ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 21. října 2008
o státní podpoře C 10/08 (ex NN 7/08), kterou Německo poskytlo na restrukturalizaci IKB Deutsche Industriebank AG
(oznámeno pod číslem K(2008) 6022)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2009/775/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 pododst. 1 této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Řízení bylo zahájeno na základě informací zaslaných Německem dne 3. srpna 2007. Po opakované výměně dalších informací ohlásilo Německo opatření dopisem ze dne 15. ledna 2008 a domáhalo se, aby bylo na tato opatření v každém případě nahlíženo jako na podpory na záchranu, resp. restrukturalizaci, slučitelné se společným trhem.
(2)
Dopisem ze dne 27. února 2008 informovala Komise Německo o svém rozhodnutí zahájit kvůli těmto opatřením řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES.
(3)
Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k podpoře vyjádřily. Komise neobdržela žádná stanoviska třetích stran.
(4)
Německo se po zahájení formálního vyšetřovacího řízení vyjádřilo dne 27. března 2008 k závěrům Komise a poskytlo dodatečně k informacím zaslaným ve dnech 15. a 25. ledna, 5. a 25 února, 3., 6., 11., 14., 20. a 27. března 2008 další informace dne 3. a 25. dubna, 7. a 30. května, 9. a 27. června, 25. července, 4., 22. a 26. srpna, 2., 3., 4., 5., 16., 18., 19. a 25. září, jakož i 14. října 2008. Společně s těmito informacemi zaslalo Německo 68 různých smluv a dokumentů, které tvoří základ opatření. Mimo to se s Německem, zařízením, které je příjemcem podpory, a společností Kreditanstalt für Wiederaufbau (dále jen „KfW“) uskutečnila řada setkání a telefonických konferencí.
2. POPIS OPATŘENÍ
2.1 Příjemce podpory
(5)
Příjemcem podpory je IKB Deutsche Industriebank AG (dále jen: IKB). IKB je středně velká německá soukromá banka uvedená na indexu SDAX se sídlem v Düsseldorfu. Hlavním akcionářem je německá rozvojová banka KfW, která před krizí vlastnila 38 % akcií. Kromě toho vlastnila nadace Stiftung Industrieforschung, která nevyvíjí vlastní aktivní obchodní činnost, 12 %; se zbývajícími 50 % akcií bylo volně obchodováno. Po plánovaném posílení kapitálu by mohlo vlastnictví akcií KfW vzrůst na 91 %.
(6)
KfW jako většinový akcionář IKB je rozvojovou bankou spolkové rupubliky (80 %) a spolkových zemí (20 %). Tato banka se s bilančním součtem celkem 360 mld. EUR (stav ke dni 31. prosince 2006) řadí k deseti největším bankám v Německu. KfW dává jako veřejnoprávní instituce se sídlem v Německu impulzy v hospodářské, společenské a ekologické oblasti v Německu, v Evropě i ve světě. K úkolům KfW patří podpora malých a středních podniků, podpora financování a modernizace bytového fondu, podpora vzdělání a dalšího vzdělávání, financování projektů komunální infrastruktury, podpora financování exportu a projektů, podpora rozvojových a transformačních zemí, jakož i podpora ochrany životního prostředí a klimatu. KfW získává podpůrné prostředky většinou na kapitálovém trhu. Pověření banky poskytováním podpor ze strany státu je zakotveno v zákoně o KfW (3). KfW má při plnění veřejné zakázky „instituční závazek“.
(7)
Před restrukturalizací byla obchodní činnost IKB rozčleněna do následujících čtyř obchodních odvětví.
1.
Firemní zákazníci
Hlavním oborem činnosti IKB je poskytování dlouhodobého financování středně velkým podnikům s ročním obratem nad 7,5 mil. EUR. Poskytování úvěrů, financování z vlastního kapitálu a poskytování leasingu středně velkým podnikům bylo vždy hlavním zaměřením obchodu s firemními zákazníky, přičemž v popředí stojí tuzemské obchody. Zatímco podíl IKB na trhu s firemními zákazníky činí pouze 1 %, v tržním segmentu pro dlouhodobé úvěry poskytované středně velkým podnikům je banka zastoupena 10 %. Její silnou stránkou jsou dlouhodobé vztahy se zákazníky. Vzhledem k mimořádně ostré hospodářské soutěži jsou však marže nízké. Úvěrové obchody […] (4) jsou méně atraktivní, a proto IKB musí s tímto okruhem zákazníků nezbytně vyvíjet jiné ziskové aktivity (např. strukturované financování nebo produkty v oblasti nemovitostí) a využívat k tomu svých dlouholetých vztahů se zákazníky.
2.
Strukturované financování
Tato oblast obchodní činnosti zahrnuje především následující aktivity: financování přímých investic, financování projektů a exportu, financování akvizic a infrastruktury, jakož i restrukturalizace podnikových struktur, financování a vymístění úvěrů (syndikace) pro zákazníky z řad středně velkých podniků. Pobočky IKB v důležitých finančních centrech, jako jsou Londýn, Lucemburk, Madrid, Milán, New York a Paříž, jsou velmi dobře umístěny, aby se mohly starat o národní a mezinárodní financování akvizic. IKB pomáhá svým zákazníkům při optimalizaci celkového financování jejich podniku a odprodeje úvěrů. V rámci svých syndikovaných úvěrových obchodů se IKB podílí také na úvěrových nástrojích zřizovaných jinými úvěrovými bankami. Střediskem strukturovaného financování je Německo, přičemž IKB se stará i o německé podniky v západní Evropě.
Díky svým aktivitám v oblasti strukturovaného financování dosahuje IKB velmi vysokých zisků. V původním plánu restrukturalizace, v němž ještě nebyla zahrnuta později sjednaná kompenzační opatření, byl pro toto odvětví vykázán výnos vlastního kapitálu ve výši okolo [ 10] %.
3.
Financování nemovitostí
Okolo [ 10] % tržních aktivit IKB je zaměřeno na financování nemovitostí. Hlavním úkolem tohoto odvětví je financování nemovitostí pro kancelářské, obchodní a podnikatelské využití, jakož i logistických nemovitostí a nemovitostí v oblasti managementu a poskytování balíčků financování v lokalitách, od nichž lze očekávat trvalý pronájem a prodejnost. Zde je IKB partnerem středně velkých podniků, velkopodniků, soukromých a institučních investorů, projektantů, společností pro místní rozvoj a fondových společností. Tyto projekty vyžadují financování ve výši minimálně 5 milionů EUR. Jako poskytovatel kompletních investicí do nemovitostí vyvíjí IKB i rozsáhlé koncepce a řešení pro novostavby, sanační a konverzní opatření. Služby v oblasti financování nemovitostí nejsou nabízeny pouze v Německu, ale i v jiných evropských státech, především v Belgii, Francii, Itálii, Lucembursku, Nizozemí, Španělsku a Spojeném království.
V původním plánu restrukturalizace, v němž ještě nebyla zahrnuta později sjednaná kompenzační opatření, byl pro toto odvětví uveden výnos vlastního kapitálu ve výši okolo [ 5] %.
4.
Investice do portfolia
Od počátku tohoto století investuje IKB stále více do mezinárodních úvěrových portfolií z nejrůznějších oblastí investic. Cílem tohoto rozšíření byla diverzifikace rizikového profilu jak s ohledem na regiony, tak i na hospodářská odvětví, a to při současném navýšení zisků z výnosů z provizí. Vyčleněním úvěrových rizik z bilance přes mimobilanční účelově založené společnosti se podařilo uvolnit kapitál, takže IKB mohla investovat do jiných tříd aktiv, např. do financování středního stavu nebo úvěrových portfolií. Z vysvětlení v bodech 10 a násl. je zřejmé, že rozsáhlé investice IKB do portfolia jsou důvodem jejích potíží. Proto IKB mezitím své aktivity v této obchodní oblasti ukončila.
(8)
V obchodním roce 2006/07 bylo v různých odvětvích dosaženo následujících výsledků:
Tabulka 1
Segmenty v přehledu
(v mil. EUR)
Operativní zisk
Objem úvěru
Firemní zákazníci
92,8
16 065
Strukturované financování
90,6
4 889
Nemovitosti
23,2
7 870
Financování z vlastního kapitálu
11,3
18 260
Centrála/konsolidace
- 103
4 114
Celkem
114,5
51 198
(9)
Před krizí měla IKB bilanční součet 49,1 mld. EUR (stav ke dni 31. prosince 2006), který se po opravě s ohledem na všechny mimobilanční aktivity IKB zvýšil na 63,5 mld. EUR (stav ke dni 31. března 2007).
2.2 Důvody potíží IKB
(10)
Potíže IKB mají spojitost s přetrvávající US-subprime krizí, v jejímž důsledku byly IKB, a především jedna z jejích účelově založených společností, Rhineland Funding Capital Corporation (dále jen „Rhineland“), vystaveny vysokým rizikům (5). Na základě této krize vznikly nedostatky likvidity, které společnost Rhineland (v případě, že běžně používané CP nebyly kompletně upsány) překlenula úvěrovými linkami u obchodních bank.
(11)
IKB poskytla Rhineland několik úvěrových linek pro likviditu ve výši cca 8,1 mld. EUR. Rhineland investovala do strukturovaných úvěrových portfolií, k nimž patří rovněž rizika z amerických hypoték ze subprime oblasti, a refinancovala své investice vydáním krátkodobých cenných papírů podložených pohledávkami („Commercial Papers“, dále jen „CP“). Dodatečně k likviditním nástrojům, které byly poskytnuty Rhinelandu přímo, poskytla IKB přes tak zvanou strukturu Havenrock nepřímo rizikovou ochranu pro aktivní položky Rhinelandu. Celkové riziko ztráty pro IKB činilo u struktury Havenrock 1,2 mld. EUR. Jak u přímých likviditních nástrojů pro Rhineland, tak i u struktury Havenrock se jednalo o mimobilanční opatření. Mimo to měla IKB na základě podřazených dlužních titulů ve strukturovaném investičním nástroji Rhinebridge (dále jen „Rhinebridge“) a v jiných druzích investičních portfolií (např. „Collateralised Debt Obligations“, „CDO“) i přímé bilanční investice do portfolia (částečně ze segmentu subprime). V létě 2007 byly části původně velmi vysoce oceněných strukturovaných portfolií Rhineland, Rhinebridge a CDO příslušnými ratingovými agenturami značně devalvovány.
(12)
Na základě přetrvávající krize na hypotečním trhu v USA v oblasti subprime a jako přímý následek devalvace subprime pohledávkami podložených cenných papírů ratingovými agenturami ztratily určité, v tomto segmentu obchodované papíry na hodnotě. Týkalo se to především účelově založené společnosti Rhineland, které hrozilo, že už nebude schopna své investiční portfolio refinancovat na trhu s CP. S ohledem na vyprahlý trh s CP bylo pravděpodobné, že Rhineland využije úvěrové linky na likviditu poskytnuté IKB ve výši 8,1 mld. EUR, pro které však v bilanci IKB zatím nebyla učiněna žádná opatření. Mimo to byly ostatní bilanční investice do portfolia jako Rhinebridge vystaveny silným výkyvům fair value, které bylo nutné evidovat podle mezinárodních účetních standardů (International Financial Reporting Standards - IFRS).
(13)
Důvodem potíží IKB jsou investice do portfolia ve výši 18,3 mld. EUR. Investice do portfolia ve výši 18,3 mld. EUR vykázané v korigované bilanci 2006/07 byly původně drženy z převážné části mimobilančně v Rhineland a jen z malé části vykázány v bilanci IKB. U mimobilančních aktivních položek v Rhinelandu se jednalo o aktiva v hodnotě 11,5 mld. EUR (stav ke dni 31. března 2007 i během krize). V důsledku prodeje a měnových korekcí docházelo k jejich postupnému snížení až na hodnotu 6,3 mld. EUR v srpnu 2008. V korigované bilanci pro rok 2006/07 činily bilancované investice do portfolia 6,8 mld. EUR.
2.3 Opatření
a) První opatření: Riziková ochrana
(14)
Dne 27. července 2007 dala německá banka, která poskytla IKB úvěrovou linku, německému úřadu pro dohled nad finančními trhy (dále jen: BaFin) na vědomí, že se chystá tuto linku uzavřít. Nato oznámil BaFin KfW, Spolkovému ministerstvu financí a ostatním zúčastněným stranám, že IKB zavře (6), pokud uvedené strany nepřevezmou rizika plynoucí z angažmá IKB v Rhineland. Kromě toho se ukázalo, že subprime položky IKB se neomezují jen na Rhineland, ale zahrnují rovněž Rhinebridge a jiné subprime investice do portfolia.
(15)
Dne 29. července 2007 se BaFin, Spolkové ministerstvo financí, KfW a tři velké německé úvěrové svazy (7) dohodly, že KfW po dohodě s BaFin zasáhne a převezme rizikovou ochranu pro IKB. Úvěrové svazy se uvolily převzít 30 % rizik z rizikové ochrany. Toto bylo písemně potvrzeno 16. srpna 2007 dohodou mezi KfW a uvedenými třemi úvěrovými svazy.
(16)
KfW oznámila následující opatření k zajištění bonity IKB:
-
Od pondělí 30. července 2007 riziková ochrana pro všechna práva (poplatky) a závazky IKB v rámci likviditních nástrojů poskytnutých Rhinelandu ve výši 8,1 mld. EUR (tato částka mezitím především kvůli vývoji směnného kurzu klesla na 6,3 mld. EUR). Formální převzetí závazků likviditních nástrojů poskytnutých Rhinelandu, ke kterému došlo 29. července 2007, platí až do splatnosti, resp. prodeje (8) strukturovaného úvěrového portfolia. Taková portfolia mají všeobecně platnost nad pět let.
-
Ochrana IKB proti ztrátám ve výši 1 mld. EUR na základě angažování do Rhinebridge a jiných bilančních subprime investic do portfolia v celkové výši 6,8 mld. EUR.
(17)
Původně odhadovalo Německo očekávané ztráty v rámci rizikové ochrany ve prospěch IKB poskytnuté KfW a úvěrovými svazy na celkem 3,5 mld. EUR (Rhineland a Havenrock: 2,5 mld. EUR, Rhinebridge a jiné subprime investice do portfolia: 1 mld. EUR (9).
(18)
V původní dohodě ze dne 29. července 2007 se KfW a úvěrové svazy dohodly na následném rozdělení očekávaných ztrát z rizikové ochrany:
-
v zásadě nese KfW 70 % očekávaných ztrát, ovšem bez omezení rizik ohledně Rhinelandu; tzn. ztráty překračující 30 % podíl úvěrových svazů (viz níže) ponese ze 100 % KfW,
-
úvěrové svazy převezmou 30 % očekávaných ztrát až do max. výše 1 mld. EUR.
(19)
Rozdělení rizik mezi KfW a úvěrové svazy platí v rámci maximální hranice odpovědnosti ve výši 1 mld. EUR pro úvěrové svazy (viz 18. bod odůvodnění) nezávisle na tom, ve které chráněné oblasti (Rhineland, Rhinebridge nebo přímé investice) ztráty vznikly, přičemž nároky budou na strany uplatňovány podle sjednaného rozdělení rizik rovnocenně.
(20)
Dodatečně ke svému podílu na rizikové ochraně projevily uvedené tři úvěrové svazy ochotu působit na své členy takovým způsobem, aby byly při vypuknutí krize uzavřené úvěrové linky pro IKB opět otevřeny.
(21)
Mimo to je v dohodě ze dne 16. srpna 2007 poukazováno na to, že KfW ze své funkce vedoucího subjektu poolu vyjedná přiměřenou odměnu za ochranná opatření a učiní předběžná opatření pro zpětnou úhradu všech výdajů úvěrových svazů a KfW. Zatímco ohledně zpětných úhrad bylo dosaženo dohody a byla učiněna příslušná opatření, od otázky odměny bylo upuštěno, jelikož by to mohlo být kvalifikováno jako […], která by vyžadovala schválení […].
(22)
30 % podíl na riziku, které svazy převzaly, byl mezi nimi rozdělen následovně:
-
50 % Spolkový svaz německých bank („BdB“),
-
16,7 % Spolkový svaz německých Volksbank a Raiffeisenbank („BVR“),
-
33,3 % Německý svaz spořitelen („DSGV“).
(23)
BdB převzal 50 % podíl, protože v případě insolvence IKB by byly finanční prostředky každého soukromého nebo firemního zákazníka zajištěny fondem soukromých bank na zajištění vkladů až do výše 30 % rozhodujícího ručícího vlastního kapitálu IKB (asi 662 mil. EUR na zákazníka k 26. září 2007) (10).
b) Druhé opatření: Posílení prevence rizik
(24)
Vzhledem k dalšímu zhoršení situace na finančních trzích byla riziková ochrana kompletně využita na ztráty IKB v rámci struktury Havenrock a ukázala se jako nedostatečná. K zajištění pokračování obchodní činnosti IKB byla nutná další opatření k pokrytí ztrát. Dne 30. listopadu 2007 zajistily KfW a úvěrové svazy v souvislosti s úvěrovými linkami IKB ve struktuře Havenrock dodatečná rizika v odhadované výši 350 mil. EUR (440 mil. USD). 150 mil. EUR zajistila KfW, z toho 54,3 mil. EUR ve formě směnitelné obligace, kterou KfW dne 14. února 2008 (s účinností od 28. února 2008) přeměnila na akcie, aby tak zvýšila svůj podíl na IKB na 43 %. BdB převzal dalších 150 mil. EUR, BVR i DSGV pak dalších 50 mil. EUR.
c) Třetí opatření: Doplnění kapitálu a půjčky KfW
(25)
V únoru 2008 uložila Spolková vláda KfW, aby IKB poskytla dalších 2,3 mld. EUR.
(26)
1,05 mld. EUR bylo poskytnuto ve formě půjček, k nimž bylo ihned sjednáno upuštění od vymáhání pohledávky a vydána doložka o zlepšení, podle níž je IKB povinna hradit splátky, pokud v následujících letech opět dosáhne zisků. Tato opatření byla nutná k uzavření kapitálu v bance a zamezení, aby se podíl základního kapitálu IKB dostal pod zákonem stanovený limit.
(27)
Mimo to požadoval BaFin od KfW záruku za navýšení kapitálu v neomezené výši. KfW projevila ochotu k zajištění dodatečného financování ve formě doplnění kapitálu ve výši 1,25 mld. EUR. Předběžná opatření k posílení kapitálu byla v podstatě učiněna již v srpnu 2008, ke skutečnému navýšení kapitálu však může dojít teprve po vydání kladného rozhodnutí Komise. K navýšení kapitálu tudíž ještě nedošlo. Po navýšení kapitálu by podíl KfW na IKB činil cca 90,8 %.
(28)
Třetí opatření KfW bylo podpořeno Spolkovou vládou částkou 1,2 mld. EUR poskytnutou KfW a úvěrovými svazy částkou 300 mil. EUR.
d) Poskytnutí likvidity
(29)
Mimo to KfW poskytla IKB od ledna 2008 úvěrové linky na likviditu v celkové hodnotě [ 2,5] mld. EUR. Tyto prostředky jsou rozděleny na dva rámcové nástroje po […] mld. EUR, přičemž první rámcový nástroj byl zřízen od 24. ledna 2008 s referenční sazbou Euribor plus [ 50] až [ 50] základních bodů se [ 100]% zajištěním. Druhý rámcový nástroj ze dne 18. července 2008 byl poskytnut s referenční sazbou Euribor plus [ 100] základních bodů se [ 100]% zajištěním. Toto silné podložení úvěrových linek má zajistit, aby jistiny i v nejhorším případě postačovaly k pokrytí úvěru.
