Směrnice Rady
ze dne 4. května 1976
o znečišťování některými nebezpečnými látkami vypouštěnými do vodního prostředí Společenství
(76/464/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 100 a 235 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
vzhledem k tomu, že existuje naléhavá potřeba všeobecného a vzájemně provázaného postupu členských států v oblasti ochrany vodního prostředí Společenství před znečišťováním způsobovaným zejména některými perzistentními, toxickými a bioakumulativními látkami;
vzhledem k tomu, že několik úmluv nebo jejich návrhů, včetně Úmluvy o prevenci znečišťování moří z pozemních zdrojů, návrhu Úmluvy na ochranu Rýna před chemickým znečištěním a návrhu Evropské úmluvy o ochraně mezinárodních vodních toků před znečištěním, je zaměřeno na ochranu mezinárodních vodních toků a mořského prostředí před znečištěním; že je důležité zabezpečit koordinované provádění těchto úmluv;
vzhledem k tomu, že jakýkoli nesoulad v ustanoveních o vypouštění některých nebezpečných látek do vodního prostředí, která jsou již v různých členských státech prováděna nebo připravována, může vytvářet nerovné podmínky pro soutěž, a tím přímo ovlivnit fungování společného trhu; že je proto nutné sblížit právní předpisy v této oblasti, jak je uvedeno v článku 100 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že je nutné doplnit toto sbližování právních předpisů takovými postupy Společenství, aby bylo prostřednictvím širších pravidel dosaženo jednoho z cílů Společenství v oblasti ochrany životního prostředí a zlepšování kvality života; že je třeba použít článek 235 Smlouvy, protože Smlouva nestanoví příslušné pravomoci;
vzhledem k tomu, že akční program Evropských společenství pro životní prostředí [3] stanoví řadu opatření k ochraně sladkých a mořských vod před některými znečišťujícími látkami;
vzhledem k tomu, že pro zajištění účinné ochrany vodního prostředí Společenství je nezbytné sestavit první seznam některých jednotlivých látek vybraných zejména na základě jejich toxicity, perzistence a bioakumulace, s výjimkou látek, které jsou biologicky neškodné nebo se v látky biologicky neškodné rychle přeměňují, nazvaný seznam I, a druhý seznam látek se škodlivým účinkem na vodní prostředí, který však může být omezen na určitou oblast a záviset na vlastnostech a místě výskytu vod, do nichž se látky vypouštějí, nazvaný seznam II; že jakékoli vypouštění těchto látek by mělo podléhat předem udělenému povolení, v němž jsou stanoveny emisní normy;
vzhledem k tomu, že znečišťování vypouštěním různých nebezpečných látek ze seznamu I musí být odstraněno; že Rada by měla ve stanovených lhůtách stanovit na návrh Komise mezní hodnoty, které emisní normy nesmějí překročit, dále metody stanovení a rovněž lhůty, které by měly vypouštějící subjekty dodržovat;
vzhledem k tomu, že členské státy by měly dodržovat tyto mezní hodnoty s výjimkou případů, kdy členský stát může v souladu s monitorovacím postupem stanoveným Radou prokázat Komisi, že jakostní cíle stanovené Radou na návrh Komise jsou dosaženy a trvale dodržovány jako výsledek opatření provedených mimo jiné tímto členským státem v celé oblasti, která může být zasažena vypouštěními;
vzhledem k tomu, že je nutné snížit znečišťování vod látkami ze seznamu II; že za tímto účelem členské státy přijmou programy sestavené v souladu s jinými existujícími směrnicemi Rady, které obsahují jakostní cíle pro vody; že emisní normy uplatňované pro uvedené látky jsou stanovovány podle těchto jakostních cílů;
vzhledem k tomu, že s určitými výjimkami a úpravami by tato směrnice měla být uplatňována také pro vypouštění do podzemních vod až do přijetí zvláštních předpisů Společenství pro tuto oblast;
vzhledem k tomu, že je důležité, aby jeden nebo více členských států mohly samostatně nebo společně přijímat přísnější opatření než opatření, obsažená v této směrnici;
vzhledem k tomu, že by měl být sestaven soupis vypouštění některých zvláště nebezpečných látek do vodního prostředí Společenství ke zjištění jejich původu;
vzhledem k tomu, že může být nezbytné kontrolovat a v případě potřeby doplnit seznamy I a II na základě získaných zkušeností, případně převést některé látky ze seznamu II do seznamu I,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice se podle článku 8 vztahuje na:
- vnitrozemské povrchové vody,
- teritoriální vody,
- vnitřní pobřežní vody,
- podzemní vody.
