Nařízení Komise (ES) č. 2236/2003
ze dne 23. prosince 2003,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1868/94, kterým se stanoví režim kvót pro výrobu bramborového škrobu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1868/94 ze dne 27. července 1994, kterým se stanoví režim kvót pro výrobu bramborového škrobu [1], a zejména na článek 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 97/95 [2] stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1868/94. Z důvodu změn nařízení (ES) č. 1868/94 provedených Smlouvou o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska a nařízením Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001, by nařízení (ES) č. 97/95 mělo být upraveno, aby byly vzaty v úvahu uvedené změny. Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti je proto nezbytné zrušit nařízení (ES) č. 97/95 a nahradit jej novým zněním.
(2) Pokud podniky vyrábějící bramborový škrob chtějí získat podporu Společenství podle režimu kvót stanoveného v nařízení (ES) č. 1868/94, měly by uzavřít s producenty brambor smlouvy o pěstování.
(3) Je nezbytné vymezit předmět smluv o pěstování uzavíraných mezi podnikem vyrábějícím bramborový škrob a producentem, aby se zabránilo uzavírání smluv, jež překračují subkvótu daného podniku. Takovým podnikům by mělo být zakázáno přijmout dodávku brambor, na kterou se smlouva o pěstování nevztahuje, protože by to mohlo ohrozit účinnost režimu kvót a dodržování požadavku, aby pro všechny brambory určené k výrobě škrobu byla vyplacena minimální cena stanovená v čl. 4a nařízení (ES) č. 1868/94. Pokud z klimatických důvodů produkce brambor, na které se smlouva o pěstování vztahuje, přesáhne původně předpokládané množství nebo pokud mají brambory vyšší obsah škrobu, měl by podnik vyrábějící bramborový škrob mít možnost přijmout tyto brambory za předpokladu, že zaplatí minimální cenu.
(4) Brambory, které mají obsah škrobu nižší než 13 %, nelze považovat za brambory určené k výrobě bramborového škrobu. Podniky vyrábějícími škrob nesmí přijímat brambory s obsahem škrobu nižším než 13 %. Mají-li brambory z klimatických důvodů nízký obsah škrobu, měla by Komise za určitých podmínek mít možnost povolit na žádost členského státu přijetí brambor o obsahu škrobu nižším než 13 %.
(5) Je nezbytné definovat přijatelné metody pro určení hmotnosti brambor pod vodou a sestavit tabulku, ve které se uvede obsah škrobu a odpovídající splatná podpora.
(6) Měla by být zavedena kontrolní opatření, kterými se zajistí, že platby prémií budou vypláceny pouze pro škrob vyrobený v souladu s tímto nařízením. Za účelem ochrany producentů brambor určených k výrobě škrobu je nezbytné, aby byla minimální cena stanovená v čl. 4a nařízení (ES) č. 1868/94 vyplácena pro všechny brambory. Je proto nutné, aby byly stanoveny sankce pro případ, že minimální cena nebyla vyplacena nebo že podniky vyrábějící škrob přijaly brambory, které nejsou uvedeny ve smlouvě o pěstování.
(7) Tato pravidla jsou nezbytná, aby bylo zajištěno, že bramborový škrob vyrobený nad subkvótu daného podniku vyrábějícího škrob je vyvezen bez vývozní náhrady, jak je stanoveno v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1868/94. V případě porušení by měly být uloženy sankce.
(8) Je nutné upřesnit, co se stane se subkvótou podniků vyrábějících škrob, u nichž dojde k fúzi, ke změně vlastníka nebo k ukončení obchodní činnosti.
(9) Je nutné umožnit členským státům a Komisi kontrolovat fungování režimu kvót. Měly by být upřesněny informace, které podniky vyrábějící bramborový škrob musí sdělit členskému státu a členský stát Komisi.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I DEFINICE - REŽIM KVÓT
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "kvótou": kvóta pro jednotlivé členské státy stanovená podle čl. 2 odst. 1 a 3 nařízení (ES) č. 1868/94;
b) "subkvótou": ta část kvóty, kterou členský stát přidělil podniku vyrábějícímu bramborový škrob;
c) "podnikem vyrábějícím bramborový škrob": jakákoliv fyzická nebo právnická osoba usazená na území dotyčného členského státu, která obdržela subkvótu a prémii podle článku 5 nařízení (ES) č. 1868/94;
d) "producentem": jakákoliv fyzická nebo právnická osoba nebo seskupení takových osob, která do podniku vyrábějícího bramborový škrob dodává brambory, které vyprodukovala sama nebo její členové, pod svým jménem a na vlastní účet na základě smlouvy o pěstování, kterou uzavřela sama nebo svým jménem;
e) "smlouvou o pěstování": jakákoliv smlouva uzavřená mezi producentem nebo seskupením producentů a podnikem vyrábějícím bramborový škrob;
f) "bramborami": brambory určené k výrobě bramborového škrobu podle článku 93 nařízení (ES) č. 1782/2003 o obsahu škrobu nejméně 13 %;
g) "nezpracovaným škrobem": škrob kódu KN 11081300, který neprošel žádným zpracováním;
h) "fúzí podniků vyrábějících bramborový škrob": spojení dvou nebo více podniků vyrábějících bramborový škrob do jednoho podniku vyrábějícího bramborový škrob;
i) "změnou vlastnického práva k podniku vyrábějícímu bramborový škrob": převod nebo převzetí jmění podniku, kterému byla přidělena subkvóta, na jeden nebo více podniků vyrábějících bramborový škrob;
j) "změnou vlastnického práva k továrně na škrob": převod vlastnického práva k technické jednotce včetně veškerého zařízení, jehož je třeba k výrobě škrobu, na jeden nebo více podniků vyrábějících bramborový škrob, což vede k částečnému nebo celkovému převzetí produkce podniku vyrábějícího bramborový škrob, který vlastnické právo převádí;
k) "nájmem továrny": smlouva o nájmu technické jednotky včetně veškerého zařízení, jehož je třeba k výrobě škrobu, za účelem jejího provozování, uzavřená na dobu nejméně tří po sobě následujících hospodářských let s podnikem vyrábějícím bramborový škrob, který je usazen ve stejném členském státě jako dotyčná továrna, pokud lze poté, co nájem nabude účinnosti, považovat podnik pronajímající dotyčnou továrnu za jediný podnik vyrábějící bramborový škrob v rámci své celkové produkce;
l) "podporou pro brambory určené pro výrobu škrobu": podpora pro zemědělce produkující brambory určené pro výrobu bramborového škrobu podle článku 93 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 2
Použije-li se čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1868/94, přidělené subkvóty se na počátku hospodářského roku následujícího po roce, ve kterém byla kvóta překročena, odpovídajícím způsobem upraví.
KAPITOLA II REŽIM CEN A PRÉMIÍ
Článek 3
1. Smlouva o pěstování se uzavírá pro každý hospodářský rok. Každá smlouva má identifikační číslo a obsahuje alespoň tyto náležitosti:
a) jméno a adresu producenta nebo seskupení producentů;
b) název a adresu podniku vyrábějícího bramborový škrob;
c) obdělávané plochy, vyjádřené v hektarech na dvě desetinná místa a identifikované v souladu s nařízením Komise (ES) č. 2419/2001 [3] o integrovaném administrativním a kontrolním systému (IACS);
d) předpokládané množství brambor v tunách, které na nich má být sklizeno a dodáno do podniku vyrábějícího bramborový škrob;
e) průměrný obsah škrobu v bramborách založený na průměrném obsahu škrobu v bramborách, které producent dodal do podniku vyrábějícího bramborový škrob během posledních tří hospodářských let nebo, není-li takový údaj k dispozici, na průměrném obsahu v oblasti dodávky;
f) závazek podniku vyrábějícího bramborový škrob, že vyplatí producentovi minimální cenu uvedenou v článku 4a nařízení (ES) č. 1868/94.
