Nařízení Komise (ES) č. 1825/2000
ze dne 25. srpna 2000,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000, pokud jde o označování hovězího masa a výrobků z hovězího masa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 ze dne 17. července 2000 o systému identifikace a registrace skotu, o označování hovězího masa a výrobků z hovězího masa a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 820/97 [1], a zejména na článek 19 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Je nutné stanovit prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1760/2000, zejména pokud jde o prodej mezi členskými státy, aby systém označování nevedl k narušení obchodu na trhu s hovězím a telecím masem.
(2) V zájmu zpětného vysledování je v rámci systému jak povinného, tak nepovinného označování hovězího masa nezbytné, aby hospodářské subjekty a organizace používaly systém identifikace a podrobný systém registrace hovězího masa ve všech fázích produkce a prodeje.
(3) Za účelem identifikace jatek bez schvalovacího čísla je na přechodné období nutné stanovit alternativní metody pro jejich identifikaci.
(4) Je rovněž nezbytné stanovit postup, který má být použit při označování hovězího masa ze zvířat, o nichž nejsou k dispozici úplné údaje o narození a přesunech, neboť nařízení Rady (ES) č. 820/97 ze dne 21. dubna 1997, kterým se stanoví systém identifikace a registrace skotu a které se týká označování hovězího masa a výrobků z hovězího masa [2], požadovalo zaznamenávání těchto údajů až od 1. ledna 1998. Podobné ustanovení se požaduje pro označování hovězího masa ze zvířat, která se dovážejí živá do Společenství ze třetích zemí.
(5) V rámci úplné identifikace původu a s cílem předejít zbytečnému opakování údajů na štítku členských států nebo třetích zemí, ve kterých byla zvířata chována, je nezbytné zavést zjednodušenou obchodní úpravu na základě doby, po kterou bylo zvíře, z něhož hovězí maso pochází, chováno v členském státě nebo třetí zemi narození nebo porážky.
(6) V rámci zjednodušeného postupu označování mletého masa je nezbytné objasnit situaci týkající se doplňujících informací, které mohou být uvedeny na štítcích. Doplňující údaje mohou být podle článku 13 nařízení (ES) č. 1760/2000 poskytovány do 1. září 2000. Některé údaje mohou být uváděny pouze do 1. ledna 2002, pokud se příslušný členský stát rozhodne používat vnitrostátní systém povinného označování zahrnující uvedené údaje nebo pokud příslušný hospodářský subjekt uvádí takové údaje nepovinně.
(7) V rámci systému nepovinného označování hovězího masa je nezbytné stanovit zrychlený nebo zjednodušený schvalovací postup pro některé kusy hovězího masa, které jsou označované v členském státě podle schválených zadávacích podmínek a přivezené na území jiného členského státu.
(8) S cílem zaručit spolehlivost zadávacích podmínek je nezbytné, aby nezávislý subjekt a příslušný orgán měly přístup ke všem záznamům, které vedou hospodářské subjekty a organizace, a aby pravidelně prováděly namátkové kontroly na základě analýzy rizika.
(9) Článek 17 nařízení (ES) č. 1760/2000 stanoví některá opatření pro případ, kdy je hovězí maso zcela nebo částečně vyprodukováno ve třetí zemi. Je vhodné stanovit prováděcí pravidla pro schvalovací postup dovozů hovězího masa ze třetích zemí.
(10) Za účelem zajistit, aby systémy označování dováženého hovězího masa byly stejně spolehlivé jako systémy používané pro hovězí maso ze Společenství, Komise prověří oznámení, která obdržela ze třetích zemí. Oznámení jsou předána členským státům, pokud Komise dojde k závěru, že postupy a/nebo kritéria používané v třetí zemi odpovídají standardům podle nařízení (ES) č. 1760/2000.
(11) Za účelem zaručit spolehlivost systému označování ve třetích zemích může Komise požadovat doplňující údaje a na základě informací získaných z těchto žádostí může podniknout nezbytná opatření.
(12) Komise může provádět kontroly ve třetích zemích. K provádění těchto kontrol potřebuje Komise předchozí souhlas příslušné třetí země. Pokud takový souhlas Komise neobdrží, přijme nezbytná opatření.
(13) Je nezbytné, aby členské státy prováděly kontroly s cílem zabezpečit dostatečnou přesnost nepovinných štítků.
(14) Je nutné stanovit rámec pro sankce ukládané hospodářským subjektům. Takový rámec by měl brát v úvahu situace, kdy hospodářský subjekt neoznačil hovězí maso v souladu s pravidly systému povinného označování nebo kdy hospodářský subjekt v rámci systému nepovinného označování neoznačil hovězí maso v souladu se stanovenými zadávacími podmínkami nebo kdy takové schválené zadávací podmínky neexistují. Za účelem zohlednit potíže hospodářských subjektů při provádění tohoto nařízení by po omezené období do 1. ledna 2001 měly být nejpřísnější sankce ukládány pouze tehdy, pokud štítek obsahuje údaje, které jsou pro spotřebitele klamavé nebo které nejsou v souladu se zadávacími podmínkami.
