Nařízení Komise (EHS) č. 776/78
ze dne 18. dubna 1978
o uplatnění nejnižší sazby náhrady při vývozu mléčných výrobků a o zrušení a změně některých nařízení
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 804/68 ze dne 27. června 1968 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 2560/77 [2], a zejména na čl. 17 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 876/68 ze dne 28. června 1968, kterým se stanoví obecná pravidla týkající se poskytování vývozních náhrad pro mléko a mléčné výrobky a kritérií pro stanovení výše těchto náhrad [3], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 2429/72 [4], a zejména na čl. 6 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že za účelem lepší přehlednosti je vhodné zrušit tato nařízení, která by měla být několikrát změněna, a nahradit je jediným zněním:
- nařízení Komise (EHS) č. 1611/68 ze dne 15. října 1968, kterým se stanoví zvláštní ustanovení o nejnižší sazbě náhrady pro vývoz některých druhů sýrů do třetích zemí [5], ve znění nařízení (EHS) č. 2786/73 [6],
- nařízení Komise (EHS) č. 1578/70 ze dne 4. srpna 1970, kterým se stanoví zvláštní ustanovení o nejnižší sazbě náhrady pro vývoz sýrů do třetích zemí [7],
- nařízení Komise (EHS) č. 518/76 ze dne 8. března 1976, kterým se stanoví zvláštní ustanovení o nejnižší sazbě náhrady pro vývoz mléčných výrobků a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 2188/74 [8];
vzhledem k tomu, že je vhodné upravit příloha nařízení Komise (EHS) č. 1324/68 ze dne 29. srpna 1968, kterým se stanoví zvláštní podmínky pro vývoz některých druhů sýrů do Švýcarska [9] naposledy pozměněnému nařízením (EHS) č. 2786/73 [10], aby se zohlednila skutečnost, že "Tilsit" a "Butterkäse" spadají při vývozu do třetích zemí do položky 04.04 E I b) 5 společného celního sazebníku;
vzhledem k tomu, že pokud se vývozní náhrada liší podle místa určení, čl. 11 odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 192/75 ze dne 17. ledna 1975, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro vývozní náhrady pro zemědělské produkty [11], naposledy pozměněného nařízením (EHS) č. 1469/77 [12], stanoví, že část náhrady, vypočtená na základě nejnižší sazby pro náhradu, která je použitelná v den vyřízení vývozních celních formalit, se vyplatí po prokázání, že produkt opustil zeměpisné území Společenství;
vzhledem k tomu, že čl. 2 odst. 4 poslední pododstavec a čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 441/69 ze dne 4. března 1969, kterým se stanoví doplňující obecná pravidla pro poskytování vývozních náhrad pro produkty, pro něž platí režim jednotné ceny, vyvážené v nezměněném stavu nebo ve formě některého zboží, na něž se nevztahuje příloha II Smlouvy [13], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 269/78 [14], umožňují, aby část náhrady vypočtená na základě nejnižší sazby byla zaplacena, jakmile je daný produkt zařazen do zvláštního režimu ustanoveného uvedeným nařízením;
vzhledem k tomu, že v rámci zvláštních režimů s některými třetími zeměmi může být sazba náhrady uplatňovaná při vývozu některých mléčných výrobků do těchto zemí nižší, v některých případech i podstatně nižší, než běžně uplatňovaná sazba náhrady; že může dojít k případu, kdy není stanovena žádná náhrada;
