Rozhodnutí Komise
ze dne 24. ledna 2003
o veterinárních osvědčeních pro dovoz živých zvířat a živočišných produktů z Nového Zélandu
(oznámeno pod číslem K(2003) 326)
(text s významem pro EHP)
(2003/56/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na rozhodnutí Rady 97/132/ES ze dne 17. prosince 1996 o uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem o hygienických opatřeních použitelných při obchodu s živými zvířaty a živočišnými produkty [1], naposledy pozměněné rozhodnutím 2002/957/ES [2], a zejména na článek 4 uvedeného rozhodnutí,
s ohledem na směrnici Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat, ovcí a koz, čerstvého masa nebo masných výrobků ze třetích zemí [3], naposledy pozměněnou nařízením Rady (ES) č. 1452/2001 [4], a zejména na čl. 11 odst. 2 a čl. 22 odst. 2 uvedené směrnice a odpovídající ustanovení jiných směrnic, kterými se stanoví veterinární podmínky a vzory osvědčení pro dovoz živých zvířat a živočišných produktů ze třetích zemí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutí Rady 97/132/ES stanoví záruky pro dovoz čerstvého masa a masných výrobků z Nového Zélandu, které jsou rovnocenné zárukám stanoveným ve směrnici Rady 72/462/EHS.
(2) Příloha V Dohody mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem o hygienických opatřeních použitelných při obchodu s živými zvířaty a živočišnými produkty (dále jen dohoda) stanoví opatření pro veřejné zdraví a zdraví zvířat týkající se čerstvého masa a masných výrobků a některých dalších živočišných produktů pocházejících z Nového Zélandu, které byly uznány za rovnocenné.
(3) Rozhodnutím 2002/957/ES, kterým se mění přílohy V a VII dohody, stanovila Rada rovnocennost systémů osvědčování, pokud jde o čerstvé maso a masné výrobky a některé další živočišné produkty pocházející z Nového Zélandu. Tato rovnocennost by měla být zavedena vytvořením vzorů úředních veterinárních osvědčení za účelem umožnění dovozu těchto produktů na uvedeném základě.
(4) Úplná rovnocennost opatření je podle přílohy VII dohody rovnost opatření týkajících se zdraví zvířat a/nebo veřejného zdraví a případně systémů osvědčování, aniž jsou dotčeny podmínky osvědčování, na něž se dohoda nevztahuje.
(5) Příloha VII dohody stanoví vzor potvrzení zdravotní nezávadnosti, které má být zahrnuto v úředním veterinárním osvědčení pro živá zvířata a živočišné produkty, u nichž byla uznána úplná rovnocennost opatření.
(6) U některých živočišných produktů byla uznána úplná rovnocennost, pokud jde o zdraví zvířat a veřejné zdraví a o systémy osvědčení. U jiných živočišných produktů však byla úplná rovnocennost uznána pouze u opatření pro zdraví zvířat a veřejné zdraví a u systémů osvědčování. Je proto nezbytné zachovávat několik vzorů úředních veterinárních osvědčení. Tato úřední veterinární osvědčení by měla nahradit osvědčení stanovená v souladu s právními předpisy Společenství pro dovoz příslušných živočišných produktů z Nového Zélandu.
(7) U jiných živočišných produktů a živých zvířat nebyla úplná rovnocennost uznána. U těchto živočišných produktů a živých zvířat by měl být dovoz až do přijetí harmonizovaných podmínek dovozu povolen na základě úředních veterinárních osvědčení v souladu se stávajícími právními předpisy Společenství nebo s platnými vnitrostátními veterinárními podmínkami členských států.
(8) V souladu s přílohou V dohody by měl Nový Zéland poskytnout dodatečné záruky pro dovoz některých živočišných produktů určených pro některé členské státy v podobě prohlášení, jež má být zahrnuto v úředním veterinárním osvědčení. U některých produktů živočišného původu by měl Nový Zéland rovněž poskytnout dodatečné prohlášení týkající se přenosných spongiformních encefalopatií.
(9) V souladu s přílohou VII dohody může být po odeslání zásilky z Nového Zélandu za určitých podmínek vydáno osvědčení pro zásilky produktů, u nichž byla uznána úplná rovnocennost.
(10) V souladu s přílohou VII dohody se úřední veterinární osvědčení vypracuje v angličtině a v jednom z jazyků členského státu určení.
(11) Pro Nový Zéland by rovněž měly být stanoveny některé další dodatečné podmínky osvědčování.