2. Pro účely této směrnice se rozumí:
a) "vnitrozemskými povrchovými vodami" všechny stojaté nebo tekoucí sladké vody nacházející se na území jednoho nebo více členských států;
b) "vnitřními pobřežními vodami" vody nacházející se mezi pevninou a základní hranicí, od níž se měří šířka teritoriálních vod a která v případě vodních toků dosahuje až k sladkovodní hranici;
c) "sladkovodní hranicí" místo na vodním toku, kde při odlivu a v období nízkého průtoku sladkých vod dochází k patrnému vzrůstu slanosti vlivem přítomnosti mořských vod;
d) "vypouštěním" zavádění látek ze seznamu I nebo seznamu II přílohy do vod uvedených v odstavci 1, s výjimkou:
- vypouštění bahna z říčních bagrů,
- provozního vypouštění z lodí v teritoriálních vodách,
- vysypávání odpadků z lodí v teritoriálních vodách;
e) "znečišťováním" přímé nebo nepřímé vypouštění látek nebo energie člověkem do vodního prostředí, které má za následek například ohrožení lidského zdraví, poškození zdrojů obživy a vodních ekosystémů, škody na kulturních hodnotách nebo ohrožování jiného oprávněného používání vod.
Článek 2
Členské státy učiní příslušná opatření k odstranění znečišťování vod uvedených v článku 1 nebezpečnými látkami ze tříd a skupin látek ze seznamu I přílohy a ke snížení znečišťování zmíněných vod nebezpečnými látkami ze tříd a skupin látek ze seznamu II přílohy v souladu s touto směrnicí, jejíž ustanovení představují pouze první krok k dosažení uvedených cílů.
Článek 3
S ohledem na látky náležející do tříd a skupin látek ze seznamu I, dále jen "látky ze seznamu I":
1. každé vypouštění do vod uvedených v článku 1, ve kterém může být přítomna některá z těchto látek, podléhá předem udělenému povolení vydanému příslušným orgánem dotyčného členského státu;
2. povolení stanoví emisní normy pro vypouštění těchto látek do vod uvedených v článku 1, a kde je to nutné k provádění této směrnice, i pro vypouštění těchto látek do stokových systémů;
3. v případě stávajících vypouštění těchto látek do vod uvedených v článku 1 musí vypouštění dodržovat podmínky a lhůty uvedené v povolení. Tyto lhůty nesmí překročit hranici stanovenou v souladu s čl. 6 odst. 4;
4. povolení smějí být vydána pouze na omezenou dobu. Mohou být obnovena s přihlédnutím k případným změnám mezních hodnot uvedených v článku 6.
Článek 4
1. Členské státy použijí systém nulových emisí pro vypouštění látek ze seznamu I do podzemních vod.
2. Členské státy použijí pro podzemní vody ustanovení této směrnice týkající se látek náležejících do tříd a skupin látek ze seznamu II, dále jen "látek ze seznamu II".
3. Odstavce 1 a 2 se nepoužijí ani pro vypouštění z domácností, ani pro vypouštění způsobovaná vtláčením do hlubokých, solných nebo nevyužitelných vrstev.
4. Ustanovení této směrnice o podzemních vodách se použijí jen do doby, než se začne provádět zvláštní směrnice pro podzemní vody.
Článek 5
1. Emisní normy stanovené v povoleních udělených podle článku 3 stanoví:
a) nejvýše přípustnou koncentraci látek při vypouštění; v případě zředění se mezní hodnota uvedená v čl. 6 odst. 1 písm. a) dělí faktorem zředění;
b) nejvýše přípustné množství látky při vypouštění během jednoho nebo více stanovených období. Toto množství může být v případě nutnosti vyjádřeno také jako jednotka hmotnosti znečišťující látky na jednotku charakteristického prvku znečišťující činnosti (například jednotka hmotnosti látky na jednotku suroviny nebo produktu).