(30)
IKB získala i od jiných bank úvěrové linky na likviditu. [jedna velká americká banka] a [jiná velká americká banka] poskytly IKB likviditní nástroje za [ 0,75] mld. EUR na měsíční bázi s referenční sazbou Euribor plus [ 100] až [ 100] základních bodů se zajištěním [ 100] % až [ 100] %. Dále měla IKB přístup k úvěrové lince na likviditu ve výši až [ 250] mil. EUR, kterou ji poskytla [jedna německá zemská banka] na jeden rok s referenční sazbou Euribor plus [ 90] až [ 100] základních bodů proti [ 100] % až [ 100] % zajištění. Další úvěrovou linku na likviditu ve výši [ 500] mil. EUR dala k dispozici [jiná německá zemská banka] na jeden rok s referenční sazbou Euribor plus [ 50] základních bodů s příslušným zajištěním.
2.4 Nárůst ztrát během restrukturalizace
(31)
Očekávané ztráty, které měly být kryty rizikovou ochranou pro mimobilanční aktivní položky v Rhinelandu, vzrostly z původně odhadovaných 2,5 mld. EUR (nejhorší případ) na 7,0 mld. EUR (11). V souvislosti s rizikovou ochranou pro Rhineland poskytnutou v červenci 2007 převzala KfW v rámci likviditních nástrojů pro Rhineland veškerá rizika mimobilančních aktivních položek, tzn., že tato rizika přenesla na svou vlastní bilanci. Toto nemá žádné dopady na maximální odpovědnost úvěrových svazů ve výši 1 mld. EUR za ztráty z jiných položek.
(32)
Mimo to pokrylo první opatření ztráty až do výše 1 mld. EUR za bilanční investice do portfolia ve výši 6,8 mld. EUR. Bilanční investice klesly na jaře roku 2008 v důsledku měnových korekcí na 6,31 mld. EUR. Rovněž na jaře roku 2008 se pokusila IKB obě portfolia prodat ve veřejné dražbě. Na základě přetrvávající krize na kapitálovém trhu nedošlo k prodeji, protože nabídky se pohybovaly daleko pod očekávanými prodejními cenami. Na základě toho musela IKB účetní hodnoty těchto portfolií dále snížit. Do srpna 2008 utržila IKB majetkové ztráty ve výši [ 750] mil. EUR. Mimo to se podařilo na trhu prodat aktiva v nominální hodnotě 990 mil. EUR. Nominální hodnota zbývajícího portfolia tak v srpnu 2008 činila [ 5] mld. EUR.
(33)
Za účelem jasného vymezení poskytla KfW v rámci přípravy na možný prodej IKB v srpnu předčasně zbývajících 360 mil. EUR, a splnila tak zbývající rizikovou ochranu pro portfolia v bilanci IKB. Oficiálně nebyly tyto ztráty zatím realizovány, ale aktivní pozice tvořící jejich základ již odpadly. Záruka ve výši 1 mld. EUR tak byla kompletně vyčerpána a lze ji považovat za splněnou.
(34)
V rámci jednání s potenciálními kupci byly zbývající investice do portfolia rozděleny na dvě strukturovaná portfolia (SIP 1 a SIP 2). SIP 1 zahrnuje především [určité cenné papíry] s nominální hodnotou […] mld. EUR a účetní hodnotou [ 1] mld. EUR (12). SIP 2 zahrnuje zbývající [cenné papíry] IKB s nominální hodnotou […] mld. EUR a účetní hodnotou [ 1] mld. EUR.
(35)
Tabulka 2 poskytuje přehled vývoje investic do portfolia do konce srpna 2008. Realizované a očekávané ztráty jsou odhadovány celkem na cca 10,28 mld. EUR.
Tabulka 2
Investice do portfolia v období od března 2007 do srpna 2008
(v mld. EUR)
Opravená nominální hodnota 3/2007
Měnové korekce
Prodej
(nom. hodnota aktiv)
Ztráty z prodeje
(nom. hodnota prodejní ceny)
Realizované ztráty
(nom. hodnota aktiv)
Nominální hodnota 8/2008
(IKB nebo KfW)
Odpisy
Účetní hodnota 8/2008
(IFRS)
Ztráty celkem
(realizované - očekávané ztráty)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5] (KfW)
[ 3]
[ 2,0]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Bilančně celkem
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5] (IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2,0]
-
SIP 1
neexistuje
-
[…] (IKB)
(…)
[ 1]
(…)
-
SIP 2
neexistuje
[…] (IKB)
(…)
[ 1]
(…)
-
Ostatní
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Celkem (1-3)
18,3
4,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5 Prodej
(36)
Prodej akcií IKB KfW byl zahájen v lednu 2008 a ukončen dne 21. srpna 2008 rozhodnutím prodat IKB firmě Lone Star Funds VI Financial Holdings, L. P. Dallas, USA (dále jen: Lone Star).
(37)
Prodej proběhl v rámci otevřeného, nediskriminačního a transparentního výběrového řízení. Po obecném oznámení počátkem ledna 2008 projevilo v prvním kole zájem [ 40] potenciálních kupců (včetně německých a mezinárodních bank a finančních investorů). [ 20] potenciálních kupců obdrželo po podpisu prohlášení o utajení informační memorandum (koncem ledna). [ 5] potenciálních kupců předložilo první nabídku (koncem února). [ 5] potenciálních kupců obdrželo přístup k datovému prostoru. Celkem [ 5] potenciálních kupců předložilo konkrétní nabídku (polovina května).
(38)
Koncem května 2008 vyzvala KfW tři z těchto [ 5] potenciálních kupců ([finanční a strategičtí investoři z různých zemí]) k předložení závazné nabídky. Z [ 5] potenciálních kupců, kteří předložili platnou nabídku, byla na základě ekonomického porovnání těchto [ 5] nabídek vybrána Lone Star, jelikož nabídla vyšší konečnou cenu.
(39)
Prodej IKB zahrnuje v podstatě prodejní cenu cca […] mil. EUR (za 90,8 % akcií), jakož i příslib finančního investora Lone Star investovat [ 400] mil. EUR do IKB. Lone Star vycházela při své nabídce z toho, že bude upuštěno od doložky o zlepšení. Na oplátku se Lone Star zavázala, že bude výše uvedenými [ 400] mil. EUR financovat SIP 2. Momentálně uvažuje IKB o prodeji aktivních položek SIP 2 účelově založené společnosti. KfW se uvolila k účasti na refinancování SIP 2 úvěrem ve výši 775 mil. EUR s referenční sazbou Euribor plus [ 80] základních bodů a prioritou před Capital Notes ve výši [ 200] mil. EUR a Mezzanine Notes ve výši [ 150] mil. EUR od Lone Star a IKB.
(40)
KfW koupila SIP 1 za 1 mld. EUR (13). KfW nese riziko první ztráty ve výši 150 mil. EUR, prostřednictvím ručení nese Německo dalších 600 mil. EUR z rizika (jedná se o neočekávané ztráty (14), zbývajících 250 mil. EUR z rizika nese KfW. KfW je přesvědčena, že celkové očekávané ztráty z portfolia jsou již obsaženy v ceně, takže podle jejího názoru nebudou nutná žádná další předběžná opatření.
(41)
Navíc byly oba rámcové nástroje ve výši [ 2,5] mld. EUR, které byly IKB poskytnuty ze strany KfW, prodlouženy maximálně do […] (původně měly vypršet v dubnu, resp. červenci 2009). Podmínky byly minimálně pozměněny. Zajištění prvního nástroje bylo zredukováno z [ 100] % na [ 100] % a úroková sazba pro druhý nástroj byla snížena z Euribor plus [ 100] základních bodů na Euribor plus [ 100] základních bodů. Podle KfW jsou tyto změny oprávněné, protože IKB navýšila svůj vlastní kapitál.
(42)
Mimo to neobsahuje kupní smlouva žádné zvláštní prodejní podmínky, kromě doložky o osvobození od odpovědnosti, podle níž mají výjimku [určité okolnosti] s finančními dopady do výše […] EUR. To se vztahuje především na […]. I když se zde jedná o […], který by mohl činit až […] EUR, je riziko, […], podle Německa velmi nízké, jelikož IKB zaujímala měsíc před příchodem finanční krize se svými velmi dobrými obchodními výsledky v bankovním ratingu pro Německo druhé místo a banka se při posuzování […] podle dostupných informací neodchýlila od běžné obchodní praxe. Jelikož na jedné straně existuje jen velmi malá pravděpodobnost vzniku […], avšak na druhé straně by […] dopady […] mohly být značné, je těžké toto […] posoudit. Německo se domáhá toho, aby při akvizicích takových […] rizika v obvyklém případě nesl i nadále původní vlastník. Proto KfW toto riziko od počátku z prodeje vyloučila. Jelikož skutečný vznik takového rizika je velmi nepravděpodobný, nestanovila IKB ve svém účetnictví žádné rezervy na případné pohledávky.
2.6 Podpůrná opatření
Tabulka 3
Opatření na podporu IKB během restrukturalizace
č.
Opatření
Nominální hodnota
v mld. EUR
1.
Riziková ochrana (Rhineland: 5,8 mld. EUR; Havenrock: 0,85 mld. EUR; bilancované aktivní položky: 1 mld. EUR.
cca 7,65
(z toho 1,00 od úvěrových svazů)
2.
Dodatečná prevence rizik (350 mil. EUR na ochranu před dodatečnými ztrátami - Havenrock)
0,35
(z toho 0,20 od úvěrových svazů)
3.
Navýšení kapitálu a nevratná půjčka (krytí odpisů aktivních položek s vlivem na bilanci)
2,30
(z toho 0,30 od úvěrových svazů)
4.
Likviditní nástroj
[ 2,5]
5.
Prodej akcií IKB
[…]
5.1
Přednostní úvěr na refinancování SIP 2
0,78
5.2
Převod SIP 1 na KfW
1,00
5.3
Doložka o osvobození od odpovědnosti […]
(…)
Celkem
[ 15]
2.7 Plán restrukturalizace
(43)
Německo zaslalo několik přepracovaných znění plánu restrukturalizace IKB. V podkladech ze srpna 2007 byla popsána opatření k překonání bankovní krize a zamezení budoucích problémů. Bezprostředně po poskytnutí prvního opatření pověřila IKB společnost PriceWaterhouseCoopers (PWC) analýzou tehdejší situace. Na základě této studie oznámila IKB dne 3. září 2007 odchod z oblasti mezinárodních strukturovaných investic.
(44)
Mezitím IKB plán aktualizovala a byla prodána firmě Lone Star. Lone Star předložila koncepci sanace IKB, který byl od 16. července do 25. září 2008 zkoumán auditorskou společností KPMG. Koncepce sanace obsahuje přehled relevantních stěžejních trhů IKB, objasňuje příčiny krize, analyzuje problémy a navrhuje opatření k jejich odstranění. Cílem této koncepce je na jedné straně krátkodobá stabilizace finanční situace banky zajištěním potřebné likvidity a na druhé straně obnovení dlouhodobé výnosnosti odstraněním rizikových položek a zaměřením na hlavní obor činnosti. Dlouhodobě koncepce sanace stanoví, že IKB se bude soustředit na obchod s firemními zákazníky ze středně velkých podniků a strukturované financování omezí na míru nezbytně nutnou pro obchody s firemními zákazníky.
(45)
Koncepce sanace potvrzuje výstup z investic do portfolia, pro který se IKB rozhodla bezprostředně po krizi.
(46)
Během pohovorů s Komisí akceptovala IKB mimo to jako kompenzační opatření i výstup z financování nemovitostí. To znamená, že IKB nebude od konce roku 2008 realizovat žádné nové financování nemovitostí a stávající aktivní položky rychle uzavře (úvěrové linky nelze okamžitě zrušit), přičemž na konci období restrukturalizace, tzn. k 30. září 2011, musí být uzavřeno minimálně 60 % a IKB musí do té doby prodat své dceřiné společnosti IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG a IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (15). Zbývající portfolio ve výši [ 3 mld.] mld. EUR bude zlikvidováno se splatností zbývajících aktivních položek. Kompletní prodej umožní snížení objemu úvěrových obchodů v oblasti financování nemovitostí o 4,9 mld. EUR.
(47)
Mimo to Německo nabídlo jako kompenzační opatření, že se IKB rozloučí s několika svými dceřinými společnostmi:
-
IKB International S.A., Luxemburg bude aktivně ukončena k 30. září 2011 (16): tato společnost byla s bilančním součtem kolem [ 10] mld. EUR důležitou platformou kapitálového trhu. Od 31. března 2009 nebudou uzavírány žádné nové obchody. Všechny obchody, které jsou důležité pro první nebo druhý pilíř, jsou realizovány v centrále IKB v Düsseldorfu (17).
-
IKB Capital Corporaton New York s bilančním součtem [ 2] mld. EUR vyvíjela v USA činnost v oblasti strukturovaného financování. Bude aktivně ukončena do 30. září 2011. Od 31. prosince 2008 nebudou uzavírány žádné nové obchody.
-
Dále se IKB AG vzdá svého pracoviště v Amsterdamu; tamní pobočka s úvěrovým objemem [ 500] mil. EUR se specializovala na financování MSP a obchod s nemovitostmi. Bude aktivně ukončena do 30. března 2010. Od 31. prosince 2008 nebudou uzavírány žádné nové obchody.
-
50 % podíl ve společnosti Movesta Lease and Finance GmbH se stávajícím bilančním součtem [ 500] mil. EUR bude do 30. září 2011 prodán.
-
Dále se IKB zbaví určitých nestrategických aktivních položek v hodnotě 1,7 mld. EUR (bilanční hodnota k 31. březnu 2007). Budou aktivně ukončeny k 30. září 2011.
(48)
Vzhledem k napjaté situaci na trhu však Německo vyjednalo ekonomickou klauzuli, která IKB v případě nepředvídaných okolností, především při přetrvávající krizi na kapitálovém trhu nebo nemožnosti prodeje určitých aktivních položek umožňuje opatření změnit nebo nahradit, popř. prodloužit lhůtu, pokud to bude dostatečně odůvodněno a Komise proti tomu nebude mít námitek.
(49)
Mimo to se Německo zavázalo zajistit, aby celkový bilanční součet IKB činil k 30. září 2011 maximálně 33,5 mld. (18) EUR; to by odpovídalo snížení bilance o 47,2 % oproti 63,5 mld. EUR vykázaným v opravené bilanci z března 2007. Německo navrhuje následující průběh realizace kompenzačních opatření a výstupu z obchodní činnosti v oblasti investic do portfolia.
Tabulka 4
Redukční opatření
(v mld. EUR)
č.
Opatření
Aktiva 31. března 2007
Aktiva 30. září 2011
Zbývající aktivní položky v hlavním oboru činnosti
[ 35,0]
[ 35,0]
Opatření na obnovu výnosnosti
Výstup z investic do portfolia
18,30
0,00
Kompenzační opatření
1.
Financování nemovitostí
4,90
[ 3,0]
2.
IKB International S.A., Luxemburg
[ 10,0]
0,00
3.
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4.
Amsterdam AG
[ 0,5]
0,00
5.
Prodej nestrategických aktivních položek
1,70
0,00
6.
Prodej 50 % podílu ve společnosti Movesta
[ 0,5]
0,00
Mezisoučet: neuzavřená kompenzační opatření (mezisoučet: realizovaná kompenzační opatření)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
([ 12,0])
Opětovné vybudování určitých obchodních aktivit, které byly dříve realizovány v Lucembursku)
-
[ 2,0]
Celková bilance bez růstu
63,50
(…)
Maximální bilanční suma
33,50
33,50
Zbývající marže pro nové obchody
-
(…)
(50)
Dále poukazuje koncepce sanace na to, že IKB, jejíž hodnocení ratingovou agenturou Fitch kleslo z A + na BBB-, má za současných podmínek na trhu potíže s financováním. Maximální potřeba likvidity do konce období restrukturalizace je odhadována na [ 10 mld.] EUR. Tento deficit má být vyrovnán navýšením kapitálu, prodloužením likviditních úvěrových linek KfW a refinancováním na bázi pohledávky. Část deficitu likvidity bude pokryta zmenšením objemu nových obchodů.
(51)
Dále obsahuje plán sanace hypotézy pro budoucí vývoj banky s uvedením scénářů pro dobrý případ, základní případ a špatný případ. Na základě těchto hypotéz by mohla IKB v základním případě dosáhnout na konci restrukturalizační fáze v září 2011 výnosu z vlastního kapitálu ve výši […] %. Zisk před zdaněním by činil […] mil. EUR s […] pracovníky na plný úvazek. Ukazatel kapitálové přiměřenosti Tier 1 ratio by se zvýšil na […] % a poměr mezi náklady a výnosy (cost income ratio) by klesl na […] %.
(52)
Dále zaslalo Německo údaje k nákladům na restrukturalizaci, které jsou rozčleněny následovně: náklady v souvislosti se ztrátami z investic do portfolia ve výši [ 6] mld. EUR (Rhineland: 5,8 mld. EUR, Havenrock: 1,2 mld. EUR) a z bilančních investic do portfolia ([…] mld. EUR) (19), skutečné náklady na restrukturalizaci (včetně rizikové ochrany, náklady na výstup z portfolia a správní náklady ve výši cca [ 0,25] mld. EUR), kapitálové ztráty ve výši cca [ 1] mld. EUR, náklady vzniklé v důsledku redukce oborů činnosti, ke které již částečně došlo a částečně vzhledem k prodloužení stávajících smluv z [ 1] mld. EUR ještě dojde, jakož i […] ve výši […] mld. EUR (20). Proto odhaduje Německo náklady na restrukturalizaci IKB celkem na cca [ 15] mld. EUR.
3. FORMÁLNÍ VYŠETŘOVACÍ ŘÍZENÍ
(53)
V rozhodnutí o zahájení řízení vyslovila Komise pochybnosti, zda opatření KfW ve prospěch IKB odpovídají zásadě tržně jednajícího investora, jelikož riziko KfW spojené s těmito opatřeními nebylo omezeno, zatímco úvěrové svazy svou spoluúčast na rizikové ochraně omezily a ostatní akcionáři IKB se vůbec nepodíleli.
(54)
Mimo to měla Komise tenkrát pochybnosti, zda lze opatření podle čl. 87 odst. 3 Smlouvy o ES považovat za slučitelná se společným trhem. Podle názoru Komise nelze tato opatření považovat za nápravu vážné poruchy v hospodářství některého členského státu slučitelnou se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES. Kromě toho dle názoru Komise nebyl důvod nahlížet na tato opatření jako na podporu na záchranu, jelikož se nejednalo o přechodná opatření. Tenkrát nebyly kompletně splněny předpoklady uvedené v pokynech Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (dále jen „pokyny“) (21).
4. STANOVISKA NĚMECKA V NÁVAZNOSTI NA ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(55)
Německo trvá i nadále na svém původním názoru, že se u opatření nejedná o státní podporu, jelikož splňují zásadu tržně jednajícího investora. Bylo zasaženo na základě uvážení tržně jednajícího investora, neboť pro KfW by byla insolvence IKB spojena s vyššími náklady než opatření na podporu během restrukturalizace IKB. Stran toho zdůrazňuje Německo, že otázka přiměřeného kapitálového výnosu není relevantní. Mimo to musí být ověření, zda byla dodržena zásada tržně jednajícího invesotra, provedeno ex ante.
(56)
Při hodnocení prvního opatření by dle názoru Německa měly být zohledněny pouze původně odhadované ztráty, tzn. ztráty ve výši 3,5 mld. EUR v nejhorším případě a ve výši [ 2,5] mld. v průměrném případě. Německo tvrdí, že tržně jednající investor by vzal za základ přímé náklady na insolvenci IKB, tzn. v tomto případě 1,5 mld. EUR, které by vyplynuly ze zachování účetní hodnoty IKB ve výši cca 620 mil. EUR (22) (podle německých účetních předpisů) a odpisu úvěrů ve výši cca 850 mil. EUR, které IKB poskytla v oblasti podpor KfW třetím subjektům (23). Navíc by insolvence IKB vedla k tomu, že by musely být odepsány další úvěry z oblasti podpor v minimální výši 1,1 mld. EUR, takže by vzrostly náklady na refinancování. Poškozena by však byla nakonec i pověst KfW.