2. Každý podnik vyrábějící bramborový škrob zašle příslušnému orgánu před začátkem hospodářského roku souhrnný přehled smluv, v němž pro každou smlouvu uvede identifikační číslo, jméno producenta, obdělávané plochy a sjednané množství v tunách, vyjádřené ekvivalentem škrobu, do data stanoveného členským státem před počátkem hospodářského roku za účelem zajištění nezbytných kontrol.
3. Celková množství vyjádřená ekvivalentem škrobu, která jsou uvedena ve smlouvách o pěstování, nesmí přesáhnout subkvótu stanovenou pro daný podnik vyrábějící bramborový škrob.
4. Pokud skutečné množství vyprodukované na základě smlouvy o pěstování vyjádřené ekvivalentem škrobu přesáhne množství uvedené ve smlouvě, toto množství může být v závislosti na vůli podniku vyrábějícího bramborový škrob dodáno za předpokladu, že za něj bude vyplacena minimální cena uvedená v článku 4a nařízení (ES) č. 1868/94.
5. Podnik vyrábějící bramborový škrob nesmí převzít dodávku brambor, která není uvedena ve smlouvě o pěstování.
Článek 4
1. Výrobci škrobu převezmou dodávku brambor buď v podnicích vyrábějících bramborový škrob nebo na svých místech dodání.
2. Určení hmotnosti brambor a obsahu škrobu se provede v souladu s články 5 a 7 při dodání a za přítomnosti inspektora schváleného členským státem.
Článek 5
1. Je-li to nezbytné pro použití jedné z metod uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 2235/2003 [4], určí se hrubá hmotnost brambor u každé zásilky při dodání srovnávacím vážením naloženého a prázdného použitého dopravního prostředku.
2. Čistá hmotnost brambor se určí jednou z metod popsaných v příloze I nařízení (ES) č. 2235/2003.
3. Přijaté zásilky nesmí mít obsah škrobu nižší než 13 %.
Podniky vyrábějící bramborový škrob však mohou přijmout zásilky brambor s obsahem škrobu nižším než 13 % za předpokladu, že množství škrobu, které může být z těchto brambor vyrobeno, nepřekročí 1 % subkvóty. Minimální cenou vyplacenou v tomto případě je cena platná pro brambory s obsahem škrobu 13 %.
Článek 6
Obsah škrobu v bramborách se určí na základě hmotnosti brambor pod vodou platné pro 5050 gramů dodaných brambor.
Použitá voda musí být čistá a bez přísad a její teplota musí být nižší než 18 °C.
Článek 7
1. Podnikům vyrábějícím bramborový škrob jsou poskytovány prémie pro škrob, který je vyroben z brambor řádné a uspokojivé obchodní jakosti, na základě množství použitých brambor a jejich obsahu škrobu podle sazeb stanovených v příloze II nařízení (ES) č. 2235/2003 až do celkového množství škrobu, pro které jim byla udělena subkvóta. Prémie se v žádném případě neposkytují pro škrob vyrobený z brambor, které nejsou řádné a uspokojivé obchodní jakosti ani pro škrob vyrobený z brambor, jejichž obsah škrobu je nižší než 13 %, kromě případu použití čl. 5 odst. 3 druhého pododstavce.
Pokud jsou při výpočtu obsahu škrobu v bramborách použity Reimannovy nebo Parrowovy váhy a obsah odpovídá hodnotě uvedené ve dvou nebo třech řádcích ve druhém sloupci přílohy II nařízení (ES) č. 2235/2003, použijí se sazby ve druhém nebo třetím řádku.
2. Pokud dodané zásilky obsahují nejméně 25 % brambor, které projdou sítem se čtvercovými oky o velikosti 28 mm (dále jen "propad"), čistá hmotnost zohledněná při určení minimální ceny, kterou má podnik vyrábějící bramborový škrob zaplatit, se sníží takto:
Procento propadu | Procento snížení |
25 až 30 % | 10 % |
31 až 40 % | 15 % |
41 až 50 % | 20 % |
Se zásilkami obsahujícími více než 50 % propadu bude naloženo po vzájemné dohodě a nevyplácí se pro ně žádná prémie.
Procento propadu se určí současně s čistou hmotností.
3. Dodržování subkvóty podniky vyrábějícími bramborový škrob se určuje na základě množství použitých brambor a obsahu škrobu v nich podle sazeb stanovených v příloze II nařízení (ES) č. 2235/2003.
Článek 8
1. Za vystavení potvrzení o příjmu nesou společnou odpovědnost podnik vyrábějící škrob, schválený inspektor a dodavatel. Podnik vyrábějící bramborový škrob předá kopii producentovi a ponechá si originál, aby ho mohl v případě potřeby předložit subjektu pověřenému kontrolou prémií.
2. Potvrzení o příjmu obsahuje alespoň tyto náležitosti, pokud vyplývají z činností provedených podle článků 4 až 7:
a) datum dodání;
b) číslo dodávky;
c) číslo smlouvy o pěstování;
d) jméno a adresu producenta brambor;
e) hmotnost dopravního prostředku při příjezdu do továrny na škrob nebo na místo dodání;
f) hmotnost dopravního prostředku po vyložení a odstranění zbytků půdy;
g) hrubou hmotnost dodávky;
h) snížení o cizí látky a hmotnost vody absorbované při omývání, vyjádřené v procentech a použité na hrubou hmotnost dodávky;
i) snížení o cizí látky, vyjádřené hmotnostně a použité na hrubou hmotnost dodávky;
j) procento propadu;
k) celkovou čistou hmotnost dodávky (hrubá hmotnost, od níž je odečteno snížení, včetně opravy v důsledku propadu);
l) obsah škrobu vyjádřený v procentech nebo jako hmotnost pod vodou;
m) jednotkovou cenu, která se má zaplatit.
Článek 9
Podnik vyrábějící bramborový škrob sestaví pro každého producenta souhrnný výkaz, ve kterém se uvedou tyto údaje:
a) obchodní název podniku vyrábějícího bramborový škrob;
b) jméno a adresa producenta brambor;
c) číslo smlouvy o pěstování;
d) datum a číslo potvrzení o příjmu;
e) čistá hmotnost každé dodávky po všech sníženích podle čl. 8 odst. 2;
f) jednotková cena za dodávku;
g) celková částka, která má být vyplacena producentovi;
h) částky vyplacené producentovi brambor a datum jednotlivých plateb;
i) podpis a razítko výrobce bramborového škrobu.
KAPITOLA III PLATBY - SANKCE
Článek 10
1. Vyplácení prémie uvedené v článku 5 nařízení (ES) č. 1868/94 je vázáno na podmínku, že podnik vyrábějící bramborový škrob prokáže, že byly splněny tyto požadavky:
- předmětný škrob byl vyroben v průběhu daného hospodářského roku,
- cena, která byla vyplacena producentům při dodání do továrny za celkové množství brambor vyprodukované ve Společenství a použité na výrobu škrobu, není nižší než cena uvedená v článku 4a nařízení (ES) č. 1868/94,
- předmětný škrob byl vyroben z brambor, na něž se vztahují smlouvy o pěstování uvedené v článku 3.
2. Důkaz podle odstavce 1 se poskytne předložením souhrnného výkazu uvedeného v článku 9, který je doplněn buď osvědčením, že producent provedl platbu, nebo dokumentem vydaným finančním subjektem, jenž platbu na příkaz výrobce škrobu provedl, který potvrzuje, že se daná platba uskutečnila.
3. Prémie vyplatí podnikům vyrábějícím bramborový škrob členský stát, na jehož území byl bramborový škrob vyroben do čtyř měsíců ode dne, kdy byly předloženy důkazy podle odstavce 1.