2. V každém povolení mohou příslušné orgány dotyčného členského státu v případě nutnosti stanovit přísnější emisní normy než ty, které vyplývají z uplatňování mezních hodnot stanovených Radou podle článku 6, přičemž vezmou v úvahu zejména toxicitu, perzistenci a bioakumulaci dotyčné látky v prostředí, do něhož je vypouštěna.
3. Jestliže znečišťující subjekt prohlásí, že není schopen dodržet požadované emisní normy nebo je-li tato skutečnost příslušnému orgánu dotyčného členského státu zřejmá, povolení nebude uděleno.
4. Pokud by emisní normy nebyly dodržovány, příslušný orgán dotyčného členského státu učiní všechny kroky potřebné k tomu, aby zajistil splnění podmínek obsažených v povolení nebo v případě nutnosti zákaz vypouštění.
Článek 6
1. Rada na návrh Komise stanoví mezní hodnoty pro různé nebezpečné látky zahrnuté do tříd a skupin látek ze seznamu I, které nesmí být vyšší než emisní normy. Tyto mezní hodnoty jsou vymezeny:
a) nejvýše přípustnou koncentrací látky při vypouštění;
b) kde je to vhodné, nejvýše přípustným množstvím této látky vyjádřeným jako jednotka hmotnosti znečišťující látky na jednotku charakteristického prvku znečišťující činnosti (například na jednotku hmotnosti suroviny nebo výrobku).
Mezní hodnoty uplatňované pro vypouštění průmyslem se stanoví, kde je to vhodné, podle průmyslového oboru a typu výrobku.
Přípustné hodnoty látek ze seznamu I se stanoví zejména na základě:
- toxicity,
- perzistence,
- bioakumulace
a s ohledem na nejlepší dostupné technické prostředky.
2. Rada stanoví na návrh Komise jakostní cíle pro látky ze seznamu I.
Tyto jakostní cíle se stanoví hlavně na základě toxicity, perzistence a akumulace uvedených látek v živých organismech a v sedimentech podle posledních nezvratných vědeckých údajů, přičemž se vezme v úvahu rozdíl ve vlastnostech slaných a sladkých vod.
3. Mezní hodnoty stanovené podle odstavce 1 se uplatní s výjimkou případů, kde členský stát může v souladu s monitorovacím postupem stanoveným Radou na návrh Komise prokázat Komisi, že jakostní cíle stanovené podle odstavce 2 nebo přísnější jakostní cíle Společenství jsou dosaženy a trvale dodržovány jako výsledek opatření provedených mimo jiné tímto členským státem v celé oblasti, která by mohla být zasažena vypouštěními.
Komise předloží Radě zprávu o případech použití metody jakostních cílů. Rada přezkoumá každých pět let na základě návrhu Komise a v souladu s článkem 148 Smlouvy případy použití uvedené metody.
4. Pro látky zahrnuté do tříd a skupin látek uvedených v odstavci 1 stanoví Rada v souladu s článkem 12 lhůty uvedené v čl. 3 bodě 3, přičemž vezme v úvahu vlastnosti dotyčných průmyslových odvětví a v případě potřeby i typy výrobků.
Článek 7
1. Za účelem snížení znečišťování vod uvedených v článku 1 látkami ze seznamu I připraví členské státy programy, k jejichž provádění použijí zejména postupy uvedené v odstavcích 2 a 3.
2. Veškerá vypouštění do vod uvedených v článku 1, která pravděpodobně obsahují některou z látek ze seznamu II, podléhají předem udělenému povolení vydanému příslušným orgánem dotyčného členského státu, v němž jsou stanoveny emisní normy. Tyto normy vycházejí z jakostních cílů, které se stanoví v souladu s odstavcem 3.
3. Programy uvedené v odstavci 1 musí obsahovat jakostní cíle pro vody; tyto cíle se stanoví v souladu s jinými směrnicemi Rady, pokud tyto směrnice existují.
