Nařízení Komise (ES) č. 1901/2000
ze dne 7. září 2000,
kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 3330/91 o statistice obchodu se zbožím mezi členskými státy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3330/91 ze dne 7. listopadu 1991 o statistice obchodu se zbožím mezi členskými státy [1], naposledy pozměněné nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1624/2000 [2], a zejména s ohledem na článek 30 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 3046/92 [3], kterým se provádí a mění nařízení (EHS) č. 3330/91, naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2535/98 [4], bylo při různých příležitostech několikrát podstatně změněno.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 2256/92 [5], (ES) č. 1125/94 [6] a (ES) č. 2820/94 [7] dále provádějí nařízení (EHS) č. 3330/91, zejména pokud jde o statistické prahy, lhůty pro předávání výsledků a prahy pro jednotlivé transakce v rámci statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy.
(3) Při dalších změnách nařízení (EHS) č. 3046/92 by měla být související nařízení vypracována způsobem snižujícím zatížení podniků a správních orgánů, kterých se taková nařízení týkají.
(4) S ohledem na zavádění statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy je třeba přesně vymezit oblast působnosti systému Intrastat, jak pokud jde o zboží, které má být zahrnuto, tak pokud jde o zboží, které má být osvobozeno.
(5) Je nutné stanovit datum, od kterého musí zpravodajská jednotka plnit svou zpravodajskou povinnost uvnitř Společenství, a rozsah povinností třetí strany, na niž může zpravodajská jednotka zpravodajskou povinnost převést.
(6) Je třeba podrobně stanovit některá pravidla, kterými se musí příslušné statistické orgány řídit, zejména proto, aby byly účinně spravovány registry hospodářských subjektů uvnitř Společenství.
(7) Klíčový prvek systému Intrastat spočívá ve využívání informací o dani z přidané hodnoty u obchodních transakcí uvnitř Společenství. Aby bylo možné zkontrolovat úplnost statistik, je třeba přesně stanovit informace, které mohou správní orgány v členských státech odpovědné za uplatňování právních předpisů vztahujících se k dani z přidané hodnoty předávat stranám odpovědným za vypracování statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy.
(8) Je třeba co nejvíce snížit zatížení hospodářských subjektů uvnitř Společenství, a to buď jejich osvobozením od zpravodajské povinnosti, nebo zjednodušením postupů. Toto menší zatížení je možné omezit pouze dodatečně vymezenými požadavky na uspokojivou kvalitu statistik. Všechny členské státy musí mít nástroje potřebné k zajištění kvality, přičemž je třeba brat v úvahu jejich hospodářskou a obchodní strukturu.
(9) Je nezbytné stanovit způsob výpočtu prahů týkajících se některých údajů. Pokud jde o statistický postup, je třeba tuto informaci odlišovat od postupu používaného pro statistická hlášení a daňová přiznání.
(10) Přestože jsou zavedeny statistické prahy, existuje stále řada zpravodajských jednotek, které mají zpravodajskou povinnost vykazování značného počtu transakcí nevelké hodnoty v podrobné formě, což představuje zatížení naprosto neúměrné užitečnosti takto získaných informací. Je proto nezbytné toto zatížení snížit.
(11) Je třeba sestavit seznam zboží, jež má být ze statistiky obchodu se zbožím vyloučeno.
(12) Je třeba podrobněji stanovit, které údaje mají být předávány, a jednodušší mechanismy jejich předávání.
(13) Čistá hmotnost vyjádřená v kilogramech je hlavním ukazatelem mezi jednotkami množství a v zásadě by se měla uvádět u každého druhu zboží, avšak pro určité produkty není vhodnou měrnou jednotkou. Zpravodajská jednotka by tudíž měla být v takových případech od povinnosti uvádět čistou hmotnost osvobozena.
(14) Na statistiku obchodu se zbožím mezi členskými státy mohou mít podstatný vliv zvláštní pohyby zboží. Skutečnost, že na úrovni Společenství neexistují harmonizované předpisy, snižuje porovnatelnost statistických údajů mezi členskými státy. Kdekoli je to možné, je třeba zvyšovat harmonizaci statistických předpisů v oblasti zvláštního pohybu zboží dosažením souladu s příslušnými mezinárodními doporučeními.
(15) Aby bylo zajištěno pravidelné a včasné vypracování statistik Společenství o obchodu mezi členskými státy, musí členské státy předkládat výkazy podle společného časového harmonogramu. Je třeba rozlišovat souhrnné výsledky a podrobné výsledky tak, aby byly potřeby uživatele optimálně zajištěny a aby byly vzaty v úvahu požadavky na sběr a zpracování údajů.
(16) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistiku obchodu se zbožím mezi členskými státy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
KAPITOLA 1
OBECNÉ POKYNY
Článek 1
Společenství a členské státy použijí nařízení (EHS) č. 3330/91 (dále jen "základní nařízení") pro vypracování statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy v souladu s pravidly uvedenými v tomto nařízení.
Článek 2
Systém Intrastat platí pro zboží uvedené v čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 92/12/EHS [8], bez ohledu na formu a obsah průvodních dokladů, které se vystavují pro jejich pohyb mezi územími členských států.
Článek 3
1. Systém Intrastat neplatí pro:
a) zboží propuštěné do celního režimu aktivního zušlechťovacího styku (režim s podmíněným osvobozením od cla), nebo přepracování pod celním dohledem, nebo zboží z těchto režimů vystupující;
b) zboží, které se pohybuje mezi částmi statistického území Společenství, z nichž alespoň jedna není částí území Společenství podle směrnice Rady 77/388/EHS [9].
Aniž jsou dotčeny celní předpisy, se však ustanovení tohoto nařízení vztahují na uvedené zboží, kromě článků 2, 4, 5, 8 až 20, čl. 24 odst. 1, 2 (vyjma odrážky 3), 3 a 4, a článků 28, 29, 30 a 47.
2. Členské státy jsou odpovědné za sběr údajů uváděných v odstavci 1 na základě celních režimů vztahujících se na takové zboží.
3. Pokud není k dispozici statistická kopie jednotného správního dokladu s údaji uvedenými v čl. 23 odst. 1 a 2 základního nařízení, zašlou celní orgány v souladu s ujednáními dohodnutými uvedenými orgány nejméně jednou měsíčně příslušným statistickým orgánům pravidelný seznam se stejnými údaji podle druhu zboží.
KAPITOLA 2
POSKYTOVATELÉ INFORMACÍ A REGISTRY
Článek 4
1. Každá fyzická či právnická osoba, která poprvé provádí transakce uvnitř Společenství, ať již zboží přijímá či odesílá, se stává zpravodajskou jednotkou ve smyslu čl. 20 odst. 5 základního nařízení.
2. Zpravodajská jednotka uvedená v odstavci 1 poskytuje údaje o svých transakcích uvnitř Společenství prostřednictvím pravidelných hlášení uvedených v článku 13 základního nařízení od měsíce, během kterého dojde k překročení prahu asimilace, a to v souladu s ustanoveními vztahujícími se v tom případě na platný práh.
3. Pokud se změní identifikační číslo zpravodajské jednotky pro účely DPH v důsledku změny vlastnických poměrů, názvu, adresy, právního postavení nebo podobné změny, která neovlivní podstatnou měrou transakce uvnitř Společenství, pravidlo uvedené v odstavci 1 se na zpravodajskou jednotku nemusí použít. Tato dále podléhá zpravodajské povinnosti stejně jako před změnou.
Článek 5
1. Třetí strana, na kterou odkazuje čl. 9 odst. 1 základního nařízení, je dále uváděna jako "třetí deklarant".
2. Třetí deklarant poskytne příslušným vnitrostátním orgánům tyto informace:
a) v souladu s čl. 6 odst. 1 údaje potřebné
- k identifikaci své osoby,
- k identifikaci každé ze zpravodajských jednotek, které na ni převedly zpravodajskou povinnost;
b) za každou zpravodajskou jednotku údaje požadované podle základního nařízení a při jeho provádění.
Článek 6
1. Údaje potřebné pro identifikaci hospodářského subjektu uvnitř Společenství ve smyslu článku 10 základního nařízení jsou tyto:
- úplné jméno a příjmení, popřípadě název firmy,
- úplná adresa včetně poštovního směrovacího čísla,
- identifikační číslo pro účely DPH podle zásad stanovených v čl. 10 odst. 6 základního nařízení.
Statistické orgány uvedené v čl. 10 odst. 1 základního nařízení se však mohou bez jednoho nebo více výše uvedených údajů obejít, nebo mohou hospodářské subjekty uvnitř Společenství osvobodit od povinnosti je poskytovat a stanovit podmínky, za kterých je budou poskytovat.
V členských státech uvedených v čl. 10 odst. 3 základního nařízení předávají správcové daně, na které odkazuje uvedený článek, údaje sloužící k identifikaci hospodářského subjektu uvnitř Společenství výše uvedeným statistickým orgánům, jakmile a když je mají správcové daně k dispozici, pokud nedojde mezi danými orgány k dohodě v jiném smyslu.
2. Minimální seznam údajů, které mají být zaznamenány v registru hospodářských subjektů uvnitř Společenství ve smyslu článku 10 základního nařízení, obsahuje u každého hospodářského subjektu uvnitř Společenství toto:
a) rok a měsíc zápisu do registru;
b) údaj potřebný k identifikaci hospodářského subjektu podle odstavce 1;
c) zda je hospodářský subjekt při odesílání nebo převzetí zpravodajskou jednotkou, nebo třetím deklarantem;
d) pokud jde o zpravodajskou jednotku, celkovou hodnotu jejích operací uvnitř Společenství, podle měsíce a toku zboží, spolu s hodnotou uvedenou v čl. 11 odst. 3 základního nařízení. Tyto informace však není třeba uvádět, pokud je prováděna kontrola údajů, zaznamenaných jako statistické pomocí údajů uvedených v čl. 11 odst. 3 základního nařízení, a pokud je fungování statistických prahů uvedených v článku 28 základního nařízení uskutečňováno odděleně od správy registru hospodářských subjektů uvnitř Společenství.
Příslušné národní orgány mohou v souladu se svými potřebami v registru zaznamenávat i jiné údaje.
Článek 7
S ohledem na provádění čl. 10 odst. 6 základního nařízení lze za odůvodněné výjimky považovat případy, kdy odpovědnost za údaje u daných operací nespočívá na hospodářském subjektu jako na právnické osobě, ale na její jiné složce jako je pobočka, činnostní jednotka nebo místní jednotka.
Článek 8
1. Příslušní správci daně uvedou v seznamech podle čl. 11 odst. 1 základního nařízení hospodářské subjekty uvnitř Společenství, které se v důsledku rozdělení, fúze nebo zániku činnosti během sledovaného období na uvedených seznamech již nevyskytují.
2. Poskytování údajů daňové povahy uvedených v čl. 11 odst. 4 základního nařízení správními orgány členského státu, odpovědnými za uplatňování právních předpisů na daň z přidané hodnoty orgánům tohoto členském státu, které odpovídají za sestavování statistiky obchodu mezi členskými státy, je omezeno na údaje, které jsou plátci DPH povinni poskytovat v souladu s článkem 22 směrnice 77/388/EHS.
Článek 9
1. Zpravodajská jednotka předá informace požadované v základním nařízení a při jeho provádění:
a) v souladu s platnými předpisy Společenství;
b) přímo příslušným vnitrostátním orgánům nebo prostřednictvím sběrných míst, která členské státy založily za tím účelem nebo pro jiné statistické a správní účely;
c) za dané sledované období, podle svého uvážení:
- buď jediným hlášením ve lhůtě, kterou příslušný vnitrostátní orgán stanoví v pokynech pro zpravodajské jednotky,
- nebo několika dílčími hlášeními; v takovém případě mohou příslušné vnitrostátní orgány požadovat, aby s nimi byla uzavřena dohoda o frekvenci a termínech předávání, avšak poslední dílčí hlášení musí být předáno ve lhůtě stanovené v první odrážce.
2. Odchylně od odstavce 1 musí zpravodajská jednotka, která využívá osvobození na základě uplatnění prahu asimilace stanoveného v čl. 28 odst. 4 základního nařízení, splňovat při předávání údajů pouze předpisy příslušných správců daně.
3. Podle článku 34 základního nařízení nebrání ustanovení tohoto článku, která se vztahují na periodicitu poskytovaných hlášení, uzavření dohody stanovující předávání údajů v reálném čase, pokud jsou data přenášeny elektronicky.
4. Odchylně od odstavce 1 se v členských státech, ve kterých je pravidelné statistické hlášení shodné s pravidelným daňovým přiznáním, dávají ustanovení vztahující se na předávání statistických hlášení do souladu s daňovými předpisy Společenství nebo jednotlivých států.