vzhledem k tomu, že nařízení (EHS) č. 1324/68 s ohledem na některé druhy sýrů a nařízení Komise (EHS) č. 2074/73 ze dne 31. července 1973, kterým se stanoví zvláštní podmínky pro vývoz taveného sýra do Švýcarska [15] zavedly zvláštní režimy, pokud jde o Švýcarsko; že nařízení Komise č. 102/78 ze dne 18. ledna 1978, kterým se stanoví zvláštní podmínky pro vývoz některých druhů sýrů do Rakouska [16] zavedlo rovněž zvláštní režim pro Rakousko s ohledem na číslo 04.04; že nařízení Komise (EHS) č. 1579/70 ze dne 4. srpna 1970, kterým se stanoví zvláštní podmínky pro vývoz některých druhů sýrů do Španělska [17], naposledy pozměněného nařízením (EHS) č. 1300/76 [18] stanoví rovněž zvláštní sazbu náhrady pro sýry vyvážené do Španělska (oblast určení D);
vzhledem k tomu, že zvláštní režimy pro vývoz do Švýcarska, Rakouska a Španělska zajistí, že produkty, kterým byla poskytnuta náhrada pro jiná místa určení, nemohou být vyvezeny do těchto tří zemí; že je v důsledku toho nutné zohlednit tyto zvláštní režimy při použití nařízení (EHS) č. 192/75, aby vývozci nemuseli při obchodování se třetími zeměmi nést zbytečné finanční náklady, a to tím, že při stanovení nejnižší sazby náhrady by se neměly zohledňovat sazby zvláštní náhrady stanovené pro příslušná zvláštní místa určení, jejichž částka je nižší, než je nejnižší platná náhrada pro jiné třetí země; že tato výjimka byla, s výhradou Rakouska, stanovena nařízeními (EHS) č. 1611/68 a (EHS) č. 1578/70;
vzhledem k tomu, že nejnižší sazba náhrady může rovněž vyplynout ze skutečnosti, že náhrada nebyla stanovena;
vzhledem k tomu, že s ohledem na vývozy do Spojených států (oblast určení E) existují případy, kdy nebyla stanovena náhrada pro některé mléčné výrobky; že je rovněž vhodné stanovit výjimku pro stanovení nejnižší sazby náhrady v případech, kdy opatření přijatá ve Spojených státech zaručí, že produkty, na které se vztahuje náhrada pro ostatní místa určení, nesmějí být dováženy do oblasti určení E; že na základě dosavadních zkušeností je zřejmé, že se na produkty uvedené v příloze II tohoto nařízení může vztahovat tato výjimka nejen s ohledem na použití čl. 11 odst. 2 nařízení (EHS) č. 192/76, ale rovněž na čl. 2 odst. 4 a čl. 3 odst. 1 nařízení (EHS) č. 441/69; že tyto výjimky by měly být zrušeny pro produkty, které již nesplňují výše uvedené podmínky; že takové ustanovení bylo stanoveno v nařízení (EHS) č. 518/76;
vzhledem k tomu, že oblast určení D odpovídající Španělsku a oblast určení E odpovídající Spojeným státům jsou definovány v příloze nařízení Komise (EHS) č. 1098/68 ze dne 27. července 1968, kterým se stanoví prováděcí pravidla k vývozním náhradám pro mléko a mléčné výrobky [19], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 37/75 [20];
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nestanovení náhrady nebo zvláštní náhrada:
- stanovená pro vývoz produktů uvedených v příloze I do jednoho místa určení uvedeného v téže příloze, a
- jejíž sazba je nižší než nejnižší sazba stanovená pro jiná místa určení,
nejsou zohledněny při stanovení nejnižší sazby náhrady ve smyslu článku 11 nařízení (EHS) č. 192/75.
Článek 2
Nestanovení náhrady pro produkty uvedené v příloze II, které jsou vyváženy do oblasti určení E, se nebere v úvahu:
- pro stanovení nejnižší sazby náhrady ve smyslu čl. 11 odst. 2 nařízení (EHS) č. 192/75,
- pro použití čl. 2 odst.4 posledního pododstavce a čl. 3 odst. 1 nařízení (EHS) č. 441/69.
Článek 3
V příloze I nařízení (EHS) č. 1324/68:
a) se zrušuje položka 04.04 E I b) 2;
b) položka 04.04. E I b) 5 se mění takto:
- slovo "Butterkäse" se vkládá před slovo "Danbo",
- slovo "Tilsit" se vkládá za slovo "Saint-Paulin".
Článek 4
Nařízení (EHS) č. 1611/68, (EHS) č. 1578/70 a (EHS) č. 518/76 se zrušují.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. dubna 1978.
