SMĚRNICE KOMISE 2009/124/ES
ze dne 25. září 2009,
kterou se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES, pokud jde o maximální obsahy arzenu, teobrominu, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. a Abrus precatorius L.
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (1), a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2002/32/ES zakazuje používání produktů určených ke krmení zvířat, ve kterých obsahy nežádoucích látek přesahují maximální obsahy stanovené v příloze I uvedené směrnice.
(2)
V případě krmiv získávaných ze zpracování ryb nebo jiných mořských živočichů vyplývá z nových informací o obsahu celkového arzenu (souhrn organického a anorganického arzenu) poskytnutých příslušnými orgány členských států, že je třeba zvýšit některé maximální obsahy celkového arzenu. Vedlejší produkty vznikající při vykosťování ryb jsou cennou surovinou pro výrobu rybí moučky a rybího oleje, které se používají v krmných směsích, zejména krmivech pro ryby.
(3)
Zvýšení maximálních obsahů celkového arzenu v krmivech získávaných ze zpracování ryb nebo jiných mořských živočichů a v krmivech pro ryby nevede ke změnám maximálních obsahů anorganického arzenu. Vzhledem k tomu, že potenciální nežádoucí účinky arzenu na zdraví zvířat a lidí závisí na podílu anorganického arzenu v daném krmivu či potravině a organické sloučeniny arzenu představují velmi nízký toxický potenciál (2), nemají zvýšené obsahy celkového arzenu vliv na ochranu zdraví zvířat a veřejného zdraví.
(4)
V příloze I směrnice 2002/32/ES arzen pro účely stanovení maximálních obsahů představuje celkový arzen, jelikož neexistuje standardizovaná rutinní metoda pro analýzu anorganického arzenu. V případech, kdy příslušné orgány požadují analýzu obsahu anorganického arzenu, však uvedená příloha stanoví maximální obsahy anorganického arzenu.
(5)
Jelikož extrakční metoda má v některých případech podstatný vliv na výsledek analýzy celkového arzenu, je vhodné stanovit referenční extrakční postup, který by se měl používat při úředních kontrolách.
(6)
Příslušné orgány a zainteresované organizace poskytly informace o značném obsahu arzenu v doplňkových látkách patřících do funkční skupiny sloučenin stopových prvků, povolených na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 (3). V zájmu ochrany zdraví zvířat a veřejného zdraví je vhodné stanovit maximální obsahy arzenu v těchto doplňkových látkách.
(7)
Pokud jde o teobromin, dospěl Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) ve svém stanovisku ze dne 10. června 2008 (4) k závěru, že současné maximální obsahy teobrominu nemusí zcela chránit některé živočišné druhy. Upozornil na možné nežádoucí účinky na prasata, psy a koně a na produkci mléka u dojnic. Proto je vhodné stanovit nižší maximální obsahy.
(8)
Pokud jde o alkaloidy obsažené v Datura sp., dospěl úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 9. dubna 2008 (5) k závěru, že vzhledem k přítomnosti tropanových alkaloidů ve všech druzích Datura je vhodné rozšířit maximální obsahy stanovené v příloze I směrnice 2002/32/ES pro Datura stramonium L. na všechny druhy Datura.
(9)
Pokud jde o ricin (ze skočce obecného, Ricinus communis L.), dospěl úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 10. června 2008 (6) k závěru, že vzhledem k podobným toxickým účinkům toxinů obsažených v druzích Ricinus communis L. (ricin), Croton tiglium L. (crotin) a Abrus precatorius L. (abrin) je vhodné rozšířit maximální obsahy stanovené pro Ricinus communis L. v příloze I směrnice 2002/32/ES rovněž na druhy Croton tiglium L. a Abrus precatorius L., samostatně nebo v kombinaci.
(10)
Směrnice 2002/32/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(11)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 2002/32/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. července 2010. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 25. září 2009.
DIRECTIVA 2009/124/CE DE LA COMISIÓN
de 25 de septiembre de 2009
por la que se modifica el anexo I de la Directiva 2002/32/CE del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que respecta a los niveles máximos de arsénico, teobromina, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. y Abrus precatorius L.
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Vista la Directiva 2002/32/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 7 de mayo de 2002, sobre sustancias indeseables en la alimentación animal (1), y, en particular, su artículo 8, apartado 1,
Considerando lo siguiente:
(1)
La Directiva 2002/32/CE prohíbe la utilización de productos destinados a la alimentación animal cuyo contenido de sustancias indeseables supere los niveles máximos fijados en su anexo I.