KAPITOLA 3
STATISTICKÉ PRAHY A OSVOBOZENÍ
Oddíl 1
Všeobecné fungování prahů
Článek 10
Členské státy stanoví ročně prahy asimilace a prahy zjednodušení, na které odkazuje článek 28 základního nařízení. Při stanovování těchto prahů členské státy zajistí, aby tyto splňovaly jak požadavky na kvalitu, uvedené v této kapitole, tak plně využívaly možností snížení zatížení hospodářských subjektů uvnitř Společenství.
Článek 11
Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
a) "chybou" rozpor mezi výsledky dosaženými při nebo bez uplatnění prahů uvedených v článku 10. Uplatní-li se na výsledky dosažené použitím prahů opravný postup, vypočítá se chyba srovnáním s opravenými výsledky;
b) "celkovou hodnotou" - pro účely úpravy prahu - buď hodnota odeslaného, nebo přijatého zboží vykazovaná za období 12 měsíců hospodářskými subjekty uvnitř Společenství, kromě těch, které jsou osvobozeny podle článku 5 základního nařízení;
c) "mírou pokrytí" - ve vztahu k dané celkové hodnotě - hodnotový podíl odeslaného nebo přijatého zboží, vykázaného hospodářskými subjekty uvnitř Společenství ležícími nad prahem asimilace.
Článek 12
1. Prahy asimilace stanovené členskými státy splní tyto požadavky na kvalitu:
a) Výsledky podle skupin zboží
Každý členský stát zajistí, aby chyba u ročních hodnot u 90 % osmimístných podpoložek kombinované nomenklatury, které představují nejméně 0,005 % celkové hodnoty jeho odeslaného nebo přijatého zboží, nepřekročila 5 %.
Každý členský stát však může zvýšit tento požadavek na kvalitu až na takovou míru, že chyba u ročních hodnot u 90 % osmimístných podpoložek kombinované nomenklatury, které představují nejméně 0,001 % z celkové hodnoty jeho odeslaného nebo přijatého zboží, nepřekročí 5 %.
b) Výsledky podle partnerských zemí
Každý členský stát zajistí, že s výjimkou zemí, které představují méně než 3 % z celkové hodnoty jeho odeslaného nebo přijatého zboží, nepřekročí chyba u ročních hodnot jeho výsledků podle partnerských zemí 1 %.
2. Pokud je podíl členského státu na celkové hodnotě odeslaného nebo přijatého zboží nižší než 3 %, může se členský stát odchýlit od požadavků na kvalitu stanovených v odst. 1 písm. a) prvním pododstavci. V takových případech se hodnoty 90 % a 0,005 % nahradí hodnotami 70 % a 0,01 %.
3. Aby členské státy splnily požadavky na kvalitu stanovené v odstavcích 1 a 2, založí výpočet svých prahů na výsledcích obchodu s ostatními členskými státy za období 12 měsíců před stanovením prahů.
U členských států, které tento výpočet nemohou provést z důvodu neúplných informací, se prahy asimilace stanovují na úrovni ležící mezi nejnižší a nejvyšší hodnotou prahů ostatních členských států. Toto ustanovení však není závazné pro členské státy, které jsou osvobozeny podle odstavce 2.
4. Pokud použití prahů vypočtených podle tohoto článku vede u některých skupin zboží k výsledkům, které nesplňují přiměřeně požadavky na kvalitu stanovené v odstavcích 1 a 2, a pokud tyto prahy není možné snížit bez omezení úlevy, kterou hospodářským subjektům uvnitř Společenství zaručuje článek 10, lze z podnětu Komise nebo na žádost členského státu přijmout vhodná opatření postupem podle článku 30 základního nařízení.
Článek 13
1. Pro stanovení prahů zjednodušení mohou členské státy stanovit:
- hodnotu prahů vyšší než 100000 EUR, podle čl. 28 odst. 9 prvního pododstavce základního nařízení, pokud zajistí, že nejméně 95 % celkové hodnoty jejich odeslaného nebo přijatého zboží bude zahrnuto v pravidelných hlášeních, obsahujících všechny údaje požadované podle článku 23 základního nařízení,
- pokud se u nich použije osvobození podle čl. 12 odst. 2, hodnotu prahů nižší než 100000 EUR, podle čl. 28 odst. 9 druhého pododstavce základního nařízení, v míře potřebné pro zajištění toho, že nejméně 95 % celkové hodnoty jejich odeslaného nebo přijatého zboží bude zahrnuto v pravidelných hlášeních, obsahujících všechny údaje požadované podle článku 23 základního nařízení,.
2. Zpravodajská jednotka podávající hlášení podle zjednodušených pravidel čl. 28 odst. 5 základního nařízení vykáže nejvýše deset relevantních podpoložek kombinované nomenklatury, které jsou pro sledované období hlášení hodnotově nejdůležitější. Pro zbývající produkty se použije kód 99500000.
Článek 14
1. Pro úpravu prahů asimilace se požadavky na kvalitu uvedené v článku 12 považují za splněné, pohybuje-li se pokrytí na úrovni dosažené v době stanovení prahů.
2. Podmínka stanovená v odstavci 1 je splněna, pokud členské státy
a) vypočítají své prahy pro rok následující po běžném roce na základě posledních dostupných výsledků obchodu s ostatními členskými státy za období 12 měsíců a
b) stanoví prahy na úrovni, která umožní stejné pokrytí v období takto vymezeném, jako v období použitém jako základ pro výpočet jejich prahů pro běžný rok.
Pokud členské státy použijí ke splnění této podmínky jinou metodu, oznámí toto Komisi.
3. Členské státy mohou snížit míru pokrytí, pokud i nadále zajistí plnění požadavků na kvalitu stanovených v článku 12.
4. Členské státy upravují každoročně své prahy asimilace výpočtem. Prahy upravují, pouze představuje-li úprava změnu prahu nejméně o 10 % hodnoty za běžný rok.
Článek 15
1. S ohledem na úpravu prahů zjednodušení členské státy, které je stanovily:
- na úrovni vyšší, než jsou hodnoty stanovené v čl. 28 odst. 8 základního nařízení, zajistí splnění podmínky stanovené v čl. 13 odst. 1 první odrážce tohoto nařízení,
- na úrovni nižší, než jsou výše uvedené hodnoty, protože jsou osvobozeny podle čl. 12 odst. 2, zajistí dodržení limitu stanoveného v čl. 13 druhé odrážce tohoto nařízení.
2. Pro splnění podmínky uvedené v čl. 13 odst. 1 první odrážce nebo dodržení limitu uvedeného v čl. 13 odst. 1 druhé odrážce je postačující, aby členské státy vypočítaly úpravu prahů zjednodušení pomocí metody uvedené v čl. 14 odst. 2 pro úpravu prahů asimilace. Použijí-li členské státy odlišnou metodu, oznámí toto Komisi.
Článek 16
Informace vztahující se k úpravě prahů zjednodušení a asimilace se zveřejní nejpozději dne 31. října předchozího roku.
Článek 17
1. Zpravodajské jednotky jsou osvobozeny od svých povinností v míře, kterou umožňuje použití prahů asimilace a zjednodušení, stanovených pro daný rok, a to za předpokladu, že tyto prahy nebyly v předchozím roce překročeny.
2. Přijatá opatření platí u jednotlivých statistických prahů po celý rok.
Pokud však hodnota transakcí uskutečněných uvnitř Společenství zpravodajskou jednotkou překročí v některém období roku práh, který se na ni vztahuje, poskytne tato jednotka údaje o svých transakcích uvnitř Společenství za měsíc, v němž byl tento práh překročen, a to v souladu s ustanoveními vztahujícími se na příslušný práh. Pokud toto ustanovení zahrnuje předávání pravidelných hlášení uvedených v článku 13 základního nařízení, stanoví členské státy lhůtu pro předání těchto hlášení podle vlastních administrativních postupů.
Článek 18
Členské státy sdělují Komisi údaje týkající se vypočítaných prahů nejpozději dva týdny před jejich zveřejněním. Na žádost Komise sdělují také údaje požadované pro vyhodnocení těchto prahů, a to jak za období, na němž je jejich výpočet založen, tak za daný kalendářní rok.
Oddíl 2
Zvláštní prahy a osvobození
Článek 19
K provádění čl. 24 odst. 3 tohoto nařízení a čl. 23 odst. 3 základního nařízení stanoví členské státy samostatné prahy pro přijaté a odeslané zboží na takové úrovni, aby nejméně 95 % zpravodajských jednotek bylo osvobozeno od povinnosti poskytovat údaje o "statistické hodnotě zboží", "dodacích podmínkách", "způsobu dopravy" a "statistickém postupu".
Pokud jde o "statistickou hodnotu zboží", členské státy zajistí, aby bylo pokryto alespoň 70 % celkové hodnoty jimi přijatého nebo odeslaného zboží. Limit 95 % zpravodajských jednotek lze snížit na 90 %, pokud není dosažena míra pokrytí 70 % z celkové hodnoty jimi přijatého nebo odeslaného zboží.
Členské státy vypočítají tyto limity z nejnovějších dostupných výsledků obchodu s ostatními členskými státy za období 12 měsíců.
Údaje vztahující se k zavádění těchto prahů se zveřejní nejpozději do 31. října 2000.
Členské státy mohou upravovat prahy každý kalendářní rok, pokud i nadále zajistí plnění požadavků na kvalitu stanovených v tomto článku. Dotyčné členské státy zveřejňují údaje vztahující se k úpravě prahů nejpozději do 31. října předchozího roku.
Článek 20
1. Prahovou hodnotu pro jednotlivé transakce lze použít za podmínek stanovených v odstavcích 2 a 3. Aniž je dotčen odstavec 2, umožní tento práh zpravodajským jednotkám uvést všechny transakce, jejichž hodnota nedosahuje tohoto prahu, pod souhrnnou položku kombinované nomenklatury; v takovém případě se použití článku 23 základního nařízení omezí na poskytování těchto údajů:
- při přijetí: členský stát odeslání,
- při odeslání: členský stát určení,
- hodnota zboží.
Souhrnná položka, na kterou odkazuje odstavec 1, se označí kódem KN 99500000.
Pro účely tohoto článku se "transakcí" rozumí jakákoli operace definovaná v čl. 25 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení.
Práh pro každou transakci je 100 EUR.
2. V kontextu tohoto článku mohou členské státy zamítnout nebo omezit uplatnění možnosti poskytované v odstavci 1, pokud mají za to, že cíl zachování uspokojivé kvality statistických údajů převažuje nad potřebou snížit zatížení spojené s hlášením údajů.
3. Členské státy mohou žádat po zpravodajských jednotkách, aby předem požádaly vnitrostátní orgán, odpovědný za vypracovávání statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy, o povolení využít možnost uvedenou v odstavci 1.
4. Členské státy předají na požádání Komise údaje potřebné pro vyhodnocení používání tohoto článku.
Článek 21
Údaje, které se týkají zboží uvedeného na seznamu v příloze I se vyjímají ze zpracování, a v důsledku toho, podle čl. 25 odst. 4 základního nařízení, také ze statistického zjišťování.
KAPITOLA 4
STATISTICKÉ ÚDAJE
Článek 22
Na nosiči statistických informací se členské státy, jejichž statistické území je definováno v nomenklatuře zemí vydávané každý rok podle čl. 9 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1172/95 [10], označují těmito kódy:
Belgie | BE nebo 017 |
Dánsko | DK nebo 008 |
Německo | DE nebo 004 |
Řecko | GR nebo 009 |
Španělsko | ES nebo 011 |
Francie | FR nebo 001 |
Irsko | IE nebo 007 |
Itálie | IT nebo 005 |
Lucembursko | LU nebo 018 |
Nizozemsko | NL nebo 003 |
Rakousko | AT nebo 038 |
Portugalsko | PT nebo 010 |
Finsko | FI nebo 032 |
Švédsko | SE nebo 030 |
Spojené království | GB nebo 006 |
Článek 23
Pro účely určení množství zboží uváděného na nosiči dat se rozumí
a) "čistou hmotností" skutečná hmotnost zboží bez veškerých obalů. Uvádí se v kilogramech. Uvádění čisté hmotnosti je pro zpravodajské jednotky nepovinné u podpoložek kombinované nomenklatury stanovených v příloze II. Pro informování zpravodajských jednotek o případných aktualizacích přílohy na základě ročních změn v kombinované nomenklatuře se v Úředním věstníku Evropských společenství (řada C) zveřejňují vysvětlující poznámky;
b) "doplňkovými jednotkami" měrné jednotky vyjadřující množství, kromě jednotek vyjadřujících hmotnost v kilogramech. Musí být uváděny v souladu s údaji stanovenými v platné verzi kombinované nomenklatury u příslušných podpoložek, jejichž seznam je zveřejněn v části I "Úvodní ustanovení" uvedené nomenklatury.
Článek 24
1. Hodnota zboží uvedená v čl. 23 odst. 1 písm. d) základního nařízení se uvádí na nosiči statistických informací podle zásad definovaných v odstavci 2 a odstavci 3.