Článek 11
1. Členské státy zavedou systém kontrol, aby bylo možné na místě ověřovat činnosti, na jejichž základě lze vyplatit prémii a dodržování subkvóty přidělené každému podniku vyrábějícímu bramborový škrob. Za tím účelem mají inspektoři přístup ke skladovým výkazům a k účetnictví podniků vyrábějících bramborový škrob a k místům výroby a skladování.
Kontroly se v průběhu každého zpracovatelského období týkají všech činností prováděných při zpracování nejméně 10 % brambor dodaných do podniku vyrábějícího bramborový škrob.
2. Členský stát oznámí v případě potřeby každému podniku vyrábějícímu bramborový škrob množství škrobu, o které daný podnik překročil svou subkvótu.
3. Pokud příslušný subjekt zjistí, že podnik nesplnil povinnost uvedenou v čl. 10 odst. 1 druhé odrážce, tento podnik ztrácí, vyjma případů vyšší moci, zcela nebo částečně nárok na prémii podle těchto pravidel:
- pokud nedodržel závazky týkající se množství škrobu, které je nižší než 20 % celkového množství škrobu vyrobeného v tomto podniku, částka poskytnuté prémie se sníží o pětinásobek zjištěného procentního podílu;
- pokud se překročený procentní podíl rovná 20 % nebo je vyšší, prémie se neposkytne.
4. Pokud se zjistí, že byl porušen zákaz podle čl. 3 odst. 5, prémie poskytovaná pro subkvótu se sníží podle těchto pravidel:
- pokud kontrola prokáže, že podnik přijal množství ekvivalentu škrobu nižší než 10 % své subkvóty, celková částka prémií, které mají být vyplaceny danému podniku za příslušný hospodářský rok, se sníží o desetinásobek překročeného procentního podílu,
- pokud je zmíněné množství, které není uvedeno ve smlouvách o pěstování, větší než množství podle první odrážky, prémie se za daný hospodářský rok neposkytne; takovému podniku navíc nebude vyplacena prémie ani v následujícím hospodářském roce.
5. Pokud v rozporu s čl. 5 odst. 3 škrob, který může být vyroben z přijatých zásilek s obsahem škrobu nižším než 13 %:
- překročí 1 % subkvóty přidělené podniku vyrábějícímu bramborový škrob, neposkytne se za překročené množství žádná prémie; kromě toho se prémie poskytnutá pro subkvótu sníží o desetinásobek překročeného procentního podílu,
- překročí 11 % subkvóty přidělené podniku vyrábějícímu bramborový škrob, prémie se za dan hospodářský rok neposkytne; takovému podniku navíc nebude vyplacena prémie ani v následujícím hospodářském roce.
6. Kontroly prováděné podle tohoto článku nejsou překážkou jakýmkoliv dalším kontrolám prováděným příslušnými orgány.
Článek 12
1. Vývoz podle článku 6 nařízení (ES) č. 1868/94 se považuje za uskutečněný, pokud:
a) příslušný subjekt členského státu, v němž se provádí výroba, obdržel bez ohledu na to, ze kterého členského státu byl škrob vyvezen, důkaz uvedený v čl. 13 odst. 2;
b) členský stát vývozu přijal příslušné vývozní prohlášení do 1. ledna následujícího po konci hospodářského roku, v němž byl škrob vyroben;
c) dotyčný škrob opustil celní území Společenství nejpozději do 60 dnů po 1. lednu, jak je uvedeno v písmeni b);
d) byl výrobek vyvezen bez náhrady.
Vyjma případů vyšší moci, pokud nejsou splněny všechny podmínky stanovené v prvním pododstavci, považuje se množství škrobu, které překročí subkvótu, za odprodané na vnitřním trhu.
2. Příslušný subjekt členského státu, na jehož území byl škrob vyroben, přijme v případě vyšší moci opatření přiměřená okolnostem, které dotčená strana uvede.
Pokud se škrob vyváží z území jiného členského státu než ze státu, v němž byl vyroben, jsou tato opatření přijata po obdržení stanovisek příslušných orgánů tohoto členského státu.
3. Pro účely tohoto nařízení nelze uplatňovat článek 36 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 [5].
Článek 13
1. Odchylně od článku 12 nařízení Komise (ES) č. 1342/2003 [6] činí jistota k vývozní licenci 23 eura za tunu.
2. Důkaz, že dotyčný podnik vyrábějící bramborový škrob splnil podmínky stanovené v čl. 12 odst. 1 prvním pododstavci, se předloží příslušnému subjektu členského státu, na jehož území byl škrob vyroben, do 1. dubna kalendářního roku následujícího po konci hospodářského roku, v němž byl škrob vyroben.
3. Tento důkaz se poskytne předložením:
a) vývozní licence, kterou dotyčnému podniku vyrábějícímu bramborový škrob vydá příslušný orgán členského státu uvedený v odstavci 2 a ve které se odchylně od článku 3 nařízení (EHS) č. 1518/95 [7] uvede jeden z následujících údajů:
- "Para exportación sin restitución, de conformidad con el artículo 6 del Reglamento (CE) no 1868/94"
- "Skal eksporteres uden restitution, jf. artikel 6 i forordning (EF) nr. 1868/94"
- "Ausfuhr ohne Erstattung gemäß Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 1868/94"
- "Προς εξαγωγή χωρίς επιστροφή σύμφωνα με το άρθρο 6 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1868/94"
- "For export without refund under Article 6 of Regulation (EK) No 1868/94"
- "À exporter sans restitution conformément à l’article 6 du règlement (CE) no 1868/94"
- "Da esportare senza restituzione a norma dell’articolo 6 del regolamento (CE) n. 1868/94"
- "Overeenkomstig artikel 6 van Verordening (EG) nr. 1868/94 zonder restitutie uit te voeren"
- "A exportar sem restituição em conformidade com o artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 1868/94"
- "Viedään tuetta asetuksen (EY) N:o 1868/94 6 artiklan mukaisesti"
- "För export utan exportbidrag enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 1868/94"
b) dokumentů uvedených v článcích 32 a 33 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [8], které jsou nezbytné pro uvolnění jistoty;
c) prohlášení podniku vyrábějícího bramborový škrob, ve kterém potvrzuje, že daný podnik škrob vyrobil.
4. Pokud je nezpracovaný škrob vyrobený podnikem vyrábějícím bramborový škrob skladován pro účely vývozu v sile, ve skladě nebo v zásobníku mimo továrnu výrobce v členském státě, v němž se provádí výroba nebo v jiném členském státě, kde je skladován jiný nezpracovaný škrob vyrobený jinými podniky nebo stejným podnikem, aniž by bylo možné odlišit jejich fyzickou totožnost, podléhají všechny tyto výrobky správnímu dohledu, který poskytuje záruky rovnocenné zárukám celní kontroly do doby, než je přijato vývozní prohlášení uvedené v čl. 12 odst. 1 písm. b), a po přijetí zmíněného prohlášení podléhají celnímu dohledu.
Pokud za okolností uvedených v prvním pododstavci dojde k vyskladnění před přijetím vývozního prohlášení uvedeného v čl. 12 odst. 1 písm. b), důkaz poskytnou příslušné orgány členského státu, v němž došlo k uskladnění.
Pokud dojde k vyskladnění po přijetí vývozního prohlášení uvedeného v čl. 12 odst. 1 písm. b), důkaz ve smyslu čl. 33 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1291/2000 poskytnou celní orgány členského státu, v němž došlo k uskladnění.
Důkaz uvedený v druhém a třetím pododstavci musí potvrdit vyskladnění dotyčného výrobku nebo odpovídajícího náhradního množství ve smyslu prvního pododstavce.
