Směrnice Rady 92/36/EHS
ze dne 29. dubna 1992,
kterou se mění, pokud jde o mor koní, směrnice 90/426/EHS o veterinárních předpisech pro přesun koňovitých a jejich dovoz ze třetích zemí
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1]
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu, [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že směrnice 90/426/EHS [4] stanoví veterinární předpisy pro přesun koňovitých a jejich dovoz ze třetích zemí; že uvedená směrnice uvádí hranice oblasti infikované morem koní a pravidla platná pro členské státy s výskytem moru;
vzhledem k tomu, že směrnice 92/35/EHS [5] stanovila kontrolní pravidla; že směrnice 90/426/EHS musí být tudíž pozměněna, aby těmto ustanovením odpovídala,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Článek 5 směrnice 90/426/EHS se nahrazuje tímto:
"Článek 5
1. Členský stát s výskytem moru koní může odesílat koňovité z té části svého území, která je považována za infikovanou ve smyslu odstavce 2 tohoto článku, pouze za podmínek stanovených v odstavci 3 tohoto článku.
2. a) Část území členského státu se považuje za infikovanou morem koní, jestliže:
- byl klinicky, sérologicky (u neočkovaných zvířat), případně epizootologicky prokázán výskyt moru koní v minulých dvou letech, nebo
- očkování proti moru koní byla provedena v posledních 12 měsících.
b) Část území považovaná za infikovanou morem koní musí zahrnovat alespoň:
- ochranné pásmo o poloměru alespoň 100 km kolem každého ohniska nákazy,
- pásmo dozoru přesahující o nejméně 50 km ochranné pásmo, v němž nebylo v posledních 12 měsících prováděno očkování.
c) Pravidla, která upravují tlumící opatření vztahující se k územím a pásmům uvedeným pod písmeny a) a b), a odpovídající výjimky jsou blíže uvedeny ve směrnici 92/35/EHS [6].
d) Všichni očkovaní koňovití nalézající se v ochranném pásmu musí být evidováni a identifikováni v souladu s čl. 6 odst. 1 směrnice 92/35/EHS.
Identifikační doklad, případně veterinární osvědčení, musí obsahovat jasný odkaz na toto očkování.
3. Členský stát může odesílat z území uvedeného v odst 2 písm. b) pouze koňovité, kteří splňují tyto podmínky:
a) musí být odesíláni, s ohledem na vektorový hmyz, pouze během určitých ročních období stanovených postupem podle článku 25;
b) nesmějí v den inspekce uvedené v čl. 4 odst. 1 vykazovat žádné klinické příznaky moru koní;
c) - jestliže nebyli očkováni proti moru koní, musí podstoupit test reakce vazby komplementu na mor koní, popsaný v příloze D, s negativní reakcí, a to dvakrát s časovým odstupem 21 a 30 dnů, přičemž druhý test musí být proveden během deseti dnů před odesláním,
- jestliže byli očkováni, nemusí být očkováni během předcházejících dvou měsíců a musí podstoupit test reakce vazby komplementu popsaný v příloze D ve výše uvedených časových lhůtách, přičemž nesmí být zaznamenáno vyšší množství protilátek. Postupem podle článku 24 může Komise, podle stanoviska Vědeckého veterinárního výboru, uznat jiné kontrolní metody;
d) musí být drženi v karanténní stanici po dobu nejméně 40 dnů před odesláním;
e) během období v karanténě a během přepravy z karanténní stanice do místa odeslání musí být chráněni proti vektorovému hmyzu."
Článek 2
Rozhodnutí Komise 90/552/EHS [7], 90/553/EHS [8], 91/93/EHS [9] a 92/101/EHS [10] se pro účely této směrnice nadále používají.
Postupem podle článku 19 směrnice 92/35/EHS mohou být výše uvedená rozhodnutí pozměněna za účelem přizpůsobení jejich oblasti působnosti ustanovením této směrnice, nebo za účelem budoucího přizpůsobení vědeckému a technologickému vývoji.
Článek 3
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1992. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 29. dubna 1992.