REGLAMENTO (CEE) No 776/78 DE LA COMISIÓN de 18 de abril de 1978 relativo a la aplicación del tipo más bajo de la restitución a la exportación de productos lácteos y por el que se derogan y modifican determinados reglamentos
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea,
Visto el Reglamento (CEE) no 804/68 del Consejo de 27 de junio de 1968 por el que se establece una organización común de mercados en el sector de la leche y de los productos lácteos (1), modificado en último lugar por el Reglamento (CEE) no 2560/77 (2), y, en particular, el apartado 4 de su artículo 17,
Visto el Reglamento (CEE) no 876/68 del Consejo de 28 de junio de 1968 por el que se establecen, en el sector de la leche y de los productos lácteos, las normas generales relativas a la concesión de las restituciones a la exportación y a los criterios para la fijación de su importe (3), modificado en último lugar por el Reglamento (CEE) no 2492/72 (4), y, en particular, el apartado 2 de su artículo 6,
Considerando que por razones de claridad, es conveniente derogar los siguientes Reglamentos, que deberían ser objeto de varias adaptaciones, y sustituirlos por un texto único:
- Reglamento (CEE) no 1611/68 de la Comisión de 15 de octubre de 1968 por el que se establecen disposiciones relativas al tipo más bajo de la restitución aplicable a la exportación de determinados quesos a terceros países (5), modificado por el Reglamento (CEE) no 2786/73 (6);
- Reglamento (CEE) no 1578/70 de la Comisión de 4 de agosto de 1970 por el que se establecen disposiciones especiales relativas al tipo más bajo de la restitución aplicable a la exportación de quesos a terceros países (7);
- Reglamento (CEE) no 518/76 de la Comisión de 8 de marzo de 1976 relativo a la aplicación del tipo más bajo de la restitución a la exportación de productos lácteos y por el que se deroga el Reglamento (CEE) no 2188/74 (8);
Considerando que es conveniente adaptar el Anexo del Reglamento (CEE) no 1324/68 de la Comisión de 29 de agosto de 1968 por el que se establecen las condiciones especiales para la exportación de determinados quesos a Suiza (9), modificado en último lugar por el Reglamento (CEE) no 2768/73 (10), con objeto de tener en cuenta que, en lo sucesivo, el Tilsit y el Butterkaese se incluyen en la subpartida 04.04 E I b) 5 del arancel aduanero común cuando se exporten a terceros países;
Considerando que, en caso de que la restitución a la exportación se diferencie según los destinos, el apartado 2 del artículo 11 del Reglamento (CEE) no 192/75 de la Comisión de 17 de enero de 1975 por el que se establecen las modalidades de aplicación de las restituciones a la exportación para los productos agrícolas (11), modificado en último lugar por el Reglamento (CEE) no 1469/77 (12), prevé que la parte de la restitución, calculada basándose en el tipo más bajo de la misma, aplicable el día del cumplimiento de las formalidades aduaneras de exportación se pagará en cuanto se aporte la prueba de que el producto ha salido del territorio geográfico de la Comunidad;
Considerando que el Reglamento (CEE) no 441/69 del Consejo de 4 de marzo de 1969 por el que se establecen las normas generales complementarias relativas a la concesión de las restituciones a la exportación para los productos sometidos a un régimen de precios únicos, exportados en su estado natural o en forma de mercancías no comprendidas en el Anexo II del Tratado (13), modificado en último lugar por el Reglamento (CEE) no 260/78 (14), permite en el último párrafo del apartado 4 del artículo 3, pagar la parte de la restitución correspondiente al tipo más bajo en cuanto el producto se haya sometido al régimen especial establecido por el citado reglamento;
Considerando que, en el marco de regímenes especiales establecidos con varios terceros países, el tipo de la restitución aplicable a la exportación a dichos países de determinados productos lácteos puede ser inferior a veces en una cuantía importante al nivel de la restitución que se aplique normalmente; que puede asimismo ocurrir que no establezca ninguna restitución;