(15) Nařízení (ES) č. 820/97 stanoví, že každý hospodářský subjekt nebo organizace, která chce na štítcích uvádět nepovinné údaje, předloží příslušnému orgánu každého ze členských států, ve kterých probíhá produkce nebo prodej příslušného hovězího masa, zadávací podmínky ke schválení. Nařízení Rady (ES) č. 2772/1999 ze dne 21. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k systému povinného označování hovězího masa [3], umožňuje hospodářským subjektům, aby jako doplněk k povinným údajům nadále uváděly na štítcích hovězího údaje masa nepovinné, a to až do 31. srpna 2000.
(16) Pokud nedošlo k žádným změnám ve schválených nepovinných zadávacích podmínkách a pokud jsou tyto zadávací podmínky v souladu s novými pravidly, je vhodné, aby takové zadávací podmínky, jakož i zadávací podmínky schválené pro třetí země, zůstaly nadále platné.
(17) Nařízení (ES) č. 820/97 stanoví, že členské státy, jejichž systém identifikace a registrace skotu disponuje dostatkem údajů, mohou rozhodnout, že na štítcích hovězího masa ze zvířat narozených, chovaných a poražených ve stejném členském státě musí být uvedeny i doplňující údaje. Nařízení (ES) č. 2772/1999 stanoví, že v souladu s čl. 19 odst. 4 nařízení (ES) č. 820/97 mohou členské státy na přechodné období do 31. srpna 2000 i nadále využívat systém povinného označování hovězího masa ze zvířat narozených, chovaných a poražených na jejich vlastním území.
(18) Rozhodnutí Komise 98/595/ES ze dne 13. října 1998 týkající se žádosti o zavedení systému povinného označování hovězího masa ve Francii a Belgii [4] a rozhodnutí Komise 1999/1/ES ze dne 14. prosince 1998 týkající se žádosti o zavedení systému povinného označování hovězího masa ve Finsku [5] umožňují příslušným členským státům předepsat systém povinného označování hovězího masa ze zvířat narozených, chovaných a poražených na jejich vlastním území. Uvedená rozhodnutí, jakož i další případná rozhodnutí podobného typu, by se měla nadále používat do 1. ledna 2002, kdy vstoupí v platnost označování původu v rámci systému povinného označování Společenství.
(19) S cílem sledovat řádné používání systému nepovinného označování by měly členské státy zaznamenávat všechny schválené zadávací podmínky a sdělit Komisi údaje o svých vnitrostátních prováděcích pravidlech a o nepovinných údajích schválených na jejich území. Je nutné tyto údaje pravidelně aktualizovat.
(20) Je nezbytné zrušit nařízení Komise (ES) č. 1141/97 ze dne 23. června 1997, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 820/97, které se týká označování hovězího masa a výrobků z hovězího masa [6], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 824/98 [7]. S cílem zabránit nedorozumění během přechodného období před zavedením povinného systému podle nařízení (ES) č. 1760/2000 by se pro maso ze zvířat poražených před 1. zářím 2000 mělo používat nařízení (ES) č. 1141/97.
(21) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zpětné vysledování
Všechny hospodářské subjekty a organizace ve smyslu čl. 12 třetí odrážky nařízení (ES) č. 1760/2000 mají ve všech fázích produkce a prodeje k dispozici systém identifikace a podrobný systém registrace.
Tento systém se používá tak, aby byla zaručena souvislost mezi identifikací masa a příslušným zvířetem nebo zvířaty v souladu s čl. 13 odst. 1 a čl. 16 odst. 2 uvedeného nařízení.
Systém registrace obsahuje zejména záznamy o dovozech a odvozech zvířat, jatečně upravených těl zvířat a/nebo kusů zvířat, aby byla zajištěna vzájemná souvislost mezi dovozy a odvozy.
Článek 2
Označování, pokud nejsou k dispozici údaje
1. Schvalovací číslo podle čl. 13 odst. 2 písm b) nařízení (ES) č. 1760/2000 je:
a) buď schvalovací číslo stanovené v čl. 10 odst. 1 směrnice Rady 64/433/EHS [8];
b) nebo, pokud schvalovací číslo neexistuje, vnitrostátní registrační číslo.
Pokud není k dispozici ani jedno z těchto dvou čísel, mohou být tato čísla do 1. ledna 2001 nahrazena jménem a adresou jatek.
2. Ve smyslu čl. 13 odst. 5 nařízení (ES) č. 1760/2000:
a) pro maso ze zvířat narozených ve Společenství před 1. lednem 1998, pro která nejsou k dispozici údaje o místě narození a/nebo místě chovu (kromě posledního místa chovu), je údaj o místě narození a/nebo o místě chovu nahrazen údajem "*(narozená před 1. lednem 1998)";
b) pro maso ze živých zvířat dovezených do Společenství, pro která nejsou k dispozici údaje o místě narození a/nebo místě chovu (kromě posledního místa chovu), je údaj o místě narození a/nebo o místě chovu nahrazen údajem "*(dovoz živých zvířat do ES)" nebo "*(dovoz živých zvířat z [jméno třetí země])".
