Směrnice Rady
ze dne 3. května 1989
o sbližování právních předpisů členských států týkajících se elektromagnetické kompatibility
(89/336/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že je nezbytné přijmout opatření s cílem postupného vytvoření vnitřního trhu v období do 31. prosince 1992; že vnitřní trh zahrnuje oblast bez vnitřních hranic, ve které je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;
vzhledem k tomu, že členské státy odpovídají za poskytování odpovídající ochrany radiokomunikacím a zařízením, přístrojům nebo systémům, jejichž funkce může být narušena elektromagnetickým rušením vyvolaným elektrickými a elektronickými přístroji, proti těmto druhům rušení;
vzhledem k tomu, že členské státy rovněž odpovídají za zajištění ochrany energetických distribučních sítí před elektromagnetickým rušením, které by mohlo tyto sítě a následně i zařízení napájená z těchto sítí nepříznivě ovlivňovat;
vzhledem k tomu, že se směrnice Rady 86/361/EHS ze dne 24. července 1986 o počátečním stadiu vzájemného uznávání schválení typu telekomunikačních koncových zařízení [4] vztahuje především na signály vyzařované těmito zařízeními, jsou-li provozována běžným způsobem, a současně i na ochranu veřejných telekomunikačních sítí před poškozením; že je proto nezbytné zajistit odpovídající ochranu těchto sítí včetně zařízení, která jsou k nim připojena, proti přechodným rušením způsobovaným signály náhodného charakteru, které mohou být těmito zařízeními vyzařovány;
vzhledem k tomu, že v některých členských státech jsou závaznými předpisy vymezeny zejména přípustné hladiny elektromagnetického rušení, které taková zařízení smí vyvolávat, a stupeň odolnosti vůči takovým signálům; že tyto závazné předpisy nemusí nezbytně vést k různému stupni ochrany v jednotlivých členských státech, avšak v důsledku rozdílů brání obchodu v rámci Společenství;
vzhledem k tomu, že vnitrostátní předpisy zajišťující tuto ochranu musí být harmonizovány s cílem zaručit volný pohyb elektrických a elektronických přístrojů bez snížení současné a odůvodněné úrovně ochrany v členských státech;
vzhledem k tomu, že bez ohledu na jedno ze základních pravidel Společenství, jmenovitě pravidlo volného pohybu zboží, jsou podle současných právních předpisů Společenství překážky pohybu uvnitř Společenství vyplývající z rozdílů vnitrostátních právních předpisů pro uvádění výrobků na trh přijatelné, pokud lze ustanovení těchto předpisů uznat jako nezbytná pro splnění základních požadavků; že harmonizace právních předpisů se proto v tomto případě musí omezit na ustanovení, která jsou nutná pro splnění požadavků na ochranu ve vztahu k elektromagnetické kompatibilitě; že těmito požadavky musí být odpovídající vnitrostátní předpisy nahrazeny;
vzhledem k tomu, že tato směrnice proto stanovuje pouze požadavky na ochranu ve vztahu k elektromagnetické kompatibilitě; že pro usnadnění prokazování shody s těmito požadavky je důležité mít na evropské úrovni harmonizované normy týkající se elektromagnetické kompatibility, aby výrobky, které těmto normám vyhovují, mohly být považovány za výrobky, které splňují požadavky na ochranu; že tyto normy harmonizované na evropské úrovni jsou vypracovávány soukromoprávními subjekty a musí si zachovat charakter nezávazných znění; že za tím účelem byl Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC) uznán za subjekt příslušný k přijímání harmonizovaných norem v oblasti působnosti této směrnice v souladu s obecnými řídícími zásadami pro spolupráci mezi Komisí a Evropským výborem pro normalizaci (CEN) a CENELEC, které byly podepsány dne 13. listopadu 1984; že pro účely této směrnice je harmonizovanou normou technická specifikace (evropská norma nebo harmonizační dokument), kterou přijal CENELEC z podnětu Komise podle ustanovení směrnice Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů [5], naposledy pozměněné směrnicí 88/182/EHS [6], a v souladu s výše uvedenými obecnými řídícími zásadami;
vzhledem k tomu, že by, jako přechodné opatření na úrovni Společenství, měl být do přijetí harmonizovaných norem pro účely této směrnice volný pohyb zboží usnadněn uznáním přístrojů, které vyhovují platným vnitrostátním normám přijatým v souladu s kontrolními postupy Společenství zajišťujícími, že tyto vnitrostátní normy splňují cíle ochrany podle této směrnice;
vzhledem k tomu, že ES prohlášení o shodě týkající se přístrojů vytváří předpoklad jejich shody s touto směrnicí; že toto prohlášení musí mít co možná nejjednodušší formu;