Článek 14
Pokud je nezpracovaný škrob vyrobený podnikem vyrábějícím bramborový škrob volně skladován v celním skladě nebo ve svobodném celním pásmu za účelem platby náhrady předem, jak je stanoveno v nařízení Rady (EHS) č. 565/80 [9], může být vedle forem manipulace uvedených v čl. 29 odst. 4 nařízení (ES) č. 800/1999 také smíchán ve stejném místě uskladnění s jiným škrobem stejné podpoložky nomenklatury užívané pro náhrady, který má stejné technické vlastnosti, splňuje podmínky pro poskytnutí vývozních náhrad a je také propuštěn do celního režimu podle nařízení (ES) č. 800/1999 nebo nařízení (EHS) č. 565/80.
Článek 15
1. Dotyčný členský stát vybere za množství, která jsou ve smyslu čl. 12 odst. 1 druhého pododstavce považována za odprodaná na vnitřním trhu, nezpracovaného škrobu nebo jakéhokoliv odvozeného produktu podle přílohy nařízení Komise (ES) č. 1518/95 [10] nebo spadajícího do oblasti působnosti nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 [11] paušální částku vypočtenou pro tunu nezpracovaného škrobu, která odpovídá sazbě společného celního sazebníku použitelné pro tunu škrobu kódu KN 11081300 v hospodářském roce, ve kterém byl škrob nebo odvozený produkt vyroben, zvýšenou o 10 %.
2. Dotyčný členský stát sdělí do 1. května následujícího po 1. lednu podle čl. 12 odst. 1 písm. b) podnikům vyrábějícím bramborový škrob celkovou částku, kterou mají zaplatit.
Dotyčné podniky vyrábějící bramborový škrob zaplatí celkovou částku nejpozději do 20. května téhož roku.
Článek 16
1. V případě fúze podniků vyrábějících bramborový škrob přidělí členský stát podniku, který fúzí vznikl, subkvótu rovnající se součtu subkvót přidělených před fúzí dotyčným podnikům vyrábějícím bramborový škrob.
V případě zcizení (změny vlastnictví) podniku vyrábějícího bramborový škrob přidělí členský stát podniku-nabyvateli subkvótu převáděného podniku. Pokud je více podniků-nabyvatelů, subkvóta se rozdělí poměrně podle objemu výroby škrobu, který každý z nich převzal.
V případě zcizení (změny vlastnictví) továrny na škrobu sníží členský stát subkvótu podniku převádějícího vlastnictví továrny a zvýší o odečtené množství subkvótu podniku nebo podniků vyrábějících bramborový škrob, které dotyčnou továrnu nabývají poměrně podle objemu výroby převzatého každým z nich.
2. Je-li za jiných okolností než je uvedeno v odstavci 1 ukončena činnost podniku vyrábějícího bramborový škrob nebo jedné či více továren náležejících podniku vyrábějícímu bramborový škrob, může členský stát přidělit subkvóty, jichž se ukončení týká, jednomu nebo více podnikům vyrábějícím bramborový škrob.
3. V případě nájmu továrny náležející podniku vyrábějícímu bramborový škrob sníží členský stát subkvótu podniku, který továrnu pronajímá, a přidělí odečtenou část subkvóty podniku, který si továrnu za účelem výroby škrobu najímá.
Je-li nájem ukončen před uplynutím doby uvedené v čl. 1 písm. k), členský stát zruší úpravu subkvóty podle předchozího odstavce se zpětnou působností ke dni, kdy nájem začal.
4. Je-li následně po použití odst. 1 prvního pododstavce ukončena výroba v továrnách náležejících jednomu nebo více podnikům vyrábějícím bramborový škrob, u kterých došlo k fúzi, čímž je v oblasti, ze které byl dříve některý z těchto podniků zásobován, vážně ohrožena další produkce brambor určených pro výrobu škrobu, může členský stát nařídit podniku, který fúzí vznikl, aby na členský stát převedl subkvótu původně přidělenou podniku, jehož továrny ukončily výrobu. Kvótu převedenou podle prvního pododstavce může členský stát znovu přidělit jinému podniku vyrábějícímu bramborový škrob, který se zaváže vyrábět škrob v dotyčné oblasti.
Článek 17
Pokud k ukončení činnosti podniku nebo továrny, k fúzi nebo zcizení dojde v období mezi 1. červencem a 31. březnem následujícího roku, opatření uvedená v článku 16 se použijí pro hospodářský rok probíhající v uvedeném období.
Pokud k ukončení činnosti podniku nebo továrny, k fúzi nebo zcizení dojde v období mezi 1. dubnem a 30. červnem téhož roku, opatření uvedená v článku 16 se použijí pro hospodářský rok následující po tomto období.
KAPITOLA IV SDĚLENÍ
Článek 18
Nejpozději do 30. dubna každého hospodářského roku sdělí podniky vyrábějící bramborový škrob příslušným orgánům:
- množství brambor určených pro výrobu škrobu, pro která byla poskytnuta podpora podle článku 93 nařízení (ES) č. 1782/2003,
- množství škrobu, pro která byla vyplacena prémie podle článku 5 nařízení (ES) č. 1868/94.
Článek 19
1. Nejpozději do 30. června každého hospodářského roku sdělí členské státy Komisi:
a) množství brambor určených pro výrobu škrobu, pro která byla použita ustanovení článku 93 nařízení (ES) č. 1782/2003;
b) množství škrobu, pro která byla vyplacena prémie podle článku 5 nařízení (ES) č. 1868/94;
c) množství a subkvóty pro podniky vyrábějící bramborový škrob, na něž se vztahuje čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1868/94 během hospodářského roku a subkvóty, které jsou k dispozici pro následující hospodářský rok;
d) množství vyvezená bez náhrady podle článku 6 nařízení (ES) č. 1868/94;
e) množství uvedená v čl. 11 odst. 3 a 4 tohoto nařízení;
f) množství uvedená v článku 15 tohoto nařízení.
2. Použije-li se článek 16, členské státy poskytnou Komisi nejpozději do 30. června každého hospodářského roku všechny podrobné informace a doklady o tom, že stanovené podmínky byly splněny.
KAPITOLA V OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 20
Přepočítacím koeficientem, který se použije pro vyjádření minimální ceny uvedené v čl. 4a nařízení (ES) č. 1868/94 a prémie podle článku 5 uvedeného nařízení v národní měně, je přepočítací koeficient zveřejněný Evropskou centrální bankou před dnem, kdy výrobce škrobu přijme brambory.
Článek 21
Nařízení (ES) č. 97/95 se zrušuje s účinkem ode dne 1. července 2004.
Článek 22
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od hospodářského roku 2004/05.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. prosince 2003.
Reglamento (CE) no 2236/2003 de la Comisión
de 23 de diciembre de 2003
que establece las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) n° 1868/94 del Consejo por el que se establece un régimen de contingentes para la producción de fécula de patata
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) n° 1868/94 del Consejo, de 27 de julio de 1994, por el que se establece un régimen de contingentes para la producción de fécula de patata(1), y, en particular, su artículo 8,
Considerando lo siguiente:
(1) El Reglamento (CE) n° 97/95 de la Comisión(2) establece las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) n° 1868/94. Debido a las modificaciones introducidas en el Reglamento (CE) n° 1868/94 por el Tratado de Adhesión de la República Checa, Estonia, Chipre, Letonia, Lituania, Hungría, Malta, Polonia, Eslovenia y Eslovaquia, y por el Reglamento (CE) n° 1782/2003 del Consejo, de 29 de septiembre de 2003, por el que se establecen disposiciones comunes aplicables a los regímenes de ayuda directa en el marco de la política agrícola común y se instauran determinados regímenes de ayuda a los agricultores y por el que se modifican los Reglamentos (CEE) n° 2019/93, (CE) n° 1452/2001, (CE) n° 1453/2001, (CE) n° 1454/2001, (CE) n° 1868/94, (CE) n° 1251/1999, (CE) n° 1254/1999, (CE) n° 1673/2000, (CEE) n° 2358/71 y (CE) n° 2529/2001, el Reglamento (CE) n° 97/95 debe adaptarse para tomar en consideración dichas modificaciones. Por consiguiente, en aras de la claridad y la seguridad jurídica, es necesario derogar el Reglamento (CE) n° 97/95 y sustituirlo por un nuevo texto.