(57)
Dále Německo uvádí, že i kdyby bylo na podpůrná opatření nahlíženo jako na státní podporu, musela by být tato podpora snížena o ztráty, které by KfW utrpěla v případě insolvence.
(58)
Ohledně druhého opatření poukazuje Německo na to, že se jedná pouze o doplnění prvního opatření a že toto opatření bylo z většiny financováno úvěrovými svazy. Vzhledem k rozsudku Alitalia je nutno vycházet z toho, „že doplnění kapitálu z veřejných prostředků vyhovuje zásadě soukromého investora a nepředstavuje státní podporu, pokud zároveň následuje významné doplnění kapitálu soukromým investorem za srovnatelných podmínek“ (24).
(59)
U třetího opatření Německo charakter podpory nepopírá.
(60)
I v případě prodeje IKB se dle názoru Německa nejedná o státní podporu, jelikož KfW jednala jako tržně jednající prodávající. Kupní cena je výsledkem jednání s různými potenciálními kupci, a proto odpovídá tržním podmínkám. Dodatečná opatření jsou nutná k prodeji banky a byla realizována za tržních podmínek.
(61)
To se vztahuje za prvé na SIP 1, které bylo prodáno KfW za cenu o [ 10] % nižší, než je účetní hodnota dle IFRS. Tato cena je skutečně lepší, než prodejní cena vyjednaná firmou Lone Star za SIP 2 ([srážka 10] %), přitom je však nutno uvážit, že SIP 2 na rozdíl od SIP 1 zahrnovalo především […]. Proto se Německo domáhá, aby KfW mohla portfolio prodat anebo bez ztrát držet až do splatnosti. Kromě toho potřebovala KfW pro prodej SIP od svého vlastníka, Spolkové republiky Německo, pomoc, protože […]; to bylo překlenuto státní zárukou, aby se zamezilo povinnosti KfW vázat vlastní kapitál ve výši […] mil. EUR ([…]). Za druhé je účast KfW na SIP 2 odůvodněna i tržně, jelikož vzhledem k prioritě úvěru skýtala jen malé riziko a úhrada (Euribor plus [ 80] základních bodů), pro kterou Německo sdělilo tržní benchmarky, byla vysoká. Skutečnost, že KfW musela za […] převzít riziko odpovědnosti (rezervu) ve výši […] EUR, není u případů s nízkou pravděpodobností vzniku rizika, avšak vysokou hodnotou sporu neobvyklá a byla v posledním kole jednání všemi zúčastněními stranami stanovena jako podmínka.
(62)
Pro případ, že by Komise zastávala názor, že opatření obsahují prvky podpory, uvádí Německo, že na tyto podpory by mělo být v každém případě nahlíženo jako na podpory restrukturalizace slučitelné se společným trhem. Banka se vzdala sektoru, který vedl k jejím obtížím, a bude se do budoucna soustředit na hlavní obor činnosti.
(63)
Dále se Německo zavázalo k realizaci všech opatření uvedených ve 46. bodě odůvodnění.
(64)
Německo kromě toho tvrdí, že banka přispívá k restrukturalizaci vysokým podílem vlastních zdrojů [minimálně 10] mld. EUR). Německo své údaje v tomto bodu několikrát pozměnilo a vlastní podíl naposledy vypočetlo jako součet všech příspěvků na restrukturalizaci, na které nebyla poskytnuta žádná podpora, omezení nových obchodů a výnosů z prodejů po odečtení ztrát. Čisté výnosy z prodejů byly odhadovány na [ 5] mld. EUR; jako jejich základ byly stanoveny aktivní položky prodávané v období restrukturalizace po odečtení […], zbývajícího obchodu v Lucembursku a některých investic do portfolia v Lucembursku. Konkrétně stanovilo Německo odhadem […] mld. EUR pro obchod s nemovitostmi, […] mld. EUR pro lucemburskou dceřinou společnost, […] mld. EUR pro dceřinou společnost v New Yorku, […] mil. EUR pro Amsterdam, […] mld. EUR pro Movestu a […] mld. EUR pro ostatní nestrategická aktiva.
5. PRÁVNÍ ZHODNOCENÍ PODPORY
5.1 Existence podpory
(65)
Komise nejprve zkoumá, zda opatření představují státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Podle tohoto odstavce se pod pojmem státní podpora rozumí podpory poskytované v jakékoliv formě státem nebo ze státních prostředků, které mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy.
a) Riziková ochrana a navýšení kapitálu (opatření 1 až 3)
(66)
Komise trvá na svém názoru, který zastávala v rozhodnutí o zahájení řízení, že ani jedno z těchto tří finančních opatření by nebylo realizováno tržně jednajícím investorem, a všechna tato opatření tudíž představují státní podpory. Jelikož IKB působí v přeshraničním a mezinárodním měřítku, je nesporné, že zvýhodnění poskytnutím státních prostředků by narušilo hospodářskou soutěž v bankovním sektoru a mělo dopad na obchod uvnitř Společenství (25).
(67)
Komise bere na vědomí argument Německa, že zmíněná opatření IKB nepřinesla žádný užitek, jelikož KfW jednala výhradně ze své funkce vlastníka, a tudíž jako soukromý investor; Německo však nepopírá, že se v případě KfW jedná o státní úvěrovou banku s veřejným pověřením a že za počínání KfW nese odpovědnost stát. Tím, že Německo přiznává, že Spolkové ministerstvo financí se nejen účastnilo schůzí představenstva, které se podílelo na všech rozhodnutích z víkendu 27. až 29. července 2007, ale dokonce jim i v době rozhodnutí předsedalo, v podstatě potvrzuje, že rozhodnutí KfW lze přičíst státu (26).
(68)
Proto se Komise při svém zkoumání zaměřila na otázku, zda IKB získala intervencí KfW výhodu, kterou by jí za stejných okolností tržně jednající investor neposkytl. Komise připouští, že podle předběžných odhadů by riziková ochrana pro IKB v nejhorším případě pokryla ztráty v celkové výši 2,5 mld. EUR. Stejně jako ve srovnatelných případech (27) vychází Komise i v tomto případě z toho, že v takto nepřehledné situaci by soukromý investor s ohledem na očekávané ztráty vycházel z tohoto nejhoršího případu, a nikoliv z průměrného případu. Kromě toho je nutno zdůraznit, že KfW nevyloučila, že by její odpovědnost mohla potenciálně vzrůst až na 8,1 mld. EUR.
(69)
Není pravda, že by opatření pro KfW a Německo vyšlo levněji než likvidace IKB (28), a to ani v případě, že by se vycházelo z posouzení situace ex ante v době vydání rozhodnutí (29). Komise nemůže akceptovat všechny Německem uplatňované likvidační náklady. I když účetní hodnota IKB skutečně činila 620 mil. EUR, poukazovala Komise již v rozhodnutí o zahájení řízení na to, že kurz akcie IKB už před intervencí KfW značně klesl, takže hodnota podílu KfW v IKB v době intervence s největší pravděpodobností neodpovídala této účetní hodnotě. Mimo to zpochybnila Komise v rozhodnutí o zahájení řízení, že by riziko ztráty ve výši cca [ 15] %, ze kterého bylo vycházeno, bylo u úvěrů poskytnutých v rámci rozvoje realistické. Německo nepředložilo dostatečně přesvědčivé důkazy pro zdůvodnění věrohodnosti odhadu provedeného KfW.
(70)
I pro uplatňované hrozící nepřímé ztráty v důsledku všeobecné bankovní krize, které se, jak je objasněno v rozhodnutí o zahájení řízení, zdají být čistě hypotetické, chybí dle názoru Komise dostatečné odůvodnění. Komise rovněž trvá na tom, že strukturované financování v rámci rozvoje patří k veřejnému pověření KfW a není součástí funkcí KfW jako běžné úvěrové banky. Proto nelze ztráty z této obchodní činnosti považovat za náklady, které by zohlednil i tržně jednající investor (30).
(71)
Rozhodujícím argumentem je pro Komisi i nadále skutečnost, že odhadované ztráty v rámci rizikové ochrany nebyly de facto omezeny na 2,5 mld. EUR, ale mohly neomezeně narůstat. I kdyby bylo možné tvrdit, že tato neomezená odpovědnost BaFin byla požadována jako nezbytný předpoklad pro vzdání se moratoria, neexistují žádné pochybnosti o tom, že tržně jednající investor by tuto okolnost při svém zvažování rovněž zohlednil. To je zřejmé při pohledu na soukromý podíl na rizikové ochraně.
(72)
Ohledně chování KfW a úvěrových svazů Komise připomíná, že v případě veřejného podílníka činného souběžně se soukromými investory musí probíhat poskytování kapitálu přiměřeně a za stejných podmínek (31) a na základě stejných obchodních úvah (32). Z těchto úvah vychází i Německem uváděný rozsudek soudu prvního stupně k případu Alitalia, v němž jsou požadovány srovnatelné okolnosti.
(73)
V této souvislosti Komise konstatuje, že úvěrové svazy svůj podíl na krytí ztrát prvního opatření omezily na 1 mld. EUR (cca 30 %), zatímco KfW se horní hranice vzdala, a tím na sebe vzala mnohem vyšší riziko než úvěrové svazy. I kdyby byly potenciální přímé ztráty na základě vlastnické role KfW a úvěrů odečteny (viz 56. bod odůvodnění), dohromady údajně […] mld. EUR a vycházelo se z nejpříznivějších odhadů, zůstal by podíl KfW na rizikové ochraně stejně velký, jako celkový podíl zúčastněných úvěrových svazů. Proto je nutno konstatovat, že KfW nevykonávala podobnou činnost jako bankovní pool.
(74)
Dále nelze považovat za pádný argument, že by byla v německém bankovním sektoru vyvolána všeobecná krize s katastrofálními následky pro KfW. Všechny ostatní banky by byly touto krizí postiženy podobně. Podíl úvěrových svazů na rizikové ochraně omezený na 1 mld. EUR (cca 30 %) však nelze srovnávat s 95 % tržním podílem jejich členských bank v Německu (33). Komise proto nevidí žádný komerční důvod pro neúměrně vysoké nasazení KfW. KfW možná do jisté míry jednala v zájmu svých dceřiných společností, zašla však přitom nepochybně dál než soukromý investor. Soukromý vlastník by se angažoval mnohem méně a naléhal by na dodatečnou podporu ze strany úvěrových svazů nebo státu. Proto se KfW alespoň v určitém rozsahu nechovala jako tržně jednající investor.
(75)
Totéž platí pro druhé opatření, v jehož případě se podle údajů Německa jedná pouze o opatření na podporu první rizikové ochrany. I když může podíl KfW a úvěrových svazů vypadat v absolutním vyjádření vyváženě (z relativního hlediska by však měl být podíl úvěrových svazů podstatně vyšší), je nutno na toto i na první opatření pohlížet z hlediska celkové restrukturalizace, takže KfW, protože nejednala jako tržní investor, už nemůže podle stálé jurisdikce uplatňovat argument tržně jednajícího investora (34).
(76)
To platí o to více pro třetí opatření, k němuž dal stát KfW jednoznačný pokyn a podpořil i další opatření ve výši 2,3 mld. EUR částkou 1,2 mld. EUR. Tím byla KfW vystavena mnohem většímu nebezpečí než úvěrové svazy, i kdyby bylo v případě insolvence IKB využito bezpečnostního mechanismu, který by zátěže rozložil na celý bankovní sektor.
(77)
V jiných případech Komise zastávala názor, že je složité stanovit částku podpory, pokud je poskytována prostřednictvím rizikové ochrany (35). V souladu s pokyny a jurisdikcí může být prvek podpory u záruky pro podnik v obtížích stejně vysoký jako částka, která je touto zárukou potenciálně pokryta, případ od případu však i nižší (36). Ale i když byl prvek podpory ex ante odhadován na méně než 8,1 mld. EUR (Rhineland, Havenrock a 1 mld. EUR bilanční aktivní položky), je realistický odhad ztrát 6,8 mld. EUR mezitím mnohem vyšší než odhady pro nejhorší případ (viz tabulka 3, bez třetího opatření). Komise proto došla k závěru, že výše podpory poskytnuté v rámci rizikové ochrany a prostřednictvím doplnění kapitálu činí 8,8 mld. EUR (viz tabulka 3 č. 1 až č. 3).
b) Likviditní nástroj
(78)
Dodatečně k doplnění kapitálu a opatřením ke kompenzaci ztrát podpořila KfW i pokračování obchodní činnosti IKB dvěma rámcovými nástroji po [ 1] mld. EUR. Tato opatření byla realizována v průběhu restrukturalizace a nelze je oddělit od prvního a druhého opatření, takže KfW nemůže ani v tomto případě uplatňovat argument tržně jednajícího investora (37). Komisi není jasné, proč by soukromý investor - především bez záruky rizikové podpory - podstupoval tak vysoké riziko. Pokud by se KfW přesto řídila určitými tržními benchmarky, muselo by se to odrazit ve vyčíslení prvku podpory.
(79)
Komise konstatuje, že pro první rámcový nástroj, který již byl využit, byla stanovena pevná úroková sazba Euribor plus [ 50] až [ 50] základních bodů a pro druhou likviditní úvěrovou linku úroková sazba Euribor plus [ 100] základních bodů, a že každý nástroj […] byl zajištěn více než 100 % ([…] %). Zajištění bylo realizováno pomocí plnohodnotných aktivních položek IKB, které nepocházejí z investic do portfolia a v běžném případě by neměly selhat. Zajištění je strukturováno tak, aby jistina de facto nikdy neklesla pod 100 %. Pro poskytnutí likvidity tudíž opravdu existuje vysoké zajištění a relativně nízké riziko selhání. KfW se tedy nespolehla pouze na finanční sílu IKB, ale vlastnila i plnohodnotné jistiny.
(80)
Rizikové marže, z nichž bylo vycházeno, by však měly být v souladu se sdělením Komise o revizi metody stanovování referenčních a diskontních sazeb (38) (dále jen: sdělení o referenčních a diskontních sazbách). Jelikož rating podniku proběhl na základě rizikové ochrany a panuje shoda, že se jedná o podnik v obtížích (viz bod 0), musí Komise vycházet z marží pro podniky v obtížích. V případě vysokého zajištění činí tato marže 400 základních bodů (39). Komise tak vychází z toho, že užitek likviditní úvěrové linky ve výši [ 1] mld. EUR odpovídá při desetiměsíčním období (leden až říjen 2008) průměrně [ 300] základním bodům. Druhá, zatím nevyužitá likviditní úvěrová linka z července 2008 by znamenala u příslušného devítiměsíčního období (únor až říjen 2008) výhodu [ 200] základních bodů. Podpora související s těmito nástroji by tudíž pro první likviditní úvěrovou linku činila […] mil. EUR a pro druhou […] mil. EUR, z čehož vyplývá celková částka podpory ve výši […] mil. EUR.
(81)
Ohledně likviditních úvěrových linek [jedné zemské banky] a [druhé zemské banky] nevidí Komise důvod k domněnce, že tyto linky nebyly poskytnuty se zřetelem na tržní úvahy a mohly IKB přinést výhodu. Okolnosti, za kterých byly tyto likviditní úvěrové linky poskytnuty, především skutečnost, že mezibankovní obchod patří ke každodenní a běžné obchodní činnosti banky, souběžná rozsáhlá účast soukromých ekonomických subjektů a okolnost, že [první zemská banka] a [druhá zemská banka] tyto úvěrové linky nezřídily na pokyn státu, přivádějí Komisi k závěru, že neexistují indikátory, že by za výše uvedené obchodní činnosti odpovídal stát (40). Proto neobsahují tyto nástroje dle názoru Komise žádnou státní podporu.
c) Prodej IKB
(82)
Komise dále zkoumala, zda prodej IKB firmě Lone Star obsahoval státní podporu. Bylo by tomu tak v případě, pokud by byla IKB prodána firmě Lone Star pod tržní cenou. Německo sdělilo Komisi k tomuto tématu mnoho informací (viz oddíl 2.5), které však neobsahují žádné podklady, že by cena zaplacená firmou Lone Star neodpovídala nejvyšší nabídce, která by byla dosažena v otevřeném, transparentním, nediskriminačním a nepodmíněném prodejním řízení. Jelikož to je podle zásad Komise pro privatizaci (41) rozhodujícím kritériem, lze z toho vyvodit, že prodej neobsahuje podporu ve prospěch Lone Star.
(83)
Dále Komise zkoumala, zda prodej obsahuje dodatečné podpory ve prospěch IKB, což by bylo v případě, kdyby byla likvidace pro KfW levnější, než prodej IKB, tzn., že bylo zkoumáno, zda se jedná o prodejní řízení obvyklé na trhu. V této věci konstatuje Komise, že prodejem se nedosáhne pouze prodejní ceny, nýbrž je s ním spojeno i dodatečné doplnění kapitálu KfW, které je nutno považovat za součást prodeje. K tomu patří zachování obou likviditních úvěrových linek ve výši [ 2,5] mld. EUR, přednostní úvěr KfW pro refinancování SIP 2, převod SIP 1 do KfW před prodejem IKB a naplánování rizika odpovědnosti […]. KfW tato opatření učinila jednoznačně za účelem umožnění prodeje IKB a odprodeje co nejvíce aktivních položek v co nejkratší lhůtě. I když KfW dosáhla na první pohled pozitivní prodejní ceny, provázela prodej opatření, která nakonec vedla k záporné prodejní ceně.
(84)
Nelze však nechat bez povšimnutí, že tato opatření proběhla v rámci restrukturalizace IKB, a tudíž v souvislosti s prvními třemi podpůrnými opatřeními. Proto je Komise nemůže posuzovat odděleně od prvních třech opatření a považuje i zde argument tržně jednajícího investora přednesený KfW za neopodstatněný (42).
(85)
Nehledě na to se zdá, že kritérium tržního prodejního chování v tomto případě tak jako tak nebylo splněno. Nakonec je rozhodující, zda došlo k záporné ceně, protože Německo nemohlo uplatnit žádné hodnověrné dodatečné realizační náklady, které by tržně jednající prodávající zohlednil. Komise tak nemůže zohlednit především odhadované ztráty z rizika selhání za úvěry poskytnuté v rámci podpory rozvoje. Podle názoru Komise patří strukturované financování v rámci podpory rozvoje k veřejnému pověření KfW a není součástí funkcí KfW jako běžné úvěrové banky. Proto by nemělo být považováno za nákladovou položku, která by byla důležitá i pro tržně jednajícího investora, jelikož ten by na sebe nevzal žádné závazky ze státních podpůrných opatření (43).
(86)
Proto Komise zkoumala, zda podpůrná opatření vedla de facto k negativní ceně. Jelikož se v případě podpůrných opatření nejedná o dotace, ale především o úvěry a záruky, musí být stejně jako u běžného právního zhodnocení podpory stanovena jejich ekonomická výhoda pro IKB.
(87)
Za prvé, KfW poskytuje IKB i nadále likvidní prostředky. Jak již bylo objasněno dříve v 77. bodu odůvodnění, je složité vyčíslit poskytnutou výhodu, jelikož soukromí investoři by případně byli rovněž ochotni poskytnout za určitých podmínek likvidní prostředky, pokud by byla zajištěna riziková ochrana. Po prodeji IKB firmě Lone Star bude riziková ochrana rozpuštěna. Převzetí IKB firmou Lone Star a schválení restrukturalizační podpory a sanačního plánu Komisí ukazuje, že obnovení výnosnosti je považováno za reálné. Zatímco IKB bude ve fázi restrukturalizace oficiálně považována za podnik v obtížích, je opodstatněné označovat podnik pro účely výpočtu prvku podpory za „slabý“ (ratingová kategorie B) ve smyslu sdělení o referenčních a diskontních sazbách (44). Podle tohoto sdělení by marže půjčky činila 220 základních bodů, což by znamenalo, že druhá likviditní úvěrová linka by byla [ 100] základních bodů a první [ 125] základních bodů pod referenční sazbou. Přepočteno na […] let (říjen 2008 až duben […]) by vyšla další podpora ve výši [asi 90] mil. EUR.