vzhledem k tomu, že by však u přístrojů, na které se vztahuje směrnice 86/361/EHS, měla být za účelem dosažení účinné ochrany z hlediska elektromagnetické kompatibility shoda s ustanoveními této směrnice osvědčována značkami a certifikáty shody vydanými subjekty oznámenými členskými státy; že by pro usnadnění vzájemného uznávání značek a certifikátů vydávaných těmito subjekty měla být harmonizována příslušná kritéria, která se mají brát v úvahu při jejich udělování;
vzhledem k tomu, že přesto může dojít k tomu, že zařízení bude rušit radiokomunikační a telekomunikační sítě; že by proto měl být stanoven postup, který by toto nebezpečí omezil;
vzhledem k tomu, že se tato směrnice užívá pro přístroje a zařízení, na něž se vztahují směrnice 76/889/EHS [7] a 76/890/EHS [8], které se týkají sbližování právních předpisů členských států týkajících se rádiového rušení způsobovaného elektrickými spotřebiči pro domácnost, přenosným nářadím a podobným zařízením a potlačování rádiového rušení zářivkovými svítidly opatřenými startéry; že by proto měly být tyto směrnice zrušeny,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Pro účely této směrnic se rozumí:
1. "přístroji" veškeré elektrické a elektronické přístroje včetně vybavení a zařízení, která obsahují elektrické a/nebo elektronické součástky;
2. "elektromagnetickým rušením" jakýkoliv elektromagnetický jev, který může zhoršovat funkci přístroje, jednotky zařízení nebo systému. Elektromagnetickým rušením může být elektromagnetický šum, nežádoucí signál nebo změna v samotném prostředí šíření;
3. "odolností" schopnost přístroje, jednotky zařízení nebo systému fungovat bez zhoršení kvality za přítomnosti elektromagnetického rušení;
4. "elektromagnetickou kompatibilitou" schopnost přístroje, jednotky zařízení nebo systému pracovat uspokojivě v daném elektromagnetickém prostředí, aniž by samy způsobovaly nepřípustné elektromagnetické rušení jakéhokoliv přístroje v tomto prostředí;
5. "příslušným subjektem" subjekt který splňuje kritéria uvedená v příloze II a je jako takový uznán;
6. "certifikátem ES přezkoušení typu" dokument, v němž oznámený subjekt podle čl. 10 odst. 6 osvědčuje, že je typ zkoušeného zařízení v souladu s ustanoveními této směrnice, která se na něj vztahují.
Článek 2
1. Tato směrnice se vztahuje na přístroje, které mohou způsobovat elektromagnetické rušení nebo jejichž funkce může být takovým rušením ovlivněna.
Tato směrnice stanovuje požadavky na ochranu a s nimi související kontrolní postupy.
2. Pokud jsou požadavky na ochranu pro určité přístroje stanovené v této směrnici harmonizovány zvláštními směrnicemi, potom tato směrnice pro tyto přístroje a požadavky na ochranu se nepoužije nebo se přestane používat, jakmile tyto zvláštní směrnice vstoupí v platnost.
3. Tato směrnice se nevztahuje na rádiová zařízení používaná radioamatéry podle článku 1 definice 53 předpisů pro radiokomunikace Mezinárodní úmluvy o telekomunikacích, pokud tato zařízení nejsou komerčně dostupná.
Článek 3
Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby přístroje podle článku 2 mohly být uváděny na trh nebo do provozu pouze, splňují-li požadavky stanovené touto směrnicí, jsou-li správně instalovány a udržovány a jsou-li používány k účelům, pro které jsou určeny.
Článek 4
Přístroje uvedené v článku 2 musí být vyrobeny tak, aby
a) elektromagnetické rušení, které způsobují, nepřesáhlo úroveň dovolující, aby radiokomunikační a telekomunikační zařízení či jiné přístroje pracovaly v souladu s určeným účelem,
b) měly přiměřenou úroveň vnitřní odolnosti vůči elektromagnetickému rušení, aby mohly být provozovány v souladu s určeným účelem.
Základní požadavky na ochranu jsou stanoveny v příloze III.
Článek 5
Členské státy nesmějí na svém území z důvodů týkajících se elektromagnetické kompatibility bránit uvádění na trh a do provozu přístrojů, na které se vztahuje tato směrnice a které splňují její požadavky.
Článek 6
1. Požadavky této směrnice nebrání členským státům v uplatňování těchto zvláštních opatření:
a) opatření, která se týkají uvedení do provozu a užívání přístrojů určených pro specifické umístění k překonání existujících nebo předpokládaných problémů s elektromagnetickou kompatibilitou,
b) opatření, která se týkají instalace přístrojů určených k ochraně veřejných telekomunikačních sítí nebo přijímacích nebo vysílacích stanic užívaných pro bezpečnostní účely.
2. Aniž je dotčena směrnice 83/189/EHS, jsou členské státy povinny informovat Komisi a ostatní členské státy o zvláštních opatřeních přijatých podle odstavce 1.