4. Programy mohou rovněž obsahovat zvláštní ustanovení upravující složení a používání látek nebo skupin látek a výrobků a musí brát v úvahu i nejnovější technické poznatky, které jsou ekonomicky přijatelné.
5. V programech se stanoví lhůty pro jejich provádění.
6. Obsah programů a výsledky dosažené při jejich provádění jsou sděleny Komisi.
7. Komise společně s členskými státy zajistí pravidelné porovnávání programů s cílem zajistit dostatečnou koordinaci jejich provádění. Považuje-li to Komise za nezbytné, předloží za tímto účelem Radě příslušné návrhy.
Článek 8
Členské státy učiní všechny potřebné kroky k provádění opatření přijatých v souladu s touto směrnicí tak, aby se nezvyšovalo znečišťování vod, na které se nevztahuje článek 1. Kromě toho zruší všechny právní předpisy, které mají za cíl či za následek nerespektování ustanovení této směrnice.
Článek 9
Provádění opatření přijatých v souladu s touto směrnicí nesmí v žádném případě vést k přímému či nepřímému zvýšenému znečištění vod uvedených v článku 1.
Článek 10
Jeden členský stát nebo více členských států může v případě potřeby samostatně nebo společně přijmout přísnější opatření než opatření stanovená touto směrnicí.
Článek 11
Příslušný orgán vypracuje soupis vypouštění do vod uvedených v článku 1, při kterých mohou být přítomny látky ze seznamu I, pro které se uplatňují emisní normy.
Článek 12
1. Rada ve lhůtě devíti měsíců jednomyslně rozhodne o každém návrhu Komise vypracovanému podle článku 6 a rovněž o návrzích na používání metod stanovení.
Návrhy týkající se první řady látek, jakož i používaných metod stanovení a lhůt uvedených v čl. 6 odst. 4, předloží Komise nejpozději do dvou let ode dne oznámení této směrnice.
2. Komise předloží, je-li to možné, do dvaceti sedmi měsíců ode dne oznámení této směrnice první návrhy podle čl. 7 odst. 7. Rada rozhodnutí jednomyslně přijme ve lhůtě devíti měsíců.
Článek 13
1. Pro účely této směrnice poskytnou členské státy na žádost Komise pro každý případ zvlášť všechny nezbytné informace, a to zejména:
- podrobnosti o povoleních udělených podle článku 3 a čl. 7 odst. 2,
- výsledky soupisu podle článku 11,
- výsledky monitorování prostřednictvím vnitrostátní sítě,
- doplňující údaje o programech podle článku 7.
2. Údaje získané při provádění tohoto článku se použijí pouze k účelům, ke kterým byly vyžádány.
3. Komise a příslušné orgány členských států, jejich úředníci a ostatní zaměstnanci nesmějí rozšiřovat údaje získané při provádění této směrnice, které vzhledem k jejich povaze zavazují k zachování mlčenlivosti.
4. Ustanovení odstavců 2 a 3 nebrání zveřejnění obecných údajů nebo přehledů, jež neobsahují údaje o určitých podnicích nebo sdruženích podniků.
Článek 14
Rada na návrh Komise z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu a na základě zkušeností upraví nebo v případě potřeby doplní seznamy I a II, a v případě potřeby přeřadí některé látky ze seznamu II do seznamu I.
Článek 15
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 4. května 1976.