(88)
Za druhé, KfW získala SIP 1 za 1 mld. EUR. Komise konstatuje, že cena vyjednaná KfW je o [ 10] % pod účetní cenou IFRS, a že IKB mohla předtím některé části portfolia prodat nad účetní hodnotou IFRS. Při současné situaci na trhu by snad žádný soukromý investor nebyl schopen či ochoten takové portfolio koupit (alespoň ne jako celek). Skutečnost, že Lone Star neměla o koupi zájem a KfW nebyla s to tuto koupi bez státní pomoci realizovat, hovoří sama za sebe. Nutnost dalších odpisů za portfolio nelze vyloučit. V nejhorším případě by se to dotklo druhořadé tranše ve výši [ 200] mil. EUR. Jelikož neexistují žádné další benchmarky, vychází Komise z toho, že KfW nese se SIP 1 dodatečné riziko až do výše [ 200] mil. EUR.
(89)
Za třetí, pro SIP 2 poskytla KfW přednostní úvěr ve výši 775 mil. EUR, který bude hrazen s referenční sazbou Euribor plus [ 90] základních bodů za prioritu (tzn. úvěr bude uspokojen na prvním místě z přijatých tržeb). Úvěr však bude schválen účelově založené společnosti, která není doposud známa jako dlužník. Úroková sazba poskytnutá takové účelově založené společnosti by podle sdělení o referenčních a diskontních sazbách měla činit minimálně Euribor plus 400 základních bodů (45). Jelikož se však jedná o přednostní úvěr, který má druhořadé postavení za účastí IKB, a tudíž je v zásadě ve prospěch IKB, akceptuje Komise v tomto případě i marži půjčky ve výši 220 základních bodů. Prvek podpory ve spojení s poskytnutím přednostní tranše 775 mld. EUR tak lze odhadem stanovit na [ 30] mil. EUR ([ 100] základních bodů na […] let, tzn. od října 2008 do […]).
(90)
Za čtvrté, důvodem pro převzetí rizika za […] bylo, že v případě převzetí rizika společně s IKB nebylo toto riziko možné přiměřeně vyčíslit. Jelikož existuje nízké riziko odpovědnosti a z poskytnutých informací vyplývá, že vznik tohoto rizika je spíše nepravděpodobný, nebylo by přiměřené nahlížet na toto riziko jako na součást prodeje. Nízké riziko potvrzuje skutečnost, že auditoři nevyžadovali od IKB žádné rezervy. Co se týče případných náhrad škod vzniklých v souvislosti s […], trvá samozřejmě jisté zbytkové riziko. Jelikož nebyl předložen žádný kvantitativní odhad rizika, vychází Komise z toho, že pro současná opatření bude nutno stanovit odhad […] EUR, což odpovídá riziku […] %.
(91)
Celkem zahrnují opatření učiněná KfW v rámci prodeje IKB podpory ve výši 390 mil. EUR; tato částka přesahuje prodejní cenu [ 100] mil. EUR o [ 250] mil. EUR, takže vzniká záporná prodejní cena. Proto je nutno konstatovat, že prodej IKB obsahoval podporu ve prospěch IKB.
d) Přehled státních podpor
(92)
Jak je zřejmé z tabulky 5, činí podpory poskytnuté v rámci všech opatření celkem 9,155 mld. EUR.
Tabulka 5
Opatření podpory ve prospěch IKB během její restrukturalizace
č.
Opatření
V mil. EUR
Částka podpory
v mil. EUR
1.
První riziková ochrana (Rhineland 5,8 mld. EUR, Havenrock: 0,85 mld. EUR; bilancované aktivní položky: 1 mld. EUR)
6 650
2.
Druhá riziková ochrana (350 mil. EUR na dodatečné pokrytí ztrát - Havenrock)
200
3.
Navýšení kapitálu a nevratný úvěr (pro pokrytí odpisů bilancovaných aktivních položek)
2 000
4.
Likviditní nástroj pro IKB (před prodejem)
(…)
5.
Prodej IKB
5a.
Cena akcií IKB
(…)
5b.
Likviditní nástroj pro IKB (po prodeji)
(…)
5c.
Přednostní úvěr na refinancování SIP 2
(…)
5d.
Převod SIP 1 do KfW
(…)
5e.
Osvobození od odpovědnosti […]
(…)
Prodej IKB (netto)
[ 250]
Celkem
[ 10 000]
5.2 Slučitelnost opatření se společným trhem podle čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES: podpory k nápravě vážné poruchy v hospodářství některého členského státu
(93)
Komise trvá na svém názoru uvedeném v rozhodnutí o zahájení řízení, že čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES v tomto případě nelze použít. Podle čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES smí být podpory poskytovány k nápravě vážné poruchy v hospodářství některého členského státu. Komise poukazuje na to, že soud prvního stupně zdůraznil, že čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES musí být aplikován restriktivně.
(94)
Vyšetřování potvrdilo poznatek Komise, že problémy IKB vznikly v důsledku podnikově specifických událostí. Mimoto se Německu nepodařilo Komisi předloženými informacemi přesvědčit, že by systémové dopady vyplývající z insolvence IKB dosahovaly rozměrů, které by představovaly „vážnou poruchu v hospodářství“ Německa ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. b) (46). Tento případ se zakládá na specifických problémech IKB, takže jsou nutná cílená opravná opatření, která lze realizovat podle pravidel pro podniky v obtížích. Zmiňovaná opatření nelze tedy podle čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES klasifikovat jako slučitelná se společným trhem.
5.3 Slučitelnost se společným trhem podle čl. 87 odst. 3 písm. c) - podpora na restrukturalizaci
(95)
Výsledky vyšetřování připouští závěr, že opatření lze považovat za podporu na restrukturalizaci slučitelnou se společným trhem, jelikož splňují všechny předpoklady stanovené v pokynech. Proto lze upustit od šetření, zda by se v případě opatření mohlo zároveň jednat o podpory na záchranu, což již Komise v rozhodnutí o zahájení řízení na základě nezvratného charakteru rizikové ochrany vyloučila.
a) Podniky v obtížích
(96)
Podle názoru Komise byla IKB podnikem v obtížích ve smyslu bodu 9 pokynů a s největší pravděpodobností by bez intervence KfW nebyla schopna déle čelit krizi likvidity. Hrozící ztráty by vedly k uzavření banky, čímž jsou splněny podmínky v bodu 10 písm. c) pokynů. Německo proti tomuto názoru, který Komise zastávala již v rozhodnutí o zahájení řízení, nemělo námitek.
b) Obnovení dlouhodobé životaschopnosti
(97)
Toto šetření potvrdilo, že díky restrukturalizaci bude obnovena dlouhodobá životaschopnost IKB. Dle názoru Komise má prodej IKB firmě Lone Star rozhodující význam pro řešení vzniklých obtíží a pozitivní ekonomický vývoj banky.
(98)
Dále šetření potvrdilo, že IKB svou činnost zaměřila jiným směrem. Zbavila se ztrátových obchodních oblastí a přestala investovat do portfolia. Banka se mimo to do budoucna soustředí na svůj hlavní obor činnosti, zákazníky z okruhu středně velkých podniků. Zbývající obchody v segmentu strukturovaného financování zůstanou zachovány za účelem uspokojení potřeb v oblasti obchodů s firemními zákazníky, banka se však vzdá [ 20] % segmentu, jakož i kompletní obchodní oblasti financování do nemovitostí. Mimo to učinila IKB opatření na zlepšení rizikového managementu a výrazně zredukovala své rizikové položky. IKB tím zrealizovala interní opatření nutná pro změnu kurzu.
(99)
Mimo to bere Komise na vědomí, že restrukturalizační plán IKB usiluje o trvalé obnovení dlouhodobé životaschopnosti IKB. Z tohoto plánu, který se opírá o solidní prognózy vývoje trhu, vyplývá, že zvolený obchodní model by se mohl osvědčit. Ukazatel kapitálové přiměřenosti Tier-1 ratio […] % a poměr mezi náklady a výnosy (cost income ratio) […] %, kterých má být dosaženo do roku 2011, ukazují, že se jedná o solidní obchodní plán. Relativně nízký výnos vlastního kapitálu ve výši […] % (2012) je nutno vidět v souvislosti s relativně vysokým ukazatelem kapitálové přiměřenosti Tier-1 ratio IKB, který představuje nezbytný záchranný polštář. Komise bere na vědomí značná opatření na úsporu nákladů, která mají být realizována do roku 2011. Komise zkoumala i hypotézy, ze kterých vychází restrukturalizační plán, a nemá pochyby o jejich reálnosti.
(100)
Z restrukturalizačního plánu vyplývá, že i v nejhorším případě bude pozitivní ekonomický vývoj IKB s pozitivním výnosem vlastního kapitálu možný. I v tomto případě bude banka schopna dosáhnout Tier-1 ratio ve výši […] %, a tudíž stát na solidních základech.
c) Omezení podpory na nezbytné minimum - vlastní podíl
(101)
Pochybnosti Komise, že podpora je omezena na nezbytné minimum, se podařilo odstranit. Komise došla nyní k závěru, že podpora je omezena na nezbytné minimum a že banka se na restrukturalizaci podle cílů stanovených v pokynech podílí z velké části vlastními prostředky, tzn., že přes 50 % restrukturalizačních nákladů je financováno z vlastních prostředků.
(102)
Náklady na restrukturalizaci zahrnují několik ztrátových položek (ztráty z portfolií, ztráty na základě vyšších nákladů na financování, ztráty na základě omezení oblastí obchodní činnosti a ztráty v souvislosti s prodejem aktivních položek), jakož i náklady na zřízení rizikové ochrany, náklady na restrukturalizaci personálu, správní náklady, jakož i honoráře pro poradce a právníky. Komise nezpochybňuje, že tyto náklady činí [ 15] mld. EUR, jak Německo uvádí v 52. bodu odůvodnění. Komise rovněž uznává, že se v případě refinancování SIP 1 a přednostního úvěru pro SIP 2 jedná o restrukturalizační náklady, jelikož tyto nástroje jsou potřebné pro obnovu dlouhodobé životaschopnosti. Celkové náklady lze proto odhadnout na cca [ 17] mld. EUR.
(103)
Restrukturalizace IKB může být v souladu s bodem 43 pokynů financována podporami, vlastními prostředky příjemců podpory, prodejem aktiv, prostředky podílníků a cizím financováním za tržních podmínek.
(104)
K restrukturalizaci portfolia přispívá značně podnik sám, jakož i bývalí a noví soukromí podílníci; patří sem především účast úvěrových svazů, vlastní prostředky IKB (47) a kapitálový příspěvek Lone Star. Obchodní ztráty a krizí podmíněné omezení obchodní činnosti však nelze uznat jako vlastní přínos, neboť dle bodu 43 pokynů se musí jednat o konkrétní, tzn. skutečný přínos. Vlastní přínos z této kategorie činí cca […] mld. EUR ([ 20] %).
(105)
Při zohlednění výnosů z prodejů realizovaných jako kompenzační opatření se tato částka výrazně zvýší a činí minimálně 50 %. To se týká aktivních položek s nominální hodnotou [ 15] mld. EUR (viz tabulka 4). Komise však tuto částku nemůže jako celek uznat za vlastní podíl. Za prvé bude část obchodu IKB Luxemburg obnovena v Düsseldorfu ([…] mld. EUR), takže se jedná pouze o částečný prodej. Za druhé není část finančních prostředků získávána aktivními prodeji, nýbrž ke lhůtě splatnosti dotčených aktiv. Za třetí není jasné, za jakou hodnotu budou aktivní položky realizovány. […]. Německo však předneslo dostatečné argumenty k přesvědčení Komise, že aktivní realizací aktivních položek lze v dohledné době získat minimálně [ 5] mld. EUR (48). Toto bude Komise sledovat, aby zajistila, že bude poskytnut dostatečně vysoký vlastní podíl a že je podpora skutečně omezena na nezbytné minimum.
(106)
Prodej aktivních položek má dvojí efekt. Na jedné straně bude snížen objem rizikově vážených aktiv, takže bude uvolněn kapitál a zvýšen stupeň kapitalizace. Na druhé straně bude z prodeje čerpána likvidita, kterou lze použít k financování restrukturalizace anebo k posílení základu likvidity (49). Jak již bylo objasněno v předešlém bodu, jedná se u těchto prostředků částečně o očekávané přílivy kapitálu, část již byla realizována a další část má následovat v nejbližší době. I při vyloučení očekávaných přílivů kapitálu, kterých lze dosáhnout teprve v roce 2011, a při opatrné domněnce, že nebude docíleno všech výnosů v očekávaném rozsahu, došla Komise k závěru, že je splněn předpoklad vlastního podílu v minimální výši 50 % platný pro restrukturalizaci nepochybnou z hlediska práva hospodářské soutěže.
(107)
K tomuto závěru došla Komise s přihlédnutím k následujícím aspektům.
Tabulka 6
Vlastní podíl
(v mld. EUR)
Opatření
Původ prostředků
Hodnota
Riziková ochrana
Úvěrové svazy
1,50
Kapitálové rezervy a hybridní kapitál podniku
IKB
[ 1,5]
Doplnění kapitálu SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Mezisoučet
[ 3,25]
Prodej investic do portfolia
Trh
(…)
Ukončení obchodu s nemovitostmi
Trh
[…]
Ukončení IKB Int. Luxembourg
Trh
[…]
Ukončení IKB CC New York
Trh
[…]
Ukončení IKB Amsterdam
Trh
[…]
Prodej podílů ve společnosti Movesta
Trh
[…]
Prodej nestrategických aktivních položek
Trh
[…]
Mezisoučet: Prodeje jako kompenzační opatření
[ 5,0] (minimálně […])
d) Zamezení nepřiměřeného narušování hospodářské soutěže - kompenzační opatření
(108)
Komise je po provedeném šetření přesvědčena o tom, že byla učiněna dostatečná opatření k maximálnímu oslabení možných negativných dopadů podpory na konkurenty.
(109)
Komise konstatuje, že IKB se vzdá jednoho celého obchodního segmentu a zredukuje svůj nejvýnosnější segment, jímž je strukturované financování, o [20-30] %.
(110)
Komise nemůže akceptovat, že největší část krácení (tzn. ukončení investic do portfolia ve výši 18,3 mld. EUR) je uplatňována jako kompenzační opatření, jelikož tato jsou nutná k obnovení dlouhodobé životaschopnosti. Taková opatření nelze dle bodu 40 pokynů uznat jako kompenzační.
(111)
Nehledě na to odpovídají další krácení v rozsahu [ 10] mld. EUR cca [25] % bilančního součtu po odečtení investic do portfolia (tzn. [ 10] mld. EUR ze 45,2 mld. EUR) (50). I když výstup z investic do portfolia nelze akceptovat jako kompenzační opatření, má vliv na velikost banky a její obchodní činnost. Na základě opatření navržených Německem bude bilanční součet IKB snížen o 47,2 % (tzn. 18,3 mld. EUR investic do portfolia a [ 10] mld. EUR pro kompenzační opatření po odečtení […] mld. EUR růstové marže oproti 63,5 mld. EUR celkového bilančního součtu).
(112)
Komise kromě toho poukazuje na to, že snížení celkového bilančního součtu na 33,5 mld. EUR plánované do konce restrukturalizačního období (30. září 2011) zajišťuje, že rušení a prodejům nebude zabráněno obnovou obchodu v jiných částech banky nebo jednoduše jejich přesunutím.
(113)
Mimo to se už na obchodní činnosti IKB nepodílejí bývalí vlastníci ani vedoucí pracovníci banky, což je důležitý signál ohledně potírání morálního hazardu. Navíc byla banka prodána v rámci otevřeného a nediskriminačního řízení, které dalo možnost k získání banky konkurentům z bankovního sektoru, což samo o sobě představuje určitou kompenzaci za narušení hospodářské soutěže vzniklé v důsledku poskytnuté podpory.
(114)
Celkově jsou kompenzační opatření úměrná účinkům narušení vzniklým v důsledku podpory poskytnuté ze strany IKB a zajišťují maximálně možné oslabení negativních dopadů na obchodní podmínky.
(115)
Komisi je nutno průběžně informovat o průběhu realizace těchto kompenzačních opatření.
6. ZÁVĚR
(116)
Komise konstatuje, že zmiňovaná opatření podpory byla realizována za porušení čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. Komise však došla k závěru, že se v případě sporných opatření jedná o restrukturalizační podporu, kterou lze dle čl. 87 odst. 3 písm. c Smlouvy o ES považovat za slučitelnou se společným trhem, pokud jsou splněny příslušné předpoklady,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podpory, které Německo poskytlo na základě jím předložených dohod a dokumentů ve prospěch IKB Deutsche Industriebank AG (dále jen: IKB), jsou s výhradou podmínek a závazků uvedených v článku 2 slučitelné se společným trhem.
Článek 2
1. Německo zajistí, aby byl restrukturalizační plán pro IKB, který zaslalo Komisi 25. září 2008, do 30. září 2011 kompletně realizován.
2. Německo zajistí, aby byly následující aktivní položky IKB prodány třetí straně nezávislé na IKB a KfW, resp. zlikvidovány:
a)
Kompletní obchodní segment financování nemovitostí, který zahrnuje financování do tuzemských i zahraničních nemovitostí, bude do 31. prosince 2008 pozastaven a aktivně ukončen (51), přičemž […] % musí být prodáno do 30. září 2010, dalších […] % do 30. září 2011 a zbytek během příslušných lhůt splatnosti. Ukončení se týká i společnosti IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG a IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH. (52)
b)
Dceřiná společnost IKB International S.A. Luxembourg bude aktivně ukončena do 30. září 2011. Od 31. března 2009 nebudou uzavírány žádné nové obchody. IKB převezme z obchodních oblastí této dceřiné společnosti obchody důležité pro oblast firemních zákazníků a strukturovaného financování.
c)
IKB Capital Corporation New York bude aktivně ukončena do 30. září 2011, přičemž […] % úvěrového portfolia musí být prodáno k 30. září 2010. Od 31. prosince 2008 nebudou uzavírány žádné nové obchody.
d)
Obchodní činnosti IKB AG v Amsterdamu budou aktivně ukončeny do […]. Od 31. prosince 2008 nebudou uzavírány žádné nové obchody.
e)
50 % podíl ve společnosti Movesta Lease and Finance GmbH bude prodán do 30. září 2011.
f)
Další nestrategické aktivní položky původně vykázané v bilanci budou aktivně ukončeny s nominální hodnotou 1,7 mld. EUR (účetní hodnota k 31. březnu 2007) do 30. září 2011.
3. Německo zajistí, aby celkový bilanční součet IKB činil k 30. září 2011 maximálně 33,5 mld. EUR (53).
4. V případě nepředvídaných okolností, především při přetrvávající krizi na kapitálovém trhu nebo nemožnosti prodeje určitých aktivních položek lze opatření uvedená v odstavcích 2 a 3 změnit nebo nahradit, popřípadě prodloužit lhůtu, pokud to bude minimálně dva měsíce před uplynutím příslušné lhůty dostatečně zdůvodněno a Komise během dvou měsíců nevznese námitky.
5. Za účelem dohledu nad plněním podmínek a závazků stanovených v odstavcích 1, 2 a 3 bude Německo zasílat do roku 2012 každoročně nejpozději k 31. červenci zprávy o průběhu realizace restrukturalizačního plánu a těchto podmínek a závazků.
Článek 3
Toto rozhodnutí je adresováno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 21. října 2008.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 21 de octubre de 2008
relativa a la ayuda estatal C 10/08 (ex NN 7/08) que Alemania ha concedido para la reestructuración de IKB Deutsche Industriebank AG
[notificada con el número C(2008) 6022]
(El texto en lengua alemana es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2009/775/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 88, apartado 2, párrafo primero,
Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y, en particular, su artículo 62, apartado 1, letra a),
Después de haber emplazado a los interesados para que presentaran sus observaciones, de conformidad con los citados artículos (1),
Considerando lo siguiente:
1. PROCEDIMIENTO
(1)
El procedimiento fue incoado a raíz de la información transmitida por Alemania el 3 de agosto de 2007. Tras diversos intercambios de información, Alemania notificó las medidas por carta de 15 de enero de 2008, alegando que, en cualquier caso, las medidas deberían considerarse ayuda de salvamento y reestructuración compatibles con el mercado común.