Článek 3
Zjednodušení označení původu
Ve smyslu čl. 13 odst. 5 písm. a) nařízení (ES) č. 1760/2000 se pro hovězí maso ze zvířat, která byla chována alespoň po dobu 30 dní:
- v členském státě nebo ve třetí zemi narození,
- v členském státě nebo ve třetí zemi porážky,
nepožaduje označení uvedených členských států nebo třetích zemí, ve kterých byla zvířata chována, pokud byla zvířata chována v jiném členském státě nebo třetí zemi více než 30 dní.
Článek 4
Velikost skupiny
1. Během bourání jatečně upravených těl nebo čtvrtí jatečně upravených těl je velikost skupiny podle čl. 13 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1760/2000 dána počtem jatečně upravených těl nebo čtvrtí jatečně upravených těl bouraných společně a tvořících jednu šarži příslušné bourárny. Velikost skupiny nesmí být v žádném případě větší než denní produkce.
2. Během dalšího bourání nebo mletí masa může být skupina znovu vytvořena ze všech skupin podle odstavce 1, které jsou bourány nebo mlety ve stejný den.
Článek 5
Mleté maso
1. Pro účely tohoto nařízení se "mletým masem" rozumí maso, které bylo rozemleto na malé kousky nebo které bylo rozemleto šnekovým mlýnkem.
2. Doplňující údaje, které mohou být uvedeny na štítcích podle čl. 14 třetího pododstavce nařízení (ES) č. 1760/2000, jsou tyto:
a) od 1. září 2000 údaje podle čl. 13 odst. 2 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 1760/2000, jakož i datum mletí masa;
b) od 1. září 2000 do 1. ledna 2002 údaje podle čl. 13 odst. 5 písm. a) odrážek (i) a (ii) a písm. b) nařízení (ES) č. 1760/2000, pokud příslušný členský stát rozhodne o použití vnitrostátního systému povinného označování zahrnující uvedené údaje nebo pokud příslušný hospodářský subjekt nepovinně uvede uvedené údaje v souladu s částí II hlavy II uvedeného nařízení;
c) od 1. ledna 2002 údaje podle čl. 13 odst. 5 písm. a) odrážek (i) a (ii) nařízení (ES) č. 1760/2000.
Článek 6
Schvalovací postup
1. Lhůta stanovená v čl. 16 odst. 3 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1760/2000, během které nebylo zamítnuto ani uděleno žádné schválení nebo příslušný orgán členského státu, do kterého bylo hovězí maso odesláno, nežádal žádné doplňující údaje, je stanovena na dva měsíce počínaje dnem následujícím po dni podání žádosti.
2. Podle čl. 16 odst. 5 nařízení (ES) č. 1760/2000 je lhůta stanovená v čl. 16 odst. 3 druhého pododstavce uvedeného nařízení stanovena na 14 dní, pokud jde o vysoce jakostní kusy hovězího masa v jednotlivých baleních, které jsou označeny v některém členském státě v souladu se schválenými zadávacími podmínkami a přivezeny na území jiného členského státu, pokud nebyl na jejich původní štítek přidán žádný údaj.
3. Pro účely čl. 16 odst. 5 nařízení (ES) č. 1760/2000 může být hovězí maso v maloobchodním balení označené v některém členském státě v souladu se schválenými zadávacími podmínkami přivezeno na území jiného členského státu a tam uváděno na trh bez předchozího schválení zadávacích podmínek pro označování tímto členským státem, pokud:
a) příslušná balení zůstávají nezměněná;
b) zadávací podmínky schválené členským státem provádějícím balení rovněž zahrnují uvádění na trh hovězího masa baleného v jiných členských státech;
c) členský stát schvalující zadávací podmínky předem poskytne všem ostatním členským státům, ve kterých má být balené hovězí maso uváděno na trh, veškeré nezbytné údaje.
Článek 7
Kontroly
1. Hospodářské subjekty a organizace umožní odborníkům Komise, příslušnému orgánu a příslušnému nezávislému kontrolnímu subjektu ve smyslu čl. 16 odst. 1 třetího pododstavce nařízení (ES) č. 1760/2000 vstup do svých zařízení a přístup ke všem záznamům, které prokazují správnost údajů uvedených na štítku.
2. Příslušný orgán a v případě uvedeném v čl. 16 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (ES) č. 1760/2000 i nezávislý kontrolní subjekt pravidelně provádějí namátkové kontroly na základě analýzy rizika, přičemž zejména zohlední složitost příslušných zadávacích podmínek. O každé kontrole je vypracována zpráva, která uvádí případné nedostatky a navrhovaná opatření s cílem napravit situaci, jakož i lhůty a uložené sankce.
3. Pokud není využita možnost stanovená v čl. 16 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (ES) č. 1760/2000, provádějí členské státy kontroly takovým způsobem, aby dostatečně zaručily správnost používaných štítků. Četnost těchto kontrol se stanoví zejména s ohledem na složitost příslušných zadávacích podmínek.
4. Hospodářské subjekty, organizace a nezávislé kontrolní subjekty sdělí příslušnému orgánu veškeré důležité údaje.
Článek 8
Schválení udělená třetími zeměmi
1. Komise ověří, zda jsou oznámení podle čl. 17 odst. 2 nařízení (ES) č. 1760/2000 úplná. Při obdržení neúplného oznámení o tom Komise informuje příslušnou třetí zemi a upřesní, které údaje jsou požadovány.