3. Zvláštní opatření, která byla uznána jako opodstatněná, budou uvedena v odpovídajícím oznámení Komise zveřejněném v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 7
1. Členské státy předpokládají splnění požadavků na ochranu podle článku 4 u přístrojů, které jsou ve shodě
a) s příslušnými vnitrostátními normami přejímajícími harmonizované normy, jejichž referenční čísla byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropských společenství. Členské státy zveřejní referenční čísla těchto vnitrostátních norem;
b) s příslušnými vnitrostátními normami podle odstavce 2, pokud pro oblasti, na něž se tyto normy vztahují, harmonizované normy neexistují.
2. Členské státy sdělí Komisi znění svých vnitrostátních norem podle odst. 1 písm. b), které považují za normy vyhovující požadavkům na ochranu podle článku 4. Komise předloží znění těchto norem ostatním členským státům. Postupem stanoveným v čl. 8 odst. 2 oznámí Komise členským státům ty vnitrostátní normy, na jejichž základě lze předpokládat shodu s požadavky na ochranu podle článku 4.
Členské státy zveřejní referenční čísla těchto norem. Komise je rovněž zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.
3. Pokud výrobce nepoužil normy podle odstavce 1 nebo je použil pouze částečně anebo pokud takové normy neexistují, budou členské státy považovat přístroje za vyhovující požadavkům na ochranu, pokud je jejich shoda s těmito požadavky potvrzena prostřednictvím certifikátů uvedených v čl. 10 odst. 2.
Článek 8
1. Pokud má členský stát nebo Komise za to, že harmonizované normy podle čl. 7 odst. 1 písm. a) nesplňují zcela požadavky na ochranu podle článku 4, dotyčný členský stát nebo Komise předloží záležitost s udáním důvodů stálému výboru zřízenému podle směrnice 83/189/EHS (dále jen "výbor"). Výbor neprodleně zaujme své stanovisko.
Po obdržení stanoviska výboru Komise co nejdříve uvědomí členské státy, zda příslušné normy mají být zcela nebo zčásti staženy ze zveřejnění podle čl. 7 odst. 1 písm. a).
2. Po obdržení sdělení podle čl. 7 odst. 2 Komise konzultuje výbor. Na základě stanoviska výboru Komise co nejdříve uvědomí členské státy, zda je či není na základě dotyčné vnitrostátní normy možné předpokládat shodu, a pokud ano, že je nutné příslušný odkaz zveřejnit na vnitrostátní úrovni.
Pokud má Komise nebo členský stát za to, že vnitrostátní norma již nesplňuje podmínky pro domněnku shody s požadavky na ochranu podle článku 4, konzultuje Komise výbor. Na základě stanoviska výboru Komise co nejdříve uvědomí členské státy, zda dotyčná vnitrostátní norma nadále zakládá či nezakládá domněnku shody, a pokud ne, zda musí být tato norma zcela nebo zčásti stažena ze zveřejnění podle čl. 7 odst. 2.
Článek 9
1. Jestliže členský stát zjistí, že přístroj, ke kterému je přiložen jeden z certifikátů uvedených v článku 10, nesplňuje požadavky na ochranu podle článku 4, přijme všechna vhodná opatření ke stažení přístroje z trhu, k zákazu jeho uvedení na trh nebo k omezení jeho volného pohybu.
O každém takovém opatření dotyčný členský stát neprodleně uvědomí Komisi s uvedením důvodů svého rozhodnutí a zejména uvede, zda je neshoda způsobena
a) nesplněním požadavků na ochranu podle článku 4, jestliže přístroj neodpovídá normám podle čl. 7 odst. 1,
b) nesprávným použitím norem podle čl. 7 odst. 1,
c) nedostatky v normách podle čl. 7 odst. 1.
2. Komise co nejdříve konzultuje dotyčné strany. Jestliže na základě těchto konzultací Komise shledá, že opatření jsou oprávněná, neprodleně o tom uvědomí členský stát, který opatření přijal, a také ostatní členské státy.
Jestliže se rozhodnutí podle odstavce 1 zakládá na nedostatcích v normách a členský stát trvá na opatřeních, která přijal, Komise po konzultaci se zúčastněnými stranami předloží záležitost do dvou měsíců výboru a zahájí postup podle článku 8.
3. Jestliže je k přístroji, který nesplňuje požadavky, přiložen některý z certifikátů podle článku 10, přijme dotyčný členský stát příslušná opatření proti tomu, kdo certifikát vydal, a uvědomí o tom Komisi a ostatní členské státy.
4. Komise zajistí, aby členské státy byly průběžně informovány o průběhu a výsledku tohoto postupu.
Článek 10
1. V případě přístroje, u kterého výrobce použil normy podle čl. 7 odst. 1, se shoda přístroje s touto směrnicí osvědčí ES prohlášením o shodě vypracovaným výrobcem nebo jeho zplnomocněným zástupcem usazeným ve Společenství. Toto prohlášení musí být uchováváno pro potřebu příslušného orgánu po dobu deseti let od uvedení přístroje na trh.
Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství rovněž připojí na přístroj anebo na obal, k návodu k použití nebo na záruční list ES značku shody.
Pokud výrobce ani jeho zplnomocněný zástupce nejsou usazeni ve Společenství, pak výše uvedená povinnost uchovávat ES prohlášení o shodě pro potřebu příslušného orgánu připadá osobě, která uvádí přístroj na trh Společenství.
Ustanovení týkající se ES prohlášení o shodě a značky ES jsou uvedena v příloze I.
2. V případě přístroje, u kterého výrobce nepoužil normy podle čl. 7 odst. 1 nebo je použil pouze částečně, nebo jestliže tyto normy neexistují, je výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství povinen uchovávat pro potřebu příslušných orgánů technickou výrobní dokumentaci, a to od okamžiku uvedení přístroje na trh. Tato dokumentace musí obsahovat popis přístroje, postupy používané k zajištění shody přístroje s požadavky na ochranu podle článku 4, jakož i technickou zprávu nebo certifikát, jedno nebo druhé vydané příslušným subjektem.
Tato dokumentace musí být uchovávána pro potřebu příslušných orgánů po dobu deseti let od uvedení přístroje na trh.
Není-li výrobce ani jeho zplnomocněný zástupce usazen ve Společenství, povinnost uchovávat technickou dokumentaci k dispozici připadá osobě, která uvádí výrobek na trh Společenství.
Shoda přístroje s přístrojem popsaným v technické dokumentaci se osvědčuje postupem podle odstavce 1.
Členské státy v souladu s ustanoveními tohoto odstavce předpokládají, že takový přístroj vyhovuje požadavkům na ochranu podle článku 4.
3. Jestliže normy podle čl. 7 odst. 1 dosud neexistují, mohou se dotyčné přístroje po přechodnou dobu, nejpozději do 31. prosince 1992, aniž jsou dotčena ustanovení odstavce 2 tohoto článku, nadále řídit vnitrostátními předpisy platnými ke dni přijetí této směrnice za předpokladu souladu těchto předpisů s ustanoveními Smlouvy.
4. Shoda přístroje, na který se vztahuje čl. 2 odst. 2 směrnice 86/361/EHS, s ustanoveními této směrnice se osvědčuje postupem podle odstavce 1, jestliže výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství obdržel certifikát ES přezkoušení typu týkající se tohoto přístroje vydaný některým z oznámených subjektů podle odstavce 6 tohoto článku.
5. Shoda přístroje určeného pro rádiový přenos, který odpovídá definici Mezinárodní úmluvy o telekomunikacích, s ustanoveními této směrnice se osvědčuje postupem podle odstavce 1, jestliže výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství obdržel certifikát ES přezkoušení typu týkající se tohoto přístroje vydaný některým z oznámených subjektů podle odstavce 6.
Toto ustanovení se nevztahuje na přístroje, které jsou navrženy a určeny výhradně pro radioamatéry ve smyslu čl. 2 odst. 3.
6. Každý členský stát oznámí Komisi a ostatním členským státům příslušné orgány uvedené v tomto článku a subjekty příslušné k vydávání certifikátů ES přezkoušení typu podle odstavců 4 a 5. Komise zveřejní pro informaci seznam těchto orgánů a subjektů v Úředním věstníku Evropských společenství a zajistí aktualizaci tohoto seznamu.
V tomto oznámení se uvede, zda jsou tyto subjekty příslušné pro všechny přístroje, na které se vztahuje tato směrnice, nebo zda je jejich odpovědnost omezena pouze na určité specifické oblasti.
Při posuzování subjektů, které mají být oznámeny, použijí členské státy kritéria uvedená v příloze II.
Subjekty, které vyhovují kritériím posuzování stanoveným v příslušných harmonizovaných normách, se považují za subjekty, které splňují výše zmíněná kritéria.
Jestliže členský stát zjistí, že jím oznámený subjekt nesplňuje kritéria uvedená v příloze II, je povinen jeho oznámení stáhnout Neprodleně o tom uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
Článek 11
Směrnice 76/889/EHS a směrnice 76/890/EHS se zrušují od 1. ledna 1992.
Článek 12
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 1991. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Členské státy budou tyto předpisy uplatňovat od 1. ledna 1992.
2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 13
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 3. května 1989.
*****
DIRECTIVA DEL CONSEJO
de 3 de mayo de 1989
sobre la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros relativas a la compatibilidad electromagnética
(89/336/CEE)
EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea y, en particular, su artículo 100 A,
Vista la propuesta de la Comisión (1),
En cooperación con el Parlamento Europeo (2),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social (3),
Considerando que conviene adoptar las medidas destinadas a establecer progresivamente el mercado interior a lo largo de un período que expira el 31 de diciembre de 1992; que el mercado interior implica un espacio sin fronteras interiores en el que se garantiza la libre circulación de mercancías, personas, servicios y capitales.