2. Hodnota zboží, která má být vykazována v poli "fakturovaná částka" na nosiči statistických informací, je zdanitelná částka, kterou je třeba stanovit pro účely zdanění v souladu se směrnicí 77/388/EHS. U výrobků podléhajících spotřební dani však částka této daně nesmí být zahrnuta v hodnotě zboží.
Pokud není třeba částku podléhající zdanění vykazovat pro účely zdanění, odpovídá hodnota zboží, kterou je třeba oznámit, fakturované hodnotě bez DPH, nebo v ostatních případech částce, která by byla fakturována v případě jakéhokoli prodeje nebo nákupu.
V případě zpracování na základě smluvního vztahu se hodnota zboží určená k vykazování rovná - s přihlédnutím k těmto procesům a v návaznosti na ně - celkové částce, která by se fakturovala v případě jakéhokoli prodeje nebo nákupu.
3. Statistická hodnota zboží, jak je definována v odstavci 5, se též předává v poli určeném k tomuto účelu na nosiči statistických informací poskytovatelům informací, jejichž roční přijaté nebo odeslané zásilky překračují limity stanovené každým členským státem v souladu s článkem 19.
4. Odchylně od odstavce 3 mohou členské státy osvobodit zpravodajské jednotky od povinnosti vypracovávat hlášení o statistické hodnotě zboží.
V takovém případě vypočítají příslušné členské státy statistickou hodnotu zboží, jak je definováno v odstavci 5, podle druhů zboží.
5. Statistická hodnota se zakládá na hodnotě zboží, které vykazují zpravodajské jednotky podle odstavce 2. Zahrnuje pouze vedlejší výdaje jako náklady na dopravu a pojištění, jež se vztahují na část trasy, která je:
- u odesílaných zásilek na statistickém území členského státu odeslání,
- u přijatých zásilek mimo statistické území členského státu přijetí.
6. Hodnota zboží definovaná v předchozích odstavcích se vykazuje v národní měně, přičemž použitý směnný kurs je:
- kurs použitelný pro stanovení zdanitelné částky pro účely zdanění, pokud je stanoven,
- v ostatních případech úřední směnný kurs v době vypracování hlášení, nebo kurs, který se použije pro výpočet pro celní účely, pokud se členské státy nerozhodnou pro zvláštní ustanovení.
7. V souladu s článkem 26 základního nařízení se hodnotou zboží uvedenou ve výkazech předávaných Komisi rozumí statistická hodnota vymezená v odstavci 5.
8. Na žádost Komise jí členské státy poskytnou údaje, na základě kterých je možné vyhodnotit uplatňování odstavce 3.
Článek 25
1. Pro účely této kapitoly se rozumí:
a) "transakcí" jakákoli operace, ať už obchodní či nikoli, na základě které dochází k pohybu zboží zahrnovaného do statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy;
b) "druhem transakce" množina charakteristik, které odlišují jednu transakci od druhé.
2. Jednotlivé transakce se rozlišují podle své povahy podle seznamu v příloze III.
Povaha transakce se na nosiči informací určí číslem kódu odpovídajícího příslušné skupině sloupce A ve výše uvedeném seznamu.
3. V rámci limitů uvedených v seznamu, na který odkazuje odstavec 2, mohou členské státy předepsat sběr informací o povaze transakce až do úrovně, kterou používají pro sběr informací o obchodu s třetími zeměmi, bez ohledu na to, zda je shromažďují v této souvislosti jako údaje o povaze transakce, nebo jako údaje o celním režimu.
Článek 26
1. "Zemí původu" se rozumí země původu zboží.
Zboží, které je zcela získáno v některé zemi, má v této zemi svůj původ.
Zboží, na jehož výrobě se podílí dvě nebo více zemí, má původ v té zemi, kde se uskuteční poslední podstatné ekonomicky odůvodněné zpracování nebo opracování provedené v podniku vybaveném pro tento účel a vedoucí k výrobě nového výrobku, nebo představující důležitou fázi výroby.
2. Země původu je označena kódem přiděleným zemi v nejnovější verzi klasifikace zemí, na kterou odkazuje článek 9 nařízení (ES) č. 1172/95 naposledy pozměněného nařízením Rady (ES) č. 374/98 [11].
Článek 27
1. "Regionem původu" se rozumí region členského státu odeslání, v němž bylo zboží vyrobeno nebo smontováno, sestaveno, zpracováno, opraveno nebo udržováno. Pokud není region původu znám, nahradí se regionem, v němž proběhl obchod, nebo z něhož bylo zboží odesláno.
2. "Regionem určení" se rozumí region členského státu přijetí, v němž má být zboží spotřebováno nebo sestaveno, smontováno, zpracováno, opraveno nebo udržováno. Pokud není region určení znám, nahradí se regionem, v němž má proběhnout obchod, nebo do něhož se má zboží odeslat.
3. Každý členský stát využívající možnosti podle čl. 23 odst. 2 písm. b) základního nařízení sestaví seznam regionů a stanoví kód o nejméně dvou znacích, kterým se tyto regiony označují na nosiči informací.
Článek 28
1. Pro účely tohoto nařízení se "dodacími podmínkami" rozumějí ustanovení kupní smlouvy, která stanoví povinnosti prodávajícího a kupujícího podle podmínek Incoterms Mezinárodní obchodní komory, uvedených v seznamu v příloze IV.
2. V rámci limitů, které jsou stanoveny v článku 19 a na které odkazuje seznam uvedený v odstavci 1, mohou členské státy předepsat, aby se údaje o dodacích podmínkách uváděly na nosičích informací, a mohou stanovit podrobné pokyny k jejich vykazování.
Článek 29
1. "Předpokládaný druh dopravy" identifikuje při odesílání druh dopravy definovaný aktivními dopravními prostředky, kterými má zboží opustit statistické území členského státu odeslání; při příjezdu tento údaj identifikuje druh dopravy definovaný aktivními dopravními prostředky, kterými má zboží vstoupit na statistické území členského státu přijetí.
2. V rámci limitů, které jsou stanoveny v článku 19, jsou druhy dopravy uváděné na nosičích informací tyto:
Kód | Název |
1 | Námořní doprava |
2 | Železniční doprava |
3 | Silniční doprava |
4 | Letecká doprava |
5 | Poštovní zásilky |
7 | Zabudovaná dopravní zařízení |
8 | Vnitrozemská vodní doprava |
9 | Vlastní pohon |
Druh dopravy se označí na daném nosiči informací odpovídajícím číslem kódu.
Článek 30
1. "Statistickým postupem" se rozumí kategorie odeslání nebo přijetí, která není přiměřeně uvedena ve sloupci A nebo B seznamu transakcí v příloze III.
2. V rámci limitů, které jsou stanoveny v článku 19, mohou členské státy předepsat shromažďování údajů o statistických postupech na nosiči informací a vydat podrobné pokyny k jejich vykazování.
HLAVA II
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
KAPITOLA 1
DEFINICE A OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
1. "Zvláštními pohyby zboží" ve smyslu článku 33 základního nařízení se rozumí pohyby zboží, které mají zvláštní charakteristiky významné pro interpretaci údajů a jsou odvozeny buď z pohybu zboží samotného, nebo z druhu zboží, z povahy transakce, která má za následek pohyb zboží, nebo ze zpravodajské jednotky.
2. Zvláštními pohyby zboží se rozumí:
a) kompletní průmyslové celky;
b) plavidla a letadla podle definice v kapitole 3;
c) mořský rybolov;
d) zásoby a provozní a pomocný materiál pro plavidla a letadla;
e) časově rozložené zásilky;
f) vojenské dodávky;
g) zařízení na volném moři;
h) kosmické lodě a kosmické nosné rakety;
i) náhradní díly motorových vozidel a letadel;
j) odpady.
3. Pokud není v tomto nařízení nebo v článku 30 základního nařízení stanoveno jinak, vykazují se zvláštní pohyby zboží v souladu s příslušnými vnitrostátními předpisy členských států.
4. Aniž je dotčen článek 13 základního nařízení, členské státy přijmou patřičná opatření k provádění této hlavy, a v případě potřeby mohou používat jiné statistické informační zdroje, než které jsou uvedeny v nařízení Komise (EHS) č. 3590/92 [12].
KAPITOLA 2
KOMPLETNÍ PRŮMYSLOVÉ CELKY
Článek 32
1. "Kompletním průmyslovým celkem" se rozumí kombinace strojů, přístrojů, zařízení, vybavení, nástrojů a materiálů, dále jen "komponentů", které spadají pod různé položky harmonizovaného systému a které dohromady slouží jako velkokapacitníjednotka pro výrobu zboží nebo poskytování služeb.
Při sestavení kompletního průmyslového celku je možné jako komponenty uvést i jiné zboží, pokud toto zboží není osvobozeno od statistického zpracování podle základního nařízení.
2. Při vykazování odeslání nebo příjmu kompletních průmyslových celků je možno používat zjednodušené celní prohlášení. Zpravodajským jednotkám se umožní na jejich vlastní žádost použití takového zjednodušeného celního prohlášení v souladu s podmínkami stanovenými v této kapitole.
3. Zjednodušené celní prohlášení je možné použít pouze u kompletních průmyslových celků, jejichž celková statistická hodnota je vyšší než 1,5 miliónu EUR, pokud se nejedná o opakované použití kompletních průmyslových celků.
Celková hodnota kompletního průmyslového celku se vypočítává jako součet odpovídajících statistických hodnot komponentů a odpovídajících statistických hodnot zboží, na které odkazuje odst. 1 druhý pododstavec. Hodnota braná v úvahu je fakturovaná hodnota zboží, nebo hodnota, která by byla fakturována v případě prodeje nebo koupě.
Článek 33
1. Pro účely této kapitoly se komponenty uvedené v příslušné kapitole klasifikují do patřičné podpoložky kompletních průmyslových celků v kapitole 98, pokud příslušný orgán stanovený v článku 35 nepožaduje, aby zboží bylo klasifikováno v kapitole 98 pod příslušnou podpoložkou kompletních průmyslových celků v klasifikační položce harmonizovaného systému, nebo aby se použila ustanovení odstavce 2.
Zjednodušené celní prohlášení však nevylučuje, že příslušný orgán může klasifikovat některé komponenty pod příslušnou podpoložkou kombinované nomenklatury ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 [13].
2. Pokud příslušný orgán, na který odkazuje odstavec 1, má za to, že hodnota položek kompletního průmyslového celku je příliš malá na to, aby bylo oprávněno jejich uvádění v podpoložkách vztahujících se ke kapitolám, do kterých patří, použijí se specifické podpoložky uváděné v kombinované nomenklatuře.
Článek 34
Pro stanovení číselných kódů pro podpoložky kompletních průmyslových celků platí v souladu s kombinovanou nomenklaturou tato pravidla:
1. Kód se skládá z osmi číselných znaků.
2. První dva znaky jsou 9 a 8.
3. Třetí znak je 8 a slouží k označení vývozu kompletních průmyslových celků.
4. Čtvrtý znak se mění od 0 do 9 podle hlavní ekonomické činnosti vykonávané kompletním průmyslovým celkem a podle této klasifikace:
Kód | Ekonomická činnost |
0 | Energetika (včetně výroby a distribuce horké páry a teplé vody) |
1 | Dobývání neenergetických surovin (včetně přípravy rud kovů a dobývání rašeliny); zpracování a opracování kamene a jiných surovin; výroba a zpracování skla |
2 | Průmysl železa a oceli; výroba produktů z kovu (bez strojírenského a automobilového průmyslu) |
3 | Strojírenství a výroba automobilů; výroba přístrojů |
4 | Chemický průmysl (včetně výroby umělých a syntetických vláken); gumárenský a plastikářský průmysl |
5 | Potravinový, nápojový a tabákový průmysl |
6 | Textilní, kožedělný, obuvní a oděvní průmysl |
7 | Dřevařský a papírenský průmysl (včetně tisku a vydavatelských činností); zpracovatelský průmysl jinde neuvedený |
8 | Doprava (kromě služeb spojených s dopravou, služeb cestovních kanceláří, dopravních dispečinků a jiných kanceláří zprostředkovávajících přepravu osob nebo zboží a skladování) a komunikace |
9 | Získávání, čištění a distribuce vody; služby spojené s dopravou; ekonomické činnosti jinde neuvedené. |
5. Pátý a šestý číselný znak odpovídají číslu kapitoly kombinované nomenklatury, do které podpoložka patří. Pro účely čl. 33 odst. 2 však je pátý a šestý znak 9.
6. Pro podpoložky kompletních průmyslových celků platí, že na úrovni:
- kapitoly kombinované nomenklatury je sedmý a osmý číselný znak 0,
- položky harmonizovaného systému odpovídají sedmý a osmý znak třetímu a čtvrtému znaku této položky.
7. Příslušný orgán, na který odkazuje čl. 33 odst. 2, předepíše označení a číselný kód, který se použije v nosiči statistických informací, aby bylo možné identifikovat komponenty kompletního průmyslového celku.