Úplná oznámení jsou předána členským státům, pokud však Komise v souladu se svou pravomocí podle čl. 17 odst. 2 třetího pododstavce nařízení (ES) č. 1760/2000 neshledá, že postupy a/nebo kritéria používaná v příslušné třetí zemi neodpovídají standardům podle nařízení (ES) č. 1760/2000.
2. Pokud Komise na základě oznámení podle čl. 17 odst. 2 nařízení (ES) č. 1760/2000 usoudí, že je vhodné ověřit, zda postupy a/nebo kritéria oznámená třetí zemí odpovídají standardům podle uvedeného nařízení, může požádat třetí zemi o poskytnutí veškerých nezbytných informací. Komise může zejména požádat o poskytnutí kopií zadávacích podmínek schválených určeným příslušným orgánem. Komise může rovněž požadovat, aby třetí země povolila zástupcům Komise provést kontroly v této třetí zemi.
3. Pokud Komise ve lhůtě, kterou stanovila, neobdrží údaje nebo povolení požadované podle předchozího odstavce, může rozhodnout, že postupy a/nebo kritéria používané ve třetí zemi neodpovídají standardům podle nařízení (ES) č. 1760/2000.
4. Komise může kdykoli změnit své původní rozhodnutí o rovnocennosti postupů a/nebo kritérií používaných v příslušné třetí zemi podle čl. 17 odst. 2 třetího pododstavce nařízení (ES) č. 1760/2000.
Článek 9
Sankce
1. Členské státy stanoví režim sankcí, který se použije v případě porušení nařízení (ES) č. 1760/2000, a přijmou veškerá opatření nezbytná k jeho prosazení. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Aniž jsou dotčeny sankce podle článku 18 nařízení (ES) č. 1760/2000, pokud bylo hovězí maso označeno:
- bez souladu se systémem povinného označování, nebo
- v případě systému nepovinného označování, bez souladu se zadávacími podmínkami, nebo bez schválených zadávacích podmínek,
požádají členské státy o stažení hovězího masa z trhu do té doby, než je znovu označeno v souladu s tímto nařízením.
Pokud však příslušné maso odpovídá veškerým veterinárním a hygienickým předpisům, mohou členské státy kromě sankcí uvedených v odstavci 1 povolit, aby takové hovězí maso bylo přímo zpracováno na hovězí výrobky jiné, než které jsou uvedeny v čl. 12 první odrážce nařízení (ES) č. 1760/2000.
3. Před 1. lednem 2001 může ke stažení hovězího masa z trhu dojít pouze tehdy, pokud štítek obsahuje údaje, které by mohly klamat spotřebitele nebo které neodpovídají schváleným zadávacím podmínkám.
Článek 10
Záznamy
Příslušný orgán vede záznamy o schválených zadávacích podmínkách, a zejména o všech hospodářských subjektech a organizacích zodpovědných za označování hovězího masa a o příslušném nezávislém kontrolním subjektu.
Článek 11
Sdělení
Členské státy sdělí Komisi:
a) jména orgánů příslušných k zavádění systému označování podle nařízení (ES) č. 1760/2000 a prováděcích pravidel, a zejména jména orgánů příslušných k provádění kontrol a ukládání sankcí;
b) do 30. září 2000 seznam všech nepovinných údajů schválených na jejich území;
c) každé tři měsíce aktualizaci seznamu podle písmene b).
Článek 12
Přechodná ustanovení
Pokud jsou v souladu s nařízením (ES) č. 1760/2000 a s tímto nařízením,
a) nepovinné zadávací podmínky schválené podle článků 14 a 15 nařízení (ES) č. 820/97 zůstávají nadále v platnosti;
b) vnitrostátní systémy povinného označování hovězího masa schválené podle čl. 19 odst. 4 nařízení (ES) č. 820/97, jakož i případná další rozhodnutí tohoto typu zůstávají v platnosti do 1. ledna 2002.
Článek 13
Zrušení
Zrušuje se nařízení (ES) č. 1141/97.
Uvedené nařízení se nadále použije pro maso ze zvířat poražených do 1. září 2000.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských Společenství.
Použije se pro hovězí maso ze zvířat poražených po 1. září 2000.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. srpna 2000.
Reglamento (CE) no 1825/2000 de la Comisión
de 25 de agosto de 2000
por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) n° 1760/2000 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que respecta al etiquetado de la carne de vacuno y los productos a base de carne de vacuno
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) n° 1760/2000 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 17 de julio de 2000, que establece un sistema de identificación y registro de los animales de la especie bovina y relativo al etiquetado de la carne de vacuno y de los productos a base de carne de vacuno y por el que se deroga el Reglamento (CE) n° 820/97 del Consejo(1), y, en particular, su artículo 19,
Considerando lo siguiente:
(1) A fin de que el sistema de etiquetado no dé lugar a distorsiones comerciales en el mercado de la carne de vacuno, resulta conveniente establecer disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) n° 1760/2000, en particular en lo tocante a las ventas entre Estados miembros.
(2) Para garantizar la rastreabilidad, es necesario que, en el contexto de los sistemas tanto obligatorio como facultativo de etiquetado de la carne de vacuno, los agentes económicos y organizaciones lleven un sistema de identificación y registro completo de la carne de vacuno, en cada una de las fases de producción y venta.