Considerando que corresponde a los Estados miembros garantizar una protección suficiente contra los problemas causados por las perturbaciones electromagnéticas producidas por aparatos eléctricos o electrónicos, a las radiocomunicaciones y a los dispositivos, aparatos o sistema cuyo funcionamiento pueda verse perjudicado por dichas perturbaciones;
Considerando que asimismo corresponde a los Estados miembros velar por la protección de las redes de distribución de energía eléctrica contra las perturbaciones electromagnéticas que puedan afectarles y, consecuentemente, por la de los equipos alimentados por dichas redes;
Considerando que la Directiva 86/361/CEE del Consejo, de 24 de julio de 1986, relativa a la primera etapa del reconocimiento mutuo de la homologación de equipos terminales de telecomunicaciones (4), contempla en particular las señales emitidas por estos equipos durante su funcionamiento normal, así como la protección contra todo daño de las redes públicas de telecomunicaciones; que, por consiguiente, debe garantizarse una protección suficiente de estas redes, incluyendo la de los aparatos a ellas conectados, contra las interferencias momentáneas provocadas por las señales de naturaleza accidental que dichos aparatos puedan emitir;
Considerando que, en determinados Estados miembros, existen disposiciones imperativas que establecen, en particular, los niveles admisibles de perturbaciones electromagnéticas que pueden provocar estos aparatos y su grado de inmunidad contra estas mismas señales; que estas disposiciones imperativas no conducen necesariamente a niveles de protección diferentes de un Estado miembro a otro si bien, en razón de su disparidad, obstaculizan los intercambios en el interior de la Comunidad;
Considerando que deben armonizarse las disposiciones nacionales que aseguran esta protección, a fin de garantizar la libre circulación de aparatos eléctricos y electrónicos, sin que se rebajen los niveles existentes y justificados de protección en los Estados miembros;
Considerando que el Derecho comunitario, en su estado actual, prevé que, como excepción a una de las reglas fundamentales de la Comunidad, cual es la libre circulación de mercancías, deberán aceptarse los obstáculos a la circulación intracomunitaria que resulten de disparidades de las disposiciones nacionales relativas a la comercialización de productos, en la medida en que dichas disposi
ciones se consideren necesarias a fin de cumplir requisitos obligatorios; que así, la armonización legislativa en el presente caso debe limitarse sólo a las disposiciones necesarias para cumplir los requisitos de protección en materia de compatibilidad electromagnéticas; que estos requisitos deben sustituir a las disposiciones nacionales en la materia;
Considerando, por tanto, que la presente Dirtectiva se limita a definir los requisitos de protección en materia de compatibilidad electromagnética; que, a fin de facilitar la prueba de conformidad con dichos requisitos, es importante disponer de normas armonizadas a escala europea relativas a la compatibilidad electromagnética, normas cuyo respeto garantice a los productos una presunción de conformidad con los requisitos de protección; que estas normas armonizadas a escala europea son elaboradas por organismos privados y deben conservar su carácter de textos no obligatorios; que, a tal fin, se reconoce al Comité europeo de normalización electrotécnica (CENELEC) como el organismo competente en el ámbito de la presente Directiva para adoptar las normas armonizadas de conformidad con las orientaciones generales para la cooperación entre la Comisión y el Comité Europeo de Normalización (CEN) y el CENELEC, firmadas el 13 de noviembre de 1984; que, con arreglo a la presente Directiva, una norma armonizada es una especificación técnica (norma europea o documento de armonización) adoptada por el CENELEC bajo mandato de la Comisión, de conformidad con la Directiva 83/189/CEE del Consejo, de 28 de marzo de 1983, por la que se establece un procedimiento de información en materia de las normas y reglamentaciones técnicas (1), modificada en último lugar por la Directiva 88/182/CEE (2), así como en virtud de las orientaciones generales antes mencionadas;
Considerando que, mientras se espera la adopción de normas armonizadas en los términos de la presente Directiva, resulta oportuno facilitar la libre circulación de mercancías aceptando, transitoriamente, a escala comunitaria aparatos conformes a las normas nacionales adoptadas de conformidad con un procedimiento de control comunitario que garantice que dichas normas nacionales responden a los requisitos de protección de la presente Directiva;
Considerando que la declaración CE de conformidad relativa al aparato constituirá una presunción de su conformidad con la presente Directiva; que esta declaración deberá presentarse de la forma más simple posible;
Considerando que, para los aparatos a que se refiere la Directiva 86/361/CEE y a fin de obtener una protección eficaz en cuanto a la compatibilidad electromagnética, deberá sin embargo hacerse constar el cumplimiento de las disposiciones de la presente Directiva mediante marcas o certificados de conformidad expedidos por los organismos notificados por los Estados miembros; que, para facilitar el reconocimiento mutuo de las marcas y los certificados expedidos por estos organismos, es conveniente armonizar los criterios que deben tomarse en consideración para designarlos;
Considerando que, sin embargo, podría ocurrir que hubiera aparatos que perturbasen las radiocomunicaciones y las redes de telecomunicación; que, por tanto, resulta conveniente establecer un procedimiento destinado a paliar este peligro;
Considerando que la presente Directiva se aplicará a los aparatos y materiales contemplados en las Directivas 76/889/CEE (3) y 76/890/CEE (4) relativas a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros, en materia de perturbaciones radioeléctricas producidas por aparatos electrodomésticos, herramientas portátiles y aparatos similares y a la supresión de perturbaciones radioeléctricas producidas por aparatos de iluminación con lámparas fluorescentes provistas de cebador, respectivamente; que, por tanto, resulta conveniente derogar estas Directivas,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
A los efectos de la presente Directiva, se entenderá por:
1) « Aparatos »: todos los aparatos eléctricos y electrónicos, así como los equipos e instalaciones que contengan componentes eléctricos y/o electrónicos.