(2) Con el fin de beneficiarse de la ayuda comunitaria en virtud del régimen de contingentes establecido por el Reglamento (CE) n° 1868/94, las empresas que produzcan fécula de patata deben celebrar contratos de cultivo con los productores de patata.
(3) Es necesario especificar el objeto de los contratos de cultivo celebrados entre una empresa productora de fécula de patata y un productor para así evitar que se celebren contratos que sobrepasen el subcontingente de la empresa. Debe prohibirse que las empresas productoras de fécula de patata acepten la entrega de patatas que no estén cubiertas por un contrato de cultivo, ya que esto podría atentar contra el buen funcionamiento del sistema de contingentes y contra la exigencia de que se pague el precio mínimo establecido en el artículo 4 bis del Reglamento (CE) n° 1868/94 por todas las patatas destinadas a la producción de fécula. No obstante, cuando, por razones climáticas, la producción en las zonas objeto de un contrato de cultivo supere la cantidad inicialmente prevista o presente un contenido de fécula superior a las previsiones, una empresa que produzca fécula de patata debe tener la posibilidad de aceptar estas patatas siempre que por ellas pague el precio mínimo.
(4) Las patatas con un contenido de fécula inferior al 13 % no pueden considerarse como patatas para la fabricación de fécula. Las empresas productoras de fécula no deben aceptar las patatas con un contenido de fécula inferior al 13 %. Cuando el débil contenido de fécula sea imputable a las condiciones climáticas, la Comisión debe poder autorizar, a petición de los Estados miembros, la aceptación de patatas con un contenido de fécula inferior al 13 % en determinadas condiciones.
(5) Es necesario definir métodos aceptables para determinar el peso bajo agua de las patatas y elaborar una tabla con las correspondencias entre el contenido de fécula y las ayudas pagaderas.
(6) Deben introducirse medidas de control que garanticen que sólo la fécula producida de acuerdo con las disposiciones del presente Reglamento dará lugar al pago de la prima. Con objeto de proteger a los productores de patatas destinadas a la producción de fécula, resulta esencial que se pague por todas las patatas el precio mínimo establecido en el artículo 4 bis del Reglamento (CE) n° 1868/94. Por lo tanto, es necesario establecer sanciones para los casos en que no se pague el precio mínimo o en los casos en que las empresas productoras de fécula de patatas hayan aceptado patatas que no sean objeto de un contrato de cultivo.
(7) Es preciso establecer normas para garantizar que la fécula producida que sobrepase el subcontingente de una empresa productora de fécula se exporte sin restitución, como dispone el apartado 1 del artículo 6 del Reglamento (CE) n° 1868/94. Deben aplicarse sanciones en casos de infracción.
(8) Es necesario determinar el destino de los subcontingentes de las empresas productoras de fécula que se fusionen, cambien de propiedad o cesen su actividad comercial.
(9) Es necesario que los Estados miembros y la Comisión puedan controlar el funcionamiento del régimen de contingentes. Es preciso especificar el tipo de información que las empresas que produzcan fécula de patata deben comunicar a los Estados miembros y la que éstos deben comunicar a la Comisión.
(10) Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de los cereales.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO I DEFINICIONES - RÉGIMEN DE CONTINGENTES
Artículo 1
A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a) "contingente": el contingente por Estado miembro establecido en los apartados 1 y 3 del artículo 2 del Reglamento (CE) n° 1868/94;
b) "subcontingente": la parte del contingente asignada por el Estado miembro a una empresa productora de fécula;
c) "empresa productora de fécula": toda persona física o jurídica establecida en el territorio del Estado miembro de que se trate que reciba el subcontingente y la prima mencionados en el artículo 5 del Reglamento (CE) n° 1868/94;
d) "productor": toda persona física o jurídica o agrupación de estas personas que entregue a una empresa productora de fécula patatas producidas por ella misma o sus miembros, en su nombre o por cuenta propia, en el marco de un contrato de cultivo celebrado por ella o en su nombre;
e) "contrato de cultivo": todo contrato celebrado entre un productor o una agrupación de productores, por una parte, y la empresa productora de fécula, por otra;
f) "patatas": las patatas destinadas a la fabricación de fécula de patata a que se refiere el artículo 93 del Reglamento (CE) n° 1782/2003, cuyo contenido de fécula sea como mínimo del 13 %;
g) "fécula en bruto": la fécula producida, perteneciente al código NC 1108 13 00, que no haya sido objeto de ninguna transformación;
h) "fusión de empresas productoras de fécula": la reunión de dos o varias empresas productoras de fécula en una empresa única de producción de fécula;
i) "enajenación (cambio de propiedad) de una empresa productora de fécula": la transmisión o absorción del patrimonio de una empresa que tenga asignado un subcontingente en beneficio de otra u otras empresas productoras de fécula;
j) "enajenación (cambio de propiedad) de una fábrica de fécula": la transmisión de la propiedad de una unidad técnica con todas las instalaciones necesarias para fabricar fécula a una o varias empresas productoras de fécula, cuando ello entrañe la absorción parcial o total de la producción de la empresa que transmita la propiedad;
k) "arrendamiento de una fábrica": el contrato de arrendamiento de una unidad técnica con todas las instalaciones necesarias para fabricar fécula, con miras a su explotación, celebrado para un período mínimo de tres campañas de comercialización consecutivas con una empresa productora de fécula establecida en el mismo Estado miembro que aquel en el que esté instalada la fábrica de que se trate si, tras el momento en que el arrendamiento surta efecto, la empresa que tome en arriendo dicha fábrica puede considerarse para toda su producción como una sola empresa productora de fécula;
l) "ayuda a las patatas para fécula": ayuda establecida para los agricultores que produzcan patatas destinadas a la fabricación de fécula a que se refiere el artículo 93 del Reglamento (CE) n° 1782/2003.
Artículo 2
Cuando se aplique el apartado 2 del artículo 6 del Reglamento (CE) n° 1868/94, los subcontingentes asignados se ajustarán en consecuencia al comienzo de la campaña siguiente a aquella en la que se haya rebasado el contingente.
CAPÍTULO II RÉGIMEN DE PRECIOS Y PAGOS
Artículo 3
1. Se celebrará un contrato de cultivo por cada campaña. Este contrato llevará un número de identificación y contendrá como mínimo los siguientes elementos:
a) el nombre y la dirección del productor o agrupación de productores;
b) el nombre y dirección de la empresa productora de fécula;
c) las superficies cultivadas, expresadas en hectáreas con dos decimales y definidas de conformidad con el Reglamento (CE) n° 2419/2001 de la Comisión(3) sobre el sistema integrado de gestión y control;
d) la indicación de la cantidad de patatas, en toneladas, que esté previsto recolectar y entregar a la empresa productora de fécula;
e) la indicación del contenido medio previsto de fécula de las patatas, sobre la base del contenido medio de fécula de las patatas entregadas por el productor a la empresa productora de fécula durante las tres últimas campañas o, si no se dispusiera de este dato, sobre la base del contenido medio de la zona de abastecimiento;
f) el compromiso de la empresa productora de fécula de abonar al productor el precio mínimo referido en el artículo 4 bis del Reglamento (CE) n° 1868/94.