(2)
Mediante carta de 27 de febrero de 2008, la Comisión comunicó a Alemania su Decisión de incoar el procedimiento establecido en el artículo 88, apartado 2, del Tratado CE, con respecto a estas medidas.
(3)
La Decisión de la Comisión de incoación del procedimiento de investigación formal (en lo sucesivo, «la Decisión de incoación») se publicó en el Diario Oficial de la Unión Europea (2). La Comisión invitó a los interesados a presentar sus observaciones sobre la medida. La Comisión no ha recibido observaciones de las partes interesadas.
(4)
Tras la incoación del procedimiento de investigación formal, el 27 de marzo de 2008 Alemania formuló sus observaciones sobre las consideraciones de la Comisión y, además de la información adicional presentada los días 15 y 25 de enero, 5 y 25 de febrero, 3, 6, 11, 14, 20 y 27 de marzo de 2008, añadió información el 3 y 25 de abril, 7 y 30 de mayo, 9 y 27 de junio, 25 de julio, 4, 22 y 26 de agosto, 2, 3, 4, 5, 16, 18, 19 y 25 de septiembre así como el 14 de octubre de 2008. Junto con esta información, Alemania facilitó 68 acuerdos y documentos distintos que constituyen la base de las medidas. Además, tuvo lugar una serie de encuentros y conferencias telefónicas con Alemania, el beneficiario y el Kreditanstalt für Wiederaufbau (en lo sucesivo, «KfW»).
2. DESCRIPCIÓN DE LAS MEDIDAS
2.1. Beneficiario
(5)
El beneficiario de la ayuda es IKB Deutsche Industriebank AG (en lo sucesivo, «IKB»). Se trata de un banco alemán privado de tamaño mediano con sede en Dusseldorf que figura en el índice SDAX. Su principal accionista es KfW, de propiedad estatal, que antes de la crisis poseía el 38 % de las acciones. Stiftung Industrieforschung (la Fundación de Fomento Industrial), que carece de actividad empresarial propia, posee el 12 %; el 50 % restante de las acciones se negociaron libremente. Tras la ampliación de capital prevista, el porcentaje de acciones de KfW ascendería al 91 %.
(6)
KfW, principal accionista de IKB, es un banco de fomento que pertenece al Gobierno Federal (80 %) y a los Estados federados (20 %). Con un balance total de 360 000 millones EUR (a fecha de 31 de diciembre de 2006), es uno de los diez bancos principales de Alemania. Como organismo público con sede en Alemania, KfW impulsa la economía, la sociedad y la ecología en Alemania, Europa y el mundo. Entre sus actividades están el apoyo a las pequeñas y medianas empresas, el fomento de la financiación y modernización de viviendas y de la formación y la formación continuada, la financiación de proyectos de infraestructuras municipales, el fomento de la financiación de proyectos y exportaciones, el apoyo a los países en desarrollo y transformación así como el fomento de la protección del medio ambiente y el clima. El KfW se abastece de fondos para sus actividades de fomento principalmente en el mercado de capitales. La función de fomento encomendada al banco por el Estado está establecida en la Ley sobre KfW (3). Para cumplir esta misión, KfW beneficia de la obligación de mantenimiento en actividad que incumbe a los poderes públicos (Anstaltslast).
(7)
La actividad de IKB antes de la reestructuración se repartía entres las cuatro ramas siguientes:
1.
Clientes comerciales
La actividad esencial de IKB es facilitar financiación a largo plazo a las PYME, con un volumen de negocios mínimo anual de 7,5 millones EUR. La concesión de préstamos, la financiación mediante capital propio y el arrendamiento financiero a las PYME han sido siempre el núcleo del negocio de clientes comerciales, principalmente a nivel nacional. Mientras que la cuota de mercado de IKB en el mercado de clientes comerciales solo asciende al 1 %, en el segmento del mercado de crédito a largo plazo a las PYME representa el 10 %. Su éxito reside en sus relaciones a largo plazo con los clientes. No obstante, dada la competencia encarnizada, el margen de beneficios es escaso. El negocio del crédito en sí es […] (4) menos atractivo y, por tanto, IKB debe necesariamente realizar otras actividades más lucrativas con su base de clientes (por ejemplo, financiación estructurada o productos inmobiliarios), para lo que resultan útiles sus relaciones de años con los clientes.
2.
Financiación estructurada
En esta rama, cabe destacar las siguientes actividades: financiación de inversiones directas, financiación de proyectos y exportaciones, financiación de adquisiciones e infraestructuras así como la reorganización de las estructuras de financiación de empresas y la sindicación de créditos para PYME. Las sucursales de IKB en las importantes plazas financieras de Londres, Luxemburgo, Madrid, Milán, Nueva York y París son idóneas para ocuparse de la financiación de adquisiciones nacionales e internacionales. IKB ayuda a sus clientes a optimizar la financiación global de su empresa y la reventa de créditos. En el marco de sus actividades de crédito, IKB participa también en líneas de crédito creadas por otras instituciones crediticias. El grueso de su financiación estructurada está en Alemania, aunque IKB se ocupa también de empresas alemanas en Europa Occidental.
Con sus actividades en el ámbito de las finanzas estructuradas, IKB consigue beneficios muy elevados. En el plan de reestructuración inicial, en el que todavía no se habían incluido las medidas compensatorias acordadas posteriormente, la rentabilidad de fondos propios de esta rama se estimó en aproximadamente [ 10] %.
3.
Financiación inmobiliaria
Aproximadamente [ 10] % de las actividades de mercado de IKB se concentran en la financiación inmobiliaria. El centro de esta actividad la constituyen la financiación de edificios de oficinas, comercios y empresas, así como la gestión y logística de inmuebles y financiación en paquetes de bienes inmuebles en lugares con buenas perspectivas de alquiler y venta a largo plazo. Para ello, IKB se asocia con empresas medianas y grandes, inversores privados e institucionales, promotores de proyectos, sociedades de desarrollo regional y sociedades de inversión. Los proyectos necesitan una financiación mínima de 5 millones EUR. Como proveedor de servicios completos para inversiones en el sector inmobiliario, IKB desarrolla también planes y soluciones globales para la nueva construcción, renovación y transformación de inmuebles. IKB presta servicios de financiación inmobiliaria no solo en Alemania sino también en otros países europeos, principalmente Bélgica, Francia, Italia, Luxemburgo, los Países Bajos, España y el Reino Unido.
En el plan de reestructuración inicial, en el que todavía no se habían incluido las medidas compensatorias acordadas posteriormente, se indicaba una rentabilidad de fondos propios de esta rama de aproximadamente [ 5] %.
4.
Inversiones en cartera
Desde principios de este siglo, IKB comenzó a ampliar sus inversiones en carteras de crédito internacionales a diversas categorías de activos. El objetivo de esta ampliación era diversificar el perfil de riesgo, tanto en cuanto a regiones como a sectores, aumentando, al mismo tiempo, sus ingresos por comisiones. Puesto que los riesgos de crédito se separaron del balance a través de sociedades vehiculares fuera del balance, podría liberarse capital de manera que IKB podría invertir en otras clases de activos, como la financiación de PYME o las carteras de créditos. Como se explica en el considerando 10 y siguientes, las importantes inversiones de cartera de IKB son la causa de sus problemas. Como consecuencia, IKB ha abandonado ya esta actividad.
(8)
En el ejercicio 2006/2007 se obtuvieron los siguientes resultados en las distintas ramas:
Cuadro 1
Situación por segmentos
(en millones EUR)
Beneficio operativo
Volumen de crédito
Clientes empresariales
92,8
16 065
Financiación estructurada
90,6
4 889
Inmobiliaria
23,2
7 870
Financiación mediante capital propio
11,3
18 260
Central/consolidación
- 103
4 114
Total
114,5
51 198
(9)
Antes de la crisis, IKB presentaba un balance total de 49 100 millones EUR (a 31 de diciembre de 2006) que, una vez ajustado teniendo en cuenta todas las actividades fuera de balance de IKB, ascendía a 63 500 millones EUR (a 31 de marzo de 2007).
2.2. Causas de los problemas de IKB
(10)
Los problemas de IKB están relacionados con la persistente crisis estadounidense de las subprimes, a través de los altos riesgos a que se ha expuesto IKB y, sobre todo, una de sus sociedades vehiculares, Rhineland Funding Capital Corporation (en lo sucesivo, «Rhineland») (5). Debido a la escasez de liquidez desencadenada por la crisis, Rhineland recurrió a créditos puente de bancos comerciales (en caso de que los CP utilizados normalmente no se suscribieran totalmente).
(11)
IKB puso a disposición de Rhineland varias líneas de liquidez por valor de 8 100 millones EUR aproximadamente. Rhineland invirtió en carteras de créditos estructurados, que incluían préstamos hipotecarios de riesgo estadounidenses (subprime), y refinanció sus inversiones emitiendo títulos a corto plazo respaldados por activos (commercial papers, en lo sucesivo, «CP»). Además de las líneas de liquidez concedidas a Rhineland directamente, IKB puso a su disposición a través de la denominada estructura Havenrock una garantía de protección contra los riesgos para los activos de Rhineland. El riesgo total de impago de la estructura Havenrock para IKB ascendía a 1 200 millones EUR. Tanto las líneas de liquidez directas para Rhineland como la estructura Havenrock eran medidas fuera del balance. Además, a través de títulos de deuda subordinada que forman parte del vehículo de inversión estructurado Rhinebridge (en lo sucesivo, «Rhinebridge») y de otros tipos de carteras de inversiones (por ejemplo, Collateralised Debt Obligations, «CDO»), IKB realizó también inversiones en cartera directas dentro del balance (procedentes, en parte, del segmento de las subprime). En el verano de 2007, una parte de la cartera estructurada de Rhineland y Rhinebridge y las CDO, anteriormente muy bien valorada, bajó considerablemente en la calificación de las agencias correspondientes.
(12)
Debido a la crisis persistente en el mercado hipotecario estadounidense de las subprimes, y como consecuencia directa de la devaluación de los títulos respaldados por créditos subprime por parte de las agencias de calificación, algunos de los títulos de este segmento de mercado perdieron valor. Este fue el caso, en especial de la sociedad vehicular Rhineland, que a punto estuvo de no poder refinanciar su cartera de inversiones en el mercado CP. Debido al exhausto mercado de CP, era probable que Rhineland utilizara las líneas de liquidez de IKB por valor de 8 100 millones EUR, para las que, sin embargo, no se había efectuado una provisión en el balance de IKB. Por otra parte, las otras inversiones en cartera dentro del balance, como Rhinebridge, estaban sujetas a considerables fluctuaciones del valor razonable, que deben tenerse en cuenta según las International Financial Reporting Standards (Normas Internacionales de Información Financiera o NIIF).
(13)
La causa de los problemas de IKB son las inversiones de cartera por valor de 18 300 millones EUR. En un principio, estas inversiones de cartera por valor de 18 300 millones EUR consignadas en el balance rectificado 2006/2007, se habían mantenido en gran parte fuera del balance de Rhineland y solo una pequeña parte figuraba en el balance de IKB. Los activos fuera de balance de Rhineland representaban un valor de 11 500 millones EUR (a 31 de marzo de 2007 y también durante la crisis). Mediante ventas y ajustes del tipo de cambio fueron disminuyendo paulatinamente y en agosto de 2008 su valor era de 6 300 millones EUR. En el balance rectificado de 2006/2007, las inversiones de cartera en balance ascendían a 6 800 millones EUR.
2.3. Las medidas
a) Primera medida: Cobertura del riesgo
(14)
El 27 de julio de 2007, un banco alemán que había facilitado a IKB una línea de crédito puso en conocimiento de la Autoridad Federal de Supervisión Financiera (en lo sucesivo, «BaFin») que iba a retirar dicha línea. En consecuencia, BaFin comunicó a KfW, al Ministerio Federal de Hacienda y a otros interesados que cerraría IKB (6) si dichas partes no asumían los riesgos del compromiso de IKB en Rhineland. Además, se puso de manifiesto que la exposición a las subprimes de IKB no se limitaba a Rhineland sino que también afectaba a Rhinebridge y otras inversiones de cartera ligadas a las subprime.
(15)
El 29 de julio de 2007, BaFin, el Ministerio Federal de Hacienda, KfW y las tres principales asociaciones bancarias alemanas (7) acordaron que interviniera KfW, en coordinación con BaFin, para proporcionar a IKB una cobertura del riesgo. Las asociaciones bancarias se mostraron dispuestas a asumir el 30 % del riesgo de la garantía, lo que se confirmó por escrito el 16 de agosto de 2007 en un acuerdo entre KfW y las tres asociaciones bancarias.
(16)
KfW comunicó las siguientes medidas para garantizar la solvencia de IKB:
-
a partir del lunes 30 de julio de 2007, cobertura de riesgo para todos los derechos (tasas) y obligaciones de IKB por lo que se refiere a las líneas de liquidez facilitadas a Rhineland por valor de 8 100 millones EUR (desde entonces, este importe ha disminuido a 6 300 millones EUR debido a la evolución de los tipos de cambio). La asunción formal de las obligaciones derivadas de las líneas de liquidez facilitadas a Rhineland el 29 de julio de 2007 estará vigente hasta el vencimiento o la venta (8) de las carteras de créditos estructuradas. Generalmente estas carteras tienen una duración de más de cinco años,
-
cobertura de IKB contra las pérdidas por importe de 1 000 millones EUR ocasionadas por el compromiso en Rhinebridge y en otras inversiones de cartera en balance por un total de 6 800 millones EUR.
(17)
En principio, Alemania había evaluado las pérdidas previstas en el marco de la cobertura de riesgo a favor de IKB a través de KfW y las asociaciones bancarias en un total de 3 500 millones EUR [Rhineland y Havenrock: 2 500 millones EUR, Rhinebridge y otras inversiones en cartera ligadas a las subprimes: 1 000 millones EUR (9)].
(18)
En el acuerdo original de 29 de julio de 2007, KfW y las asociaciones bancarias acordaron repartirse las pérdidas previstas de la cobertura de riesgo como sigue:
-
en principio, KfW asume el 70 % de las pérdidas previstas, pero sin límite de riesgo por lo que se refiere a Rhineland; es decir, las pérdidas que superen la cuota del 30 % de las asociaciones bancarias (véase más adelante), serán asumidas al 100 % por KfW,
-
las asociaciones bancarias asumen el 30 % de las pérdidas previstas hasta un máximo de 1 000 millones EUR.
(19)
La distribución de riesgos entre KfW y las asociaciones bancarias rige dentro del límite de la garantía de 1 000 millones EUR para las asociaciones bancarias (véase el considerando 18) independientemente de en qué rama de la cobertura (Rhineland, Rhinebridge o inversiones directas) se produzcan las pérdidas, y la intervención de las partes corresponderá a la distribución del riesgo acordada.
(20)
Además de su participación en la cobertura de riesgo, las tres asociaciones bancarias se mostraron dispuestas a interceder ante sus miembros para que estos vuelvan a conceder a IKB las líneas de crédito que le retiraron cuando estalló la crisis.
(21)
Por otra parte, en el acuerdo de 16 de agosto de 2007 se subraya que KfW, en su calidad de coordinador de la intervención, negociará una remuneración adecuada para las medidas de protección y adoptará disposiciones para el reembolso de todos los gastos de las asociaciones bancarias y suyos propios. Mientras que se llegó a un acuerdo sobre el reembolso y se adoptaron las medidas correspondientes a tal efecto, la cuestión de la remuneración se dejó al margen, ya que habría podido interpretarse como […], los que habría requerido una autorización por parte de […].
(22)
El porcentaje de riesgo del 30 % se repartió entre las asociaciones de la siguiente manera:
-
el 50 % para Bundesverband deutscher Banken («BdB»),
-
el 16,7 % para Bundesverband der Deutschen Volksbanken und Raiffeisenbanken («BVR»),
-
el 33,3 % para Deutscher Sparkassen- und Giroverband («DSGV»).
(23)
BdB asumió el 50 %, porque en caso de insolvencia de IKB, los haberes de cada cliente particular o empresarial estarían garantizados por el fondo de garantía de depósitos de los bancos privados hasta el 30 % de los fondos propios pertinentes de IKB (unos 662 millones EUR por cliente a 26 de septiembre de 2007) (10).
b) Segunda medida: Aumento de la provisión para riesgos
(24)
Dado que la situación en los mercados financieros siguió empeorando, la cobertura del riesgo de pérdidas de IKB en el marco de la estructura Havenrock se ejecutó totalmente y resultó ser insuficiente. Se hicieron necesarias otras medidas para cubrir pérdidas, con el fin de garantizar la continuidad de las actividades de IKB. El 30 de noviembre de 2007, KfW y las asociaciones bancarias aseguraron una parte suplementaria de riesgos, estimada en 350 millones EUR [440 millones de dólares estadounidenses (USD)], en relación con las líneas de crédito concedidas en la estructura Havenrock. KfW aseguró 150 millones EUR, de ellos 54,3 millones EUR en bonos convertibles que KfW debía cambiar por acciones el 14 de febrero de 2008 (con efecto a 28 de febrero de 2008) para incrementar hasta el 43 % su participación en IKB. BdB asumió otros 150 millones EUR y BVR y DSGV, otros 50 millones EUR cada una.
c) Tercera medida: Aportación de capital y préstamo de KfW
(25)
En febrero de 2008, el Gobierno Federal ordenó a KfW que aportara a IKB otros 2 300 millones EUR.
(26)
De estos, 1 050 millones EUR se concedieron en forma de préstamo, en el que constaba la renuncia inmediata al reembolso y una cláusula de retorno a la prosperidad, según la cual IKB procederá al reembolso si vuelve a tener beneficios en los próximos años. Las medidas eran necesarias para aportar capital al banco, evitando así que el coeficiente de capital básico de IKB descendiera por debajo del límite legal estipulado.
(27)
Además, BaFin exigió a KfW una garantía de incremento del capital por un importe ilimitado. KfW se manifestó dispuesto a garantizar una financiación suplementaria consistente en una aportación de capital de 1 250 millones EUR. Las disposiciones para esta recapitalización se adoptaron en principio en agosto de 2008 pero la ampliación de capital efectiva solo puede llevarse a cabo tras la adopción de una decisión positiva por parte de la Comisión. Por consiguiente, todavía no se ha efectuado. Tras la ampliación de capital, la participación de KfW en IKB ascendería al 90,8 % aproximadamente.
(28)
La tercera medida de KfW fue respaldada por el Gobierno Federal, que aportó 1 200 millones EUR a KfW, y por las asociaciones bancarias, que aportaron 300 millones EUR.
d) Aportación de liquidez
(29)
Además, desde enero de 2008, KfW facilitó a IKB líneas de liquidez por valor de [ 2,5] miles de millones EUR. Los fondos se reparten entre dos mecanismos marco de […] miles de millones EUR cada uno: el primero se creó el 24 de enero de 2008 al tipo Euribor más [ 50] hasta [ 50] puntos básicos con una garantía de [ 100] %. El segundo se concedió el 18 de julio de 2008 al tipo Euribor más [ 100] puntos básicos, con una garantía de [ 100] %. Este elevado nivel de cobertura de las líneas de crédito debería garantizar que las garantías son suficientes para cubrir el crédito, incluso en el peor de los casos.