2) « Perturbaciones electromagnéticas »: los fenómenos electromagnéticos que puedan crear problemas de funcionamiento de un dispositivo, de un aparato o de un sistema. Una perturbación electromagnética puede consistir en un ruido electromagnético, una señal no deseada o una modificación del propio medio de propagación.
3) « Inmunidad »: la aptitud de un dispositivo, de un aparato o de un sistema para funcionar sin merma de calidad en presencia de una perturbación electromagnética.
4) « Compatibilidad electromagnética »: la aptitud de un dispositivo, de un aparato o de un sistema para funcionar en su entorno electromagnético, de forma satisfactoria y sin producir él mismo perturbaciones electromagnéticas intolerables para todo lo que se encuentre en dicho entorno.
5) « Organismo competente »: organismo que cumpla los requisitos enumerados en el Anexo II y reconocido como tal.
6) « Certificado CE de tipo »: documento mediante el cual un organismo notificado certifica, mediante el procedimiento de certificación previsto en el apartado 2 del artículo 10, que el tipo de aparato examinado cumple con las disposiciones de la presente Directiva que le son de aplicación.
Artículo 2
1. La presente Directiva se aplicará a los aparatos que puedan crear perturbaciones electromagnéticas o cuyo funcionamiento pueda verse perjudicado por dichas perturbaciones.
La presente Directiva determina los requisitos de protección a este respecto, así como las modalidades de control correspondientes.
2. En la medida en que los requisitos de protección establecidos en la presente Directiva se hayan armonizado mediante directivas específicas para determinados aparatos, la presente Directiva no se aplicará o dejará de aplicarse a dichos aparatos y a sus requisitos de protección, desde la entrada en vigor de dichas directivas específicas.
3. Los equipos de radio utilizados por los radioaficionados en el sentido de la definición no 53 del artículo 1 del Reglamento de radiocomunicación, que forma parte del Convenio Internacional de Telecomunicaciones, no están incluidos en el ámbito de aplicación de la presente Directiva, salvo que dichos equipos estén disponibles en los comercios.
Artículo 3
Los Estados miembros adoptarán todas las disposiciones necesarias para que los aparatos contemplados en el artículo 2 sólo puedan comercializarse o ponerse en servicio cuando se hallen instalados y mantenidos adecuadamente y utilizándose para las funciones para las que hayan sido concebidos y responden a los requisitos determinados por la presente Directiva.
Artículo 4
Los aparatos contemplados en el artículo 2 deberán constituirse de tal forma que:
a) las perturbaciones electromagnéticas generadas queden limitadas a un nivel que permita a los aparatos de radio y telecomunicaciones y a otros aparatos funcionar de acuerdo con el fin para el que han sido previstos;
b) los aparatos tengan un nivel adecuado de inmunidad intrínseca contra las perturbaciones electromagnéticas que les permita funcionar de acuerdo con el fin para el que han sido previstos.
Los principales requisitos en materia de protección figuran en el Anexo III.
Artículo 5
Los Estados miembros no obstaculizarán por razones relacionadas con la compatibilidad electromagnética la comercialización ni la puesta en servicio en su territorio de los aparatos contemplados en la presente Directiva que cumplan las disposiciones de la misma.
Artículo 6
1. Las prescripciones de la presente Directiva no serán óbice para la aplicación en un Estado miembro de las siguientes medidas especiales:
a) las medidas relativas a la puesta en servicio y la utilización de aparatos para un emplazamiento particular que se hubieran adoptado con el fin de resolver un problema existente o previsible de compatibilidad electromagnética;
b) las medidas relativas a la instalación de aparatos que se hubieran adoptado con el fin de proteger las redes de telecomunicaciones públicas o las estaciones receptoras o emisoras utilizadas por motivos de seguridad.
2. Sin perjuicio de la Directiva 83/189/CEE, los Estados miembros informarán a la Comisión y a los demás Estados miembros sobre las medidas especiales adoptadas de conformidad con el apartado 1.
