na úrovni rozvodových sítí.
(17)
Za doplňkový ukazatel by se také mělo považovat fungování vyrovnávacích mechanismů, byť představují malý podíl na celkovém množství elektrické energie vyrobené a/nebo spotřebované v členském státě. Podle dostupných informací fungování vyrovnávacího mechanismu (zejména tržní ceny a dobře vyvinutý intradenní trh s uzávěrkami na hodinu a půl nabízející uživatelům sítě možnost upravit svou pozici každou hodinu a půl) nepředstavuje samo o sobě překážku tomu, aby byla výroba elektřiny přímo vystavena hospodářské soutěži.
(18)
Vzhledem k vlastnostem daného výrobku (elektřina) a nedostatku či nedostupnosti vhodných náhradních výrobků nebo služeb má při hodnocení stavu hospodářské soutěže na trzích s elektřinou větší význam cenová konkurence a tvorba cen. Pokud jde o velké průmyslové (koncové) odběratele, počet odběratelů, kteří mění dodavatele, je ukazatelem skutečné cenové konkurence, a tedy nepřímo „přirozeným ukazatelem“ účinnosti hospodářské soutěže. Mění-li dodavatele pouze málo odběratelů, je pravděpodobné, že trh nefunguje správně, ačkoli by se neměly opomíjet výhody plynoucí z možnosti opětovného uzavírání dohod s dosavadními dodavateli (21). Mimoto „existence regulovaných cen pro koncového odběratele je jasným klíčovým faktorem chování zákazníka […]. Přestože lze zachování kontrolních mechanismů v přechodném období odůvodnit, budou s blížící se potřebou investic způsobovat stále větší narušení“ (22).
(19)
Podle posledních dostupných informací lze míru, v jaké zákazníci mění dodavatele v České republice, kvalifikovat jako „velkou“ (23) a podle posledních dostupných informací, které poskytly české orgány v odpovědi ze dne 9. října, „od otevření trhu s elektřinou téměř každý druhý odběratel v segmentu velkých průmyslových odběratelů změnil svého dodavatele elektřiny“. Tento vývoj je třeba hodnotit na pozadí situace popsané v předchozích rozhodnutích týkajících se odvětví elektrické energie, kde se míra změny dodavatelů u velkých a velmi velkých průmyslových odběratelů pohybovala od více než 75 % (rozhodnutí 2006/422/ES týkající se Finska) do 41,5 % (rozhodnutí 2008/585/ES týkající se Rakouska). Navíc trhy s dodávkami (domácnostem, průmyslovým zákazníkům atd.) byly v předchozí rozhodovací praxi Komise vymezeny jako oddělené výrobkové trhy a mohou kvůli vlivu silných a dobře zavedených dodavatelských společností mít odlišné konkurenční prostředí oproti trhům s velkoobchodním prodejem nebo výrobou. Vysokou míru změny dodavatelů nelze proto považovat za jednoznačný ukazatel přímého vystavení hospodářské soutěži.
(20)
Pokud jde o výrobu elektřiny v České republice, lze tudíž situaci shrnout takto: celkový podíl tří největších výrobců na trhu je velký, ale ještě důležitější je, že největší výrobce sám o sobě zaujímá tržní podíl téměř 70 %, aniž by tato skutečnost byla vyrovnána dovozy elektrické energie, protože byla Česká republika právě naopak čistým vývozcem značných objemů elektřiny v uplynulých pěti letech. Jak je uvedeno v 17. bodě odůvodnění, fungování vyrovnávacího mechanismu nepředstavuje překážku přímému vystavení hospodářské soutěži v oblasti výroby elektřiny a existuje vysoká míra změny dodavatelů. Dobře fungující vyrovnávací mechanismus a vysoká míra změny dodavatelů však nemohou vyrovnat poměrně vysokou úroveň koncentrace a zejména velký podíl největšího výrobce, a to rovněž zohlední-li se judikatura uvedená ve 14. bodě odůvodnění.