(30)
Otros bancos también han concedido líneas de liquidez a IKB. Así [un gran banco estadounidense] y [otro gran banco estadounidense] pusieron a disposición de IKB líneas de liquidez de [ 0,75] miles de millones EUR mensuales al tipo Euribor más [ 100] hasta [ 100] puntos básicos con una garantía de [ 100] % hasta [ 100] %. Además, IKB tuvo acceso a una línea de liquidez de hasta [ 250] millones EUR, que [un banco de un Estado federado alemán] puso a su disposición durante un año al tipo Euribor más [ 90] hasta [ 100] puntos básicos, contra garantías de [ 100] % hasta [ 100] % y [otro banco de un Estado federado alemán] otra línea de liquidez por valor de [ 500] millones EUR durante un año al tipo Euribor más [ 50] puntos básicos con una garantía correspondiente.
2.4. Incremento de las pérdidas durante la reestructuración
(31)
Las pérdidas previstas, que debían ser cubiertas por la cobertura de riesgo para los activos fuera de balance en Rhineland, pasaron de los 2 500 millones EUR (supuesto más desfavorable) a 7 000 millones EUR (11). Dentro de la cobertura de riesgo concedida en julio de 2007 para Rhineland, KfW asumió, en el marco de las líneas de liquidez para Rhineland, todos los riesgos de los activos fuera de balance, es decir, transfirió estos riesgos a su propio balance. Esto no ha tenido efectos sobre el límite de 1 000 millones EUR de la garantía de las asociaciones bancarias para las pérdidas ocasionadas por otros activos.
(32)
Además, la primera medida ha cubierto pérdidas hasta 1 000 millones EUR para las inversiones de cartera consignadas en el balance por valor de 6 800 millones EUR. Las inversiones en el balance descendieron en la primavera de 2008 hasta 6 310 millones EUR como consecuencia de los ajustes de divisas. Durante el mismo período, IKB intentó vender las dos carteras en subasta pública. Debido a la persistente crisis de capitales, no se consiguió la venta porque las ofertas estaban muy por debajo del precio de venta esperado. Además, IKB tuvo que rectificar a la baja los valores contables de esas carteras. Hasta agosto de 2008, IKB sufrió pérdidas de patrimonio de [ 750] millones EUR. Por otra parte, no pudieron venderse en el mercado activos de un valor nominal de 990 millones EUR. Por tanto, el valor nominal de la cartera restante ascendía a [ 5] miles de millones EUR.
(33)
Para adoptar una medida contundente, en previsión de una posible venta de IKB, en agosto se ejecutó la cobertura de riesgo restante para las carteras en el balance de IKB mediante la puesta a disposición anticipada de los 360 millones EUR restantes a través de KfW. Oficialmente, las pérdidas todavía no se han producido pero los activos subyacentes ya no están disponibles. Por tanto, la garantía por valor de 1 000 millones EUR ha sido utilizada totalmente y puede considerarse que ha sido ejecutada.
(34)
En las negociaciones con los oferentes, las inversiones de cartera restantes se dividieron en dos carteras de inversiones estructuradas (SIP 1 y SIP 2). SIP 1 comprende esencialmente [determinados títulos] con un valor nominal de […] miles de millones EUR y un valor contable [ 1] miles de millones EUR (12). SIP 2 comprende esencialmente los [títulos] restantes con un valor nominal de […] miles de millones EUR y un valor contable [ 1] miles de millones EUR.
(35)
El cuadro 2 ofrece una visión general de la evolución de las inversiones de cartera hasta finales de agosto de 2008. Las pérdidas realizadas y previstas se estiman en total en 10 280 millones EUR aproximadamente.
Cuadro 2
Inversiones de cartera en el período comprendido entre marzo de 2007 y agosto de 2008
(en miles de millones EUR)
Valor nominal rectificado 3/2007
Ajustes del tipo de cambio
Venta
(valor nominal de los activos)
Pérdidas en la venta
(valor nominal del precio de venta)
Pérdidas realizadas
(valor nominal de los activos)
Valor nominal 8/2008
(IKB o KfW)
Amortizaciones
Valor contable 8/2008
(NIIF)
Total pérdidas
(pérdidas realizadas + previstas)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5] (KfW)
[ 3]
[ 2]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Balance total
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5] (IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2]
-
SIP 1
No existe
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
SIP 2
No existe
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
Otros
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Total (1-3)
18,3
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5. La venta
(36)
La venta de las acciones IKB de KfW comenzó en enero de 2008 y terminó el 21 de agosto de 2008 con la decisión de vender IKB a Lone Star Funds VI Financial Holdings, L.P. Dallas, Estados Unidos (en lo sucesivo, «Lone Star»).
(37)
La venta se produjo mediante un procedimiento de adjudicación abierta, no discriminatoria y transparente. Tras amplia difusión a principios de enero de 2008, en la primera ronda manifestaron su interés [ 40] oferentes (entre bancos alemanes e internacionales e inversores financieros). Después de firmar una declaración de confidencialidad, [ 20] oferentes recibieron un memorando de información (finales de enero). [ 5] oferentes presentaron una primera oferta (finales de febrero). [ 5] oferentes obtuvieron acceso al centro de datos. En total [ 5] presentaron una oferta concreta (mediados de mayo).
(38)
A finales de mayo de 2008, KfW invitó a tres de estos [ 5] oferentes ([inversores financieros y estratégicos de diversos países]) a presentar una oferta vinculante. De estos [ 5] oferentes que habían presentado una oferta válida, resultó elegido Lone Star basándose en la comparación económica de las ofertas de los [ 5] puesto que Lone Star había ofrecido el precio neto más elevado.
(39)
La venta de IKB comprende esencialmente un precio de venta de aproximadamente […] millones EUR (para el 90,8 % de las acciones) así como la garantía del inversor financiero Lone Star de invertir [ 400] millones EUR en IKB. En su oferta, Lone Star partía del principio de que se abandonaría la cláusula de retorno a la prosperidad. En contrapartida, Lone Star se comprometía a financiar el SIP 2 con los citados [ 400] millones EUR. Actualmente, IKB tiene previsto vender los activos del SIP 2 a una sociedad vehicular. KfW se mostró dispuesto a participar en la refinanciación del SIP 2 con un crédito de 775 millones EUR, que será reembolsado al tipo Euribor más [ 80] puntos básicos y será prioritario por importe de [ 200] millones EUR a las capital notes y por importe de [ 150] a las mezzanine notes millones EUR de Lone Star y IKB.
(40)
KfW ha comprado SIP 1 por valor de 1 000 millones EUR (13). KfW soporta el riesgo de primeras pérdidas de 150 millones EUR, Alemania soporta los 600 millones EUR de riesgo siguientes mediante una garantía [se trata de pérdidas imprevistas (14)] y KfW soporta los restantes 250 millones EUR de riesgo. KfW confía en que las pérdidas totales de la cartera que pueden esperarse estén ya reflejadas en el precio, por lo que, en su opinión, no es necesario adoptar otras disposiciones.
(41)
Además, los dos mecanismos marco concedidos por KfW a IKB por valor de [ 2,5] miles de millones EUR se prorrogan hasta […] como máximo (en principio deberían vencer en abril o julio de 2009). Las condiciones se han modificado ligeramente. La garantía del primer mecanismo se ha reducido de [ 100] % a [ 100] % y el tipo de interés del segundo mecanismo ha descendido del tipo Euribor más [ 100] puntos básicos al tipo Euribor más [ 100] puntos básicos. En opinión de KfW, estas modificaciones están justificadas porque IKB ha aumentado su capital propio.
(42)
Además, el contrato de venta no estipula condiciones de venta especiales, aparte de una cláusula de exoneración de responsabilidad en aplicación de la cual quedan excluidas [determinadas condiciones] con consecuencias financieras de hasta […] EUR. Se refiere en particular a […]. Aunque se trata de […], que podría alcanzar los […] EUR, Alemania considera que el riesgo de […] es muy limitado ya que un mes antes de la crisis financiera, IKB ocupaba, gracias a sus excelentes resultados comerciales, el segundo puesto en la calificación de los bancos alemanes y que, según la evaluación de […], basándose en la información disponible, el banco no se ha apartado de su práctica comercial habitual. Puesto que, por una parte, la probabilidad de que el riesgo se materialice es muy pequeña y, por otra, las consecuencias de […] podrían ser graves, es difícil evaluar […]. Alemania alega que, en una adquisición, tales riesgos […] corren normalmente por cuenta del propietario anterior. Por tanto, KFW ha excluido este riesgo de la venta desde un principio. Puesto que es muy improbable que este riesgo se materialice, IKB no ha consignado provisiones en sus cuentas para créditos eventuales.
2.6. Medidas de apoyo
Cuadro 3
Medidas de apoyo a IKB durante la restructuración
No
Medida
Valor nominal
(en miles de millones EUR)
1.
Cobertura de riesgo (Rhineland: 5 800 millones EUR; Havenrock: 850 millones EUR; Activos consignados en el balance: 1 000 millones EUR.
aproximadamente 7,65
(1,00 de las asociaciones bancarias)
2.
Provisión de riesgo complementaria (350 millones EUR para la cobertura de pérdidas suplementarias-Havenrock)
0,35
(0,20 de las asociaciones bancarias)
3.
Ampliación de capital y préstamos no reembolsables (cobertura de las amortizaciones de los activos con efectos sobre el balance)
2,30
(0,30 de las asociaciones bancarias)
4.
Línea de liquidez
[ 2,5]
5.
Venta de acciones IKB
[…]
5.1.
Crédito preferente para la refinanciación del SIP 2
0,78
5.2.
Transferencia del SIP 1 a KfW
1,00
5.3.
Cláusula de exoneración de responsabilidad […]
[…]
Total
[ 15]
2.7. El plan de reestructuración
(43)
Alemania ha presentado varias revisiones del plan de reestructuración de IKB. En los documentos de agosto de 2007, se exponían medidas para superar la crisis bancaria y evitar problemas futuros. Inmediatamente después de concederse la primera medida, IKB encargó a PriceWaterhouseCoopers (PWC) que analizará la situación en aquel momento. Basándose en este estudio, el 3 de septiembre de 2007 IKB anunció que se retiraba del sector de las inversiones estructuradas internacionales.
(44)
Desde entonces, IKB ha actualizado el plan y ha sido vendido a Lone Star. Lone Star propuso un plan de saneamiento para IKB, que ha sido examinado por la empresa de auditoría KPMG desde el 16 de julio 2008 hasta el 25 de septiembre de 2008. El plan de saneamiento contiene una visión general de los mercados de referencia de IKB, explica las causas de la crisis, analiza los problemas y propone medidas para solucionarlos. El objetivo de este plan es, por una parte, estabilizar a corto plazo la situación financiera del banco, asegurando la liquidez necesaria y, por otra, restablecer la viabilidad largo plazo, suprimiendo su exposición al riesgo y centrándose en su actividad principal. A largo plazo, el plan de saneamiento prevé que IKB se concentre en la banca empresarial para PYME y que mantenga la financiación estructurada únicamente en la medida necesaria para estos servicios.
(45)
El plan de saneamiento confirma la salida del sector de las inversiones de cartera, por la que se había decidido IKB inmediatamente después de la crisis.
(46)
Durante las conversaciones con la Comisión, IKB aceptó también, como medida compensatoria, dejar las actividades de financiación inmobiliaria. Esto significa que, desde finales de 2008, IKB no podrá desarrollar nuevas actividades en el sector de la financiación inmobiliaria y que liquidará rápidamente los activos existentes (las líneas de crédito no pueden anularse sin preaviso), por lo que, al término del período de reestructuración, es decir, el 30 de septiembre de 2011, el 60 % como mínimo se habrá liquidado y IKB habrá debido vender sus filiales IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG e IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (15). La cartera restante de [ 3] miles de millones EUR se liquida al vencimiento de los activos restantes. La cesión total permite una reducción del volumen de créditos de 4 900 millones EUR en el ámbito de actividad de la financiación inmobiliaria.
(47)
Además, Alemania ha propuesto, como medida compensatoria, que IKB ceda algunas de sus filiales:
-
IKB International SA, Luxemburgo, que será objeto de una liquidación activa antes del 30 de septiembre de 2011 (16): con un balance total de aproximadamente [ 10] miles de millones EUR, esta sociedad era una plataforma importante del mercado de capitales. A partir del 31 de marzo de 2009, no se efectuarán nuevas operaciones. Todas las operaciones importantes para el primer y el segundo pilar se efectuarán en la sede central de IKB en Dusseldorf (17),
-
IKB Capital Corporation, Nueva York, con un balance total de [ 2] miles de millones EUR, se dedicaba a la financiación estructurada en Estados Unidos. Será objeto de una liquidación activa antes del 30 de septiembre de 2011. A partir del 31 de diciembre de 2008, ya no se efectuarán nuevas operaciones,
-
Además, IKB AG abandonará su sede de Amsterdam; con compromisos de préstamo de [ 500] millones EUR, esta sucursal estaba especializada en la financiación de las PYME y en el negocio inmobiliario. Será objeto de una liquidación activa antes del 30 de marzo de 2010. A partir del 31 diciembre 2008, ya no se efectuarán nuevas operaciones,
-
La participación del 50 % en Movesta Lease y Finance GmbH, con un balance total actualmente de [ 500] millones EUR, será vendida antes del 30 de septiembre de 2011,
-
IKB se separará también de determinados activos no estratégicos por valor de 1 700 millones EUR (valor contable a 31 de marzo de 2007). Serán objeto de una liquidación activa antes del 30 de septiembre de 2011.
(48)
Habida cuenta de la difícil situación del mercado, Alemania ha negociado, no obstante, una cláusula económica que da la posibilidad a IKB, en caso de circunstancias imprevisibles, especialmente si perdura la crisis del mercado de capitales o si la venta de determinados activos es imposible, de modificar o de sustituir una medida, o de prorrogar un plazo, cuando esté debidamente justificado y la Comisión no tenga objeción.
(49)
Por otra parte, Alemania se ha comprometido a garantizar que la suma total del balance de IKB a 30 de septiembre de 2011 ascienda a 33 500 millones EUR (18) como máximo; Esto representaría una reducción del balance del 47,2 % en relación con los 63 500 millones EUR del balance rectificado de marzo de 2007. Alemania ha evaluado la ejecución de las medidas compensatorias y el cese de las actividades de inversiones de cartera como sigue:
Cuadro 4
Medidas de reducción
(en miles de millones EUR)
No
Medida
Activos a 31.3.2007
Activos a 30.9.2011
Activos restantes en la actividad principal
[ 35,0]
[ 35,0]
Medidas para el restablecimiento de la viabilidad
Cese de las inversiones de cartera
18,30
0,00
Medidas compensatorias
1.
Financiación inmobiliaria
4,90
[ 3,0]
2.
IKB International SA, Luxemburgo
[ 10,0]
0,00
3.
IKB Capital Corporation, Nueva York
[ 2,0]
0,00
4.
Amsterdam AG
[ 0,5]
0,00
5.
Cesión de activos no estratégicos
1,70
0,00
6.
Cesión de la participación del 50 % en Movesta
[ 0,5]
0,00
Subtotal: Medidas compensatorias pendientes (subtotal: medidas compensatorias ejecutadas)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
[ 12,0]
Reimplantación de determinadas actividades liquidadas precedentemente en Luxemburgo
-
[ 2,0]
Balance total sin crecimiento
63,50
[…]
Volumen máximo del balance
33,50
33,50
Margen residual para nuevas operaciones
-
[…]
(50)
Por otra parte, el plan de saneamiento señala también que IKB, cuya calificación en Fitch había descendido desde A + a BBB-, en las actuales condiciones de mercado tiene problemas financieros. La necesidad máxima de liquidez hasta el término del período de reestructuración se estima en [ 10 000 millones] EUR. Este déficit debe compensarse mediante la recapitalización, la prórroga de las líneas de liquidez de KfW así como una refinanciación basada en los créditos. Una parte del déficit de liquidez se cubrirá con la reducción de nuevas operaciones.
(51)
El plan de saneamiento contiene, además, hipótesis de planificación de la futura evolución del banco en un supuesto favorable, neutro y desfavorable. Según estas hipótesis, en un supuesto neutro, IKB debería generar una rentabilidad de fondos propios de […] % al término de la fase de reestructuración, en septiembre de 2011. El beneficio antes de impuestos ascendería a […] millones EUR con […] empleados a tiempo completo. El ratio de capital de primer orden ascendería al […] % y el coeficiente de explotación (cost income ratio) descendería al […] %.
(52)
Por otra parte, Alemania ha comunicado datos sobre los costes de la reestructuración, que pueden desglosarse como sigue: costes relacionados con las pérdidas de las inversiones de cartera por valor de [ 6] miles de millones EUR (Rhineland: 5 800 millones EUR, Havenrock: 1 200 millones EUR) y de las inversiones de cartera consignadas en el balance ([…] miles de millones EUR) (19), costes de reestructuración propiamente dichos (incluida la cobertura de riesgo, los costes de salida de las carteras y gastos administrativos de aproximadamente [ 0,25] miles de millones EUR), pérdidas de capital de aproximadamente [ 1] miles de millones EUR, costes debidos a la reducción de actividades comerciales, que ya se ha producido parcialmente o que todavía debe efectuarse habida cuenta de la prórroga de contratos existentes de [ 1] miles de millones EUR, así como […] por un importe de […] miles de millones EUR (20). Por consiguiente, Alemania estima en aproximadamente [ 15] miles de millones EUR el coste total de la reestructuración de IKB.
3. PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL
(53)
En su decisión de incoar el procedimiento, la Comisión dudaba de si las medidas de KfW a favor de IKB respetaban el principio del inversor en una economía de mercado puesto que el riesgo ligado a estas medidas para KfW era ilimitado, mientras que las asociaciones bancarias limitaban su participación en la cobertura de riesgo y el resto de los accionistas de IKB ni siquiera participaban.
(54)
Además, en aquel momento la Comisión también dudaba de si las medidas podían considerarse compatibles con el mercado común, de conformidad con el artículo 87, apartado 3, del Tratado CE. En su opinión, las medidas no podían considerarse ayudas compatibles con el mercado común destinadas a poner remedio a una grave perturbación en la economía de un Estado miembro a tenor del artículo 87, apartado 3, letra b), del Tratado CE. Por otra parte, en opinión de la Comisión no había motivos para considerarlas ayuda de salvamento, puesto que no se trataba de medidas transitorias. En aquel momento, no se cumplían las condiciones establecidas en las Directrices comunitarias sobre ayudas estatales de salvamento y de reestructuración de empresas en crisis (en lo sucesivo, «las Directrices») (21).
4. OBSERVACIONES DE ALEMANIA TRAS LA DECISIÓN DE INCOAR EL PROCEDIMIENTO
(55)
Alemania mantiene su posición inicial, según la cual las medidas no constituyen ayudas estatales, puesto que satisfacen el principio del inversor en una economía de mercado. La intervención estaba basada en consideraciones de un inversor en una economía de mercado puesto que para KfW la insolvencia de IKB habría ido unida a costes más elevados que los de las medidas de apoyo durante la reestructuración de IKB. A este respecto, Alemania subraya que la cuestión de una rentabilidad del capital adecuada es irrelevante. Además, la prueba del inversor en una economía de mercado debe realizarse ex ante.
(56)
En la valoración de la primera medida solo habría que tener en cuenta, en opinión de Alemania, las pérdidas estimadas inicialmente, es decir, pérdidas por un importe de 3,5 000 millones EUR en el supuesto más desfavorable y de [ 2,5] miles de millones EUR en un supuesto medio. Alemania alega que un inversor en una economía de mercado compararía los costes directos de la insolvencia de IKB, es decir, en este caso, 1 500 millones EUR, debidos al mantenimiento del valor contable de IKB de aproximadamente 620 millones EUR (22) (según normas contables alemanas) y la amortización de créditos por un importe de aproximadamente 850 millones EUR que IKB había concedido a terceros en el marco de las actividades de fomento de KfW (23). Además, la insolvencia de IKB traería consigo que deberían ser amortizados créditos adicionales de la actividad de fomento por importe de 1 100 millones EUR como mínimo, lo que incrementaría los costes de refinanciación y, además, dañaría la reputación de KfW.
(57)
Alemania añade que, incluso si las medidas de apoyo se consideraran ayudas estatales, la ayuda debería deducirse de las pérdidas que habría sufrido KfW en caso de insolvencia.