Článek 35
1. Zpravodajské jednotky nesmí použít zjednodušené celní prohlášení bez předchozího povolení orgánu odpovědného za vypracovávání statistik obchodu mezi členskými státy, v souladu s prováděcími pravidly, která jednotlivé členské státy přijmou v rámci této kapitoly.
2. V případě kompletního průmyslového celku, s jehož komponenty obchoduje několik členských států, se povolení k použití zjednodušeného celního prohlášení uděluje každým členským státem pro toky, které se ho týkají.
KAPITOLA 3
PLAVIDLA A LETADLA
Článek 36
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a) "plavidly" plavidla pro námořní plavbu, uvedená v doplňkových poznámkách 1 a 2 ke kapitole 89 kombinované nomenklatury, a válečné lodě;
b) "letadly" letadla spadající pod kód KN 8802, pro civilní použití, pokud jsou používána leteckou společností, nebo pro vojenské použití;
c) "vlastnictvím plavidla nebo letadla" skutečnost, že fyzická nebo právnická osoba je evidována nebo registrována jako vlastník plavidla nebo letadla;
d) "partnerskou zemí":
- při přijetí: členský stát výroby, pokud je plavidlo nebo letadlo nové a bylo vyrobeno ve Společenství. Jinak se partnerskou zemí rozumí členský stát, ve kterém je usazena fyzická nebo právnická osoba převádějící vlastnictví plavidla nebo letadla,
- při odeslání: členský stát, ve kterém je usazena fyzická nebo právnická osoba, na kterou je vlastnictví plavidla nebo letadla převáděno.
Článek 37
1. Statistika obchodu mezi členskými státy a výkazy, předávané Komisi v daném státě, zahrnují:
a) převod vlastnictví plavidla nebo letadla z fyzické nebo právnické osoby usazené v jiném členském státě na fyzickou nebo právnickou osobu usazenou v daném členském státě; taková transakce se vykazuje jako přijetí;
b) převod vlastnictví plavidla nebo letadla z fyzické nebo právnické osoby usazené v daném členském státě na fyzickou nebo právnickou osobu usazenou v jiném členském státě; taková transakce se vykazuje jako odeslání.
Pokud je plavidlo nebo letadlo nové, odeslání se vykazuje v členském státě výroby;
c) odeslání nebo přijetí plavidel nebo letadel za účelem provedení prací ve smluvním vztahu nebo po jejich skončení.
2. Měsíční výkazy transakcí sdělované Komisi, na které odkazuje odst. 1 písm. a) a b), zahrnují tyto údaje:
a) kód odpovídající členění klasifikace výrobků uvedené v článku 21 základního nařízení;
b) kód partnerské země;
c) u plavidel množství v kusech a v jiných doplňkových jednotkách stanovených v nomenklatuře; u letadel množství v čisté hmotnosti a v doplňkových jednotkách;
d) statistickou hodnotu.
KAPITOLA 4
ZÁSOBY A PROVOZNÍ A POMOCNÝ MATERIÁL PRO PLAVIDLA A LETADLA
Článek 38
Pro účely této kapitoly se rozumí:
- "zásobami pro plavidla a letadla" výrobky určené ke spotřebě posádek a cestujících na plavidlech nebo v letadlech,
- "provozním a pomocným materiálem pro plavidla a letadla" výrobky potřebné na plavidlech a letadlech (pohonné hmoty, oleje, maziva atd.) pro provoz motorů, strojů a jiných zařízení,
- "plavidlem nebo letadlem z jiného členského státu" - pro konkrétní členský stát, a jako protiklad k "národnímu" plavidlu nebo letadlu - plavidlo nebo letadlo, u kterých je fyzická nebo právnická osoba zabezpečující jeho obchodní využití usazena v jiném členském státě.
Článek 39
1. Statistika obchodu mezi členskými státy a výkazy, předávané Komisi v daném státě, zahrnují:
a) dodávky zásob a provozního a pomocného materiálu pro plavidla a letadla z jiného členského státu, která se nacházejí v přístavu nebo na letišti vykazujícího členského státu, pokud jde o zboží Společenství nebo o zboží třetích zemí, které bylo propuštěno do celního režimu aktivního zušlechťovacího styku nebo přepracování pod celním dohledem; taková transakce se vykazuje jako odeslání;
b) dodávky zásob a provozního a pomocného materiálu z jiného členského státu pro vnitrostátní plavidla a letadla, která se nacházejí v přístavu nebo na letišti vykazujícího členského státu; taková transakce se vykazuje jako přijetí.
2. Měsíční hlášení o dodávkách uvedených v odst. 1 písm. a), předávaná členskými státy Komisi, obsahují tyto údaje:
a) nejméně kód výrobku podle tohoto zjednodušeného kódování:
- 99302400: zboží z kapitoly 1 až 24 harmonizovaného systému,
- 99302700: zboží z kapitoly 27 harmonizovaného systému,
- 99309900: zboží zařazené jinde;
b) zvláštní kód země QR (nebo 951);
c) množství v jednotkách čisté hmotnosti;
d) statistickou hodnotu.
KAPITOLA 5
ČASOVĚ ROZLOŽENÉ ZÁSILKY
Článek 40
Pro účely této kapitoly se "časově rozloženými zásilkami" rozumí komponenty kompletního zboží, které bylo z obchodních nebo dopravních důvodů rozebráno na více částí a bylo odesláno nebo přijato v průběhu více sledovaných období.
Článek 41
V měsíčních výkazech předávaných Komisi členskými státy se údaje o přijetí a odeslání časově rozložených zásilek vykazují pouze jednou, tj. v měsíci přijetí nebo odeslání poslední časově rozložené zásilky, s uvedením plné hodnoty kompletního zboží a odpovídajícího kódu nomenklatury.
KAPITOLA 6
VOJENSKÉ DODÁVKY
Článek 42
1. Statistika obchodu mezi členskými státy a výkazy, předávané Komisi, zahrnují zaslání a přijetí zboží pro vojenské účely podle definice tohoto zboží platné v členských státech.
2. Měsíční výkazy transakcí uvedených v odstavci 1, předávané Komisi členskými státy, zahrnují tyto údaje:
a) kód podle členění klasifikace uvedené v článku 21 základního nařízení;
b) kód partnerského členského státu;
c) množství v jednotkách čisté hmotnosti a případně v doplňkových jednotkách;
d) statistickou hodnotu.
3. Členské státy, které nemohou provádět ustanovení odstavce 2 z důvodu zachování vojenského tajemství, přijmou nezbytná opatření, aby měsíční výkazy, předávané Komisi, obsahovaly alespoň statistickou hodnotu zaslání a přijetí zboží určeného pro vojenské účely.
KAPITOLA 7
ZAŘÍZENÍ NA VOLNÉM MOŘI
Článek 43
1. Pro potřeby této kapitoly se "zařízením na volném moři" rozumí zařízení a vybavení instalovaná na volném moři za účelem provádění průzkumu a těžby nerostných surovin.
2. "Zahraničním" zařízením se rozumí zařízení, u kterého je fyzická nebo právnická osoba odpovědná za jeho obchodní využití - na rozdíl od "národních" zařízení - usazená v jiném členském státu.
Článek 44
1. Statistika obchodu mezi členskými státy a výkazy, předávané Komisi v daném státě, zahrnují:
a) přímé dodávky zboží z jiného členského státu nebo zahraničního zařízení do vnitrostátního zařízení; taková transakce se vykazuje jako za přijetí;
b) dodávky zboží z vnitrostátního zařízení do jiného členského státu nebo zahraničního zařízení; taková transakce se vykazuje jako zaslání;
c) přijetí zboží ze zahraničního zařízení na statistickém území daného členského státu;
d) zaslání zboží ze statistického území daného členského státu do zahraničního zařízení.
2. Měsíční výkazy transakcí uvedených v odstavci 1, předávané Komisi členskými státy, zahrnují tyto údaje:
a) kód podle členění klasifikace výrobků uvedené v článku 21 základního nařízení.
Aniž jsou dotčeny celní předpisy, mohou členské státy použít u zboží uvedeného v článku 38 zjednodušené kódování uvedené v čl. 39 odst. 2 písm. a);
b) kód partnerského členského státu.
Aniž jsou dotčeny celní předpisy, u zboží, pocházejícího z daného zařízení nebo pro něj určeného, se jako partnerský členský stát uvádí členský stát, v němž je usazena fyzická nebo právnická osoba odpovědná za obchodní využití zařízení; pokud tyto údaje nejsou k dispozici, uvede se kód QV (nebo 959);
c) množství v jednotkách čisté hmotnosti;
d) statistickou hodnotu.
KAPITOLA 8
KOSMICKÉ LODĚ
Článek 45
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a) "kosmickými loděmi" létající objekty, jako např. družice, které se mohou pohybovat ve vesmírném prostoru;
b) "vlastnictvím kosmické lodi" skutečnost, že fyzická nebo právnická osoba je evidována nebo registrována jako vlastník kosmické lodi.
Článek 46
1. Statistika obchodu mezi členskými státy a výkazy, předávané Komisi, zahrnují:
a) odeslání nebo přijetí kosmické lodi za účelem provedení práce ve smluvním vztahu nebo po jejím dokončení;
b) vypuštění kosmické lodi, která byla předmětem převodu vlastnictví mezi dvěma fyzickými nebo právnickými osobami, usazenými v různých členských státech, do vesmíru. Taková transakce se vykazuje jako:
- odeslání v členském státě, ve kterém byla hotová kosmická loď postavena a
- přijetí v členském státě, ve kterém je usazen nový vlastník;
c) převod vlastnictví kosmické lodi, nacházející se na oběžné dráze, mezi dvěma fyzickými nebo právnickými osobami, usazenými v různých členských státech. Taková transakce se vykazuje jako:
- odeslání v členském státě, v němž je usazen předchozí vlastník a
- příjem v členském státě, v němž je usazen nový vlastník.
2. Měsíční výkazy transakcí sdělované Komisi, na které odkazuje odst. 1 písm. b) a c), zahrnují tyto údaje:
a) kód podle členění klasifikace uvedené v článku 21 základního nařízení;
b) kód partnerského členského státu.
Pro účely odeslání uvedených v odstavci 1 písm. b) a písm. c) se partnerským členským státem rozumí členský stát, ve kterém je usazena fyzická nebo právnická osoba, na kterou se převedlo vlastnictví kosmické lodi.
Pro účely přijetí uvedených v odst. 1 písm. b) se partnerským členským státem rozumí členský stát, ve kterém byla hotová kosmická loď postavena.
Pro účely přijetí uvedených v odst. 1 písm. c) se partnerským členským státem rozumí členský stát, ve kterém je usazena fyzická nebo právnická osoba, která převádí vlastnictví kosmické lodi;
c) množství v jednotkách čisté hmotnosti a v doplňkových jednotkách;
d) statistickou hodnotu.
U přijetí uvedených v odst. 1 písm. b) zahrnuje statistická hodnota dopravní a pojišťovací náklady spojené s dopravou na místo startu a s vypuštěním do vesmíru.
KAPITOLA 9
DALŠÍ USTANOVENÍ
Článek 47
Členské státy, které si přejí mít podrobnější informace než ty, které jsou výsledkem uplatňování článku 21 základního nařízení, mohou odchylně od tohoto článku organizovat shromažďování takových informací za jednu nebo více specifických skupin výrobků za předpokladu, že zpravodajská jednotka si může zvolit jejich dodávání buď v souladu s kombinovanou nomenklaturou, nebo podle dalšího členění.
Členské státy uplatňující tuto možnost toto oznámí Komisi. Současně uvedou důvody svého rozhodnutí, předloží seznam odpovídajících podpoložek kombinované nomenklatury a popíší použitou metodu shromažďování informací.
HLAVA III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 48
Členské státy zasílají Komisi (Eurostatu) měsíční výkazy statistiky obchodu mezi členskými státy vypracované v souladu se základním nařízením, a to nejpozději:
- osm týdnů po skončení sledovaného měsíce v případě celkových hodnot rozepsaných členským státem určení v případě odesílání a členským státem odeslání v případě přijetí,
- deset týdnů po skončení sledovaného měsíce v případě podrobných výsledků, které zahrnují všechny údaje uvedené v čl. 23 odst. 1 základního nařízení.
Článek 49
1. Nařízení (EHS) č. 3046/92 kromě článku 22 a kromě nařízení, která jej mění [14], nařízení (EHS) č. 2256/92 a nařízení (ES) č. 1125/94 a č. 2820/94 se dnem 1. ledna 2001 zrušují.
2. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení a je třeba je interpretovat podle srovnávací tabulky v příloze V.
Článek 50
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 2001.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. září 2000.