DIRECTIVA 92/36/CEE DEL CONSEJO de 29 de abril de 1992 por la que se modifica, en lo que se refiere a la peste equina, la Directiva 90/426/CEE relativa a las condiciones de policía sanitaria que regulan los movimientos de équidos y las importaciones de équidos procedentes de países terceros
EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea y, en particular, su artículo 43,
Vista la propuesta de la Comisión (1),
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (2),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social (3),
Considerando que en la Directiva 90/426/CEE (4) se establecen las condiciones de policía sanitaria que regulan los movimientos de équidos y las importación de équidos procedentes de países terceros; que se modifican en la misma los límites del territorio infectado de peste equina y las normas aplicables a los Estados miembros no indemnes;
Considerando que en la Directiva 92/35/CEE (5) se establecen las normas de control; que, por tanto, procede modificar la Directiva 90/426/CEE para incorporar dichas normas,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
El artículo 5 de la Directiva 90/426/CEE queda sustituido por el siguiente texto:
«Artículo 5
1. Los Estados miembros que no estén indemnes de peste equina, con arreglo a la letra f) del artículo 2, sólo podrán enviar équidos procedentes de la parte de territorio que se considere infectada con arreglo al apartado 2 del presente artículo en las condiciones fijadas en el apartado 3 del presente artículo.
2. a) Se considerará infectada de peste equina una parte del territorio de un Estado miembro siempre que:
- se haya comprobado la peste equina en los dos últimos años mediante una evidencia clínica, serológica (en los animales no vacunados) y/o epidemiológica; o
- se haya practicado la vacuna contra la peste equina en los doce últimos meses.
b) La parte del territorio que se considere infectada de peste equina deberá componerse al menos de:
- una zona de protección de un radio de 100 km como mínimo en torno a cualquier foco;
- una zona de vigilancia de al menos 50 km de fondo que empezará en los límites de la zona de protección y en la que no se haya practicado vacunación alguna en los últimos doce meses.
c) Las normas de control de las medidas de lucha relativas a los territorios y zonas contemplados en las letras a) y b) así como las excepciones a las mismas se especifican en la Directiva 92/35/CEE (6)().
d) Todo équido vacunado que se encuentre en la zona de protección deberá quedar registrado e identificado conforme a lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 6 de la Directiva 92/35/CEE.
La mención de dicha vacunación deberá constar de manera clara en el documento de identificación y/o en el certificado sanitario.
3. Un Estado miembro sólo podrá expedir del territorio mencionado en la letra b) del apartado 2 los équidos que cumplan los siguientes requisitos:
a) Ser expedidos únicamente en determinados períodos del año, en función de la actividad de los insectos vectores, que deberán fijarse de conformidad con el procedimiento previsto en el artículo 25.
b) No presentar ningún síntoma clínico de peste equina el día de la inspección contemplada en el apartado 1 del artículo 4.
c) - Si no han sido vacunados contra la peste equina, que hayan sido sometidos con reacción negativa a una prueba de fijación del complemento para la peste equina tal como se describe en el Anexo D, en dos ocasiones, con un intervalo comprendido entre veintiún y treinta días, debiendo haberse efectuado la segunda prueba en los diez días anteriores al envío.
- Si han sido vacunados, no deben haberlo sido durante los últimos dos meses y deben haber sido sometidos a la prueba de fijación descrita en el Anexo D con los intervalos citados sin que se haya evidenciado un aumento de los anticuerpos. Con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 24, la Comisión, previo dictamen del Comité científico veterinario, podrá reconocer otros métodos de control.
d) Haber sido mantenidos en un lugar de cuarentena durante un período de al menos cuarenta días antes del envío.
e) haber sido protegidos de los insectos vectores durante el período de cuarentena y durante el transporte del lugar de cuarentena al lugar de envío.
(7)() DO no L 157 de 10. 6. 1992, p. 19».
Artículo 2
A los efectos de la presente Directiva continúan siendo aplicables las Decisiones de la Comisión 90/552/CEE (8), 90/553/CEE (9), 91/93/CEE (10) y 92/101/CEE (11).
Con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 19 de la Directiva 92/35/CEE, podrán modificarse las citadas Decisiones con vistas a la adaptación del ámbito de aplicación de las mismas a las disposiciones de la presente Directiva o con vistas a su posterior adaptación a la evolución científica y tecnológica.
Artículo 3
Los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo dispuesto en la presente Directiva, a más tardar el 31 de diciembre de 1992. Informarán inmediatamente de ello a la Comisión.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
Artículo 4
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Luxemburgo, el 29 de abril de 1992.