DIRECTIVA DEL CONSEJO
de 4 de mayo de 1976
relativa a la contaminación causada por determinadas sustancias peligrosas vertidas en el medio acuático de la Comunidad
( 76/464/CEE )
EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS ,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea y , en particular , sus artículos 100 y 235 ,
Vista la propuesta de la Comisión ,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (1) ,
Visto el dictamen del Comité económico y social (2) ,
Considerando que se impone con carácter urgente una acción general y simultánea por parte de los Estados miembros para la protección del medio acuático de la Comunidad frente a la contaminación , en particular la causada por determinadas sustancias persistentes , tóxicas y bioacumulables ;
Considerando que varios convenios o proyectos de convenio , entre ellos el Convenio sobre la prevención de la contaminación marina de origen terrestre , el proyecto de Convenio para la protección del Rin contra la contaminación química y el proyecto de Convenio europeo para la protección contra la contaminación de los cursos de agua internacionales , tienen por finalidad proteger los cursos de agua internacionales y el medio marino contra la contaminación ; que debe garantizarse la aplicación armónica de estos convenios ;
Considerando que la disparidad entre las disposiciones ya aplicables o en curso de preparación en los diferentes Estados miembros en lo relativo al vertido de determinadas sustancias peligrosas en el medio acuático puede crear unas condiciones de competencia desiguales y , tener por ello , una incidencia directa en el funcionamiento del mercado común ; que , por consiguiente , debe procederse en este ámbito a la aproximación de las legislaturas prevista en el artículo 100 del Tratado ;
Considerando que parece necesario que esta aproximación de las legislaturas vaya acompañada de medidas de la Comunidad encaminadas a realizar , mediante una regulación más amplia , uno de los objetivos de la Comunidad en el ámbito de la protección del medio y la mejora de la calidad de vida ; que , por consiguiente , es conveniente prever a tal fin determinadas disposiciones específicas ; que los poderes de acción necesarios para tal fin no están previstos por el Tratado , por lo que es conveniente recurrir al artículo 235 del Tratado ;
Considerando que el Programa de Acción de las Comunidades Europeas en materia de medio ambiente (3) prevé determinado número de medidas encaminadas a proteger las aguas continentales y las aguas marinas frente a determinados contaminantes ;
Considerando que para garantizar una protección eficaz del medio acuático de la Comunidad es necesario establecer una primera lista , denominada lista I , que incluya determinadas sustancias individuales escogidas principalmente por su toxicidad , persistencia y bioacumulación , con excepción de las biológicamente inofensivas o que se transforman rápidamente en sustancias biológicamente inofensivas , así como una segunda lista , denominada lista II , que incluya sustancias que tengan un efecto perjudicial sobre el medio acuático que sin embargo pueda limitarse a una determinada zona según las características de las aguas receptoras y su localización ; que todo vertido de dichas sustancias debería someterse a autorización previa que fije las normas de emisión ;
Considerando que debe suprimirse la contaminación causada por el vertido de las diferentes sustancias peligrosas incluidas en la lista I ; que el Consejo , a propuesta de la Comisión y con arreglo a plazos precisos , debería adoptar unos valores límite que las normas de emisión no deberán rebasar , unos métodos de medida y unos plazos que deberán respetar los responsables de los actuales vertidos ;
Considerando que los Estados miembros deberán aplicar dichos valores límites , excepto en los casos en que un Estado miembro pueda demostrar a la Comisión , con arreglo a un procedimiento de control establecido por el Consejo , que los objetivos de calidad fijados por el Consejo a propuesta de la Comisión se alcanzan y mantienen permanentemente , en razón de las medidas adoptadas entre otros por este Estado miembro , en toda la región geográfica eventualmente afectada por los vertidos ;
Considerando que es necesario reducir la contaminación de las aguas causada por las sustancias incluidas en la lista II ; que , con tal fin , los Estados miembros deberán establecer unos programas que incluyan unos objetivos de calidad para las aguas y cumplan las directivas del Consejo si las hubiere ; que las normas de emisión aplicables a dichas sustancias deberán formularse en función de dichos objetivos de calidad ;
Considerando que es necesario aplicar la presente Directiva a los vertidos efectuados en las aguas subterráneas , a reserva de determinadas excepciones y modificaciones en espera de que se adopte una reglamentación comunitaria específica en la materia ;
Considerando que es importante que uno o varios Estados miembros puedan establecer , individual o conjuntamente , unas disposiciones más severas que las previstas por la presente Directiva ;
Considerando que es importante realizar un inventario de los vertidos de determinadas sustancias especialmente peligrosas efectuados en el medio acuático de la Comunidad , a fin de conocer su origen ;
Considerando que la posible necesidad de revisar y , en caso necesario , completar las listas I y II habida cuenta de la experiencia adquirida , trasladando en su caso alguna sustancia de la lista II a la lista I ,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA :
Artículo 1
1 . Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 8 , la presente Directiva se aplicará :
- a las aguas interiores superficiales ,
- a las aguas marinas territoriales ,
- a las aguas interiores del litoral ,
- a las aguas subterráneas .