(12) Produkty živočišného původu, které jsou dovezeny na Nový Zéland a po uskladnění nebo opětovném zpracování na Novém Zélandě jsou vyvezeny do Společenství, by měly vyhovovat ustanovením Společenství použitelným pro tyto produkty. Pro tyto produkty by se proto mělo stanovit úřední veterinární osvědčení.
(13) Směrnice Rady 93/119/ES ze dne 22. prosince 1993 o ochraně zvířat při porážení nebo utrácení [5] stanoví, že by úřední veterinární osvědčení provázející maso měla být doplněna potvrzením o tom, že některá zvířata zmíněná v uvedené směrnici byla poražena za podmínek zaručujících humánní zacházení, které jsou přinejmenším rovnocenné podmínkám zaručeným uvedenou směrnicí.. Toto potvrzení by mělo být zahrnuto v odpovídajících vzorech úředních veterinárních osvědčení.
(14) Rozhodnutím Rady 97/131/ES ze dne 17. prosince 1996 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů o prozatímním používání dohody mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem o veterinárních opatřeních v obchodu se živými zvířaty a produkty živočišného původu [6] byla schválena dohoda ve formě výměny dopisů, která se týká prozatímního používání dohody, podle níž by se měly až do vstupu této dohody v platnost nadále používat podmínky osvědčování použitelné ke dni 31. prosince 1996. Z toho důvodu by se mělo zrušit rozhodnutí Komise 80/805/ES ze dne 25. července 1980 o veterinárních podmínkách a veterinárních osvědčeních pro dovoz čerstvého masa z Nového Zélandu [7] a mělo by se zajistit, aby den použití tohoto rozhodnutí odpovídal dni, kdy uvedená dohoda vstoupí v platnost.
(15) Za účelem usnadnění hladkého přechodu od stávajících úředních veterinárních osvědčení by mělo být stanoveno přechodné období.
(16) Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Členské státy povolí z Nového Zélandu dovoz živých zvířat a živočišných produktů uvedených v příloze I, pokud splňují požadavky na osvědčování stanovené v uvedené příloze a jsou v případě potřeby doprovázeny úředním veterinárním osvědčením, jež bylo v souladu s jedním z následujících vzorů vydáno před odesláním zásilky z Nového Zélandu:
a) byla-li uznána rovnocennost, vzor uvedený v příloze I, jak je stanoven v přílohách II až V;
b) v ostatních případech vzory stanovené v přílohách aktů uvedených v příloze I.
2. Je-li členským státem určení zásilky Finsko nebo Švédsko, úřední veterinární osvědčení pro živá zvířata a živočišné produkty uvedené v příloze VI bude obsahovat (obsahuje) dodatečná (dodatečné) prohlášení podle uvedené přílohy.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou být úřední veterinární osvědčení vydaná v souladu se vzory stanovenými v přílohách II až V vydána po odeslání zásilky z Nového Zélandu za předpokladu, že:
a) jsou k dispozici při příjezdu do stanoviště hraniční kontroly;
b) úředník vydávající osvědčení písemně prohlásil, že osvědčení pro zásilku vydal na základě dokladu (dokladů) o způsobilosti produktů na Novém Zélandu, které ověřil a které byly vydány před odesláním zásilky.
4. Do přijetí harmonizovaných pravidel dovozu zůstávají vnitrostátní veterinární požadavky platné v členských státech nadále použitelné pro zvířata a živočišné produkty, pokud je tak stanoveno v příloze I.
Článek 2
Pokud je zásilka předložena k veterinární kontrole, úřední veterinární osvědčení se poskytne v anglickém jazyce a v jednom z úředních jazyků členského státu, v němž se nachází stanoviště hraniční kontroly, jemuž se zásilka předkládá.
Článek 3
Úřední veterinární osvědčení pro živočišné produkty uvedené v příloze I jsou provázena dodatečnými prohlášeními popsanými v příloze VI, pokud byly tyto produkty dovezeny na Nový Zéland ze třetí země a následně byly vyvezeny do Společenství.
Článek 4
Během přechodného období, které není delší než 90 dnů ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, povolí členské státy dovoz živých zvířat a živočišných produktů uvedených v příloze I na základě vzorů osvědčení použitelných dříve.
Článek 5
Rozhodnutí Komise 80/805/EHS se zrušuje.
Článek 6
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. února 2003.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 24. ledna 2003.