2. Cada empresa productora de fécula transmitirá a la autoridad competente, antes del inicio de la campaña de comercialización, una relación detallada de los contratos, en la que consten, con respecto a cada contrato, el número de identificación, el nombre de productor, las superficies cultivadas y el tonelaje suscrito expresado en equivalente de fécula, antes de una fecha que fijará el Estado miembro antes del inicio de la campaña de comercialización con el fin de realizar los controles necesarios.
3. La suma, expresada en equivalente de fécula, de las cantidades previstas en los contratos de cultivo no deberá sobrepasar el subcontingente establecido para la empresa productora de fécula de que se trate.
4. Cuando la cantidad efectivamente producida en el marco de un contrato de cultivo, expresada en equivalente de fécula, sobrepase la cantidad prevista en el contrato, ésta podrá entregarse, si así lo decidiera la empresa productora de fécula, siempre que se pague el precio mínimo establecido en el artículo 4 bis del Reglamento (CE) n° 1868/94 por esa cantidad.
5. Queda prohibido que una empresa productora de fécula acepte una entrega de patatas no incluidas en un contrato de cultivo.
Artículo 4
1. La entrega de las patatas se efectuará en las propias empresas productoras de fécula o en sus centros de recepción.
2. La determinación del peso de las patatas y del contenido de fécula, de conformidad con los artículos 5 y 7, se efectuará en el momento de la entrega bajo la autoridad de un inspector autorizado por el Estado miembro.
Artículo 5
1. Si la aplicación de uno de los métodos contemplados en el anexo I del Reglamento (CE) n° 2235/2003 de la Comisión(4) lo hiciera necesario, el peso bruto de las patatas se determinará en el momento de la entrega de cada carga mediante pesadas comparativas del medio de transporte cargado y vacío.
2. El peso neto de las patatas se determinará mediante uno de los métodos descritos en el anexo I del Reglamento (CE) n° 2235/2003.
3. Los lotes aceptados deben tener un contenido de fécula del 13 % como mínimo.
No obstante, las empresas productoras de fécula pueden aceptar lotes de patatas con un contenido de fécula inferior al 13 % siempre que la cantidad de fécula que pueda ser producida a partir de esas patatas no rebase el 1 % del subcontingente. En este caso, el precio mínimo pagadero será el que sea válido para un contenido de fécula del 13 %.
Artículo 6
La determinación del contenido de fécula de las patatas se efectuará a partir de un peso bajo agua válido por cada 5050 gramos de patata suministrados.
El agua utilizada deberá estar limpia, no contener ningún elemento añadido y su temperatura deberá ser inferior a 18 C.
Artículo 7
1. La prima a las empresas productoras de fécula de patata se concederá por la fécula producida a partir de patatas de calidad sana, cabal y comercial, y se basará en la cantidad y contenido de fécula de las patatas utilizadas, de conformidad con los índices fijados en el anexo II del Reglamento (CE) n° 2235/2003, respetando el límite de la cantidad de fécula correspondiente a su subcontingente. No se concederá prima alguna por la fécula producida a partir de patatas que no sean de calidad sana, cabal y comercial ni por la fécula producida a partir de patatas cuyo contenido de fécula sea inferior al 13 %, excepto cuando sea de aplicación el párrafo segundo del apartado 3 del artículo 5.
En caso de que se utilice la balanza de Reimann o de Parow para determinar el contenido de fécula de las patatas y de que dicho contenido corresponda a una cifra que aparezca en dos o tres líneas de la segunda columna del anexo II del Reglamento (CE) n° 2235/2003, los baremos aplicables serán los correspondientes a la segunda o a la tercera línea.
2. Cuando los lotes entregados contengan el 25 % o más de patatas que puedan pasar a través de un tamiz de mallas cuadradas de 28 mm de lado, en lo sucesivo denominadas "echadura", el peso neto considerado para determinar el precio mínimo que el fabricante de fécula deberá pagar se rebajará como sigue:
SITIO PARA UN CUADRO
Los lotes que contengan más del 50 % de echadura serán tratados de común acuerdo y no darán lugar a prima alguna.
El porcentaje de echadura se determinará al mismo tiempo que el peso neto.
3. Para determinar si las empresas productoras de fécula no han sobrepasado el subcontingente, se utilizará como base la cantidad y el contenido de fécula de las patatas utilizadas, de conformidad con los índices establecidos en el anexo II del Reglamento (CE) n° 2235/2003.
Artículo 8
1. Se extenderá un albarán de entrada bajo la responsabilidad conjunta de la empresa productora de fécula, el inspector autorizado y el proveedor. La empresa productora de fécula expedirá una copia al productor y conservará el original para presentarlo cuando proceda al organismo encargado del control de las primas.
2. En el albarán de entrada figurarán como mínimo los datos siguientes, siempre que correspondan a operaciones efectuadas con arreglo a los artículos 4 a 7:
a) fecha de entrega;
b) número de entrega;
c) número del contrato de cultivo;
d) nombre y dirección del productor;
e) peso del medio de transporte a su llegada a la empresa productora de fécula o a su centro de recepción;
f) peso del medio de transporte una vez descargado y después de la evacuación de la tierra depositada en el fondo;
g) peso bruto de la entrega;
h) reducción, expresada en porcentaje, aplicada al peso bruto de la entrega en función de las impurezas y del peso del agua absorbida durante las operaciones de lavado;
i) reducción, expresada en peso, aplicada al peso bruto de la entrega en función de las impurezas;
j) porcentaje de echadura;
k) peso total neto de la entrega (peso bruto menos la reducción, incluida la corrección en razón de la echadura);
l) contenido de fécula, expresado en porcentaje o en peso bajo agua;
m) precio unitario que debe pagarse.
Artículo 9
La empresa productora de fécula extenderá a cada productor un resguardo de pago recapitulativo en el que figurarán, en particular, los datos siguientes:
a) razón social de la empresa productora de fécula;
b) nombre y dirección del productor;
c) número del contrato de cultivo;
d) fecha y número de los albaranes de recepción;
e) peso neto de cada entrega tras las eventuales reducciones contempladas en el apartado 2 del artículo 8;
f) precio unitario por entrega;
g) cantidad total adeudada al productor;
h) cantidades abonadas al productor y fecha de los pagos;
i) firma y sello del fabricante de fécula.
CAPÍTULO III PAGOS Y SANCIONES
Artículo 10
1. El pago de la prima contemplada en el artículo 5 del Reglamento (CE) n° 1868/94 estará supeditado a la condición de que la empresa productora de fécula aporte la prueba de que se han cumplido los siguientes requisitos:
- la fécula ha sido producida durante la campaña de comercialización de que se trate,
- el precio que se ha pagado a los productores no es inferior al establecido en el artículo 4 bis del Reglamento (CE) n° 1868/94, en la fase posición fábrica, por toda la cantidad de patatas producidas en la Comunidad y utilizada en la fabricación de la fécula,
- la fécula se produjo utilizando patatas incluidas en los contratos de cultivos mencionados en el artículo 3.
2. Las pruebas a que se refiere el apartado 1 consistirán en la presentación del resguardo de pago recapitulativo previsto en el artículo 9, al que se adjuntará bien el certificado de pago del productor, bien un documento expedido por el organismo financiero que haya efectuado el pago por orden de la empresa productora de fécula en el que se certifique la efectividad de dicho pago.
3. La prima para las empresas productoras de fécula será abonada por el Estado miembro en cuyo territorio se haya producido la fécula de patata dentro de los cuatro meses siguientes a la fecha de presentación de las pruebas previstas en el apartado 1.