IV. ZÁVĚRY
(21)
Na základě faktorů posouzených v 9. až 20. bodě odůvodnění by se mělo dojít k závěru, že výroba elektřiny není v České republice v současné době přímo vystavena hospodářské soutěži. Ustanovení čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES se proto nepoužije na smlouvy, které mají umožnit uskutečňování uvedených činností v České republice. Směrnice 2004/17/ES se tedy nadále uplatňuje v případě, kdy zadavatelé zadají zakázky, které mají umožnit výrobu elektřiny v České republice, nebo když pořádají veřejné soutěže na uskutečňování takových činností v České republice.
(22)
Toto rozhodnutí se zakládá na právní a skutkové situaci z období od července do října roku 2008, jak je zřejmé z informací předložených Českou republikou, ze sdělení z roku 2007, z dokumentu útvarů Komise z roku 2007, ze závěrečné zprávy a ze zprávy o pokroku z roku 2007 a její přílohy. Může být revidováno, pokud by v případě zásadních změn právní či skutkové situace došlo k tomu, že by byly splněny podmínky pro uplatnění čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Ustanovení čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES se nevztahuje na výrobu elektřiny v České republice. Směrnice 2004/17/ES se nadále vztahuje na zakázky zadané zadavateli, které jim mají umožnit uskutečňovat tyto činnosti v České republice.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno České republice.
V Bruselu dne 22. prosince 2008.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 22 de diciembre de 2008
por la que se establece que el artículo 30, apartado 1, de la Directiva 2004/17/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, sobre la coordinación de los procedimientos de adjudicación de contratos en los sectores del agua, de la energía, de los transportes y de los servicios postales, no es aplicable a la producción de electricidad en la República Checa
[notificada con el número C(2008) 8569]
(El texto en lengua checa es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2009/47/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Vista la Directiva 2004/17/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 31 de marzo de 2004, sobre la coordinación de los procedimientos de adjudicación de contratos en los sectores del agua, de la energía, de los transportes y de los servicios postales (1), y, en particular, su artículo 30, apartados 4 y 6,
Vista la solicitud presentada por la República Checa por correo electrónico y recibida el 3 de julio de 2008,
Previa consulta al Comité consultivo de contratos públicos,
Considerando lo siguiente:
I. ANTECEDENTES
(1)
El 3 de julio de 2008, la Comisión recibió una solicitud de la República Checa al amparo del artículo 30, apartado 4, de la Directiva 2004/17/CE, que le fue remitida por correo electrónico. El 26 de septiembre de 2008, la Comisión solicitó por correo electrónico información adicional, que le fue remitida por las autoridades checas por correo electrónico el 9 de octubre de 2008.
(2)
La solicitud presentada por la República Checa se refiere a la producción de electricidad.
(3)
La solicitud va acompañada de una carta de una autoridad nacional independiente, (Energetický regulační úřad, la autoridad reguladora de la energía checa), y de una carta de otra autoridad independiente (Úřad pro ochranu hospodářské soutěže, la Oficina Checa de Defensa de la Competencia). Si bien, al analizar las condiciones de acceso al mercado pertinente, ambas autoridades llegan a la conclusión de que no está limitado, ninguna de ellas determina que se cumple la condición adicional de exposición directa a la competencia por lo que respecta a la producción de electricidad en la República Checa.