Decisión de la Comisión
de 24 de enero de 2003
sobre los certificados sanitarios para la importación de animales vivos y productos de origen animal procedentes de Nueva Zelanda
[notificada con el número C(2003) 326]
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2003/56/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Vista la Decisión 97/132/CE del Consejo, de 17 de diciembre de 1996, relativa a la conclusión del Acuerdo entre la Comunidad Europea y Nueva Zelanda sobre medidas sanitarias aplicables al comercio de animales vivos y productos animales(1), cuya última modificación la constituye la Decisión 2002/957/CE(2), y, en particular, su artículo 4,
Vista la Directiva 72/462/CEE del Consejo, de 12 de diciembre de 1972, relativa a problemas sanitarios y de policía sanitaria en las importaciones de animales de las especies bovina, porcina, ovina y caprina y de carnes frescas procedentes de terceros países(3), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) n° 1452/2001(4), y, en particular, el apartado 2 de su artículo 11 y el apartado 2 de su artículo 22, y las disposiciones correspondientes de las demás Directivas por las que se establecen las condiciones sanitarias y los modelos de certificados para la importación de animales vivos y productos de origen animal procedentes de terceros países.
Considerando lo siguiente:
(1) La Decisión 97/132/CE contempla el establecimiento de garantías equivalentes a las previstas en la Directiva 72/462/CEE para la importación de carne fresca y productos cárnicos procedentes de Nueva Zelanda.
(2) En el anexo V del Acuerdo entre la Comunidad Europea y Nueva Zelanda sobre medidas sanitarias aplicables al comercio de animales vivos y productos animales (en lo sucesivo denominado "el Acuerdo"), se establecen las medidas de salud pública y sanidad animal para la carne fresca y los productos cárnicos y para otros determinados productos de origen animal procedentes de Nueva Zelanda en relación con los cuales se haya reconocido una equivalencia.
(3) Mediante su Decisión 2002/957/CE, por la que se modifican los anexos V y VII del Acuerdo, el Consejo determinó la equivalencia de los sistemas de certificación de carne fresca y productos cárnicos y otros productos de origen animal procedentes de Nueva Zelanda. Para aplicar dicha equivalencia deben establecerse los modelos de los certificados sanitarios oficiales que permitan la importación de los citados productos con ese objeto.
(4) En virtud del anexo VII del Acuerdo, la equivalencia total de las medidas es la equivalencia de las medidas de sanidad animal o salud pública, según el caso, y de los sistemas de certificación, sin perjuicio de los requisitos de certificación que no están cubiertos por el Acuerdo.
(5) El anexo VII del Acuerdo prevé la inclusión de los modelos de las certificaciones sanitarias en el certificado sanitario oficial de los animales vivos y productos de origen animal en relación con los cuales se haya reconocido la equivalencia total de las normas.
(6) La equivalencia total ha sido determinada para algunos productos de origen animal en lo que respecta a la sanidad animal y a la salud pública y para los sistemas de certificación. No obstante, la equivalencia total para otros productos de origen animal se ha determinado sólo en lo que respecta a las medidas de sanidad animal o a las de salud pública y para los sistemas de certificación. Por consiguiente, es necesario mantener varios modelos de certificados sanitarios oficiales. Dichos certificados sanitarios oficiales deben sustituir a los establecidos de conformidad con la normativa comunitaria relativa a la importación de productos de origen animal en procedencia de Nueva Zelanda.
(7) En lo que respecta a otros productos de origen animal y a animales vivos, no se ha determinado la equivalencia total. En el caso de dichos productos de origen animal y de los animales vivos, debe permitirse la importación sobre la base de certificados sanitarios oficiales de acuerdo con la normativa comunitaria existente o las condiciones sanitarias nacionales vigentes en los Estados miembros en espera de la adopción de condiciones de importación armonizadas.
(8) De conformidad con el anexo V del Acuerdo, Nueva Zelanda debe proporcionar las garantías adicionales exigidas para la importación de determinados productos de origen animal destinados a determinados Estados miembros mediante una declaración que se incluirá en el certificado sanitario oficial. Nueva Zelanda debe presentar también una declaración adicional sobre las encefalopatías espongiformes transmisibles en relación con determinados productos de origen animal.
(9) De conformidad con el anexo VII del Acuerdo, la certificación de los envíos de productos para los que se haya reconocido la equivalencia total puede expedirse tras la salida del envío de Nueva Zelanda, bajo determinadas condiciones.
(10) De conformidad con el anexo VII del Acuerdo, el certificado sanitario oficial deberá expedirse en inglés y en una de las lenguas del Estado miembro de llegada.
(11) Es conveniente también establecer otros requisitos de certificación adicionales para Nueva Zelanda.