3. Las medidas especiales que hayan sido consideradas como justificadas serán objeto de una información adecuada por parte de la Comisión en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Artículo 7
1. Los Estados miembros presumirán conformes con los requisitos de protección contemplados en el artículo 4, los aparatos que presenten conformidad:
a) con las normas nacionales relativas a los mismos, que transpongan las normas armonizadas, cuyas referencias se hayan publicado en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Los Estados miembros publicarán las referencias de estas normas nacionales;
b) o con las normas nacionales a los mismos, contempladas en el apartado 2, cuando no existan normas armonizadas en los ámbitos cubiertos por tales normas.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de sus normas nacionales contempladas en la letra b) del apartado 1 que estimen cumplen los requisitos de protección contemplados en el artículo 4. La Comisión comunicará este texto inmediatamente a los restantes Estados miembros. Según el procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 8, notificará tembién a los Estados miembros cuáles de dichas normas se beneficiarán de la presunción de conformidad con los requisitos de protección contemplados en el artículo 4.
Los Estados miembros publicarán las referencias de estas normas. La Comisión las publicará igualmente en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
3. Los Estados miembros aceptarán que los aparatos, para los que el fabricante no haya aplicado, o sólo haya aplicado en parte, las normas del apartado 1, o en ausencia de normas, se presuman conformes con los requisitos de protección contemplados en el artículo 4 cuando su conformidad con tales requisitos se certifique mediante el procedimiento de certificación previsto en el apartado 2 del artículo 10.
Artículo 8
1. Cuando un Estado miembro o la Comisión estime que las normas armonizadas de la letra a) del apartado 1 del artículo 7 no satisfacen completamente los requisitos contemplados en el artículo 4, el Estado miembro de que se trate o la Comisión recurrirá al Comité permanente creado por la Directiva 83/189/CEE, denominado en lo sucesivo « el Comité », exponiendo sus motivos. El Comité emitirá un dictamen de forma inmediata.
A la vista del dictamen del Comité, la Comisión notificará lo antes posible a los Estados miembros si las normas afectadas deben retirarse o no en su totalidad o en parte de las publicaciones contempladas en la letra a) del apartado 1 del artículo 7. 2. Tras la recepción de la comunicación mencionada en el apartado 2 del artículo 7, la Comisión consultará al Comité. A la vista del dictamen de éste, la Comisión notificará lo antes posible a los Estados miembros si la norma nacional en cuestión debe o no beneficiarse de la presunción de conformidad y, en caso afirmativo, ser objeto de una publicación nacional de referencia.
Si la Comisión o un Estado miembro estimare que una norma nacional no cumple ya las condiciones necesarias para la presunción de conformidad con los requisitos de protección contemplados en el artículo 4, la Comisión consultará al Comité que emitirá su dictamen inmediatamente. Visto el dictamen de éste, la Comisión notificará lo antes posible a los Estados miembros si la norma en cuestión debe seguir o no beneficiándose de la presunción de conformidad y, en este último caso, retirarse, total o parcialmente, de las publicaciones mencionadas en el apartado 2 del artículo 7.
Artículo 9
1. Cuando un Estado miembro compruebe que un aparato acompañado por uno de los medios de certificación previstos en el artículo 10 no cumple los requisitos de protección contemplados en el artículo 4, tomará las medidas necesarias para retirar del mercado el aparato en cuestión, prohibir su comercialización o limitar su libre circulación.
El Estado miembro informará inmediatamente a la Comisión de dicha medida e indicará las razones de su decisión y, en particular, si la no conformidad es consecuencia:
a) de que no se han respetado los requisitos mencionados en el artículo 4, cuando el aparato no cumpla las normas contempladas en el apartado 1 del artículo 7;
b) de una mala aplicación de las normas contempladas en el apartado 1 del artículo 7;
c) de una laguna de las propias normas contempladas en el apartado 1 del artículo 7.
2. La Comisión procederá a consultar a las partes interesadas lo antes posible. Cuando la Comisión compruebe, una vez efectuada dicha consulta, que la medida está justificada, informará inmediatamente al Estado miembro que haya tomado la iniciativa, así como a los restantes Estados miembros.
Cuando la Decisión mencionada en el apartado 1 esté motivada por una laguna de normas, la Comisión, tras consulta a las partes interesadas, convocará al comité en un plazo de dos meses, si el Estado miembro que haya tomado las medidas pretende mantenerlas e iniciará los procedimientos previstos en el artículo 8.
3. Cuando el aparato no conforme venga acompañado de uno de los medios de certificación mencionados en el artículo 10, el Estado miembro competente tomará las medidas adecuadas contra el autor de dicha certificación e informará de ello a la Comisión y a los restantes Estados miembros.
4. La Comisión se asegurará de que los Estados miembros estén informados del desarrollo y de los resultados de este procedimiento.