Reglamento (CE) no 1901/2000 de la Comisión
de 7 de septiembre de 2000
por el que se establecen determinadas disposiciones de aplicación del Reglamento (CEE) n° 3330/91 del Consejo relativo a las estadísticas de los intercambios de bienes entre Estados miembros
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CEE) n° 3330/91 del Consejo, de 7 de noviembre de 1991, relativo a las estadísticas de los intercambios de bienes entre Estados miembros(1), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) n° 1624/2000 del Parlamento Europeo y del Consejo(2), y, en particular, su artículo 30,
Considerando lo siguiente:
(1) El Reglamento (CEE) n° 3046/92 de la Comisión(3) por el que se fijan disposiciones de aplicación del Reglamento (CEE) n° 3330/91, cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) n° 2535/98(4), ha sido modificado varias veces y de forma sustancial.
(2) Los Reglamentos (CEE) n° 2256/92(5), (CE) n° 1125/94(6) y (CE) n° 2820/94(7) de la Comisión establecen disposiciones adicionales de aplicación del Reglamento (CEE) n° 3330/91, referidas en particular a los umbrales estadísticos, los plazos de transmisión de los resultados y el umbral por transacción para las estadísticas de comercio entre los Estados miembros.
(3) Con ocasión de posteriores modificaciones del Reglamento (CEE) n° 3046/92, es conveniente proceder a una refundición de la normativa aplicable en la materia, a fin de facilitar la tarea de las empresas y administraciones afectadas por dicha normativa.
(4) Con vistas a la creación de las estadísticas de comercio entre los Estados miembros, el campo de aplicación del sistema Intrastat debe delimitarse con precisión tanto con respecto a las mercancías que deben incluirse como con respecto a las que deben excluirse.
(5) Es importante determinar el momento a partir del cual el operador intracomunitario debe cumplir en la práctica sus obligaciones de suministrar la información. Debe definirse el alcance de las obligaciones del tercero a quien el operador puede transferir la carga de la información.
(6) Con miras a una gestión eficaz de los registros de los operadores intracomunitarios, es importante detallar determinadas normas que deberán cumplir los servicios afectados.
(7) Un elemento fundamental del sistema Intrastat consiste en utilizar la información relativa al impuesto sobre el valor añadido sobre las transacciones intracomunitarias para garantizar a la estadística un control de su exhaustividad. Es conveniente precisar, de forma restrictiva, qué información puede ser objeto de una transmisión entre los servicios responsables en los Estados miembros de aplicar la legislación relativa al impuesto sobre el valor añadido y de producir estadísticas de intercambios de bienes entre los Estados miembros.
(8) Es importante reducir al máximo la carga de los operadores intracomunitarios, ya sea dispensándoles de sus obligaciones estadísticas, ya sea simplificándolas. Dicha reducción debe quedar limitada únicamente por aquellos requisitos que permitan obtener una calidad estadística satisfactoria y, por consiguiente, deben establecerse los criterios de ésta. Cada Estado miembro debe disponer de instrumentos que garanticen la calidad teniendo en cuenta su propia estructura económica y comercial.
(9) Deben precisarse los métodos de cálculo de los umbrales aplicables a determinados datos. En lo que se refiere al régimen estadístico, debe distinguirse esta información del régimen que pueda utilizarse en el marco de la declaración estadística y fiscal.
(10) A pesar de que existen umbrales estadísticos, sigue habiendo operadores que deben suministrar información que efectúan muchas transacciones de poco valor, y están obligados a comunicarlas con el mayor detalle, lo que representa una carga desmesurada respecto a la utilidad de la información obtenida. Debe aplicárseles una reducción.
(11) Es preciso establecer la lista de las mercancías que deben excluirse de los resúmenes estadísticos sobre los intercambios de bienes.
(12) Debe completarse la definición de los datos que deben declararse, así como las modalidades que deben seguirse para ello.
(13) Entre las unidades de cantidad, la masa neta, expresada en kilogramos, es el principal indicador y en principio debe mencionarse para cada clase de mercancía. Sin embargo, no es el elemento de medida más adecuado para determinados productos, por lo que en estos casos es oportuno dispensar al suministrador de información de que indique la masa neta.
(14) Los movimientos particulares de mercancías pueden representar una parte no negligible de las estadísticas de intercambios de bienes entre Estados miembros. La ausencia de disposiciones armonizadas a escala comunitaria perjudica la comparabilidad de las estadísticas entre Estados miembros. Es conveniente, cuando sea posible, mejorar la armonización de la normativa estadística en el ámbito de los movimientos particulares con arreglo a las recomendaciones internacionales en la materia.
(15) Es preciso, para garantizar la creación de las estadísticas comunitarias de comercio entre los Estados miembros de forma regular y en un plazo razonable, que los Estados miembros transmitan sus resultados según un calendario uniforme. Es conveniente distinguir entre los resultados globales y los resultados detallados para responder mejor a las necesidades de los usuarios, por una parte, y tener en cuenta las obligaciones relacionadas con la recogida y el análisis de los datos, por otra.
(16) Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de estadísticas de intercambios de bienes entre Estados miembros.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
TÍTULO I
DISPOSICIONES GENERALES
CAPÍTULO 1
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
Con vistas a la creación de las estadísticas de comercio entre los Estados miembros, la Comunidad y sus Estados miembros aplicarán el Reglamento (CEE) n° 3330/91, denominado en lo sucesivo "el Reglamento de base", de conformidad con las normas establecidas en el presente Reglamento.
Artículo 2
El sistema Intrastat se aplicará a los productos a que se refiere el apartado 1 del artículo 3 de la Directiva 92/12/CEE del Consejo(8), cualesquiera que sean la forma y el contenido del documento que los acompañe, cuando circulen entre los territorios de los Estados miembros.
Artículo 3
1. El sistema Intrastat no se aplicará:
a) a las mercancías situadas u obtenidas bajo el régimen aduanero de perfeccionamiento activo (sistema de suspensión) o en el de transformación en aduana;
b) a las mercancías que circulan entre partes del territorio estadístico de la Comunidad, cuando una de éstas, al menos, no forma parte del territorio de la Comunidad con arreglo a la Directiva 77/388/CEE del Consejo(9).
No obstante, y sin perjuicio de la normativa aduanera, las disposiciones del presente Reglamento se aplicarán a dichas mercancías, excepción hecha de los artículos 2, 4, 5, 8 a 20; apartados 1, 2 (salvo el tercer párrafo), 3 y 4 del artículo 24, y artículos 28, 29, 30 y 47.
2. Los Estados miembros se encargarán de la recogida de los datos relativos a las mercancías a que se refiere el apartado 1 basándose en los procedimientos aplicables a dichas mercancías.
3. A falta del ejemplar para estadísticas del documento administrativo único que contiene los datos de los apartados 1 y 2 del artículo 23 del Reglamento de base, los servicios de aduanas enviarán, como mínimo una vez al mes, a los servicios estadísticos competentes una relación periódica de dichos datos por clase de mercancía, con arreglo a las modalidades que decidan de común acuerdo dichos servicios.
CAPÍTULO 2
PROVEEDORES DE INFORMACIÓN Y REGISTROS
Artículo 4
1. Estará obligada a suministrar información, con arreglo al apartado 5 del artículo 20 del Reglamento de base, la persona física o jurídica que proceda por primera vez a una operación intracomunitaria, ya sea en la expedición, ya sea en la llegada.
2. Quien esté obligado a suministrar información con arreglo al apartado 1 proporcionará los datos de sus operaciones intracomunitarias mediante las declaraciones periódicas contempladas en el artículo 13 del Reglamento de base a partir del mes en que supere el umbral de asimilación, de conformidad con las disposiciones relativas al umbral que le sean aplicables.
3. Cuando el número de identificación fiscal de quien debe suministrar la información haya sido modificado tras un cambio de propiedad, denominación, domicilio, estatuto legal o similar que no afecte a sus operaciones intracomunitarias de forma significativa, la norma formulada en el apartado 1 no se le aplicará con ocasión de dicha modificación. En ese caso, seguirá estando sometido a las obligaciones estadísticas que debía observar antes de la modificación.
Artículo 5
1. El tercero a que se refiere el apartado 1 del artículo 9 del Reglamento de base se denominará en lo sucesivo "tercero declarante".
2. El tercero declarante facilitará a los servicios nacionales competentes:
a) con arreglo al apartado 1 del artículo 6, la información necesaria para:
- su propia identificación,
- la identificación de cada persona obligada a suministrar información que le haya encomendado dicha tarea;
b) los datos requeridos por el Reglamento de base y en su aplicación de cada persona obligada a suministrar información.
Artículo 6
1. La información necesaria para la identificación de un operador intracomunitario, a que se refiere el artículo 10 del Reglamento de base, estará constituida por:
- sus apellidos y nombre o razón social,
- su dirección completa, incluido el código postal,
- su número de identificación fiscal, en las condiciones contempladas en el apartado 6 del artículo 10 del Reglamento de base.
No obstante, los servicios estadísticos contemplados en el apartado 1 del artículo 10 del Reglamento de base podrán renunciar a uno o más de los datos mencionados o, en las condiciones que determinen, dispensar a los operadores intracomunitarios de facilitarlos.
En los Estados miembros contemplados en el apartado 3 del artículo 10 del Reglamento de base, y salvo que se acuerde otra cosa entre los servicios interesados, la administración fiscal contemplada en dicho artículo facilitará a los antedichos servicios estadísticos los datos necesarios para la identificación de un operador intracomunitario a medida que disponga de ellos.
2. La lista mínima de datos que se anotarán en los registros de los operadores intracomunitarios a que se refiere el artículo 10 del Reglamento de base incluirá, por cada operador intracomunitario, los datos siguientes:
a) año y mes de su inscripción en el registro;
b) la información necesaria para su identificación, tal y como se especifica en el apartado 1;
c) según el caso, su condición de persona obligada a suministrar información o de tercero declarante, ya sea en la expedición o en el destino;
d) cuando se trate de una persona obligada a suministrar información deberá indicarse, cada mes y por flujo, el valor total de sus operaciones intracomunitarias, así como el valor a que se refiere el apartado 3 del artículo 11 del Reglamento de base. No obstante, no se requerirán estos datos si el control de la información estadística se hace mediante la información contemplada en el apartado 3 del artículo 11 del Reglamento de base y utilizando los umbrales estadísticos contemplados en el artículo 28 de dicho Reglamento, independientemente de la gestión del registro de operadores intracomunitarios.
Los servicios nacionales competentes están facultados para anotar otros datos en el registro, según sus necesidades.
Artículo 7
Con vistas a la aplicación del apartado 6 del artículo 10 del Reglamento de base, se podrá considerar como excepción justificada el caso en que, para determinadas operaciones, la obligación de suministrar información no corra a cargo de la propia entidad jurídica constituida por el operador, sino de un elemento constitutivo de dicha entidad, como una sucursal, una unidad de actividad económica o una unidad local.
Artículo 8
1. En las listas a que se refiere el apartado 1 del artículo 11 del Reglamento de base, la administración fiscal competente indicará los operadores intracomunitarios que, como consecuencia de una escisión, una fusión o un cese de actividad que se hayan producido en el período examinado, ya no figuren en dichas listas.
2. El suministro de la información fiscal a que se refiere el apartado 4 del artículo 11 del Reglamento de base por los servicios de un Estado miembro responsables de aplicar la legislación relativa al impuesto sobre el valor añadido (IVA) a los servicios competentes en dicho Estado miembro para producir estadísticas de los intercambios de bienes se limita a la información que los sujetos al IVA están obligados a declarar con arreglo al artículo 22 de la Directiva 77/388/CEE.
Artículo 9
1. La persona obligada a suministrar información transmitirá los datos requeridos por el Reglamento de base y en aplicación del mismo:
a) de conformidad con las disposiciones comunitarias vigentes;
b) directamente a los servicios nacionales competentes o a través de las oficinas de recogida de datos que los Estados miembros hayan creado con este fin o con otros fines estadísticos o administrativos;
c) por un período de referencia determinado, pudiendo elegir entre:
- una declaración única, en el plazo que establezcan los servicios nacionales competentes en sus instrucciones a las personas obligadas a suministrar información,
- varias declaraciones parciales. En este caso, los servicios nacionales competentes podrán exigir que se acuerde con ellos la frecuencia y los plazos de envío, no obstante lo cual, la última declaración parcial deberá ser enviada en el mismo plazo establecido para el caso a que se refiere el primer guión.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado l, la persona obligada a suministrar información que se beneficie de la dispensa resultante de aplicar el umbral de asimilación previsto en el apartado 4 del artículo 28 del Reglamento de base deberá atenerse para el envío de la información únicamente a las disposiciones de la administración fiscal competente.
3. De conformidad con lo dispuesto en el artículo 34 del Reglamento de base, las disposiciones del presente artículo relativas a la periodicidad de la declaración no serán obstáculo para el acuerdo de suministro de los datos en tiempo real en caso de transmisión electrónica de la información.
4. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, en los Estados miembros en los que la declaración periódica estadística no sea distinta de la declaración periódica fiscal, las disposiciones aplicables a la transmisión de la declaración estadística se adoptarán en el marco de la normativa fiscal comunitaria o nacional.
CAPÍTULO 3
UMBRALES ESTADÍSTICOS Y EXCLUSIONES
Sección 1
Funcionamiento general de los umbrales
Artículo 10
Los Estados miembros fijarán anualmente los umbrales de asimilación o de simplificación contemplados en el artículo 28 del Reglamento de base. Al fijar dichos umbrales deberán, por una parte, cumplir los requisitos de calidad que se establecen en el presente capítulo y, por otra, agotar las posibilidades de reducir la carga que recae en los operadores intracomunitarios.
Artículo 11
A los efectos de la presente sección, se entenderá por:
a) "error": la diferencia entre los resultados obtenidos sin aplicar los umbrales contemplados en el artículo 10 y los resultados obtenidos aplicando dichos umbrales; si se recurre a un procedimiento de corrección de los resultados obtenidos aplicando los umbrales, el error se calculará en relación con los resultados corregidos;
b) «"valor total": cuando se proceda a adaptar los umbrales, bien el valor de las expediciones, bien el valor de las llegadas realizadas en el transcurso de un período de doce meses por los operadores intracomunitarios, con excepción de aquellos que se beneficien de la dispensa prevista en el artículo 5 del Reglamento de base;
c) "índice de cobertura": en relación con un valor total dado, el valor proporcional de las expediciones o las llegadas realizadas por los operadores intracomunitarios que superen los umbrales de asimilación.
Artículo 12
1. Los umbrales de asimilación fijados por los Estados miembros deberán respetar los requisitos de calidad siguientes:
a) Resultados por mercancías
Cada Estado miembro deberá garantizar que el error relativo a los valores anuales no supere el 5 % para el 90 % de aquellas subpartidas de ocho cifras de la nomenclatura combinada que representen cada una el 0,005 % o más del valor total de sus expediciones o sus llegadas.
No obstante, cada Estado miembro podrá hacer más estricto este requisito de calidad, de tal forma que el error relativo a los valores anuales no supere el 5 % para el 90 % de aquellas subpartidas de ocho cifras de la nomenclatura combinada que representen cada una el 0,001 % o más del valor total de sus expediciones o sus llegadas.
b) Resultados por país socio comercial
Cada Estado miembro deberá garantizar que el error relativo a los valores anuales no supere el 1 % o en los resultados por país socio comercial, salvo en el caso de aquellos que representen menos del 3 % del valor total de sus expediciones o sus llegadas.
2. Cuando la parte correspondiente a un Estado miembro en el valor total de las expediciones o las llegadas de la Comunidad sea inferior al 3 %, dicho Estado miembro podrá apartarse de las exigencias de calidad fijadas en el primer párrafo de la letra a) del apartado 1. En dicho caso, los porcentajes del 90 % y el 0,005 % serán sustituidos por los del 70 % y el 0,01 %, respectivamente.
3. Para cumplir los requisitos de calidad previstos en los apartados 1 y 2, los Estados miembros calcularán sus umbrales basándose en los resultados de su comercio con los demás Estados miembros correspondientes a períodos de doce meses anteriores al de la introducción de los umbrales.
En aquellos Estados miembros que, por no disponer de información completa, no están en condiciones de llevar a cabo este cálculo, los umbrales de asimilación se establecerán a un nivel que no podrá ser inferior al umbral más bajo ni superior al umbral más alto fijados por los demás Estados miembros. No obstante, esta disposición no tendrá carácter obligatorio para aquellos Estados miembros que se beneficien de la excepción contemplada en el apartado 2.
4. Cuando la aplicación de los umbrales calculados según las disposiciones del presente artículo conduzca, para determinados grupos de mercancías, a resultados que, mutatis mutandis, no respondan a los requisitos de calidad previstos en los apartados 1 y 2 y tales umbrales no puedan ser rebajados sin disminuir las posibilidades de reducir la carga garantizadas a los operadores intracomunitarios en el artículo 10, podrán tomarse, por iniciativa de la Comisión o a solicitud de un Estado miembro, las medidas adecuadas con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 30 del Reglamento de base.
Artículo 13
1. Cuando se proceda a introducir los umbrales de simplificación, los Estados miembros podrán fijar tales umbrales:
- a niveles superiores a 100000 euros, de conformidad con el primer párrafo del apartado 9 del artículo 28 del Reglamento de base, siempre y cuando se aseguren de que al menos el 95 % del valor total de sus expediciones o sus llegadas se encuentre cubierto por declaraciones periódicas que contengan todos los datos que deben suministrarse de conformidad con el artículo 23 del Reglamento de base,
- en caso de beneficiarse de la excepción contemplada en el apartado 2 del artículo 12, a niveles inferiores a 100000 euros, de conformidad con el segundo párrafo del apartado 9 del artículo 28 del Reglamento de base, en la medida necesaria para garantizar que el 95 % del valor total de sus expediciones o sus llegadas se encuentre cubierto por declaraciones periódicas que contengan todos los datos que deben suministrarse de conformidad con el artículo 23 del Reglamento de base.
2. Las personas obligadas a suministrar información afectadas por la simplificación prevista en el apartado 5 del artículo 28 del Reglamento de base declararán como máximo las diez subpartidas de la nomenclatura combinada más importantes en valor durante el período cubierto por la declaración. Utilizarán el código 9950 00 00 para los productos residuales.
Artículo 14
1. Cuando se proceda a adaptar los umbrales de asimilación, los requisitos de calidad fijados en el artículo 12 se considerarán satisfechos si el índice de cobertura se mantuviese al nivel en el que se encontraba en el momento de introducir tales umbrales.
2. Para garantizar el cumplimiento de la condición a que se refiere el apartado 1, será suficiente con que los Estados miembros:
a) calculen sus umbrales para el año siguiente al año en curso basándose en los últimos resultados disponibles de su comercio con los demás Estados miembros durante un período de doce meses; y
b) fijen sus umbrales a un nivel que permita alcanzar en el período así determinado el índice de cobertura del período cuyos resultados hayan servido de base para el cálculo de sus umbrales para el año en curso.
Los Estados miembros que utilicen otro método para cumplir esta condición deberán informar de ello a la Comisión.
3. Los Estados miembros podrán reducir el índice de cobertura siempre y cuando queden satisfechos los requisitos de calidad establecidos en el artículo 12.
4. Los Estados miembros procederán anualmente al cálculo de la adaptación de los umbrales de asimilación. Tal adaptación deberá aplicarse cuando de ella se derive una variación de al menos un 10 % del valor de los umbrales del año en curso.
Artículo 15
1. Cuando se proceda a adaptar los umbrales de simplificación, los Estados miembros que fijen tales umbrales:
- a niveles superiores a los importes fijados en el apartado 8 del artículo 28 del Reglamento de base deberán cumplir la condición establecida en el primer guión del apartado 1 del artículo 13 del presente Reglamento,
- a niveles inferiores a tales importes, por beneficiarse de la posibilidad de establecer excepciones prevista en el apartado 2 del artículo 12 del presente Reglamento, deberán respetar el límite fijado por el segundo guión del apartado 1 del artículo 13 del presente Reglamento.
2. Para garantizar que se cumpla la condición a que se refiere el primer guión del artículo 13 o que se respete el límite establecido en el segundo guión del artículo 13, será suficiente con que los Estados miembros calculen la adaptación de los umbrales de simplificación según el método previsto en el apartado 2 del artículo 14 para adaptar los umbrales de asimilación. Los Estados miembros que utilicen otro método deberán informar de ello a la Comisión.
Artículo 16
La información relativa a la adaptación de los umbrales de asimilación y simplificación se hará pública en un plazo que vencerá el 31 de octubre del año anterior a la adaptación.
Artículo 17
1. Las personas obligadas a suministrar información estarán dispensadas de dicha obligación en la medida en que lo permita la aplicación de los umbrales de asimilación y simplificación fijados para un determinado año, siempre que no hayan superado dichos umbrales en el transcurso del año anterior.
2. Para cada umbral estadístico, las disposiciones adoptadas serán válidas durante todo el año.
No obstante, si el valor de las operaciones intracomunitarias realizadas por una persona obligada a suministrar información superase en el transcurso del año el umbral que se le aplica, a partir del mes en que supere dicho umbral deberá proporcionar los datos relativos a sus operaciones intracomunitarias de conformidad con las disposiciones relativas al nuevo umbral que le sea aplicable. Cuando en virtud de esta disposición deban enviarse las declaraciones periódicas a que se refiere el artículo 13 del Reglamento de base, los Estados miembros fijarán el plazo de transmisión en función de su organización administrativa.
Artículo 18
Los Estados miembros transmitirán a la Comisión la información relativa a los umbrales que hayan calculado, al menos dos semanas antes de hacerla pública. A petición de la Comisión, le transmitirán asimismo los datos necesarios para enjuiciar dichos umbrales, tanto para el período utilizado como base para el cálculo de los mismos como para un año natural determinado.
Sección 2
Umbrales específicos y exclusiones
Artículo 19
Para aplicar el apartado 3 del artículo 24 del presente Reglamento y el apartado 3 del artículo 23 del Reglamento de base, los Estados miembros fijarán umbrales en valores, por separado para las llegadas y las expediciones, de forma que el 95 % de las personas obligadas a suministrar información estén dispensadas de proporcionar los datos "valor estadístico", "condiciones de entrega", "modalidad de transporte" y "régimen estadístico".
En lo que se refiere al "valor estadístico", los Estados miembros garantizarán que la cobertura de las expediciones o las llegadas alcance al menos el 70 % del comercio expresado en valor. El límite del 95 % de las personas obligadas a suministrar información podrá reducirse hasta el 90 % si no se alcanza el índice de cobertura del 70 %.
Los Estados miembros calcularán los umbrales basándose en los últimos resultados disponibles de su comercio con los demás Estados miembros durante un período de doce meses.
Los Estados miembros harán pública la información relativa a la introducción de estos umbrales en un plazo que vencerá el 31 de octubre de 2000.
Los Estados miembros podrán adaptar sus umbrales cada año natural, siempre que se satisfagan los requisitos previstos en el presente artículo. Los Estados miembros afectados harán pública la información relativa a la adaptación de los umbrales en un plazo que vencerá el 31 de octubre del año anterior a la adaptación.
Artículo 20
1. Podrá aplicarse un umbral por transacción en las condiciones establecidas en los apartados 2 y 3. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 2, este umbral otorgará a las personas obligadas a suministrar información la facultad de agrupar en una partida colectiva de la nomenclatura combinada la totalidad de las transacciones inferiores a dicho umbral; en ese caso, la aplicación del artículo 23 del Reglamento de base se limitará al suministro de los datos siguientes:
- en la llegada, Estado miembro de procedencia,
- en la expedición, Estado miembro de destino,
- valor de las mercancías.
La partida colectiva contemplada en el primer párrafo será identificada por el código NC 9950 00 00.
A los efectos del presente artículo, se entenderá por "transacción" cualquier operación contemplada en la letra a) del apartado 1 del artículo 25 del presente Reglamento.
El umbral por transacción quedará fijado en 100 euros.
2. En el marco fijado por el presente artículo, los Estados miembros podrán denegar o limitar la facultad mencionada en el apartado 1 si comprueban que existe una desproporción entre la reducción de la carga que pesa sobre el declarante y el mantenimiento de una calidad suficiente de la información estadística.
3. Los Estados miembros podrán exigir de las personas obligadas a suministrar información que, para poder acogerse al beneficio de la facultad contemplada en el apartado 1, lo soliciten previamente al servicio nacional competente para la elaboración de estadísticas de intercambios de bienes entre Estados miembros.
4. A petición de la Comisión, los Estados miembros deberán transmitirle la información necesaria para poder enjuiciar la aplicación del presente artículo.
Artículo 21
Los datos relativos a las mercancías que figuran en la lista del anexo I quedarán excluidos de la elaboración y, por consiguiente, con arreglo al apartado 4 del artículo 25 del Reglamento de base, de la recogida.
CAPÍTULO 4
DATOS ESTADÍSTICOS
Artículo 22
En el soporte de la información, los Estados miembros cuyo territorio estadístico está descrito en la nomenclatura de países establecida cada año en aplicación del apartado 1 del artículo 9 del Reglamento (CE) n° 1172/95 del Consejo(10), se designarán por los códigos siguientes:
SITIO PARA UN CUADRO
Artículo 23
Para determinar la cantidad de las mercancías que deberán mencionarse en el soporte de la información, se entenderá por:
a) "masa neta": la masa propia de la mercancía desprovista de todos sus embalajes. Deberá indicarse en kilogramos. No obstante, la mención de la masa neta para las subpartidas de la nomenclatura combinada que figuran en el anexo II queda a discreción de las personas obligadas a suministrar información. Si debiera modificarse dicho anexo para adaptarse a los cambios derivados de la actualización de la nomenclatura combinada, dichas modificaciones se darían a conocer a las personas obligadas a suministrar información mediante su publicación en la serie C del Diario Oficial de las Comunidades Europeas;
b) "unidades suplementarias": las unidades de medida de la cantidad distintas de las unidades de medida de la masa expresadas en kilogramos. Deberán indicarse de conformidad con las menciones que figuran en la versión vigente de la nomenclatura combinada para las subpartidas correspondientes y cuya lista aparece publicada en las "Disposiciones preliminares" que constituyen la primera parte de dicha nomenclatura.