(3) Con objeto de identificar los mataderos que no disponen de un número de autorización, es necesario establecer, durante un período transitorio, métodos alternativos para la identificación de los mismos.
(4) Asimismo, es preciso definir el procedimiento que habrá de seguirse para etiquetar la carne de vacuno procedente de animales con respecto a los cuales no se disponga de datos completos sobre su nacimiento y movimientos, dado que el Reglamento (CE) n° 820/97 del Consejo, de 21 de abril de 1997, por el que se establece un sistema de identificación y registro de los animales de la especie bovina y relativo al etiquetado de la carne de vacuno y de los productos a base de carne de vacuno(2), sólo exigía el registro de tales datos después del 1 de enero de 1998. Además, es necesario establecer una disposición similar en relación con el etiquetado de la carne de vacuno procedente de animales importados vivos a la Comunidad desde terceros países.
(5) A efectos de la indicación completa del origen, y con objeto de evitar repeticiones innecesarias en la etiqueta de los Estados miembros o terceros países de cría, es preciso introducir una presentación simplificada basada en el tiempo que el animal del que procede la carne ha permanecido en el Estado miembro o tercer país de nacimiento o de sacrificio.
(6) Es necesario aclarar la situación en lo que respecta a la información suplementaria que puede incluirse en las etiquetas, dentro de los procedimientos simplificados de etiquetado aplicables a la carne de vacuno picada. De conformidad con lo dispuesto en el artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, esta información suplementaria podrá incluirse después del 1 de septiembre de 2000. Hasta el 1 de enero de 2002, determinados datos sólo podrán constar en la etiqueta si el Estado miembro correspondiente ha decidido aplicar un sistema nacional obligatorio de etiquetado que exija tal información o si el agente económico considerado la incluye de forma voluntaria.
(7) En el contexto del sistema facultativo de etiquetado de la carne de vacuno, es necesario establecer un procedimiento de aprobación acelerado o simplificado para determinados cortes de carne etiquetados en un Estado miembro, de acuerdo con un pliego de condiciones aprobado, e introducidos en el territorio de otro Estado miembro.
(8) Con vistas a garantizar la fiabilidad del pliego de condiciones, es necesario que el organismo independiente y la autoridad competente tengan acceso a todos los registros de los agentes económicos y de las organizaciones y lleven a cabo controles periódicos al azar sobre la base de un análisis de riesgos.
(9) El artículo 17 del Reglamento (CE) n° 1760/2000 establece una serie de disposiciones aplicables en aquellos casos en que la carne de vacuno sea producida, total o parcialmente, en un tercer país. Resulta oportuno establecer disposiciones de aplicación a efectos del procedimiento de aprobación de las importaciones de carne de vacuno de terceros países.
(10) A fin de asegurarse de que las disposiciones de etiquetado de la carne de vacuno importada son tan fiables como las aplicables a la carne comunitaria, la Comisión debe examinar las notificaciones recibidas de terceros países. Si la Comisión llega a la conclusión de que los procedimientos y criterios aplicados en el tercer país correspondiente son equivalentes a las normas fijadas en el Reglamento (CE) n° 1760/2000, se remitirán a los Estados miembros las notificaciones completas.
(11) Con vistas a garantizar la fiabilidad del sistema de etiquetado de terceros países, la Comisión puede solicitar información adicional, debiendo tomar las medidas necesarias a la luz de la información que reciba.
(12) La Comisión puede realizar controles en terceros países. Para ello requiere el consentimiento previo del tercer país afectado. En ausencia de tal consentimiento, la Comisión debe tomar las medidas oportunas.
(13) Es necesario que los Estados miembros realicen controles para garantizar un grado suficiente de exactitud de las etiquetas utilizadas con carácter facultativo.
(14) Conviene establecer un marco que regule las sanciones que se impondrán a los agentes económicos. Dicho marco debe contemplar los supuestos de que el agente económico no haya etiquetado la carne de vacuno de conformidad con las normas del sistema obligatorio, o de que, dentro del sistema facultativo, el agente económico haya etiquetado la carne sin ajustarse al pliego de condiciones o sin que exista un pliego de condiciones aprobado. Durante un período limitado, esto es, hasta el 1 de enero de 2001, y atendiendo a las dificultades que puede suponer para los agentes económicos el cumplimiento del presente Reglamento, las sanciones más graves sólo deben imponerse en aquellos casos en que la etiqueta contenga información engañosa para el consumidor o que no se ajuste al pliego de condiciones aprobado.
(15) Con arreglo a lo dispuesto en el Reglamento (CE) n° 820/97, cualquier agente económico u organización que desee incluir una indicación facultativa en una etiqueta debe presentar un pliego de condiciones para aprobación a la autoridad competente de cada uno de los Estados miembros en los que se efectúe la producción o venta de la carne de vacuno. El Reglamento (CE) n° 2772/1999 del Consejo, de 21 de diciembre de 1999, por el que se aprueban las normas generales de un sistema obligatorio de etiquetado de la carne de vacuno(3), permite a los agentes económicos seguir incluyendo indicaciones facultativas en las etiquestas de la carne de vacuno, además de las obligatorias, hasta el 31 de agosto de 2000.