II. MARCO JURÍDICO
(4)
El artículo 30 de la Directiva 2004/17/CE dispone que esta no se aplicará a los contratos destinados a hacer posible el ejercicio de una de las actividades contempladas en la Directiva, siempre que en el Estado miembro en que se ejerza dicha actividad esta esté expuesta directamente a la competencia en mercados cuyo acceso no esté limitado. La exposición directa a la competencia se determina sobre la base de criterios objetivos, teniendo en cuenta las características específicas del sector en cuestión. Se considera que el acceso a un mercado no está limitado cuando el Estado miembro ha transpuesto y aplicado las disposiciones de la legislación comunitaria pertinente que liberalizan un sector determinado o parte de este. Dichas disposiciones se enumeran en el anexo XI de la Directiva 2004/17/CE, que, en lo que respecta al sector de la electricidad, remite a la Directiva 96/92/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de diciembre de 1996, sobre normas comunes para el mercado interior de la electricidad (2). La Directiva 96/92/CE se ha sustituido por la Directiva 2003/54/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 26 de junio de 2003, sobre normas comunes para el mercado interior de la electricidad y por la que se deroga la Directiva 96/92/CE (3), que exige una apertura, aún mayor, del mercado.
(5)
La República Checa ha transpuesto y aplicado tanto la Directiva 96/92/CE, como la Directiva 2003/54/CE, optando por la disociación jurídica y organizativa de las redes de transporte y distribución, salvo en el caso de las empresas de distribución más pequeñas, que, pese a seguir estando sujetas a la separación contable, están exentas de los requisitos de disociación jurídica y organizativa, si cuentan con menos de 100 000 clientes o abastecen redes eléctricas cuyo consumo era inferior a 3 TWh en 1996. Por lo demás, en relación con el gestor de redes de transporte, CEPS, se ha procedido a una separación de la propiedad. Por consiguiente, de conformidad con el artículo 30, apartado 3, párrafo primero, debe considerarse que el acceso al mercado no está limitado.
(6)
La exposición directa a la competencia debe evaluarse sobre la base de distintos indicadores, ninguno de los cuales es decisivo por sí mismo. Por lo que se refiere a los mercados objeto de la presente Decisión, un criterio que ha de tenerse en cuenta es la cuota de mercado que los principales operadores poseen en ellos. Otro criterio es el grado de concentración de esos mercados. En consideración de las características de los mercados en cuestión, deben tenerse en cuenta también otros criterios, como el funcionamiento del mecanismo de ajuste, la competencia de precios y la proporción de cambio de proveedor.
(7)
La presente Decisión no afecta a la aplicación de las normas de competencia.
III. EVALUACIÓN
(8)
La solicitud presentada por la República Checa se refiere a la producción de electricidad en la República Checa.
(9)
La solicitud checa considera que el mercado geográfico pertinente no se circunscribe al territorio nacional, sino que incorporaría los territorios de la República Checa, Polonia, Eslovaquia, Austria y Alemania. Se alega que una de las principales justificaciones de esa definición de mercado es la elevada capacidad de interconexión (con diversos Estados miembros), en comparación con la generación y demanda nacionales. De acuerdo con la información facilitada por las autoridades checas en su respuesta de 9 de octubre de 2008, en 2007 se exportaron 25,6 TWh y se importaron 9,5 TWh. Así pues, la República Checa es un exportador neto de electricidad, con unas exportaciones netas de 16,1 TWh, equivalentes a cerca del 20 % (4) de la producción total neta de electricidad (81,4 TWh). Otro argumento esgrimido en relación con la existencia de un mercado geográfico más amplio es la tendencia a la convergencia de precios entre el mercado nacional de la República Checa y el de Alemania, así como el creciente protagonismo de la Bolsa de Praga de productos energéticos PXE.