2 . Con arreglo a la presente Directiva , se entenderá por :
a ) « aguas interiores superficiales » : todas las aguas continentales superficiales estancadas o corrientes situadas en el territorio de uno o varios Estados miembros ;
b ) « aguas interiores del litoral » : las aguas situadas antes de la línea de base que sirve para medir la anchura del mar territorial y que , en el caso de los cursos de agua , se extienden hasta el límite de las aguas continentales ;
c ) « límite de las aguas continentales » : lugar del curso de agua en el que , durante la marea baja en las épocas de débil caudal de agua continental el grado de salinidad aumenta considerablemente como consecuencia de la presencia de agua de mar ;
d ) « vertido » : la introducción en las aguas previstas en el apartado 1 de las sustancias enumeradas en la lista I y en la lista II del Anexo , con excepción de :
- vertidos de lodos de dragado ,
- vertidos operativos efectuados desde buques en las aguas de mar territoriales ,
- inmersión de residuos efectuada desde buques en las aguas de mar territoriales ;
e ) « contaminación » : vertido de sustancias o de energía efectuado por el hombre en el medio acuático , directa o indirectamente , que tenga consecuencias que puedan poner en peligro la salud humana , perjudicar los recursos vivos y el sistema ecológico acuático , causar daños a los lugares de recreo u ocasionar molestias para otras utilizaciones legítimas de las aguas .
Artículo 2
Los Estados miembros adoptarán las medidas apropiadas para eliminar la contaminación de las aguas indicadas en el artículo 1 causada por las sustancias peligrosas incluidas en las categorías y grupos de sustancias enumerados en la lista I del Anexo , así como para reducir la contaminación de dichas aguas ocasionada por las sustancias peligrosas incluidas en las categorías y grupos de sustancias enumerados en la lista II del Anexo , de conformidad con la presente Directiva cuyas disposiciones no constituyen sino un primer paso hacia ese objetivo .
Artículo 3
Con respecto a las sustancias incluidas en las categorías y grupos de sustancias enumerados en la lista I , denominados en lo sucesivo « sustancias de la lista » :
1 . todo vertido efectuado en las aguas indicadas en el artículo 1 que pueda contener una de dichas sustancias requerirá una autorización previa expedida por la autoridad competente del Estado miembro de que se trate ;
2 . para los vertidos de dichas sustancias en las aguas indicadas en el artículo 1 y cuando sea necesario a los efectos de la aplicación de la presente Directiva en lo que se refiere a los vertidos de dichas sustancias en el alcantarillado , la autorización fijará las normas de emisión .
3 . en lo relativo a los vertidos actuales de dichas sustancias en las aguas indicadas en el artículo 1 , los autores de dichos vertidos deberán ajustarse , en el plazo señalado por la autorización , a las condiciones previstas por ella . Este plazo no podrá superar los límites fijados de conformidad con el apartado 4 del artículo 6 ;
4 . la autorización sólo podrá concederse por un plazo limitado . Podrá renovarse , teniendo en cuenta eventuales modificaciones de los valores límite previstos en el artículo 6 .
Artículo 4
1 . Los Estados miembros aplicarán un régimen de emisión cero a los vertidos en aguas subterráneas de las sustancias de la lista I .
2 . Los Estados miembros aplicarán a las aguas subterráneas las disposiciones de la presente Directiva relativas a las sustancias pertenecientes a las categorías y grupos de sustancias incluidos en la lista II , denominados en lo sucesivo « sustancias de la lista II » .
3 . Los apartados 1 y 2 no se aplicarán a los efluentes domésticos ni a las inyecciones efectuadas en las capas profundas , saladas e inutilizables .
4 . Las disposiciones de la presente Directiva relativas a las aguas subterráneas dejarán de ser aplicables cuando se aplique una directiva específica sobre las aguas subterráneas .