(58)
En cuanto a la segunda medida, Alemania señala que se trata de una medida complementaria de la primera y que ha sido financiada en gran parte por las asociaciones bancarias. Habida cuenta de la sentencia Alitalia, debe considerarse «que una aportación de capitales mediante fondos públicos cumple el criterio del inversor privado y no supone la concesión de una ayuda de Estado, entre otra cosas, si dicha aportación tiene lugar al mismo tiempo que una aportación significativa de capital por parte de un inversor privado efectuada en circunstancias similares» (24).
(59)
Alemania no contesta el carácter de ayuda de la tercera medida.
(60)
La venta de IKB tampoco constituye, en opinión de Alemania, ayuda estatal, ya que KfW actuó como un vendedor en una economía de mercado. El precio de compra fue el resultado de negociaciones con varios posibles compradores y corresponde, por tanto, a las condiciones de mercado. Las medidas adicionales eran necesarias para vender el banco y se adoptaron en condiciones de mercado.
(61)
Esto se aplica en primer lugar a la venta de SIP 1, que se vendió a KfW a un precio inferior en un [ 10] % al valor contable NIIF. Es cierto que este precio es mejor que el que negoció Lone Star para SIP 2 ([descuento 10] %), pero no hay que olvidar que SIP 2, a diferencia de SIP 1, estaba constituido sobre todo de […]. Por tanto, Alemania alega que KfW podría haber vendido la cartera o conservarla sin pérdidas hasta su vencimiento. Además, para la venta de SIP 1 KfW necesitaba el apoyo de su propietaria, la República Federal de Alemania, puesto que […]; esto se cubrió con la garantía estatal para evitar que KfW tuviera que comprometer fondos propios por un importe de aproximadamente […] millones EUR. En segundo lugar, la participación de KfW en SIP 2 también está basada en la economía de mercado puesto que, habida cuenta de la prioridad del crédito, representaba un riesgo inferior y la remuneración (Euribor más [ 80] puntos básicos), para la cual Alemania transmitió indicadores de mercado, era elevada. El hecho de que KfW tuviera que asumir el riesgo de garantía (reserva) por un importe de […] EUR para […] no es infrecuente en casos en los que la probabilidad es pequeña pero la suma en juego elevada y se puso como condición para todos los participantes en la última fase de las negociaciones.
(62)
Si la Comisión considerara que las medidas contienen elementos de ayuda, Alemania alega que dicha ayuda debería ser considerada ayuda de reestructuración compatible con el mercado común. El ámbito de actividad del banco que ha causado los problemas ha sido abandonado y, a partir de ahora, el banco se concentrará en su actividad principal.
(63)
Además, Alemania se ha comprometido a tomar todas las medidas mencionadas en el considerando 46.
(64)
Por último, Alemania alega que el banco participa en la reestructuración con una aportación considerable (mínimo [ 10] miles de millones EUR). A este respecto, Alemania ha modificado varias veces sus datos y ha calculado por último esta aportación propia como la suma de todas las aportaciones a la reestructuración en las que no se ha concedido ninguna ayuda, de la reducción de las nuevas operaciones y de los ingresos de las cesiones, tras reducir las pérdidas. Los beneficios netos de las cesiones se estiman en [ 5] miles de millones EUR, sobre la base de los activos por vender durante el período de reestructuración, menos […], la actividad residual en Luxemburgo y algunas inversiones de cartera en Luxemburgo. En particular, Alemania estimó […] miles de millones EUR para la rama inmobiliaria, […] miles de millones EUR para la filial luxemburguesa, […] miles de millones EUR para la filial de Nueva York, […] miles de millones EUR para Amsterdam, […] miles de millones EUR para Movesta y […] miles de millones EUR para los demás activos no estratégicos.
5. EVALUACIÓN CON ARREGLO A LAS NORMAS SOBRE AYUDAS ESTATALES
5.1. Existencia de ayuda
(65)
La Comisión ha examinado en primer lugar si las medidas constituyen ayudas estatales a tenor del artículo 87, apartado 1, del Tratado CE. Según dicho apartado, son ayudas estatales las ayudas otorgadas por los Estados o mediante fondos estatales, bajo cualquier forma, que falseen o amenacen falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas o producciones en la medida en que afecten a los intercambios comerciales entre Estados miembros.
a) Cobertura de riesgo y ampliación de capital (medidas 1 a 3)
(66)
La Comisión mantiene el punto de vista expresado en su Decisión de incoación del procedimiento, a saber, que ninguna de estas tres medidas habría sido adoptada por un inversor en una economía de mercado y que, por tanto, todas ellas constituyen ayuda estatal. Dado que las actividades de IKB son transfronterizas e internacionales, es indiscutible que cualquier ventaja que le otorgara la puesta a disposición de recursos estatales afectaría a la competencia en el sector de la banca y tendría consecuencias sobre el comercio intracomunitario (25).
(67)
La Comisión toma nota del argumento de Alemania según el cual las medidas en cuestión no han otorgado ventajas a IKB puesto que KfW actuó exclusivamente en su calidad de propietario y, por lo tanto, de inversor privado; no obstante, Alemania no cuestiona que KfW sea una entidad de crédito de propiedad estatal con una misión de servicio público y que su comportamiento sea imputable al Estado. Al admitir que el Ministerio Federal de Hacienda no solo estuvo presente en las reuniones del consejo de administración, que tomó todas las decisiones el fin de semana del 27 al 29 de julio de 2007, sino que en el momento de la decisión incluso ocupaba la Presidencia, Alemania confirma en esencia que las decisiones de KfW son imputables al Estado (26).
(68)
Por consiguiente, en su investigación la Comisión se ha centrado en la cuestión de si IKB obtuvo, gracias a la intervención de KfW, una ventaja que, en las mismas circunstancias, también le habría otorgado un inversor en una economía de mercado. La Comisión reconoce que, según las estimaciones efectuadas previamente, la cobertura de riesgo para IKB en la situación más desfavorable habría cubierto pérdidas de aproximadamente 2 500 millones EUR. Como en casos comparables (27), también en este asunto la Comisión considera que, en una situación tan incierta, para prever las pérdidas un inversor privado se habría basado en la situación más desfavorable y no en una situación media. Además hay que destacar que KfW no descartaba que su responsabilidad potencial pudiera ascender hasta 8 100 millones EUR.
(69)
No es cierto que la medida fuera más ventajosa para KfW y Alemania, en cuanto al coste, que la liquidación de IKB (28), aun cuando no se hubiera partido de la base de la evaluación ex ante de la situación en el momento en que se tomó la decisión (29). La Comisión no puede aceptar todos los costes de liquidación aducidos por Alemania. Aun cuando el valor contable de IKB fuera realmente de 620 millones EUR, la Comisión ya señaló en su Decisión de incoación que la cotización de las acciones de IKB habían caído claramente antes de la intervención de KfW, por lo que el valor de la participación de KfW en IKB en el momento de la intervención probablemente no se correspondía con este valor contable. Además, la Comisión ponía en duda en la Decisión de incoar el procedimiento que fuera realista el riesgo de impago subyacente de aproximadamente [ 15] % aplicado a los créditos de fomento. Alemania no ha aportado pruebas suficientemente sólidas que respalden la plausibilidad de la estimación de KfW.
(70)
Por lo que se refiere a la amenaza de pérdidas indirectas debido a una crisis bancaria generalizada que, como se explica en la Decisión de incoar el procedimiento, parece puramente hipotética, la Comisión considera que no está suficientemente motivada. Estima, además, que la financiación estructurada en el marco de las actividades de fomento forma parte de la misión de servicio público de KfW y no de sus funciones como entidad de crédito normal. Por tanto, las pérdidas ocasionadas por estas actividades no pueden ser consideradas como costes que habría tenido en cuenta un inversor en una economía de mercado (30).
(71)
Para la Comisión sigue siendo un argumento decisivo el que las pérdidas estimadas en el marco de la cobertura de riesgo no se limitaran de hecho a 2 500 millones EUR sino que no tenían un tope. Aun cuando se pudiera alegar que BaFin había impuesto esta responsabilidad ilimitada como condición sine que non para evitar la moratoria, es indudable que un inversor en una economía de mercado habría tenido en cuenta también esta circunstancia en su prueba de sopesamiento, lo que resulta evidente al examinar la participación privada en la cobertura de riesgo.
(72)
Por lo que se refiere al comportamiento de KfW y de las asociaciones bancarias, la Comisión recuerda que cuando un accionista público actúa concomitantemente a inversores privados, la aportación de capital debe ser proporcional y en las mismas condiciones (31) y sobre la base de las mismas consideraciones comerciales (32). Estas consideraciones constituyen también la base de la sentencia del Tribunal de Primera Instancia en el asunto Alitalia, citada por Alemania, en la que se exigían circunstancias comparables.
(73)
A este respecto, la Comisión señala que las asociaciones bancarias limitaron su participación en la cobertura de pérdidas en la primera medida a 1 000 millones EUR (aproximadamente el 30 %), mientras que KfW renunció a un límite y, por tanto, se expuso a un riesgo mucho más elevado que las asociaciones bancarias. Aun deduciendo las pérdidas directas potenciales ocasionadas por la condición de propietaria de KfW y de los créditos, por un total de supuestamente […] miles de millones EUR, (véase el considerando 54) y basándose en las estimaciones menos favorables, la participación de KfW en la cobertura de riesgo sigue siendo igual de elevada que la de las tres asociaciones bancarias juntas. Es evidente que KfW no participó de forma similar al grupo de bancos.
(74)
Además, no es válido el argumento de que se habría declarado una crisis general en el sector bancario alemán, de consecuencias catastróficas para KfW. Todos los demás bancos se hubieran visto afectados de la misma manera por la crisis. La participación limitada a 1 000 millones EUR (aproximadamente el 30 %) de las asociaciones bancarias en la cobertura de riesgo no guarda, sin embargo, relación con la cuota de mercado superior al 95 % de sus miembros en Alemania (33). Por consiguiente, la Comisión no ve razones comerciales para la participación desproporcionadamente elevada de KfW. Aunque, hasta cierto punto, KfW puede haber actuado en interés de sus filiales, es indudable que ha excedido lo que habría hecho un inversor privado. Un propietario privado se habría comprometido mucho menos y habría exigido un apoyo suplementario de las asociaciones bancarias o del Estado. Por tanto, al menos hasta cierto punto, KfW no se comportó como un inversor en una economía de mercado.
(75)
Lo mismo puede decirse sobre la segunda medida, que, según Alemania, se trata sencillamente de una medida de apoyo a la primera cobertura de riesgo. Aun cuando la participación de KfW y de las asociaciones bancarias puedan parecer más equilibradas en cifras absolutas (en términos relativos, la participación de las asociaciones bancarias, no obstante, debería ser más elevada) esta medida debe ser considerada conjuntamente con la primera en el contexto de la reestructuración en su conjunto, por lo que KfW, tras haber actuado de forma diferente a un inversor en una economía de mercado, ya no puede, según reiterada jurisprudencia, aducir el argumento del inversor en una economía de mercado (34).
(76)
Esto es aún más cierto por lo que se refiere a la tercera medida, en la que el Estado Federal claramente ordenó a KfW que interviniera y apoyó otra medida de 2 300 millones EUR con 1 200 millones EUR. KfW estaba así mucho más expuesto que las asociaciones bancarias aún cuando, en caso de insolvencia de IKB, se pondría en marcha un mecanismo de garantía por el que se repartirían las cargas entre todo el sector bancario.
(77)
En otros casos, la Comisión ha considerado que es difícil calcular el importe de la ayuda cuando esta se concede mediante una cobertura de riesgo (35). Conforme a las Directrices y a la jurisprudencia, el elemento de ayuda para una empresa que atraviesa dificultades puede ser tan elevado como el importe cubierto potencialmente por la garantía pero, según los casos, puede ser inferior (36). Sin embargo, aun cuando el elemento de ayuda haya sido estimado ex ante en menos de 8 100 millones EUR (Rhineland, Havenrock y 1 000 millones EUR de activos consignados en el balance), la estimación realista de las pérdidas en 6 800 millones EUR parece ahora netamente superior a las estimaciones para el caso más desfavorable (véase el cuadro 3, sin la tercera medida). Por consiguiente, la Comisión concluye que el importe de la ayuda concedida en el marco de la cobertura de riesgo y mediante las aportaciones de capital asciende a 8 800 millones EUR (véase el cuadro 3, del no 1 al no 3).
b) La línea de liquidez
(78)
Además de la aportación de capital y de las medidas compensatorias de las pérdidas, KfW apoyó también la continuidad de las actividades de IKB mediante dos mecanismos marco de [ 1] miles de millones EUR cada uno. Estas medidas se adoptaron en el marco de la reestructuración y no pueden disociarse de la primera ni de la segunda medida, por lo que, en este caso, KfW tampoco puede aducir ya el argumento del inversor en una economía de mercado (37). Para la Comisión no es evidente que un inversor privado, especialmente sin la garantía de una cobertura de riesgo, hubiera asumido un riesgo tan alto. No obstante, si KfW actuó con arreglo a determinadas referencias de mercado, debería reflejarse en la cuantificación del elemento de ayuda.
(79)
La Comisión señala que se fijó un tipo de interés de Euribor más [ 50] hasta [ 50] puntos básicos para la primera medida, que ya ha sido retirada, y para la segunda línea de liquidez un tipo de interés de Euribor más [ 100] puntos básicos, y que cada mecanismo […] estaba cubierto por encima de 100 % ([…] %). Se garantizaron con activos de IKB adecuados no procedentes de inversiones de cartera y que normalmente no pueden fallar. La garantía está estructurada de tal modo que, de facto, la seguridad nunca puede bajar del 100 %. Efectivamente, la provisión de liquidez tiene una alta cobertura y un riesgo de impago relativamente reducido. Por tanto, KfW no contaba solo con la capacidad financiera de IKB sino que poseía, además, garantías válidas.
(80)
No obstante, los márgenes de riesgo aplicados debían ajustarse a la Comunicación de la Comisión relativa a la revisión del método de fijación de los tipos de referencia y de actualización (38) (en lo sucesivo, «la Comunicación sobre tipos de referencia y actualización»). Puesto que la calificación de la empresa se efectúa basándose en la cobertura de riesgo y había unanimidad en cuanto a que se trataba de una empresa en crisis (véase el considerando 96), la Comisión debe aplicar los márgenes contemplados para empresas en crisis. En el caso de una garantía elevada, dicho margen asciende a 400 puntos básicos (39). La Comisión considera por tanto que la ventaja de la primera línea de liquidez por un importe de [ 1] miles de millones EUR durante un período de diez meses (de enero a octubre de 2008) corresponde a una media de [ 300] puntos básicos. La segunda línea de liquidez, de julio de 2008, que todavía no se ha retirado, durante un período de nueve meses (de febrero a octubre 2008) concedía en consonancia una ventaja de [ 200] puntos básicos. La ayuda vinculada a estos mecanismos ascendería, por tanto, para la primera línea de liquidez, a […] millones EUR y para la segunda […] millones EUR, es decir, un importe de ayuda total de […] millones EUR.
(81)
Por lo que se refiere a las líneas de liquidez de [un banco de un Estado federado] y de [otro banco de un Estado federado] la Comisión no ve motivos para suponer que no se concedieran teniendo en cuenta las consideraciones de mercado y que pudieran haber otorgado una ventaja a IKB. Las circunstancias en las que se concedieron estas líneas de liquidez, especialmente el hecho de que las operaciones interbancarias forman parte de la actividad diaria y normal de un banco, la participación importante concomitante de agentes económicos privados y el hecho de que [un banco de un Estado federado] y [otro banco de un Estado federado] concedieran estas líneas de crédito sin que se lo ordenar el Estado, permiten concluir a la Comisión que no hay indicios de que las operaciones en cuestión sean imputables al Estado (40). Por consiguiente, en opinión de la Comisión estos mecanismos no incluyen ayuda estatal.
c) La venta de IKB
(82)
La Comisión examinó, además, si la venta del IKB a Lone Star incluía ayuda estatal. Así hubiera sido si IKB se hubiera vendido a Lone Star por debajo del precio de mercado. Alemania transmitió a la Comisión abundante información (véase la sección 2.5), en la que, sin embargo, no había datos que indicaran que el precio pagado por Lone Star no correspondiera a la mejor oferta que se habría alcanzado en un procedimiento de venta abierto, transparente, no discriminatorio e incondicional. Puesto que, según los principios de la Comisión, este es un principio decisivo para las privatizaciones (41), puede concluirse que la venta no contiene ayudas a favor de Lone Star.
(83)
La Comisión examinó también si la venta contenía ayudas adicionales para IKB, como hubiera ocurrido en el caso de que la liquidación hubiera sido menos onerosa para KfW que la venta de IKB, es decir, se examinó si respondía a la prueba de un vendedor en una economía de mercado. A este respecto, la Comisión señala que no solo se consiguió un precio de venta, sino que este lleva aparejadas aportaciones de capital de KfW que deben considerarse como parte de la venta. Estas aportaciones comprenden el mantenimiento de las dos líneas de liquidez por importe de [ 2,5] miles de millones EUR, el crédito preferente de KfW para la refinanciación del SIP 2, la transferencia del SIP 1 a KfW antes de la venta de IKB y la planificación del riesgo de la garantía […]. KfW adoptó estas medidas con la finalidad clara de hacer posible la venta de IKB y de deshacerse del mayor número de activos lo más rápidamente posible. Aunque, a primera vista, KfW consiguió un precio de venta positivo, la venta iba acompañada de medidas que, en última instancia, supusieron un precio de venta negativo.
(84)
Pero tampoco hay que pasar por alto que estas medidas se ejecutaron en el marco de la reestructuración de IKB y, por consiguiente, en relación con las tres primeras medidas de reestructuración. Por tanto, la Comisión no puede considerar estas medidas separadamente de las tres primeras, y tampoco aquí estima válido el argumento aducido por KfW del inversor en una economía de mercado (42).
(85)
Independientemente de esto, de todas formas no parece cumplirse en este caso el criterio del principio del inversor en una economía de mercado. En definitiva, lo decisivo es si se obtuvo un precio negativo porque Alemania no pudo alegar costes de liquidación adicionales creíbles que un inversor en una economía de mercado habría tenido en cuenta. Por tanto, la Comisión no puede tener en cuenta en especial las pérdidas por riesgo de impago subyacente a los créditos de fomento. En su opinión, la financiación estructurada en el marco de las actividades de fomento forma parte de la misión de servicio público de KfW y no de sus funciones como entidad de crédito normal. Por consiguiente, no debería considerarse como un coste que sería importante también para un inversor en una economía de mercado, puesto que este no habría asumido en absoluto obligaciones derivadas de medidas de ayuda estatal (43).
(86)
Así pues, la Comisión examinó si las medidas de ayuda eran la causa, de facto, de un precio negativo. Puesto que las medidas de ayuda no consisten en subvenciones sino, esencialmente, en créditos y garantías, debe considerarse, al igual que en una evaluación de ayudas estatales normal, la ventaja económica para IKB obtenida gracias a ellas.
(87)
En primer lugar, KfW sigue poniendo liquidez a disposición de IKB. Como ya se ha explicado en el considerando 77, resulta difícil calcular la ventaja obtenida, puesto que los inversores privados tal vez también habrían estado dispuestos, en determinadas condiciones, a aportar liquidez, siempre que se garantizara una cobertura de riesgo. Tras la venta de IKB a Lone Star, se suprimió la cobertura de riesgo. La absorción de IKB por Lone Star y la autorización por parte de la Comisión de las ayudas de reestructuración y del plan de saneamiento muestran que el restablecimiento de la viabilidad se considera posible. Aunque en la fase de reestructuración oficialmente se considera a IKB como empresa en crisis, a los efectos del cálculo del elemento de ayuda, está justificado considerarla como «deficiente» (Categoría de calificación B) con arreglo a la Comunicación sobre tipos de referencia y actualización (44). Según dicha Comunicación, el margen de préstamos ascendería a 220 puntos básicos, lo que significa que la segunda línea de liquidez estaría [ 100] puntos básicos y la primera [ 125] puntos básicos por debajo del tipo de referencia. Si se calcula para […] años (de octubre de 2008 a abril […]), resultaría una ayuda adicional de [aproximadamente 90] millones EUR.