(10)
Con todo, una capacidad de interconexión relativamente elevada, unida a la convergencia de precios, no bastan para configurar un mercado como mercado pertinente. Las normas del mercado local, y en particular el carácter indispensable y la posición dominante de cualquier operador del mercado (en el caso de la República Checa, del operador CEZ) pueden también llevar a definir un mercado más restringido. Cabe señalar, en este contexto, que, de acuerdo con la respuesta de las autoridades checas de 9 de octubre de 2008, la mayor parte, con mucho, del volumen creciente de la PXE, proviene de operaciones en las que interviene CEZ. Por otra parte, en su Investigación sobre el Sector de la Energía (5), la Comisión ha analizado también, en relación con posibles definiciones del mercado geográfico que rebasan el ámbito nacional, si determinados países de Europa Central podrían integrarse en posibles pares de mercados pertinentes. En el caso del par de países Austria-Alemania, el tamaño del principal operador de Austria, unido a la congestión interna de la red austriaca, impidieron a la Comisión determinar que el mercado pertinente superase el ámbito nacional. Asimismo, por lo que atañe a la República Checa y Eslovaquia, el tamaño de los respectivos operadores dominantes y su indispensabilidad para atender a la demanda llevan a la conclusión de que ni aun esos dos países constituyen un único mercado geográfico pertinente. Recientemente, la Comisión ha examinado también los mercados de producción de electricidad de Austria y Polonia, llegando a la conclusión de que su ámbito geográfico es nacional (6). Por último, en su reciente Decisión C(2008) 7367, de 26 de noviembre de 2008, sobre prácticas restrictivas, contra E.ON, referente al mercado mayorista alemán (7), la Comisión ha considerado a este último de ámbito nacional, sin que forme parte, junto a los países vecinos (tanto al este como al oeste), de un mercado geográfico más amplio.
(11)
Procede, por tanto, rechazar la existencia de un mercado regional, en consonancia con la declaración de la Oficina Checa de Defensa de la Competencia, según la cual «al evaluar la [solicitud con arreglo al artículo 30], la Oficina, atendiendo a las investigaciones en curso, partió del supuesto de que el mercado de producción de electricidad pertinente debería venir definido, desde el punto de vista geográfico, por el territorio de la República Checa». Por consiguiente, y a la vista de lo expuesto en los anteriores considerandos 9 y 10, se debería considerar que el territorio de la República Checa constituye el mercado pertinente a efectos de la evaluación de las condiciones fijadas en el artículo 30, apartado 1, de la Directiva 2004/17/CE.
(12)
Tal como se desprende de una práctica reiterada (8) en las decisiones adoptadas por la Comisión con arreglo al artículo 30, esta considera, en lo que se refiere a la producción de electricidad, que «un indicador que refleja el grado de competencia en los mercados nacionales es la cuota total de mercado de los tres principales productores». De acuerdo con el cuadro 6, «Situación del mercado al por mayor», página 12 y siguientes del documento de trabajo de los servicios de la Comisión que acompaña al Informe sobre los progresos realizados en la creación del mercado interior del gas y de la electricidad (9), las cuotas de los tres mayores productores representaron el 69,4 % de la producción de electricidad en 2006, aumentando al 73,9 % en 2007. De acuerdo con la información facilitada por las autoridades checas en su respuesta de 9 de octubre de 2008, cerca del 70 % de la capacidad total instalada estaba en manos de la empresa dominante, con un 3,5 y 3 %, respectivamente, en manos de la segunda y tercera mayores empresas. Esos niveles de concentración, que engloban la cuota total de mercado de las tres mayores productoras, son superiores al porcentaje correspondiente (el 39 %) al que se refieren las Decisiones 2006/211/CE (10) y 2007/141/CE (11) de la Comisión en el caso del Reino Unido. Los citados niveles son también considerablemente superiores al nivel (52,2 %) a que se refiere la Decisión 2008/585/CE de la Comisión (12) en el caso de Austria y superiores asimismo al nivel (58 % de la producción bruta) a que se refiere la Decisión 2008/741/CE de la Comisión (13) en relación con Polonia.
(13)
Los niveles checos de concentración de los tres mayores operadores son similares (o inferiores), por último, a los correspondientes niveles señalados en las Decisiones 2006/422/CE (14) y 2007/706/CE (15) de la Comisión en relación con Finlandia (73,6 %) y Suecia (86,7 %), respectivamente. Existe, no obstante, una importante diferencia entre el caso checo, de un lado, y el sueco y finlandés, de otro. A saber, en la República Checa hay un único operador dominante, en tanto que los otros dos mayores productores poseen cuotas de mercado del orden de veinte veces inferiores (la cuota más baja es del 3 %, y la más elevada, cercana al 70 %). En Finlandia, las cifras correspondientes muestran que el operador con menor cuota de mercado de los tres principales operadores poseía el 18,3 %, frente al 33,7 % del mayor operador. Igualmente, en el caso de Suecia, la cuota más baja de entre los principales operadores era del 17,4 %, frente al 47,1 % correspondiente a la más alta.