(2)
En lo que se refiere a los piensos obtenidos de la transformación de peces u otros animales marinos, la reciente información proporcionada por las autoridades competentes de los Estados miembros en relación con la presencia de arsénico total (suma de arsénico orgánico e inorgánico) indica que es necesario aumentar determinados niveles máximos para el arsénico total. Los subproductos de la industria del fileteado del pescado constituyen materias primas valiosas para la producción de harina de pescado y aceite de pescado utilizados en los piensos compuestos, en particular los piensos para peces.
(3)
El aumento de los niveles máximos para el arsénico total en los piensos obtenidos de la transformación de peces y otros animales marinos y en los piensos para peces no supone cambio alguno en los niveles máximos para el arsénico inorgánico. Puesto que los posibles efectos adversos del arsénico en la salud humana y animal vienen determinados por la fracción inorgánica en un pienso o alimento determinado y que los compuestos de arsénico orgánico presentan un potencial tóxico muy bajo (2), el aumento de los niveles para el arsénico total no afecta a la protección de la salud pública y animal.
(4)
En el anexo I de la Directiva 2002/32/CE, el arsénico se refiere al arsénico total a efectos del establecimiento de niveles máximos, ya que no existe ningún método ordinario normalizado para el análisis del arsénico inorgánico. Sin embargo, dicho anexo establece un nivel máximo para el arsénico inorgánico en aquellos casos para los cuales las autoridades competentes solicitan un análisis del contenido de esta sustancia.
(5)
Habida cuenta de que el método de extracción influye a veces de manera significativa en el resultado analítico relativo al arsénico total, conviene especificar un procedimiento de extracción de referencia aplicable en los controles oficiales.
(6)
La información facilitada por las autoridades competentes y las organizaciones de interesados indica niveles significativos de arsénico en los aditivos incluidos en el grupo funcional de los compuestos de oligoelementos, autorizados en virtud del Reglamento (CE) no 1831/2003 del Parlamento Europeo y del Consejo (3). Procede establecer niveles máximos para el arsénico contenido en dichos aditivos a fin de proteger la salud pública y animal.
(7)
Por lo que respecta a la teobromina, la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (EFSA) indicó, en su dictamen de 10 de junio de 2008 (4), la posibilidad de que los niveles máximos vigentes para la teobromina no ofrecieran una protección plena para algunas especies animales. Señaló posibles efectos adversos en los cerdos, los perros y los caballos, así como en la producción de leche en vacas lecheras. Conviene, por tanto, establecer niveles máximos más bajos.
(8)
En lo que se refiere a los alcaloides contenidos en Datura sp., la EFSA concluyó, en su dictamen de 9 de abril de 2008 (5), que, puesto que los alcaloides tropánicos están presentes en todas las especies del género Datura, conviene ampliar los niveles máximos de Datura stramonium L. establecidos en el anexo I de la Directiva 2002/32/CE a todas las especies del género Datura a fin de proteger la salud animal, en particular la de los cerdos.
(9)
En cuanto al ricino (de Ricinus communis L.), la EFSA concluyó, en su dictamen de 10 de junio de 2008 (6), que, habida cuenta de los efectos tóxicos similares de las toxinas de Ricinus communis L. (ricino), Croton tiglium L. (crotino) y Abrus precatorius L. (abrino), conviene aplicar los niveles máximos establecidos en el anexo I de la Directiva 2002/32/CE para Ricinus communis L., así como a Croton tiglium L. y Abrus precatorius L., por separado o en combinación.
(10)
Procede, por tanto, modificar la Directiva 2002/32/CE en consecuencia.
(11)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal, y ni el Parlamento Europeo ni el Consejo se han opuesto a ellas.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
El anexo I de la Directiva 2002/32/CE queda modificado con arreglo a lo dispuesto en el anexo de la presente Directiva.
Artículo 2
Los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo establecido en la presente Directiva a más tardar el 1 de julio de 2010. Comunicarán inmediatamente a la Comisión el texto de dichas disposiciones, así como una tabla de correspondencias entre las mismas y la presente Directiva.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, estas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
Artículo 3
La presente Directiva entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Artículo 4
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 25 de septiembre de 2009.