(16) Siempre que no se hayan introducido modificaciones en los pliegos de condiciones facultativos aprobados y éstos se ajusten a las nuevas normas, resulta oportuno que tales pliegos sigan siendo válidos, al igual que los aprobados en relación con terceros países.
(17) El Reglamento (CE) n° 820/97 faculta a los Estados miembros en los que exista un sistema suficientemente desarrollado de identificación y registro de los animales de la especie bovina para exigir que, en el caso de la carne de vacuno procedente de animales nacidos, criados y sacrificados en el mismo Estado miembro, se incluyan también en las etiquetas datos adicionales. El Reglamento (CE) n° 2772/1999 permite a los Estados miembros seguir recurriendo, con carácter provisional, a la posibilidad de imponer un sistema obligatorio de etiquetado para la carne de vacuno procedente de animales nacidos, engordados y sacrificados en su propio territorio, de conformidad con lo previsto en el apartado 4 del artículo 19 del Reglamento (CE) n° 820/97, hasta el 31 de agosto de 2000.
(18) La Decisión n° 98/595/CE de la Comisión, de 13 de octubre de 1998, relativa a la adopción de un sistema de etiquetado obligatorio para la carne de vacuno en Francia y Bélgica(4), y la Decisión n° 1999/1/CE de la Comisión, de 14 de diciembre de 1998, relativa a la aplicación de un sistema de etiquetado obligatorio para la carne de vacuno en Finlandia(5), permiten a los citados Estados miembros instaurar un sistema obligatorio de etiquetado para la carne de vacuno procedente de animales nacidos, engordados y sacrificados en su propio territorio. Resulta conveniente que estas Decisiones, al igual que cualesquiera otras Decisiones posteriores del mismo tipo, sigan siendo aplicables hasta que la indicación completa del origen forme parte del sistema obligatorio comunitario de etiquetado, esto es, hasta el 1 de enero de 2002.
(19) Con vistas a realizar un seguimiento de la aplicación del sistema facultativo de etiquetado, es conveniente que los Estados miembros lleven en registro de los pliegos de concidiones aprobados y comuniquen a la Comisión sus disposiciones nacionales de aplicación y las indicaciones facultativas aprobadas en su territorio. Esta información debe actualizarse con regularidad.
(20) Resulta necesario derogar el Reglamento (CE) n° 1141/97 de la Comisión, de 23 de junio de 1997, por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) n° 820/97 del Consejo en lo que concierne al etiquetado de la carne de vacuno y de productos a base de carne de vacuno(6), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) n° 824/98(7). No obstante, para evitar cualquier confusión durante el período transitorio previo a la introducción del sistema obligatorio previsto en el Reglamento (CE) n° 1760/2000, conviene que el Reglamento (CE) n° 1141/97 siga siendo aplicable a la carne procedente de animales sacrificados antes del 1 de septiembre de 2000.
(21) Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de la carne de vacuno.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Rastreabilidad
Todos los agentes económicos y las organizaciones, a efectos del tercer guión del artículo 12 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, dispondrán, en las diversas fases de producción y venta, de un sistema de identificación y registro completo.
Este sistema se aplicará del tal modo que se garantice una relación entre la identificación de la carne y el animal o animales correspondientes, según lo previsto en el apartado 1 del artículo 13 y el apartado 2 del artículo 16 de dicho Reglamento.
El sistema de registro comprenderá, en particular, la llegada y salida de ganado, canales o piezas, a fin de garantizar la existencia de una correlación entre la llegadas y salidas.
Artículo 2
Etiquetado en casos de carencia de datos
1. El número de autorización a que se refiere la letra b) del apartado 2 del artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1760/2000 será:
a) bien el número de autorización previsto en el apartado 1 del artículo 10 de la Directiva 64/433/CEE del Consejo(8);
b) o, cuando no exista un número de autorización, el número nacional de registro.
En el supuesto de que no se disponga de ninguno de los dos números, esta indicación podrá sustituirse hasta el 1 de enero de 2001 por el nombre y la dirección del matadero.
2. En aplicación de lo dispuesto en el apartado 5 del artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1760/2000:
a) en lo que respecta a la carne de vacuno procedente de animales nacidos en la comunidad antes del 1 de enero de 1998, cuando no se disponga de datos sobre el lugar de nacimiento o de cría, aparte del último lugar de cría, la indicación del lugar de nacimiento o de cría se sustituirá por la mención "*(Nacido antes del 1.1.98)";
b) en lo que respecta a la carne de vacuno procedente de animales importados vivos a la Comunidad, cuando no se disponga de datos sobre el lugar de nacimiento o de cría, aparte del último lugar de cría, la indicación del lugar de nacimiento o de cría se sustrituirá por la mención "*(Importado vivo en la CE)" o "*(Importado vivo de [nombre del tercer país])".