Artículo 11
1. El Estado miembro establecerá un sistema de control para comprobar sobre el terreno, además de la efectividad de las operaciones que den derecho a la prima, la no superación del subcontingente asignado a cada empresa productora de fécula. Para efectuar estos controles, los inspectores tendrán acceso a la contabilidad material y financiera de las empresas productoras de fécula, así como a los lugares de producción y almacenamiento.
En cada período de transformación, se controlará el conjunto de las operaciones realizadas durante el proceso de fabricación, como mínimo a partir del 10 % de la cantidad de patatas entregada a la empresa productora de fécula.
2. El Estado miembro notificará, en su caso, a cada empresa productora de fécula, las cantidades de fécula que sobrepasen su subcontingente.
3. Salvo en caso de fuerza mayor, si el organismo competente comprobara que una empresa productora de fécula ha incumplido el requisito contemplado en el segundo guión del apartado 1 del artículo 10, ésta quedará excluida total o parcialmente del derecho a la prima con arreglo a las siguientes normas:
- si el incumplimiento se refiere a una cantidad de fécula inferior al 20 % de la cantidad total de fécula producida por esa empresa, el importe de la prima concedida se reducirá cinco veces el porcentaje comprobado,
- si el porcentaje es igual o superior al 20 %, no se concederá prima alguna.
4. Si se comprobara que no se ha respetado la prohibición del apartado 5 del artículo 3, la prima por el subcontingente se reducirá de acuerdo con las normas siguientes:
- si el control indicara una cantidad de equivalente de fécula aceptada por la empresa productora de fécula inferior al 10 % de su subcontingente, el importe total de las primas pagaderas a la empresa de fécula por la campaña de que se trate se reducirá diez veces el porcentaje de la superación,
- si dicha cantidad no prevista en los contratos de cultivo fuera superior al límite establecido en el primer guión, no se concederá prima alguna por la campaña de que se trate; además, la empresa productora de fécula quedará excluida del beneficio de la prima para la campaña siguiente.
5. Si, contrariamente a lo dispuesto en el apartado 3 del artículo 5, la fécula que puede ser producida a partir de lotes que hayan sido aceptados con un contenido de fécula inferior al 13 %:
- sobrepasa un 1 % el subcontingente de la empresa transformadora, no se concederá ninguna prima por la cantidad en exceso; además, la prima concedida por el subcontingente se reducirá diez veces el porcentaje de la superación,
- sobrepasa un 11 % el subcontingente de la empresa transformadora, no se concederá ninguna prima por la campaña de comercialización de que se trate; además, la empresa transformadora quedará excluida del beneficio de la prima para la campaña de comercialización siguiente.
6. Los controles efectuados en virtud del presente artículo no obstarán para la realización, si procede, de otros controles por las autoridades competentes.
Artículo 12
1. La exportación a que se refiere el artículo 6 del Reglamento (CE) n° 1868/94 se considerará efectuada cuando:
a) la prueba indicada en el apartado 2 del artículo 13 obre en poder del organismo competente del Estado miembro de producción, sea cual fuere el Estado miembro de exportación de la fécula;
b) el Estado miembro exportador haya aceptado la declaración de exportación antes del 1 de enero siguiente al final de la campaña de comercialización durante la cual se haya producido la fécula;
c) la fécula de que se trate haya abandonado el territorio aduanero de la Comunidad, a más tardar en un plazo de sesenta días a partir del 1 de enero a que se refiere la letra b);
d) el producto haya sido exportado sin restitución.
Salvo por motivos de fuerza mayor, si el conjunto de las condiciones establecidas en el párrafo primero no se cumpliera, se considerará que la cantidad de fécula de que se trate que sobrepase el subcontingente ha sido comercializada en el mercado interior.
2. En caso de fuerza mayor, el organismo competente del Estado miembro en cuyo territorio se haya producido la fécula adoptará las medidas necesarias en vista de las circunstancias invocadas por el interesado.
Cuando la fécula se exporte desde el territorio de un Estado miembro que no sea aquél en que se ha producido, esas medidas se adoptarán previo dictamen de las autoridades competentes de dicho Estado miembro.
3. Para la aplicación del presente Reglamento, no podrá invocarse lo dispuesto en el artículo 36 del Reglamento (CE) n° 800/1999 de la Comisión(5).
Artículo 13
1. No obstante lo dispuesto en el artículo 12 del Reglamento (CE) n° 1342/2003 de la Comisión(6), la garantía relativa a los certificados de exportación será igual a 23 euros por tonelada.
2. La prueba de que las condiciones contempladas en el párrafo primero del apartado 1 del artículo 12 han sido satisfechas por la empresa productora de fécula de que se trate deberá presentarse al organismo competente del Estado miembro en cuyo territorio se haya producido la fécula antes del 1 de abril del año civil siguiente al final de la campaña de comercialización durante la cual se haya producido la fécula.
3. La prueba se aportará mediante la presentación de:
a) un certificado de exportación expedido a la empresa productora de fécula por el organismo competente del Estado miembro contemplado en el apartado 2, en el que figure una de las indicaciones siguientes, no obstante lo dispuesto en el artículo 3 del Reglamento (CEE) n° 1518/95 de la Comisión(7):
- "Para exportación sin restitución, de conformidad con el artículo 6 del Reglamento (CE) n° 1868/94"
- "Skal eksporteres uden restitution, jf. artikel 6 i forordning (EF) nr. 1868/94"
- "Ausfuhr ohne Erstattung gemäß Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 1868/94"
- "Προς εξαγωγή χωρίς επιστροφή σύμφωνα με το άρθρο 6 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1868/94"
- "For export without refund under Article 6 of Regulation (EC) No 1868/94"
- "À exporter sans restitution conformément à l'article 6 du règlement (CE) n° 1868/94"
- "Da esportare senza restituzione a norma dell'articolo 6 del regolamento (CE) n. 1868/94"
- "Overeenkomstig artikel 6 van Verordening (EG) nr. 1868/94 zonder restitutie uit te voeren"
- "A exportar sem restituição em conformidade com o artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 1868/94"
- "Viedään tuetta asetuksen (EY) N:o 1868/94 6 artiklan mukaisesti"
- "För export utan exportbidrag enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 1868/94"
b) los documentos necesarios para la liberación de la garantía, mencionados en los artículos 32 y 33 del Reglamento (CE) n° 1291/2000 de la Comisión(8);
c) una declaración de la empresa productora de fécula que acredite que ha sido ella misma quien ha producido la fécula.
4. Cuando la fécula en bruto producida por una empresa de fécula esté almacenada, para su exportación, en un silo, almacén o depósito situado en un lugar ajeno a la fábrica de la empresa, en el Estado miembro de producción, o incluso en otro Estado miembro, y en el cual se almacenen otras féculas en bruto producidas por otras empresas o por la empresa de que se trate, sin posibilidad de distinguir la identidad física de la misma, el conjunto de los productos así almacenados deberá ponerse bajo un control administrativo que ofrezca garantías equivalentes a las del control aduanero hasta la aceptación de la declaración de exportación a que se refiere la letra b) del apartado 1 del artículo 12 y encontrarse bajo control aduanero a partir de dicha aceptación.
En las circunstancias contempladas en el párrafo primero, cuando la salida de almacén se produzca antes de la aceptación de la declaración de exportación a que se refiere la letra b) del apartado 1 del artículo 12, las autoridades competentes del Estado miembro donde haya tenido lugar el almacenamiento facilitarán la prueba correspondiente.
Cuando la salida de almacén se produzca después de la aceptación de la declaración de exportación contemplada en la letra b) del apartado 1 del artículo 12, las autoridades competentes del Estado miembro donde haya tenido lugar el almacenamiento facilitarán la prueba correspondiente en el sentido de la letra a) del apartado 2 del artículo 33 del Reglamento (CE) n° 1291/2000.