Artículo 24
1. El valor de las mercancías contemplado en la letra d) del apartado 1 del artículo 23 del Reglamento de base se mencionará en el soporte de la información estadística con arreglo a las modalidades definidas en los apartados 2 y 3.
2. El valor de las mercancías que deberá indicarse en la casilla "importe facturado" del soporte de la información estadística es el valor que constituye la base imponible a efectos fiscales con arreglo a la Directiva 77/388/CEE. No obstante, para los productos sometidos a impuestos especiales, el importe de estos últimos será excluido del valor de las mercancías.
Cuando la base imponible no deba declararse a efectos fiscales, el valor que deberá indicarse será el correspondiente al importe facturado, sin IVA, o, en su defecto, al importe al que debería facturarse en caso de venta o adquisición.
Para las operaciones de trabajo por encargo, el valor de las mercancías que deberá indicarse para tales operaciones corresponde al importe total que debería facturarse en caso de venta o adquisición.
3. El valor estadístico de las mercancías, tal como se define en el apartado 5, también se indicará en la casilla prevista a tal efecto en el soporte de la información estadística por las personas obligadas a suministrar información cuyas llegadas o expediciones anuales superen los límites fijados por cada Estado miembro con arreglo al artículo 19.
4. No obstante lo dispuesto en el apartado 3, los Estados miembros podrán dispensar a las personas obligadas a suministrar información de indicar el valor estadístico de las mercancías.
En tal caso, los Estados miembros afectados calcularán el valor estadístico de las mercancías, tal como se define en el apartado 5, por clases de mercancías.
5. El valor estadístico se basará en el valor de las mercancías indicado por las personas obligadas a suministrar información en aplicación del apartado 2. Sólo incluirá los gastos accesorios, como gastos de transporte y de seguro, en relación con la parte del trayecto que:
- en caso de expedición, se sitúe en el territorio estadístico del Estado miembro de expedición,
- en caso de llegada, se sitúe fuera del territorio estadístico del Estado miembro de llegada.
6. El valor de las mercancías definido en los apartados anteriores se expresará en moneda nacional, siendo el tipo de cambio aplicable:
- el aplicable para determinar la base imponible a efectos fiscales, cuando ésta está establecida,
- en los demás casos, el tipo de cambio oficial en el momento de establecer la declaración o el aplicable para calcular el valor en aduana, en ausencia de disposiciones particulares establecidas por los Estados miembros.
7. De conformidad con el artículo 26 del Reglamento de base, el valor de las mercancías que figurará en los resultados que se transmitirán a la Comisión será el valor estadístico contemplado en el apartado 5.
8. A petición de la Comisión, los Estados miembros le transmitirán la información necesaria para poder enjuiciar la aplicación del apartado 3.
Artículo 25
1. A los efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a) "transacción": toda operación, sea o no de naturaleza comercial, que tenga por efecto producir un movimiento de mercancías del tipo de las consideradas en la estadística de comercio entre los Estados miembros;
b) "naturaleza de la transacción": el conjunto de características que distinguen las transacciones entre sí.
2. Las transacciones se distinguirán entre sí según su naturaleza, de conformidad con la lista que figura en el anexo III.
La naturaleza de la transacción se indicará en el soporte de la información mediante el número de código correspondiente a la categoría adecuada de la columna A de la lista citada.
3. Dentro de los límites de la lista a que se refiere el apartado 2, los Estados miembros podrán exigir la recogida de datos relativos a la naturaleza de la transacción hasta el nivel de la que apliquen a los intercambios con terceros países, ya los obtengan a este respecto como datos relativos a la naturaleza de la transacción, ya como datos relativos al régimen aduanero.
Artículo 26
1. Se entenderá por "país de origen" el país del que sean originarias las mercancías.
Se considerarán originarias de un país las mercancías obtenidas enteramente en dicho país.
Una mercancía en cuya producción hayan intervenido dos o más países se considerará originaria del país en el que haya tenido lugar la última transformación u operación sustancial, económicamente justificada, efectuada en una empresa equipada a tal efecto y que dé por resultado la fabricación de un producto nuevo o que represente una fase de fabricación importante.
2. El país de origen se designará por el código que se le asigna en la versión en vigor de la nomenclatura de países a la que se refiere el artículo 9 del Reglamento (CE) n° 1172/95, cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) n° 374/98(11).
Artículo 27
1. Se entenderá por "región de origen" la región del Estado miembro de expedición en que las mercancías hayan sido producidas o hayan sido objeto de operaciones de montaje, ensamblaje, transformación, reparación o mantenimiento. En su defecto, la región de origen será sustituida, bien por aquella en que haya tenido lugar el proceso de comercialización, bien por aquella desde la que se hayan expedido las mercancías.
2. Se entenderá por "región de destino" la región del Estado miembro de llegada en que las mercancías deban consumirse o ser objeto de operaciones de montaje, ensamblaje, transformación, reparación o mantenimiento. En su defecto, la región de destino será sustituida, bien por aquella en que haya de tener lugar el proceso de comercialización, bien por aquella hacia la cual se expidan las mercancías.
3. Cada Estado miembro que haga uso de la facultad prevista en la letra b) del apartado 2 del artículo 23 del Reglamento de base elaborará la lista de sus regiones y fijará el código, de un máximo de dos caracteres, con arreglo al cual deberán designarse dichas regiones en el soporte de la información.
Artículo 28
1. A los efectos del presente Reglamento, se entenderá por "condiciones de entrega" las disposiciones del contrato de venta que especifiquen las obligaciones respectivas del vendedor y del comprador de conformidad con los Incoterms de la Cámara de comercio internacional, cuya lista figura en el anexo IV.
2. Dentro de los límites establecidos en el artículo 19 y de la lista contemplada en el apartado 1, los Estados miembros podrán exigir la recogida. en el soporte de la información, de los datos relativos a las condiciones de entrega y determinarán las modalidades con arreglo a las cuales se mencionarán dichos datos.
Artículo 29
1. Se entenderá por "modalidad de transporte presunta" en el momento de la expedición la modalidad de transporte determinada por el medio de transporte activo con el que se supone que las mercancías van a salir del territorio estadístico del Estado miembro de expedición y, en el momento de la llegada, la modalidad de transporte determinada por el medio de transporte activo con el que se supone que las mercancías han penetrado en el territorio estadístico del Estado miembro de llegada.
2. Dentro de los límites establecidos en el artículo 19, en el soporte de la información deberán indicarse las modalidades de transporte siguientes:
SITIO PARA UN CUADRO
La modalidad de transporte se designará en el citado soporte mediante el correspondiente código.
Artículo 30
1. Se entenderá por "régimen estadístico" la categoría de expediciones o de llegadas de la que no se dé cuenta suficiente en las columnas A o B de la lista de transacciones que figura en el anexo III.
2. Dentro de los límites establecidos en el artículo 19, los Estados miembros podrán exigir la recogida, en el soporte de la información, de los datos relativos a los regímenes estadísticos y determinarán las modalidades con arreglo a las cuales se mencionarán dichos datos.
TÍTULO II
DISPOSICIONES PARTICULARES
CAPÍTULO 1
DEFINICIÓN Y DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 31
1. Los movimientos particulares de mercancías contemplados en el artículo 33 del Reglamento de base se caracterizan por particularidades significativas para la interpretación de la información, relacionadas con el movimiento en cuanto tal, o con la naturaleza de las mercancías, o con la transacción que tenga por efecto el movimiento de mercancías, o con la persona obligada a suministrar información.
2. Los movimientos particulares de mercancías incluyen:
a) los conjuntos industriales;
b) los barcos y las aeronaves a que se refiere el capítulo 3;
c) los productos del mar;
d) las provisiones de a bordo y los suministros de combustible;
e) los envíos fraccionados;
f) los bienes militares;
g) las instalaciones en alta mar;
h) los vehículos espaciales;
i) las partes de vehículos automóviles y de aeronaves;
j) los residuos.
3. Salvo que se disponga lo contrario en el presente Reglamento o en otras disposiciones decretadas de conformidad con el artículo 30 del Reglamento de base, los movimientos particulares se mencionarán con arreglo a las disposiciones nacionales sobre la materia.
4. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 13 del Reglamento de base, los Estados miembros tomarán las disposiciones necesarias para aplicar el presente Reglamento y, si es necesario, utilizarán otras fuentes de información estadística distintas de las fijadas en el Reglamento (CEE) n° 3590/92 de la Comisión(12).
CAPÍTULO 2
CONJUNTOS INDUSTRIALES
Artículo 32
1. Se entenderá por "conjunto industrial" una combinación de máquinas, aparatos, dispositivos, equipos, instrumentos y materiales, que en lo sucesivo se denominarán "los componentes", pertenecientes a diferentes partidas de la nomenclatura del sistema armonizado y que deben contribuir conjuntamente a la actividad de un establecimiento de grandes dimensiones con miras a la producción de bienes o a la prestación de servicios.
Podrán considerarse componentes de un conjunto industrial todas las demás mercancías que se utilicen en su construcción, siempre que no queden excluidas de la elaboración de las estadísticas en aplicación del Reglamento de base.
2. Existirá la posibilidad de simplificar la declaración de registro estadístico de las llegadas y de las expediciones de conjuntos industriales. Las personas obligadas a suministrar información estadística disfrutarán de esta simplificación, cuando así lo soliciten, en las condiciones que se fijan en el presente capítulo.
3. La simplificación se aplicará únicamente a los conjuntos industriales cuyo valor total por unidad sea superior a 1,5 millones de euros, a menos que se trate de conjuntos industriales que no sean de nueva planta.
El valor total de un conjunto industrial se obtendrá sumando a los valores de sus componentes los valores de las mercancías a que se refiere el segundo párrafo del apartado 1. El valor considerado será el importe de la factura de la mercancía o, en su defecto, el importe por el que se facturaría en caso de venta o adquisición.
Artículo 33
1. A los efectos del presente capítulo, los componentes incluidos en un capítulo determinado se clasificarán en la subpartida colectiva del capítulo 98 que corresponda al capítulo en cuestión, a no ser que el servicio competente citado en el artículo 35 decida clasificarlos, en el capítulo 98, en las subpartidas colectivas adecuadas al nivel de las partidas de la nomenclatura del sistema armonizado o aplicar las disposiciones del apartado 2.
Sin embargo, la simplificación no impedirá la clasificación, por la administración competente, en determinadas subpartidas de la nomenclatura combinada a que se refiere la letra b) del apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CEE) n° 2658/87 del Consejo(13), de los componentes correspondientes a las mismas.
2. En los casos en que el servicio competente previsto en el apartado 1 estime que el valor de los conjuntos industriales sea demasiado bajo para justificar su registro en las subpartidas colectivas relativas a los capítulos en los que estén incluidos, serán aplicables subpartidas colectivas específicas, previstas en la nomenclatura combinada.
Artículo 34
Los números de código de las subpartidas colectivas para conjuntos industriales se formaran con arreglo a las reglas siguientes, de conformidad con la nomenclatura combinada:
1) El código constará de ocho cifras.
2) Las dos primeras cifras serán el 9 y el 8, respectivamente.
3) La tercera cifra, que servirá para caracterizar los conjuntos industriales, será el 8.
4) La cuarta cifra variará del 0 al 9 según la actividad económica principal del conjunto industrial y con arreglo a la clasificación siguiente:
SITIO PARA UN CUADRO
5) Las cifras quinta y sexta corresponderán al número del capítulo de la nomenclatura combinada correspondiente a la subpartida colectiva. No obstante, las cifras quinta y sexta serán el 9 cuando se aplique el apartado 2 del artículo 33.
6) En el caso de las subpartidas colectivas que correspondan:
- al nivel del capítulo de la nomenclatura combinada, las cifras séptima y octava serán el 0,
- al nivel de partida de la nomenclatura del sistema armonizado, las cifras séptima y octava corresponderán a las cifras tercera y cuarta de dicha partida.
7) El servicio competente previsto en el apartado 2 del artículo 33 determinará la denominación y el número de código de la nomenclatura combinada que se utilizarán en el soporte de la información estadística para identificar los componentes de un conjunto industrial.
Artículo 35
1. Las personas obligadas a suministrar información estadística no podrán utilizar el procedimiento de declaración simplificada sin autorización previa del servicio competente de la elaboración de las estadísticas de comercio entre Estados miembros, con arreglo a las modalidades que cada Estado miembro determine en el marco del presente capítulo.