Artículo 3
Simplificaciones de la indicación del origen
En aplicación de lo dispuesto en la letra a) del apartado 5 del artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, cuando se trate de carne de vacuno procedente de animales que se hayan criado durante treinta días o menos:
- en el Estado miembro o tercer país de nacimiento,
- en el Estado miembro o tercer país en el que se haya realizado el sacrificio,
no se exigirá la indicación de dichos Estados miembros o terceros países como Estado miembro o tercer país de cría, siempre que tales animales hayan sido criados en otro Estado miembro o tercer país durante un período superior a treinta días.
Artículo 4
Tamaño de un grupo
1. En el despiece de las canales o los cuartos, el tamaño del grupo a que se refiere el párrafo segundo del apartado 1 del artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1760/2000 vendrá determinado por el número de canales o cuartos que se despiecen conjuntamente y que constituyan un solo lote para la planta de despiece correspondiente. El tamaño del grupo no podrá en ningún caso exceder de la producción de un día.
2. En posteriores operaciones de corte o picado, podrá reconstituirse un grupo a partir de todos los grupos a que se refiere el apartado 1 que hayan sido sometidos a dichas operaciones en el mismo día.
Artículo 5
Carne de vacuno picada
1. A efectos de la aplicación del presente Reglamento, se entenderá por carne picada la carne que haya sido reducida a fragmentos o haya pasado por una máquina picadora continua.
2. La información suplementaria que podrá incluirse en las etiquetas, de acuerdo con lo previsto en el párrafo tercero del artículo 14 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, será la siguiente:
a) a partir del 1 de septiembre de 2000, las indicaciones mencionadas en las letras b) y c) del apartado 2 del artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, así como la fecha de picado;
b) desde el 1 de septiembre de 2000 hasta el 1 de enero de 2002, las indicaciones mencionadas en los incisos i) y ii) de la letra a) y en la lebra b) del apartado 5 del artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, si el Estado miembro afectado ha decidido aplicar un sistema nacional obligatorio de etiquetado que comprenda tal información o si el agente económico interesado la incluye de forma voluntaria, de conformidad con lo previsto en la sección II del Título II del Reglamento (CE) n° 1760/2000;
c) a partir del 1 de enero de 2002, las indicaciones mencionadas en los incisos i) y ii) de la letra a) del apartado 5 del artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1760/2000.
Artículo 6
Procedimientos de aprobación
1. El período a que se refiere el párrafo segundo del apartado 3 del artículo 16 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, durante el cual la autoridad competente del Estado miembro al que se envíe la carne de vacuno no haya denegado ni concedido aprobación alguna ni haya solicitado información suplementaria, será de dos meses a contar desde el día siguiente al de presentación de la solicitud.
2. De conformidad con lo previsto en el apartado 5 del artículo 16 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, en lo que respecta a los cortes de carne de vacuno de primera calidad en envases individuales, etiquetados en un estado miembro con arreglo a un pliego de condiciones aprobado e introducidos en el territorio de otro Estado miembro, sin que se añada información alguna a la etiqueta incicial, el período a que se refiere el párrafo segundo del apartado 3 del artículo 16 del Reglamento (CE) n° 1760/2000 será de catorce días.
3. A efectos de lo dispuesto en el apartado 5 del artículo 16 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, la carne de vacuno presentada en pequeños envases de venta al por menor que haya sido etiquetada en un Estado miembro con arreglo a un pliego de condiciones aprobado, podrá introducirse en el territorio de otro Estado miembro y ser comercializada en él sin necesidad de que este último apruebe previamente el pliego de condiciones de etiquetado, siempre que:
a) los envases en cuestión no se modifiquen;
b) el pliego de condiciones aprobado por el Estado miembro donde se realice el envasado abarque también la comercialización de la carne de vacuno envasada en otros Estados miembros;
c) el Estado miembro que apruebe dicho pliego de condiciones facilite de antemano toda la información necesaria a todos los demás Estados miembros en los que, de acuerdo con el pliego de condiciones aprobado, se vaya a comercializar la carne de vacuno envasada.
Artículo 7
Controles
1. Los agentes económicos y organizaciones garantizarán en todo momento a los expertos de la Comisión, a la autoridad competente y al correspondiente organismo de control independiente a efectos del párrafo tercero del apartado 1 del artículo 16 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, el acceso a sus locales y a todos aquellos registros que demuestren que la información de las etiquetas es correcta.
2. La autoridad competente y, en el caso a que se refiere el párrafo tercero del apartado 1 del artículo 16 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, el orgnaismo de control independiente llevarán a cabo con regularidad controles al azar, basándose en un análisis de riesgos en el que se tendrá en cuenta, en particular, la complejidad del pliego de condiciones considerado. Todo control dará lugar a la elaboración de un informe de inspección en el que se indicarán las posibles deficiencias y las medidas propuestas para corregirlas, así como los plazos y sanciones impuestos.
3. Cuando no se haga uso de la posibilidad prevista en el párrafo tercero del apartado 1 del artículo 16 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, los Estados miembros realizarán los controles oportunos, de tal forma que puedan ofrecerse garantías suficientes de la exactitud de las etiquetas utilizadas. Su frecuencia se determinará, en particular, en función de la complejidad del pliego de condiciones considerado.
4. Los agentes económicos, las organizaciones y los organismos de control independientes comunicarán a la autoridad competente cualquier información pertinente.