Las pruebas mencionadas en el segundo y tercer párrafo deberán confirmar la salida de almacén del producto en cuestión o de la cantidad de sustitución correspondiente en el sentido del párrafo primero.
Artículo 14
Cuando la fécula en bruto producida por una empresa de fécula esté almacenada a granel bajo el régimen aduanero de almacén de depósito o de zona franca para el pago por anticipado de las restituciones, de acuerdo con lo dispuesto en el Reglamento (CEE) n° 565/80 del Consejo(9), además de ser sometida a las manipulaciones mencionadas en el apartado 4 del artículo 29 del Reglamento (CE) n° 800/1999, esta fécula podrá también mezclarse en el mismo lugar de almacenamiento a otras féculas que figuren en la misma subpartida de la nomenclatura utilizada para las restituciones, que presenten las mismas características técnicas y reúnan las condiciones exigidas para la concesión de las restituciones por exportación y estén asimismo sometidas a los regímenes establecidos en el Reglamento (CE) n° 800/1999 o en el Reglamento (CE) n° 565/80.
Artículo 15
1. Por las cantidades que, con arreglo al segundo párrafo del apartado 1 del artículo 12, se consideren comercializadas en el mercado interior, el Estado miembro de que se trate percibirá, en lo que se refiere a la fécula en bruto o a todo producto derivado incluido en el anexo del Reglamento (CE) n° 1518/95 de la Comisión(10) o sujeto al Reglamento (CE) n° 1520/2000 de la Comisión(11), un importe a tanto alzado calculado por tonelada de fécula en bruto e igual al arancel aduanero común aplicable por tonelada de fécula del código NC 1108 13 00 durante la campaña de comercialización en la que se hayan producido la fécula o el producto derivado, incrementado en un 10 %.
2. El Estado miembro de que se trate comunicará el importe total que deba pagarse a las empresas productoras de fécula antes del 1 de mayo siguiente al 1 de enero mencionado en la letra b) del apartado 1 del artículo 12.
Las empresas productoras de fécula abonarán este importe total a más tardar el 20 de mayo del mismo año.
Artículo 16
1. En caso de fusión de empresas productoras de fécula, el Estado miembro asignará a la empresa resultante de la fusión un subcontingente igual a la suma de los subcontingentes asignados, antes de la fusión, a las empresas productoras de fécula fusionadas.
En caso de enajenación (cambio de propiedad) de una empresa productora de fécula, el Estado miembro asignará a la empresa adquirente, con miras a la producción de fécula, el subcontingente de la empresa enajenada. Si hubiera varias empresas adquirentes, la asignación se efectuará proporcionalmente a las cantidades de producción de fécula absorbidas por cada una de ellas.
En caso de enajenación (cambio de propiedad) de una fábrica de fécula, el Estado miembro reducirá el subcontingente de la empresa productora de fécula que transmita la propiedad de la fábrica y aumentará el de la empresa o empresas productoras de fécula que adquieran la fábrica de que se trate con la cantidad suprimida, en proporción a las cantidades de producción absorbidas.
2. En caso de cese de actividades, en condiciones que no sean las contempladas en el apartado 1, de una empresa productora de fécula, o de una o varias fábricas de una empresa productora de fécula, el Estado miembro podrá asignar los subcontingentes afectados por el cese a una o varias empresas productoras de fécula.
3. En caso de arrendamiento de una fábrica perteneciente a una empresa productora de fécula, el Estado miembro deberá reducir el subcontingente de la empresa que arriende dicha fábrica y asignar la parte del subcontingente que se le haya deducido a la empresa que tome la fábrica en arrendamiento para producir fécula.
Si se diera por finalizado el arrendamiento antes de que venza el plazo contemplado en la letra k) del artículo 1, la adaptación del subcontingente efectuada con arreglo al párrafo primero será cancelada por el Estado miembro con efecto retroactivo desde la fecha en que el arrendamiento hubiera surtido efecto.
4. Si, como consecuencia de la aplicación del párrafo primero del apartado 1, cesara la producción en las fábricas de una o varias empresas productoras de fécula que se hayan fusionado, amenazando así seriamente el mantenimiento de la producción de patatas para la fabricación de fécula en la zona que ha abastecido anteriormente a dicha empresa o empresas productoras de fécula, el Estado miembro puede ordenar a la empresa productora de fécula fusionada que transfiera al Estado miembro el subcontingente asignado inicialmente a la empresa cuyas fábricas hayan abandonado la producción. Todos los contingentes transferidos de acuerdo con el párrafo primero podrán ser reasignados por el Estado miembro a cualquier empresa productora de fécula que se comprometa a fabricar la fécula en la zona en cuestión.
Artículo 17
Cuando el cese de las actividades de la empresa productora de fécula o de la fábrica, la fusión o la enajenación se produzcan entre el 1 de julio y el 31 de marzo del año siguiente, las medidas a que se refiere el artículo 16 surtirán efecto para la campaña de comercialización en curso durante dicho periodo.
Cuando el cese de las actividades de la empresa productora de fécula o de la fábrica, la fusión o la enajenación se produzcan entre el 1 de abril y el 30 de junio del mismo año, las medidas a que se refiere el artículo 16 surtirán efecto para la campaña de comercialización siguiente a dicho periodo.
CAPÍTULO IV COMUNICACIONES
Artículo 18
A más tardar el 30 de abril de cada campaña de comercialización, las empresas productoras de fécula comunicarán a las autoridades competentes lo siguiente:
- las cantidades de patatas de fécula que se hayan beneficiado de la ayuda establecida en el artículo 93 del Reglamento (CE) n° 1782/2003,
- las cantidades de fécula de patata por las que se haya abonado la prima establecida en el artículo 5 del Reglamento (CE) n° 1868/94.
Artículo 19
1. A más tardar el 30 de junio de cada campaña de comercialización, los Estados miembros comunicarán a la Comisión lo siguiente:
a) las cantidades de patatas de fécula que se hayan beneficiado de lo dispuesto en el artículo 93 del Reglamento (CE) n° 1782/2003;
b) las cantidades de fécula por las que se haya abonado la prima contemplada en el artículo 5 del Reglamento (CE) n° 1868/94;
c) las cantidades y subcontingentes asignados a las empresas productoras de fécula a las que se aplique el apartado 2 del artículo 6 del Reglamento (CE) n° 1868/94 durante la campaña de comercialización y los subcontingentes disponibles para la campaña de comercialización siguiente;
d) las cantidades que se exporten sin restituciones de conformidad con el artículo 6 del Reglamento (CE) n° 1868/94;
e) las cantidades contempladas en los apartados 3 y 4 del artículo 11 del presente Reglamento;
f) las cantidades contempladas en el artículo 15 del presente Reglamento.
2. Cuando sea de aplicación el artículo 16, los Estados miembros facilitarán a la Comisión, a más tardar el 30 de junio de cada campaña de comercialización, toda la información correspondiente, acompañada de los justificantes que demuestren que se han cumplido las condiciones establecidas en dicho artículo.
CAPÍTULO V DISPOSICIONES GENERALES Y FINALES
Artículo 20
El tipo de conversión que se utilizará para expresar, en moneda nacional, los respectivos importes del precio mínimo contemplado en el artículo 4 bis del Reglamento (CE) n° 1868/94 y de la prima contemplada en el artículo 5 del citado Reglamento será el último publicado más recientemente por el Banco Central Europeo antes del día de la recepción de las patatas por la empresa fabricante de fécula.
Artículo 21
Queda derogado el Reglamento (CE) n° 97/95 con efectos a partir del 1 de julio de 2004.
Artículo 22
El presente Reglamento entrará en vigor el séptimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir de la campaña de comercialización 2004/05.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 23 de diciembre de 2003.