2. En el caso de un conjunto industrial cuyos componentes procedan de varios Estados miembros, cada Estado miembro autorizará la aplicación del procedimiento simplificado respecto a los flujos que le conciernan.
CAPÍTULO 3
BARCOS Y AERONAVES
Artículo 36
A los efectos del presente capítulo, se entenderá por:
a) "barcos", los barcos destinados a la navegación marítima contemplados en las notas complementarias 1 y 2 del capítulo 89 de la nomenclatura combinada, así como los barcos de guerra;
b) "aeronaves", los aviones incluidos en el código NC 8802 de uso civil, si están destinados a ser explotados por una compañía aérea, o de uso militar;
c) "propiedad de un barco o de una aeronave", el hecho de que una persona física o jurídica esté registrada en calidad de propietaria de un barco o una aeronave;
d) "Estado miembro socio comercial",
- en las llegadas, el Estado miembro en que hayan sido construidos el barco o la aeronave, si son nuevos y han sido construidos en la Comunidad. En los demás casos, el Estado miembro en que esté establecida la persona física o jurídica que transfiere la propiedad del barco o la aeronave,
- en las expediciones, el Estado miembro en que esté establecida la persona física o jurídica a quien se transfiere la propiedad del barco o la aeronave.
Artículo 37
1. En un Estado miembro determinado, serán objeto de las estadísticas de comercio entre Estados miembros y se transmitirán a la Comisión:
a) la transferencia de la propiedad de un barco o una aeronave de una persona física o jurídica establecida en otro Estado miembro a una persona física o jurídica establecida en ese Estado miembro. Esta operación se asimilará a una llegada;
b) la transferencia de la propiedad de un barco o una aeronave de una persona física o jurídica establecida en ese Estado miembro a una persona física o jurídica establecida en otro Estado miembro. Esta operación se asimilará a una expedición.
Si se trata de un barco o una aeronave nuevos, la expedición se registrará en el Estado miembro de construcción;
c) la expedición o llegada de un barco o una aeronave para la ejecución de una obra de transformación o después de haber realizado dicha obra.
2. Los resultados mensuales relativos a las operaciones contempladas en las letras a) y b) del apartado 1, que los Estados miembros transmitirán a la Comisión, incluirán los datos siguientes:
a) el código correspondiente a la subdivisión de la nomenclatura de productos citada en el artículo 21 del Reglamento de base;
b) el código del Estado miembro socio comercial;
c) la cantidad, expresada en número de unidades y en las demás unidades suplementarias previstas en su caso por la nomenclatura, para los barcos, y la cantidad, en masa neta y en unidades suplementarias, para las aeronaves;
d) el valor estadístico.
CAPÍTULO 4
PROVISIONES DE A BORDO Y SUMINISTROS DE COMBUSTIBLE
Artículo 38
A los efectos del presente capítulo, se entenderá por:
- "provisiones de a bordo": los diversos productos destinados al consumo de la tripulación y de los pasajeros de los barcos o aeronaves,
- "suministros de combustible": los productos necesarios para el funcionamiento de los motores, máquinas y otros aparatos de los barcos o aeronaves, tales como carburante, aceite y lubricantes,
- "barco o aeronave de otro Estado miembro": en el caso de un Estado miembro determinado, y por oposición a un barco o aeronave "nacional", un barco o aeronave del que la persona física o jurídica dedicada a su explotación comercial esté establecida en otro Estado miembro.
Artículo 39
1. En un Estado miembro determinado, serán objeto de la estadística de comercio entre Estados miembros y se transmitirán a la Comisión:
a) la entrega de provisiones de a bordo y el suministro de combustible a barcos o aeronaves de otro Estado miembro, estacionados en un puerto o aeropuerto del Estado miembro declarante, siempre que se trate de mercancías comunitarias o de mercancías no comunitarias sometidas al régimen aduanero de perfeccionamiento activo o al de transformación en aduana. Esta operación se asimilará a una expedición;
b) la entrega directa de provisiones de a bordo y el suministro de combustible procedente de otro Estado miembro a barcos o aeronaves nacionales estacionados en un puerto o aeropuerto del Estado miembro declarante. Esta operación se asimilará a una llegada.
2. Los resultados mensuales relativos a las entregas contempladas en el apartado 1, que los Estados miembros transmitirán a la Comisión, incluirán los datos siguientes:
a) el código del producto, como mínimo según la codificación simplificada siguiente:
- 9930 24 00: mercancías de los capítulos 1 a 24 del sistema armonizado,
- 9930 27 00: mercancías del capítulo 27 del sistema armonizado,
- 9930 99 00: mercancías clasificadas en otra parte;
b) el código específico de país QR (o 951);
c) la cantidad en masa neta;
d) el valor estadístico.
CAPÍTULO 5
ENVÍOS FRACCIONADOS
Artículo 40
A los efectos del presente capítulo, se entenderá por "envíos fraccionados" las llegadas o expediciones, en varios períodos de referencia, de los distintos componentes de una mercancía completa, desmontada para satisfacer exigencias comerciales o de transporte.
Artículo 41
En los resultados mensuales que los Estados miembros transmitirán a la Comisión, los datos relativos a las llegadas y expediciones de envíos fraccionados se recogerán una sola vez, el mes de la llegada o expedición del último envío parcial, hasta la suma del valor total de la mercancía completa y en el código de la nomenclatura relativo a dicha mercancía.
CAPÍTULO 6
BIENES MILITARES
Artículo 42
1. Serán objeto de la estadística de comercio entre Estados miembros, y se transmitirán a la Comisión, las expediciones y las llegadas de bienes destinados a uso militar, de conformidad con la definición de dichos bienes vigente en los Estados miembros.
2. Los resultados mensuales relativos a las operaciones contempladas en el apartado 1, que los Estados miembros transmitirán a la Comisión, incluirán los datos siguientes:
a) el código correspondiente a la subdivisión de la nomenclatura contemplada en el artículo 21 del Reglamento de base;
b) el código del Estado miembro socio comercial;
c) la cantidad, en masa neta y, en su caso, en unidades suplementarias;
d) el valor estadístico.
3. Los Estados miembros que no puedan aplicar lo dispuesto en el apartado 2 por razones de secreto militar adoptarán las medidas necesarias para que se recoja al menos el valor estadístico de las expediciones y las llegadas de bienes destinados a uso militar en los resultados mensuales transmitidos a la Comisión.
CAPÍTULO 7
INSTALACIONES EN ALTA MAR
Artículo 43
1. A los efectos del presente capítulo, se entenderá por "instalaciones en alta mar", los equipos y dispositivos instalados en alta mar para buscar y explotar recursos minerales.
2. Se considerarán instalaciones "extranjeras", por oposición a las instalaciones "nacionales", aquellas en que la persona física o jurídica dedicada a su explotación comercial esté establecida en otro Estado miembro.
Artículo 44
1. En un Estado miembro determinado, serán objeto de la estadística de comercio entre Estados miembros y se transmitirán a la Comisión:
a) la entrega de mercancías a una instalación nacional, directamente a partir de otro Estado miembro o de una instalación extranjera. Esta operación se asimilará a una llegada;
b) la entrega de mercancías con destino a otro Estado miembro o a una instalación extranjera, a partir de una instalación nacional. Esta operación se asimilará a una expedición;
c) la llegada, al territorio estadístico de dicho Estado miembro, de mercancías procedentes de instalaciones extranjeras;
d) la expedición, a partir del territorio estadístico de dicho Estado miembro, de mercancías con destino a instalaciones extranjeras.
2. Los resultados mensuales relativos a las operaciones contempladas en el apartado 1, que los Estados miembros transmitirán a la Comisión, incluirán los datos siguientes:
a) el código correspondiente a la subdivisión de la nomenclatura de productos contemplada en el artículo 21 del Reglamento de base.
No obstante, y sin perjuicio de la normativa aduanera, los Estados miembros podrán utilizar los códigos simplificados previstos en la letra a) del apartado 2 del artículo 39, si las mercancías son las contempladas en el artículo 38;
b) el código del Estado miembro socio comercial.
No obstante, y sin perjuicio de la normativa aduanera, el Estado miembro socio comercial será aquel en que esté establecida la persona física o jurídica dedicada a la explotación comercial de la instalación, en el caso de los bienes procedentes de dichas instalaciones o destinados a ellas. Si no se conoce esa información, se utilizará el código QV (o 959);
c) la cantidad en masa neta;
d) el valor estadístico.
CAPÍTULO 8
VEHÍCULOS ESPACIALES
Artículo 45
A los efectos del presente capítulo, se entenderá por:
a) "vehículos espaciales": los aparatos, como los satélites, que pueden desplazarse en el espacio situado fuera de la atmósfera terrestre;
b) "propiedad de un vehículo espacial": el hecho de estar inscrito, en el caso de una persona física o jurídica, como propietario de un vehículo espacial.
Artículo 46
1. Serán objeto de la estadística de comercio entre Estados miembros y se transmitirán a la Comisión:
a) la expedición o llegada de un vehículo espacial para trabajos de transformación o después de haber realizado dichos trabajos;
b) el lanzamiento al espacio de un vehículo espacial que haya sido objeto de una transferencia de propiedad entre dos personas físicas o jurídicas establecidas en Estados miembros distintos. Esta operación se registrará:
- en el Estado miembro constructor del vehículo espacial acabado, como una expedición,
- en el Estado miembro en que esté establecido el nuevo propietario, como una llegada;
c) la transferencia de propiedad de un vehículo espacial, en órbita, entre dos personas físicas o jurídicas establecidas en Estados miembros distintos. Esta operación se registrará:
- en el Estado miembro en que esté establecido el antiguo propietario, como una expedición,
- en el Estado miembro en que esté establecido el nuevo propietario, como una llegada.
2. Los resultados mensuales relativos a las operaciones contempladas en las letras b) y c) del apartado 1, que los Estados miembros transmitirán a la Comisión, incluirán los datos siguientes:
a) el código correspondiente a la subdivisión de la nomenclatura contemplada en el artículo 21 del Reglamento de base;
b) el código del Estado miembro socio comercial.
En el caso de las expediciones contempladas en las letras b) y c) del apartado 1, el Estado miembro socio comercial será aquel en que esté establecida la persona física o jurídica a la que se transfiera la propiedad del vehículo espacial.
En el caso de las llegadas contempladas en la letra b) del apartado 1, el Estado miembro socio comercial será aquel en que se construya el vehículo espacial acabado.
En el caso de las llegadas contempladas en la letra c) del apartado 1, el Estado miembro socio comercial será aquel en que esté establecida la persona física o jurídica que transfiera la propiedad del vehículo espacial;
c) la cantidad, en masa neta y en unidades suplementarias;
d) el valor estadístico.
En el caso de las llegadas contempladas en la letra b) del apartado 1, el valor estadístico incluirá los gastos de transporte y de seguros relativos a su traslado a la base de lanzamiento y a su envío al espacio.
CAPÍTULO 9
OTRAS DISPOSICIONES
Artículo 47
Los Estados miembros que deseen disponer de una información más detallada que la resultante de la aplicación del artículo 21 del Reglamento de base podrán, no obstante lo dispuesto en dicho artículo, organizar la recogida de esa información, para uno o varios grupos de productos, siempre y cuando la persona obligada a suministrar información pueda elegir entre proporcionarla según la nomenclatura combinada o según subdivisiones suplementarias.
Los Estados miembros que se acojan a esta facultad informarán de ello a la Comisión. A este efecto, precisarán las razones que justifiquen su decisión, proporcionarán la lista de subpartidas de la nomenclatura combinada afectadas por ella y describirán la modalidad de recogida a la que hayan recurrido.
TÍTULO III
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 48
Los Estados miembros transmitirán a la Comisión (Eurostat) los resultados mensuales de sus estadísticas de comercio entre los Estados miembros establecidas con arreglo al Reglamento de base en el plazo de:
- ocho semanas después de finalizar el mes de referencia para los valores estadísticos totales desglosados por Estado miembro de destino en la expedición y por Estado miembro de procedencia en la llegada,
- diez semanas después de finalizar el mes de referencia para los resultados detallados que incluyan todos los datos contemplados en el apartado 1 del artículo 23 del Reglamento de base.
Artículo 49
1. Quedan derogados a partir del 1 de enero de 2001 el Reglamento (CEE) n° 3046/92, salvo su artículo 22, y los Reglamentos que lo modifican(14), así como el Reglamento (CEE) n° 2256/92 y los Reglamentos (CE) n° 1125/94 y (CE) n° 2820/94.
2. Las referencias a los Reglamentos derogados se entenderán hechas al presente Reglamento y deberán leerse con arreglo al cuadro de correspondencias que figura en el anexo V.
Artículo 50
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Será aplicable a partir del 1 de enero de 2001.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 7 de septiembre de 2000.