Artículo 5
1 . Las normas de emisión fijadas por las autorizaciones expedidas en aplicación del artículo 3 determinarán :
a ) la concentración máxima de una sustancia admisible en los vertidos . En caso de dilución , el valor límite previsto en la letra a ) del apartado 1 del artículo 6 se dividirá por el factor de dilución ;
b ) la cantidad máxima de una sustancia admisible en los vertidos durante uno o varios períodos determinados . En caso necesario , esta cantidad máxima podrá además expresarse en unidad de peso del contaminante por unidad de elemento característico de la actividad contaminante ( por ejemplo unidad de peso por materia prima o por unidad de producto ) .
2 . Para cada autorización la autoridad competente del Estado miembro de que se trate podrá fijar , en caso necesario , unas normas de emisión más severas que resulten de la aplicación de los valores límite establecidos por el Consejo en virtud del artículo 6 , teniendo en cuenta en particular la toxicidad , la persistencia y la bioacumulación de la sustancia de que se trate en el medio en que se efectúe el vertido .
3 . Cuando el autor del vertido declare que le es imposible cumplir las normas de emisión impuestas o cuando la autoridad competente del Estado miembro de que se trate compruebe esta imposibilidad , la autorización será denegada .
4 . Cuando no se respeten las normas de emisión , la autoridad competente del Estado miembro de que se trate adoptará todas las medidas oportunas para que se cumplan las condiciones de la autorización y , en caso necesario , para que se prohíba el vertido .
Artículo 6
1 . El Consejo , a propuesta de la Comisión , adoptará para las diferentes sustancias peligrosas incluidas en las categorías y grupos de sustancias de la lista I , los valores límite que las normas de emisión no deberán rebasar . Estos valores límite se definirán :
a ) por la concentración máxima de una sustancia permitida en los vertidos y ,
b ) si fuera procedente , por la cantidad máxima de una sustancia de esta clase , expresada en unidad de peso del contaminante por unidad de elemento característico de la actividad contaminante ( por ejemplo , unidad de peso por materia prima o por unidad de producto ) .
Si fuera oportuno , los valores límite aplicables a los efluentes industriales se establecerán por sector y tipo de producto .
Los valores límite aplicables a las sustancias de la lista I se determinarán principalmente sobre la base :
- de su toxicidad ,
- de su persistencia ,
- de su bioacumulación ,
habida cuenta de los mejores medios técnicos disponibles .
2 . El Consejo , a la propuesta de la Comisión , fijará unos objetivos de calidad para las sustancias de la lista I .
Estos objetivos se establecerán principalmente en función de la toxicidad , la persistencia y la acumulación de dichas sustancias en los organismos vivos y en los sedimentos , determinadas con arreglo a los datos científicos concluyentes más recientes , habida cuenta de las diferentes características existentes entre las aguas de mar y las aguas continentales .
3 . Los valores límite determinados de conformidad con el apartado I se aplicarán en toda la región geográfica eventualmente afectada por los vertidos , excepto en los casos en que un Estado miembro pueda demostrar a la Comisión , con arreglo a un procedimiento de control establecido por el Consejo , a propuesta de la Comisión , que los objetivos de calidad fijados de conformidad con el apartado 2 , o unos objetivos de calidad más estrictos establecidos por la Comunidad , se alcanzan y mantienen permanentemente gracias a la acción llevada a cabo entre otros por dicho Estado miembro .
La Comisión informará al Consejo sobre los casos en que haya aceptado recurrir al método de los objetivos de calidad . Sobre la base de una propuesta de la Comisión , de conformidad con el artículo 148 del Tratado , el Consejo volverá a examinar cada cinco años los casos de aplicación de dicho método .
4 . Para las sustancias incluidas en las categorías y grupos de sustancias previstos en el apartado 1 , el Consejo , de conformidad con el artículo 12 , establecerá los límites de los plazos previstos en el punto 3 del artículo 3 en función de las características propias de los sectores industriales afectados ya , en su caso , de los tipos de productos .
Artículo 7
1 . Para reducir la contaminación de las aguas indicadas en el artículo 1 por las sustancias de la lista II , los Estados miembros establecerán unos programas para cuya ejecución aplicarán en particular los medios especificados en los apartados 2 y 3 .