Considerando que, en lo que se refiere a Suiza, se han establecido regímenes especiales por medio del Reglamento (CEE) no 1324/68, en lo que se refiere a determinados quesos, y del Reglamento (CEE) no 2074/73 de la Comisión de 31 de julio de 1973, por el que se establecen las condiciones especiales para la exportación de quesos fundidos a Suiza (15), que se ha previsto asimismo un régimen especial con respecto a Austria, en lo que se refiere a la partida no 04.04, mediante el Reglamento (CEE) no 102/78 de la Comisión de 18 de enero de 1978 por el que se establecen las condiciones especiales para la exportación de determinados quesos a Austria (16); que se aplica asimismo un tipo especial de la restitución a los quesos exportados a España (Zona D), en virtud del Reglamento (CEE) no 1579/70 de la Comisión de 4 de agosto de 1970 por el que se establecen las condiciones especiales para la exportación de determinados quesos a España (17), modificado en último lugar por el Reglamento (CEE) no 1300/76 (18);
Considerando que los regímenes especiales para la exportación a Suiza, Austria y España garantizan que los productos que se hayan beneficiado de una restitución para otros destinos que se hayan beneficiado de una restitución para otros destinos no se podrán exportar a dichos países; que, por consiguiente, resulta oportuno tener en cuenta tales regímenes especiales cuando se apliquen las mencionadas disposiciones del Reglamento (CEE) no 192/75, con objeto de que no recaigan en los exportadores en sus intercambios comerciales con los demás terceros países, cargas financieras que no sean necesarias, previendo que para la determinación del tipo más bajo de la restitución no se tengan en cuenta los tipos de la restitución especial que se hayan fijado para los destinos particulares de que se trate, a un nivel inferior al de la restitución menos elevada, aplicable a los demás terceros países; que tal excepción se había previsto, excepto para Austria, en los Reglamentos (CEE) núm. 1611/68 y 1578/70;
Considerando que el tipo más bajo de la restitución se deriva asimismo de la notificación de una restitución;
Considerando que, en lo que se refiere a las exportaciones a los Estados Unidos (Zona E), existen casos de notificación de la restitución para determinados productos lácteos; que es asimismo conveniente prever una excepción en cuanto a la determinación del tipo más bajo de la restitución, en los casos en que las medidas establecidas en los Estados Unidos garanticen que los productos que se hayan beneficiado de una restitución para otros destinos no se puedan importar a la Zona E; que la experiencia adquirida demuestra que los productos que figuran en el Anexo II del presente Reglamento pueden incluirse en tal excepción, no sólo en lo que se refiere a la aplicación del apartado 2 del artículo 11 del Reglamento (CEE) no 192/76, sino también del apartado 4 del artículo 2 y del apartado 1 del artículo 3 del Reglamento (CEE) no 441/69; que deberán suprimirse tales excepciones para aquellos productos para los que ya no se cumplen las mencionadas condiciones; que una disposición similar estaba prevista en el Reglamento (CEE) no 518/76;
Considerando que las zonas de destino D y E, correspondiente a España y Estados Unidos, respectivamente, han sido definidas en el Anexo del Reglamento (CEE) no 1098/68 de la Comisión de 27 de julio de 1968 por el que se establecen las modalidades de aplicación de las restituciones a la exportación en el sector de la leche y de los productos lácteos (19), modificado en último lugar por el Reglamento (CEE) no 37/75 (20);
Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de la leche y de los productos lácteos,
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
La no fijación de una restitución o la restitución parcial, fijada para la exportación de productos enumerados en el Anexo I a uno de los destinos que figuran en el citado Anexo y cuyo tipo sea inferior al nivel más bajo fijado para los otros destinos, no se tomará en consideración al determinar el tipo más bajo de la restitución con arreglo al artículo 11 del Reglamento (CEE) no 192/75.
Artículo 2
La no fijación de una restitución para los productos que figuran en el Anexo II, exportados a la Zona E, no se tomarán en consideración:
- para la determinación del tipo más bajo de la restitución con arreglo al apartado 2 del artículo 11 del Reglamento (CEE) no 192/75,
- para la aplicación del último párrafo del apartado 4 del artículo 3 del Reglamento (CEE) no 441/69.
Artículo 3
En el Anexo I del Reglamento (CEE) no 1324/68:
a) se suprime la subpartida 04.04 E I b) 2;
b) la subpartida 04.04 E I b) 5 se completa como sigue:
- se inserta el término «Butterkaese» antes del término «Danbo»;
- se inserta el término «Tilsit» a continuación del término «Saint-paulin».
Artículo 4
Quedan derogados los Reglamentos (CEE) nos. 1611/68, 1578/70 y 518/76.
Artículo 5
El presente Reglamento entrará en vigor el tercer día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 18 de abril de 1975.