Artículo 10
1. En el caso de aparatos para los que el fabricante haya aplicado las normas contempladas en el apartado 1 del artículo 7, se certificará la conformidad de los aparatos a las disposiciones de la presente Directiva, mediante una declaración de conformidad CE expedida por el fabricante o su mandatario establecido en la Comunidad. Dicha declaración deberá estar a disposición de la autoridad competente durante los diez años siguientes a la comercialización de los aparatos.
Además, el fabricante, o su mandatario establecido en la Comunidad, estampará la marca CE de conformidad en el aparato, o de no ser así en el envase, en el modo de empleo o en su garantía.
Cuando ni el fabricante ni su mandatario estén establecidos en la Comunidad, la obligación antes mencionada de tener a disposición la declaración CE de conformidad incumbirá a cualquier persona que introduzca el aparato en el mercado comunitario.
Determinadas disposiciones relativas a la declaración CE y a la marca CE están incluidas en el Anexo I.
2. En el caso de aparatos para los que el fabricante no haya aplicado o sólo haya aplicado en parte las normas contempladas en el apartado 1 del artículo 7 o en ausencia de normas, el fabricante, o su mandatario establecido en la Comunidad pondrá a disposición de las autoridades competentes, a partir de su comercialización, un expediente técnico de construcción que describa el aparato y exponga las modalidades establecidas para garantizar la conformidad del aparato con los requisitos de protección mencionados en el artículo 4, incluyendo un informe técnico o certificado obtenido de un organismo competente.
Dicho expediente deberá estar a disposición de la autoridad competente durante los diez años siguientes a la comercialización de los aparatos.
Cuando ni el fabricante ni su mandatario estén establecidos en la Comunidad, esta obligación de tener disponible el expediente técnico incumbirá a cualquier persona que comercialice el aparato en el mercado comunitario.
La conformidad de los aparatos con lo descrito en el informe técnico se certificará con arreglo al procedimiento previsto en el apartado 1.
Los Estados miembros presumirán, sin perjuicio de las disposiciones del presente apartado, que dichos aparatos son conforme a los requisitos de protección contemplados en el artículo 4. 3. En caso de ausencia de las normas citadas en el apartado 1 del artículo 7, y sin perjuicio de la disposiciones del apartado 2 del presente artículo, los apartados afectados se podrán seguir sometiendo, con carácter transitorio a más tardar, hasta el 31 de diciembre de 1992 a los regímenes nacionales vigentes en la fecha de adopción de la presente Directiva, siempre que dichos regímenes sean compatibles con las disposiciones del Tratado.
4. La conformidad de los aparatos contemplados por el apartado 2 del artículo 2 de la Directiva 86/361/CEE con las disposiciones de la presente Directiva se acreditará de conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 1, después de que el fabricante, o su mandatario establecido en al Comunidad, haya obtenido un certificado CE de tipo relativo a dichos aparatos expedido por uno de los organismos notificados contemplados en el apartado 6 del presente artículo .
5. La conformidad de los aparatos concebidos para la emisión de radiocomunicaciones tal y como se definen en el convenio de la Unión Internacional de Telecomunicaciones con las disposiciones de la presente Directiva, se certificará con arreglo al procedimiento previsto en el apartado 1 una vez que el fabricante o su mandatario establecido en la Comunidad haya obtenido un certificado CE de tipo relativo a dichos aparatos expedido por uno de los organismos notificados contemplados en el apartado 6 del presente artículo.
Esta disposición no se aplicará a los aparatos mencionados anteriormente cuando estén concebidos y destinados exclusivamente a radioaficionados, de conformidad con el apartado 3 del artículo 2.
6. Cada Estado miembro notificará a la Comisión y a los demás Estados miembros, las autoridades competentes menciondas en este artículo y los organismos encargados de expedir los certificados CE de tipo contemplados en los apartados 4 y 5. En calidad de información, la Comisión publicará en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas la lista de estas autoridades y organismos y asegurará su puesta al día.
La notificación precisará si dichos organismos son competentes para todos los aparatos cubiertos por la presente Directiva o si su responsabilidad se limita a determinados sectores específicos.
En el Anexo II se enumeran los criterios que los Estados miembros deberán aplicar para la evaluación de los organismos a notificar.
Se presumirá que los organismos que cumplan los criterios de evaluación previstos en las normas armonizadas de que se trate responden a los criterios fijados anteriormente.
Un Estado miembro que haya notificado un organismo deberá retirar su autorización si comprueba que este organismo no responde ya a los criterios enumerados en el Anexo II. Informará de ello inmediatamente a la Comisión y a los demás Estados miembros.
Artículo 11
La Directiva 76/889/CEE y la Directiva 76/890/CEE quedarán derogadas a partir del 1 de enero de 1992.
Artículo 12
1. Los Estados miembros adoptarán y publicarán antes del 1 de julio de 1991 las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo dispuesto en la presente Directiva. Informarán de ello a la Comisión.
Aplicarán dichas disposiciones a partir del 1 de enero de 1992.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 13
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 3 de mayo de 1989.