(12) Los productos de origen animal importados en Nueva Zelanda y a continuación exportados a la Comunidad tras su almacenamiento o nueva transformación en Nueva Zelanda deberán cumplir las normas comunitarias relativas a dichos productos. Por consiguiente, debe expedirse un certificado sanitario oficial para dichos productos.
(13) La Directiva 93/119/CEE del Consejo, de 22 de diciembre de 1993, relativa a la protección de los animales en el momento de su sacrificio o matanza(5), establece que los certificados sanitarios oficiales relativos a la carne se completen mediante una declaración que dé fe de que determinados animales contemplados en la citada Directiva han sido sacrificados en condiciones que ofrezcan unas garantías de trato no cruel al menos equivalentes a las que establece dicha Directiva. Esa declaración debe incluirse en los modelos correspondientes de los certificados sanitarios oficiales.
(14) En la Decisión 97/131/CE del Consejo, de 17 de diciembre de 1996, relativa a la celebración de un Acuerdo en forma de Canje de Notas sobre la aplicación provisional del Acuerdo entre la Comunidad Europea y Nueva Zelanda sobre medidas sanitarias aplicables al comercio de animales vivos y productos animales(6), se aprobó un Acuerdo en forma de Canje de Notas relativo a la aplicación provisional del Acuerdo, según el cual, hasta la entrada en vigor del Acuerdo, seguirán aplicándose las condiciones de certificación aplicables el 31 de diciembre de 1996. Por consiguiente, es necesario derogar la Decisión 80/805/CEE de la Comisión, de 25 de julio de 1980, referente a las condiciones de policía sanitaria y al certificado sanitario requeridos para la importación de carnes frescas procedentes de Nueva Zelanda(7), y garantizar que la fecha de aplicación de la presente Decisión coincide con la fecha de entrada en vigor del Acuerdo.
(15) Con el fin de facilitar una transición armoniosa de los certificados sanitarios existentes, debe establecerse un período transitorio.
(16) Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. Los Estados miembros autorizarán la importación en procedencia de Nueva Zelanda de los animales vivos y productos de origen animal indicados en el anexo I, siempre que cumplan los requisitos de certificación que figuran en dicho anexo y, cuando se exija, vayan acompañados de un certificado sanitario oficial expedido antes de la salida del envío de Nueva Zelanda, de conformidad con uno de los siguientes modelos:
a) en caso de haberse establecido la equivalencia, el modelo que figura en el anexo I, como se prevé en los anexos II a V;
b) en los demás casos, los modelos que figuran en los anexos de los actos mencionados en el anexo I.
2. Cuando el Estado miembro de destino del envío sea Finlandia o Suecia, el certificado o certificados sanitarios oficiales de los animales vivos y productos de origen animal contemplados en el anexo VI se completarán con la declaración o declaraciones adicionales mencionadas en dicho anexo.
3. Sin perjuicio de las disposiciones del apartado 1, los certificados sanitarios oficiales expedidos de conformidad con los modelos que figuran en los anexos II a V podrán expedirse después de la salida del envío de Nueva Zelanda, siempre que:
a) se encuentren en el puesto de inspección fronterizo a la llegada del envío, y
b) el funcionario que realice la certificación declare por escrito haber certificado conforme el envío con los documentos de subvencionabilidad de Nueva Zelanda, comprobados por el funcionario y expedidos antes de la salida del envío.
4. En espera de la adopción de normas de importación armonizadas, los requisitos sanitarios nacionales vigentes en los Estados miembros seguirán siendo aplicables a los animales y productos de origen animal cuando así se mencione en el anexo I.
Artículo 2
Cuando el envío se presente a la inspección veterinaria, el certificado sanitario oficial se presentará en inglés y en una de las lenguas oficiales del Estado miembro en que esté situado el puesto de inspección fronterizo donde se presente el envío.
Artículo 3
Los certificados sanitarios oficiales de los productos de origen animal que se enumeran en el anexo I irán completados con las declaraciones adicionales que figuran en el anexo VI cuando hayan sido importados de un tercer país en Nueva Zelanda y a continuación exportados a la Comunidad.
Artículo 4
Durante un período transitorio que no excederá de 90 días a partir de la fecha de aplicación de la presente Decisión, los Estados miembros autorizarán la importación de animales vivos y de productos de origen animal contemplados en el anexo I mediante la utilización de los modelos de certificados aplicables anteriormente.
Artículo 5
Queda derogada la Decisión 80/805/CEE.
Artículo 6
La presente Decisión será aplicable a partir del 1 de febrero de 2003.
Artículo 7
Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 24 de enero de 2003.