Artículo 8
Aprobación concedida por terceros países
1. La Comisión comprobará que las notificaciones están completas de conformidad con lo previsto en el apartado 2 del artículo 17 del Reglamento (CE) n° 1760/2000. Cuando reciba una notificación incompleta, la Comisión se lo hará saber al tercer país afectado, indicando la información requerida.
Las notificaciones completas se enviarán a los Estados miembros, salvo que la Comisión, amparándose en la facultad que le confiere el párrafo tercero del apartado 2 del artículo 17 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, llegue a la conclusión de que los procedimientos o criterios aplicados en el tercer país de que se trate no son equivalentes a las normas establecidas en el citado Reglamento.
2. En el supuesto de que la Comisión, basándose en la notificación prevista en el apartado 2 del artículo 17 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, considere conveniente en cualquier momento comprobar si los procedimientos o criterios notificados por un tercer país son equivalentes en ese momento a las normas establecidas en el Reglamento (CE) n° 1760/2000, podrá solicitar a ese tercer país la información necesaria. En particular, la Comisión podrá solicitar al tercer país copias de los pliegos de condiciones aprobados por la autoridad competente designada. Asimismo, la Comisión podrá solicitar al tercer país que autorice a representantes de la Comisión a realizar inspecciones en él.
3. En el supuesto de que la Comisión no reciba la información o autorización solicitada en virtud de lo dispuesto en el apartado 2 en el plazo por ella fijado, podrá inferir que los procedimientos o criterios aplicados en el tercer país no son equivalentes a las normas establecidas en el Reglamento (CE) n° 1760/2000.
4. La Comisión podrá modificar en cualquier momento la decisión inicial que haya adoptado, en virtud de lo dispuesto en el párrafo tercero del apartado 2 del artículo 17 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, respecto de la equivalencia de los procedimientos o criteiros aplicados en el tercer país.
Artículo 9
Sanciones
1. Los Estados miembros determinarán el régimen de sanciones aplicable en los supuestos de infracción del Reglamento (CE) n° 1760/2000 y adoptarán todas las medidas necesarias para garantizar su aplicación. Las sanciones previstas deberán ser efectivas, proporcionadas y disuasorias.
2. Sin perjuicio de las sanciones a que se refiere el artículo 18 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, cuando la carne de vacuno haya sido etiquetada:
- sin respetar el sistema de etiquetado obligatorio o,
- en caso de aplicarse el sistema facultativo, sin respetar el pliego de condiciones o sin que exista un pliego de condiciones aprobado,
los Estados miembros exigirán que la carne se retire del mercado hasta que vuelva a etiquetarse de conformidad con lo previsto en el presente Reglamento.
No obstante, si la carne considerada se ajusta a todas las normas veterinarias y de higiene vigentes los Estados miembros podrán, sin perjuicio de las sanciones a que se refiere el apartado 1, autorizar que dicha carne sea destinada directamente a su transformación en productos a base de carne, con exclusión de los mencionados en el primer guión del artículo 12 del Reglamento (CE) n° 1760/2000.
3. Hasta el 1 de enero de 2001, únicamente se procederá a retirar la carne de vacuno del mercado cuando la etiqueta contenga información que podría ser de tal naturaleza que induzca a error al comprador o que no se ajuste al pliego de condiciones aprobado.
Artículo 10
Registros
La autoridad competente llevará un registro de los pliegos de condiciones aprobados y, en particular, de cada agente económico y organización responsable del etiquetado de la carne de vacuno y del organismo independiente responsable de los controles.
Artículo 11
Comunicaciones
Los Estados miembros comunicarán a la Comisión:
a) el nombre de las autoridades competentes a efectos de la aplicación del sistema de etiquetado previsto en el Reglamento (CE) n° 1760/2000, así como las disposiciones de aplicación adicionales y, en particular, las relativas a los controles que deberán efectuarse y las sanciones que se impongan;
b) para el 30 de septiembre de 2000, la lista de todas las indicaciones de carácter facultativo aprobadas en su territorio;
c) cada tres meses, una actualización de la lista a que se refiere la letra b).
Artículo 12
Disposiciones transitorias
Siempre y cuando se ajusten a lo dispuesto en el Reglamento (CE) n° 1760/2000 y en el presente Reglamento:
a) los pliegos de condiciones de carácter facultativo aprobados en virtud de lo previsto en los artículos 14 y 15 del Reglamento (CE) n° 820/97 seguirán siendo válidos;
b) los sistemas nacionales obligatorios de etiquetado de la carne de vacuno aprobados, al amparo de lo dispuesto en el apartado 4 del artículo 19 del Reglamento (CE) n° 820/97, seguirán siendo válidos, al igual que cualesquiera decisiones posteriores de este tipo, hasta el 1 de enero de 2002.
Artículo 13
Derogación
Queda derogado el Reglamento (CE) n° 1141/97.
No obstante, seguirá siendo de aplicación a efectos de la carne procedente de animales sacrificados antes del 1 de septiembre de 2000.
Las referencias al Reglamento derogado se entenderán hechas al presente Reglamento con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el anexo.
Artículo 14
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el tercer día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Comunidades Europeas.
Será aplicable a la carne de vacuno procedente de los animales sacrificados a partir del 1 de septiembre de 2000.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 25 de agosto de 2000.