(88)
En segundo lugar, IKB adquirió el SIP 1 por 1 000 millones EUR. La Comisión constata que el precio negociado por KfW es un [ 10] % inferior al valor contable NIIF y que IKB anteriormente había podido vender partes de su cartera a precios superiores al valor contable NIIF. En la situación actual de mercado, raro sería que un inversor privado pudiera o quisiera comprar una cartera así (al menos, en su totalidad). El hecho de que Lone Star no estuviera interesada en la compra y de que KfW no estuviera en condiciones de efectuar dicha compra sin ayuda estatal habla por sí solo. No se puede descartar que fueran necesarias otras amortizaciones de la cartera. En el supuesto más desfavorable, se situarían en el tramo subordinado de [ 200] millones EUR. Puesto que no hay otros puntos de referencia, la Comisión parte de la base de que KfW asumió con el SIP 1 un riesgo adicional de [ 200] millones EUR como máximo.
(89)
En tercer lugar, KfW puso a disposición para el SIP 2 un crédito preferente de 775 millones EUR que será reembolsado al tipo Euribor más [ 90] puntos básicos por su prioridad (es decir, el crédito se satisfará en primer lugar a partir de los ingresos). No obstante, el crédito se concede a una sociedad vehicular que el prestatario todavía no conoce. Según la Comunicación sobre tipos de referencia y actualización, el tipo de interés concedido a esta sociedad vehicular debería ser el Euribor más 400 puntos básicos (45). Puesto que, no obstante, se trata de un crédito prioritario, subordinado a una participación de IKB y, por tanto, beneficia esencialmente a IKB, la Comisión acepta en este caso un margen de préstamos de 220 puntos básicos. El elemento de ayuda en relación con la puesta a disposición del tramo prioritario de 775 millones EUR puede por tanto estimarse en aproximadamente [ 30] millones EUR ([ 100] puntos básicos por […] años, es decir, de octubre de 2008 hasta […]).
(90)
En cuarto lugar, el motivo de asumir el riesgo de […] era que, si se asumía el riesgo conjuntamente con IKB, no habría podido cuantificarse este riesgo de forma adecuada. Dado que el riesgo de la garantía es escaso y que, según la información de que se dispone, es más bien improbable que este riesgo se materialice, no habría sido apropiado considerar este riesgo como parte de la venta. El hecho de que los auditores no exigieran reservas a IKB confirma que el riesgo era escaso. Por lo que se refiere a los eventuales pagos de indemnizaciones por daños […], existe naturalmente cierto riesgo residual. Puesto que no se comunicó una evaluación del riesgo, la Comisión parte de la base de que las medidas en cuestión deben cuantificarse en […] EUR, lo que corresponde a un riesgo de […] %.
(91)
En total, la ayuda contenida en las medidas adoptadas en el marco de la venta de IKB asciende a 390 millones EUR; esta cantidad supera el precio de venta de [ 100] millones EUR en [ 250] millones EUR, lo que hace que sea un precio de venta negativo. Por consiguiente, hay que considerar que la venta de IKB contenía una ayuda a favor de IKB.
d) Resumen de las ayudas estatales
(92)
Como se deduce del cuadro 5, las ayudas concedidas en el marco de todas las medidas ascienden en total a 9 155 millones EUR.
Cuadro 5
Ayudas para IKB durante la restructuración
No
Medida
Millones EUR
Importe de ayuda
(en millones EUR)
1
Primera cobertura de riesgo (Rhineland: 5 800 millones EUR; Havenrock: 850 000 EUR; activos consignados en el balance: 1 000 millones EUR)
6 650
2
Segunda cobertura de riesgo (350 millones EUR para cobertura adicional de pérdidas- Havenrock)
200
3
Ampliación de capital y crédito no reembolsable (para la cobertura de amortizaciones de activos consignados en el balance)
2 000
4
Línea de liquidez para IKB (antes de la venta)
[…]
5
Venta de IKB
5a
Precio de las acciones de IKB
[…]
5b
Línea de liquidez para IKB (después de la venta)
[…]
5c
Crédito preferente para la refinanciación del SIP 2
[…]
5d
Transferencia del SIP 1 a KfW
[…]
5e
Exoneración de responsabilidad […]
[…]
Venta de IKB (neto)
[ 250]
Total
[ 10 000]
5.2. Compatibilidad de las medidas con el mercado común con arreglo al artículo 87, apartado 3, letra b), del Tratado CE: ayudas para poner remedio a una grave perturbación en la economía de un Estado miembro
(93)
La Comisión mantiene el punto de vista expresado en la Decisión de incoación, es decir, que en el presente caso no es de aplicación del artículo 87, apartado 3, letra b), del Tratado CE. Según dicha disposición, pueden concederse ayudas estatales para poner remedio a una grave perturbación en la economía de un Estado miembro. La Comisión recuerda que el Tribunal de Primera Instancia ha insistido en que el artículo 87, apartado 3, letra b), del Tratado CE debe aplicarse de manera restrictiva.
(94)
La investigación ha confirmado la observación de la Comisión de que los problemas de IKB se deben a acontecimientos específicos de la empresa. Además, la información presentada por Alemania no ha convencido a la Comisión de que los efectos sistémicos que pudieran derivarse de una insolvencia de IKB habrían alcanzado tal magnitud que hubiera supuesto «una grave perturbación en la economía» de Alemania en el sentido del artículo 87, apartado 3, letra b) (46). El presente asunto se funda en problemas específicos de IKB y, por ello, necesita medidas de ayuda concretas que puedan adoptarse de conformidad con las normas sobre empresas en crisis. Por tanto, las medidas en cuestión no pueden ser declaradas compatibles con el mercado común con arreglo al artículo 87, apartado 3, letra b), del Tratado CE.
5.3. Compatibilidad con el mercado común con arreglo al artículo 87, apartado 3, letra c), del Tratado CE-Ayuda de reestructuración
(95)
Los resultados de la investigación permiten concluir que las medidas pueden ser consideradas compatibles con el mercado común como ayuda de reestructuración puesto que cumplen todas las condiciones de las Directrices. Por consiguiente, no fue necesario examinar si las medidas podrían constituir también ayuda de salvamento, lo que la Comisión ya había descartado en la Decisión de incoar el procedimiento debido al carácter irreversible de la cobertura de riesgo.
a) Empresa en crisis
(96)
En opinión de la Comisión, IKB era una empresa en crisis a tenor del punto 9 de las Directrices y, sin la intervención de KfW, es muy probable que no habría podido resistir mucho tiempo a la crisis de liquidez. Las inminentes pérdidas hubieran conducido al cierre del banco, con lo que se hubieran cumplido los requisitos del punto 10, letra c), de las Directrices. Alemania no ha cuestionado este punto de vista, expuesto ya en la Decisión de incoación.
b) Restablecimiento de la viabilidad a largo plazo
(97)
La presente investigación ha confirmado que la reestructuración restablecerá la viabilidad a largo plazo de IKB. La Comisión considera que la venta de IKB a Lone Star tiene una importancia decisiva para resolver los problemas surgidos y para la evolución económica positiva del banco.
(98)
Además, la investigación ha confirmado que IKB ha reorientado su actividad. El banco ha abandonado las actividades que originaban pérdidas y ya no invierte en operaciones de cartera. A partir de ahora, el banco se concentrará en su actividad principal, los clientes empresariales. Las actividades residuales en el segmento de la financiación estructurada se mantienen con el fin de respetar las exigencias en el negocio de la banca empresarial, mientras que se abandona el [ 20] % del segmento así como la totalidad de las actividades de financiación inmobiliaria. Además, IKB ha adoptado medidas para mejorar la gestión del riesgo y ha reducido sensiblemente su exposición al riesgo. Así, IKB ha adoptado las medidas internas necesarias para cambiar de rumbo.
(99)
Por otra parte, la Comisión toma nota de que el plan de reestructuración de IKB persigue el restablecimiento duradero de su rentabilidad a largo plazo. Del plan, basado en proyecciones financieras sólidas, se deduce que el modelo comercial escogido dará resultado. El ratio de capital de primer orden del […] % y el coeficiente de explotación (cost income ratio) de […] %, que debe alcanzarse para 2011, muestran que se trata de un plan de negocio sólido. La rentabilidad de fondos propios relativamente baja del […] % (2012) debe considerarse conjuntamente con el ratio de capital de primer orden relativamente elevado que constituye una reserva indispensable. La Comisión toma nota de las considerables medidas de ahorro que se ejecutarán de aquí a 2011. La Comisión ha examinado también las perspectivas subyacentes al plan de reestructuración y no duda de que son realistas.
(100)
De dicho plan se deduce que incluso en el supuesto más desfavorable será posible un resultado económico positivo de IKB, con una rentabilidad de fondos propios positiva. También en ese caso el banco podrá alcanzar un ratio de capital de primer orden del […] % y se fundamentará, por tanto, en bases sólidas.
c) Limitación de la ayuda al mínimo necesario - Contribución propia
(101)
Las dudas de la Comisión respecto a que la ayuda se limite al mínimo necesario han quedado disipadas. La Comisión puede concluir que la ayuda se ha limitado al mínimo necesario y ha ido acompañada de una importante contribución propia, de acuerdo con los objetivos que se indican en las Directrices, a saber, por encima del 50 % de los costes de reestructuración.
(102)
Los costes de reestructuración comprenden pérdidas por diversas conceptos (pérdidas de las carteras, pérdidas debidas a costes de financiación más elevados, pérdidas por la reducción de los ámbitos de actividad, pérdidas en el curso de la cesión de activos) así como costes de la constitución de la cobertura de riesgo, costes de reestructuración de personal, costes administrativos y honorarios de asesores y abogados. La Comisión no cuestiona que dichos costes asciendan a [ 15] miles de millones EUR, como señala Alemania en el considerando 50. Reconoce también que la refinanciación del SIP 1 y el crédito preferente para el SIP 2 forman parte de los costes de reestructuración, puesto que estos instrumentos son necesarios para el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo. Los costes totales deben, por tanto, estimarse en [ 17] miles de millones EUR.
(103)
De conformidad con el punto 43 de las Directrices, la reestructuración de IKB puede financiarse mediante ayudas, fondos propios de los beneficiarios, la venta de activos, los recursos de los accionistas o financiación externa obtenida en condiciones de mercado.
(104)
Una cantidad considerable para la reestructuración de la cartera la aporta la propia empresa así como los antiguos y nuevos accionistas privados, que comprende, en particular, la participación de las asociaciones bancarias, los fondos propios de IKB (47) y las aportaciones de capital de Lone Star. No obstante, las pérdidas sufridas en las operaciones y las reducciones de las actividades no pueden ser consideradas como contribución propia ya que, de conformidad con el punto 43 de las Directrices, la contribución debe ser real, es decir auténtica. La contribución propia en esta categoría asciende, por tanto a aproximadamente […] miles de millones EUR ([ 20] %).
(105)
Si se toman en cuenta los ingresos procedentes de las ventas efectuadas como medidas compensatorias, este importe se incrementa considerablemente y se sitúa en el 50 % como mínimo. Esto afecta a activos con un valor nominal de [ 15] miles de millones EUR (véase el cuadro 4). Sin embargo, la Comisión no puede reconocer la totalidad de este importe como contribución propia. En primer lugar, una parte de la actividad de IKB Luxemburgo se ha reanudado en Dusseldorf ([…] miles de millones EUR), por tanto, solo se cede una parte. En segundo lugar, una parte de los fondos financieros no procede de ventas activas sino del vencimiento de los correspondientes activos. En tercer lugar, es difícil saber a qué valor podrían liquidarse los activos. […]. Alemania no obstante ha aportado argumentos suficientes para convencer a la Comisión de que la liquidación activa de los activos en un futuro previsible podría reportar [ 5] miles de millones EUR como mínimo (48). La Comisión supervisará esta liquidación con el fin de asegurarse de que efectivamente se alcanza una contribución propia suficientemente elevada y que la ayuda efectivamente se limita al mínimo necesario.
(106)
La cesión de activos tiene un doble efecto. Por una parte, se reduce el volumen de activos de riesgo, de manera que se libera capital y aumenta el grado de capitalización. Por otra, con la cesión se logra liquidez, que puede ser utilizada para financiar la reestructuración o incluso para reforzar la base de liquidez (49). Como ya se ha explicado en el considerando anterior, se trata en parte de aportaciones de capital previstas, otra parte ya se ha realizado y otra se realizará en un futuro próximo. Incluso dejando de lado las aportaciones de capital previstas, que no se podrán efectuar antes de 2011, y en el supuesto prudente de que no puedan conseguirse todos los ingresos esperados en su totalidad, la Comisión concluye que se cumple la condición de una contribución propia del 50 % necesaria para que la reestructuración no suscite dudas en cuanto a las normas de competencia.
(107)
En su conclusión la Comisión ha tenido en cuenta los siguientes aspectos:
Cuadro 6
Contribución propia
(en miles de millones EUR)
Medida
Procedencia de los fondos
Valor
Cobertura de riesgo
Asociaciones bancarias
1,50
Reservas de capital y capital híbrido de la empresa
IKB
[ 1,5]
Aportaciones de capital SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Subtotal
[ 3,25]
Cesión de inversiones de cartera
Mercado
[…]
Liquidación de las actividades inmobiliarias
Mercado
[…]
Liquidación de IKB Int. Luxemburgo
Mercado
[…]
Liquidación IKB CC Nueva York
Mercado
[…]
Liquidación de IKB Amsterdam
Mercado
[…]
Cesión de la participación en Movesta
Mercado
[…]
Cesión de activos no estratégicos
Mercado
[…]
Subtotal: Cesiones como medidas compensatorias
[ 5,0] (como mínimo […])
d) Prevención de falseamientos indebidos de la competencia - Medidas compensatorias
(108)
Tras la investigación, la Comisión ha quedado convencida de que se han tomado medidas suficientes para mitigar en lo posible los efectos adversos de la ayuda en los competidores.
(109)
La Comisión señala que IKB abandona todo un segmento de actividad y reduce su segmento más rentable, la financiación estructurada, en un [20-30] %.
(110)
La Comisión no puede aceptar que la mayor parte de la reducción (es decir, la liquidación de las inversiones de cartera por importe de 18 300 millones EUR) constituya medidas compensatorias, puesto que las medidas de reducción son necesarias para el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo. Conforme al punto 40 de las Directrices, estas medidas no pueden considerarse medidas compensatorias.
(111)
Independientemente de esto, la reducción de otros [ 10] miles de millones EUR corresponde aproximadamente al [25] % del total del balance una vez deducidas las inversiones de cartera (es decir [ 10] miles de millones EUR de 45 200 millones EUR) (50). Aunque el cese de las inversiones de cartera no puede aceptarse como medida compensatoria, no deja de tener influencia sobre el tamaño del banco y sus actividades. Sobre la base de las medidas propuestas por Alemania, el balance total de IKB disminuirá un 47,2 % (es decir, 18 300 millones EUR de inversiones de cartera y [ 10] miles de millones EUR para las medidas compensatorias menos […] miles de millones EUR de margen de crecimiento en relación con los 63 500 millones EUR del balance total).
(112)
La Comisión señala también que la disminución deseada del balance total a 33 500 millones EUR de aquí a finales del período reestructuración (30 de septiembre de 2011) garantiza que los cierres y cesiones no se compensarán con el relanzamiento del negocio en otros sectores del banco o una mera transferencia de actividades.
(113)
Por otra parte, los antiguos propietarios y directivos del banco ya no participarán en las actividades de IKB, lo que supone un claro mensaje contra el riesgo moral. Además, el banco se vendió mediante un procedimiento abierto y no discriminatorio que dio a los competidores del sector bancario la oportunidad de adquirirlo, lo que ya de por sí representa una especie de compensación por el perjuicio competitivo que les causó la ayuda.
(114)
En conjunto, las medidas compensatorias son proporcionales a los efectos de distorsión provocados por la ayuda concedida a IKB y garantizan que los efectos negativos sobre las condiciones de comercio se minimicen en la medida de lo posible.
(115)
La Comisión debe ser informada de los avances en la ejecución de las medidas compensatorias citadas.
6. CONCLUSIÓN
(116)
La Comisión concluye que las medidas de ayuda en cuestión se han ejecutado ilegalmente, infringiendo lo dispuesto en el artículo 88, apartado 3, del Tratado CE. No obstante, la Comisión concluye que las medidas en cuestión constituyen una ayuda de reestructuración que puede ser considerada compatible con el mercado común conforme al artículo 87, apartado 3, letra c), del Tratado CE si se cumplen las condiciones correspondientes.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Las ayudas concedidas por Alemania a IKB Deutsche Industriebank AG (en lo sucesivo, «IKB»), sobre la base de los acuerdos y documentos presentados por Alemania, son compatibles con el mercado común, supeditadas a las obligaciones y condiciones contempladas en el artículo 2.
Artículo 2
1. Alemania garantiza que el plan de reestructuración de IKB, comunicado a la Comisión por Alemania el 25 de septiembre de 2008, se habrá aplicado íntegramente el 30 de septiembre de 2011.
2. Alemania garantiza que los siguientes activos de IKB se cederán a un tercero, independiente de IKB y KfW, o se liquidarán:
a)
la totalidad de las actividades de financiación inmobiliaria, que comprende tanto la financiación inmobiliaria nacional como internacional, se paralizará a 30 de diciembre de 2008 y será objeto de liquidación activa (51); […] % será cedido antes del 30 de septiembre de 2010, un […] % del 30 de septiembre de 2011 y el resto en las fechas de vencimiento correspondientes. La liquidación afecta también a IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, y IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (52);
b)
la filial IKB International SA, Luxemburgo será objeto de una liquidación activa antes del 30 de septiembre de 2011. A partir del 31 de marzo de 2009, ya no se efectuarán nuevas operaciones. Las actividades importantes para las ramas de clientes empresariales y financiación estructurada de los ámbitos de actividad de esta filial serán asumidas por IKB;
c)
IKB Capital Corporation Nueva York será objeto de liquidación activa antes del 30 de septiembre de 2011; […] % de la cartera de créditos será cedida antes del 30 de septiembre de 2010. A partir del 31 de diciembre de 2008, ya no se efectuarán nuevas operaciones;
d)
las actividades de IKB AG en Ámsterdam serán objeto de liquidación activa antes de […]. A partir del 31 de diciembre de 2008, ya no se efectuarán nuevas operaciones;
e)
la participación del 50 % en Movesta Lease y Finance GmbH será cedida antes del 30 de septiembre de 2011;
f)
otros activos no estratégicos consignados inicialmente en el balance serán objeto de una liquidación activa desde el 30 de septiembre de 2011, con un valor nominal de 1 700 millones EUR (valor contable a 31 de marzo de 2007).
3. Alemania garantiza que la suma total del balance de IKB a 30 de septiembre de 2011 ascenderá a 33 500 millones EUR como máximo (53).
4. En caso de circunstancias imprevisibles, especialmente si perdurara la crisis del mercado de capitales o si la cesión de determinados activos fuera imposible, se podrán modificar o sustituir las medidas mencionadas en los apartados 2 y 3 o conceder una prórroga del plazo, siempre que se justifique debidamente dos meses antes del plazo correspondiente como mínimo, y que, en esos dos meses, la Comisión no formule objeciones.
5. Para que pueda supervisarse el cumplimiento de las condiciones y obligaciones contempladas en los apartados 1, 2 y 3, Alemania transmitirá hasta 2012, a más tardar el 31 de julio, informes anuales sobre la evolución de la aplicación del plan de reestructuración y estas condiciones y obligaciones.
Artículo 3
El destinatario de la presente Decisión es la República Federal de Alemania.
Hecho en Bruselas, el 21 de octubre de 2008.