(14)
Cabe recordar asimismo, en este contexto, una jurisprudencia reiterada (16), según la cual, «cuotas de mercado muy elevadas constituyen por sí mismas, y salvo circunstancias excepcionales, la prueba de la existencia de una posición dominante. Así ocurre con una cuota de mercado del 50 %.».
(15)
Las importaciones de electricidad a la República Checa se sitúan ligeramente por encima del 11 % del total de la demanda de dicho país (17), porcentaje que, aunque superior al de las importaciones a Polonia, supone menos de la mitad del correspondiente a Austria (18) (19). También en el caso de Suecia y Finlandia, los elevados niveles de concentración de los tres principales productores se ven «compensados» por la «presión de la competencia en el mercado […] derivada de la posibilidad de obtener electricidad de fuera del territorio […]» (20). Así pues, difícilmente puede llegarse a la conclusión de que existe en el mercado checo una importante presión de la competencia en razón de la electricidad importada, y el argumento de que hay la suficiente capacidad de transporte para permitir un aumento sustancial del nivel de las importaciones es meramente teórico, dado que la República Checa ha venido siendo, año tras año, un exportador neto desde, como mínimo, 2003, y lo seguirá siendo a medio plazo. El referido nivel de concentración no puede, por tanto, servir de indicador de la exposición directa a la competencia del mercado de producción.
(16)
La respuesta de las autoridades checas de 9 de octubre de 2008 indica asimismo que CEZ se hará cargo de la planificación de la mayor parte de los futuros proyectos de generación a gran escala en conexión con la red de transporte, concretamente mediante la prevista construcción de nuevas centrales nucleares, la prolongación del período de vida útil de la central nuclear existente de Dukovany, así como proyectos de centrales eléctricas de gas y de carbón. A los planes de CEZ se añaden, especialmente en el ámbito de las fuentes de energía renovable, diversos proyectos previstos por otros operadores y conexos, en parte, al transporte, pero, sobre todo, a la distribución.
(17)
Además, aunque representen un pequeño porcentaje de la cantidad total de electricidad producida y/o consumida en un Estado miembro, el funcionamiento de los mecanismos de ajuste también ha de considerarse un indicador suplementario. De acuerdo con la información disponible, el funcionamiento de los mecanismos de ajuste -en particular, la tarificación en función del mercado y el bien asentado mercado intradiario, con plazos de cierre cada hora y media, esto es, la posibilidad de que los usuarios de la red ajusten su posición cada hora y media- no impide en sí mismo que la producción de electricidad se vea directamente expuesta a la competencia.
(18)
Habida cuenta de las características del producto en cuestión (electricidad) y de la escasez o falta de disponibilidad de productos o servicios de sustitución adecuados, la competencia de precios y la formación de estos cobran mayor importancia a la hora de evaluar la situación de la competencia en los mercados de la electricidad. Respecto a los grandes usuarios (finales) industriales, el número de usuarios que cambian de proveedor puede constituir un indicador de la verdadera competencia de precios e indirectamente, por ende, «un indicador natural» de la eficacia de la competencia. Si los usuarios que cambian son pocos, probablemente existe un problema con el funcionamiento del mercado, si bien no deben pasarse por alto las ventajas que ofrece la posibilidad de renegociar con el proveedor histórico (21). Además, «la existencia de tarifas reguladas para los usuarios finales es, sin duda, un factor determinante del comportamiento de estos […]. Si bien el mantenimiento de controles puede justificarse en un período de transición, dichos controles causarían cada vez más distorsiones a medida que se impusiera la necesidad de invertir. (22)».