2 . Todo vertido efectuado en las aguas indicadas en el artículo 1 que pueda contener una de las sustancias de la lista II requerirá una autorización previa , expedida por la autoridad competente del Estado miembro de que se trate , en la que se señale la norma de emisión . Estas normas se calcularán en función de los objetivos de calidad establecidos de conformidad con el apartado 3 .
3 . Los programas indicados en el apartado 1 incluirán unos objetivos de calidad para las aguas , que se establecerán respetando las directivas del Consejo si las hubiere .
4 . Los programas también podrán incluir disposiciones específicas relativas a la composición y al empleo de sustancias o grupos de sustancias así como productos y tendrán en cuenta los progresos técnicos más recientes económicamente viables .
5 . Los programas determinarán los plazos de su ejecución .
6 . Los programas y los resultados de su aplicación se comunicarán a la Comisión en forma resumida .
7 . La Comisión organizará regularmente con los Estados miembros una confrontación de los programas a fín de garantizar que su ejecución esté suficientemente armonizada . Si lo considera necesario , presentará con tal fin al Consejo unas propuestas en la materia .
Artículo 8
Los Estados miembros adoptarán todas las medidas apropiadas para ejecutar las medidas que hayan adoptado en virtud de la presente Directiva , de modo que no aumente la contaminación de las aguas a las que no se aplique el artículo 1 . Asímismo , prohibirán todo acto que tenga por objeto o efecto infringir las disposiciones de la presente Directiva .
Artículo 9
La aplicación de las medidas adoptadas en virtud de la presente Directiva no podrá en ningún caso tener por efecto un aumento directo o indirecto de la contaminación de las aguas indicadas en el artículo 1 .
Artículo 10
Uno o varios Estados miembros , individual o conjuntamente , podrán adoptar medidas más severas que las previstas por la presente Directiva .
Artículo 11
La autoridad competente realizará un inventario de los vertidos efectuados en las aguas indicadas en el artículo 1 que puedan contener sustancias de la lista I a las que se apliquen normas de emisión .
Artículo 12
1 . En un plazo de 9 meses , el Consejo deberá decidir por unanimidad acerca de las propuestas que formule la Comisión en aplicación del artículo 6 , así como acerca de las propuestas relativas a los métodos de medición aplicables .
En un plazo máximo de 2 años después de la notificación de la presente Directiva , la Comisión presentará unas propuestas sobre una primera serie de sustancias así como los métodos de medida aplicables y los plazos indicados en el apartado 4 del artículo 6 .
2 . De ser posible , en un plazo de veintisiete meses desde la notificación de la presente Directiva , la Comisión transmitirá las primeras propuestas formuladas en aplicación del apartado 7 del artículo 7 . El Consejo decidirá por unanimidad en un plazo de nueve meses .
Artículo 13
1 . A los fines de la aplicación de la presente Directiva , los Estados miembros proporcionarán a la Comisión , a petición de ésta , formulada en cada caso , todas las informaciones necesarias , y en particular :
- pormenores acerca de las autorizaciones concedidas en virtud del artículo 3 y del apartado 2 del artículo 7 ,
- los resultados del inventario previsto en el artículo 11 ,
- los resultados de la vigilancia efectuada por la red nacional ,
- informaciones complementarias sobre los programas previstos en el artículo 7 .
2 . Las informaciones obtenidas en aplicación del presente artículo sólo podrán utilizarse con la finalidad para la que se soliciten .
3 . La Comisión y las autoridades competentes de los Estados miembros , así como sus funcionarios y demás agentes , estarán obligados a no divulgar las informaciones obtenidas en aplicación de la presente Directiva y que , por su naturaleza , estén amparadas por el secreto profesional .
4 . Lo dispuesto en los apartados 2 y 3 no impedirán la publicación de informaciones generales o estudios que no incluyan indicaciones individuales acerca de las empresas o asociaciones de empresas .
Artículo 14
El Consejo , a propuesta de la Comisión , que actuará por iniciativa propia o a instancia de un Estado miembro , revisará y , en caso necesario , completará , las listas I y II teniendo en cuenta la experiencia adquirida , trasladando en su caso determinadas sustancias de la lista II a la lista I .
Artículo 15
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros .
Hecho en Bruselas , el 4 de mayo de 1976 .