(19)
De acuerdo con la información disponible más reciente, el porcentaje de cambio de proveedor en la República Checa se considera «elevado» (23) y, según la última información facilitada por las autoridades checas en su respuesta de 9 de octubre, «desde la apertura del mercado de la electricidad, prácticamente uno de cada dos clientes en el segmento de grandes clientes ha cambiado de proveedor». Esta situación debe cotejarse con la expuesta en las anteriores Decisiones relativas al sector de la electricidad, en que los porcentajes de cambio de proveedor en el caso de los usuarios industriales grandes y muy grandes variaban de más del 75 % (Decisión 2006/422/CE relativa a Finlandia) al 41,5 % (Decisión 2008/585/CE relativa a Austria). Además, los mercados de suministro (a clientes particulares, clientes industriales, etc.) se han definido, en las decisiones adoptadas por la C. hasta la fecha, como mercados de productos independientes, cuya situación competitiva puede, merced a la influencia que ejercen algunas empresas de suministro sólidas y arraigadas, diferir de la del mercado mayorista o de generación. La elevada proporción de cambio de proveedor no puede, por tanto, tomarse como indicador inequívoco de la exposición directa a la competencia.
(20)
En lo que se refiere a la producción de electricidad en la República Checa, la situación puede resumirse, por tanto, como sigue: las cuotas de mercado de los tres mayores productores, consideradas conjuntamente, son elevadas, pero, lo que es más importante, el principal productor, por sí solo, representa una cuota de mercado próxima al 70 %, sin que ello se vea contrarrestado por la electricidad importada; lejos de ello, durante al menos los últimos cinco años, la República Checa ha venido siendo, de manera constante, exportador neto de cantidades importantes de electricidad. Como se ha señalado en el considerando 17, el funcionamiento de los mecanismos de ajuste no impide la exposición directa a la competencia del mercado de producción de electricidad y hay una elevada proporción de cambio de proveedor. Con todo, ni el buen funcionamiento de los mecanismos de ajuste, ni la elevada proporción de cambio de proveedor pueden contrarrestar el grado de concentración relativamente alto, y en particular la elevada cuota de mercado del principal productor, habida cuenta, además, de la jurisprudencia a que se alude en el anterior considerando 14.
IV. CONCLUSIONES
(21)
Atendiendo a los factores examinados en los considerandos 9 a 20, cabe concluir que la producción de electricidad no se encuentra en la actualidad directamente expuesta a la competencia en la República Checa. Por lo tanto, el artículo 30, apartado 1, de la Directiva 2004/17/CE no es aplicable a los contratos destinados a hacer posible el ejercicio de estas actividades en la República Checa. En consecuencia, la Directiva 2004/17/CE sigue siendo aplicable cuando las entidades adjudicadoras otorgan contratos destinados a permitir la producción de electricidad en la República Checa o cuando organizan concursos para desarrollar dichas actividades en la República Checa.
(22)
La presente Decisión se basa en la situación de hecho y de Derecho entre julio y octubre de 2008, tal como se desprende de la información presentada por la República Checa, la Comunicación de 2007 y el Documento de los servicios de la Comisión de 2007, el Informe final y el Informe de situación de 2007 y el anexo de este último. Puede revisarse en caso de que, como consecuencia de cambios significativos en la situación de hecho o de Derecho, se cumplan las condiciones de aplicabilidad del artículo 30, apartado 1, de la Directiva 2004/17/CE.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
El artículo 30, apartado 1, de la Directiva 2004/17/CE no es aplicable a la producción de electricidad en la República Checa. Por consiguiente, la Directiva 2004/17/CE seguirá aplicándose a los contratos adjudicados por las entidades adjudicadoras y destinados a permitir el desarrollo de dichas actividades en la República Checa.
Artículo 2
El destinatario de la presente Decisión será la Republica Checa.
Hecho en Bruselas, el 22 de diciembre de 2008.