Směrnice Rady
ze dne 7. února 1983,
kterou se mění směrnice 72/462/EHS o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat a čerstvého masa ze třetích zemí a směrnice 77/96/EHS o vyšetření čerstvého masa domácích prasat na svalovce (trichinella spiralis) při jeho dovozu ze třetích zemí
(83/91/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že směrnice 72/462/EHS [4], naposledy pozměněná směrnicí 81/476/EHS [5], stanoví požadavky na hygienické a veterinární kontroly při dovozu skotu, prasat a čerstvého masa ze třetích zemí;
vzhledem k tomu, že od přijetí výše zmíněné směrnice došlo k pokroku vědeckého poznání a techniky; že by měly být vzaty v úvahu zkušenosti získané v průběhu kontrol, které veterinární lékaři Společenství prováděli ve třetích zemích; že je žádoucí, aby předpisy Společenství byly s ohledem na tento vývoj a zkušenosti upraveny;
vzhledem k tomu, že v určitých ohledech lze metody určené k zajištění zdravotní nezávadnosti čerstvého masa považovat za odpovídající normám Společenství díky doplňkovým nebo alternativním hygienickým zárukám, jejichž dodržování je třeba kontrolovat v každém jednotlivémzařízení;
vzhledem k tomu, že v souvislosti se zákazem dovozu skotu ze třetích zemí zamořených katarální horečkou ovcí se nyní uznává, že dvanáctiměsíční období bez výskytu choroby je vhodnější a poskytne lepší záruku pro stáda Společenství;
vzhledem k tomu, že záruky, jež mohou být požadovány pro skot v souvislosti s tuberkulózou a brucelózou a pro prasata v souvislosti s brucelózou, lze přizpůsobit normám Společenství prostřednictvím doplňkových nebo alternativních záruk;
vzhledem k tomu, že k zamezení přenosu určitých infekčních nebo nakažlivých chorob, k němuž může docházet i jen společnou přítomností zvířat, je třeba, aby veterinární kontroly zvířat určených pro dovoz do Společenství a také zvířat převážených přes území Společenství byly prováděny okamžitě poté, co dorazí na území Společenství;
vzhledem k tomu, že po takové veterinární kontrole zvířat by měla být jasně definována opatření, která by členské státy měly učinit;
vzhledem k tomu, že ke snížení počtu dokumentů by mělo být veterinární osvědčení na stejném formuláři spolu s osvědčením o zdravotní nezávadnosti, kdykoli je to možné;
vzhledem k tomu, že definice stáda prostého tuberkulózy a stáda prostého brucelózy by měly být aktualizovány;
vzhledem k tomu, že do působnosti směrnice 72/462/EHS by mělo být zahrnuto také čerstvé maso volně žijících sudokopytníků a volně žijících lichokopytníků, aby mohl být sestaven seznam třetích zemí, ze kterých může být takové maso dováženo do Společenství;
vzhledem k tomu, že by zpravidla měly být v rámci vnitřního trhu Společenství vyžadovány stejné základní hygienické a veterinární záruky jako v rámci obchodu se třetími zeměmi; že technické přílohy ke směrnici Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství [6] a ke směrnici Rady 64/433/EHS ze dne 26. června 1964 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství [7], které byly obě naposledy pozměněny směrnicí 81/476/EHS, by se měly vztahovat také na dovoz ze třetích zemí;
vzhledem k tomu, že by měl být schválen postup, kterým lze s ohledem na technický pokrok a zkušenosti provádět změny technických požadavků týkajících se metod vyšetřování, vyšetřovacích laboratoří a postupu označování zkontrolovaného masa, jež jsou obsaženy v příloze ke směrnici Rady 77/96/EHS ze dne 21. prosince 1976 o vyšetření čerstvého masa domácích prasat na svalovce (trichinella spiralis) při jeho dovozu ze třetích zemí [8], naposledy pozměněné směrnicí 81/476/EHS;
vzhledem k tomu, že by měly být odstraněny určité terminologické nedostatky, zejména co se týče vzájemné shody mezi různými jazykovými verzemi, jež by mohly vést k potížím při používání dotyčných ustanovení,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 72/462/EHS se mění takto:
1. Články 1 až 28 se nahrazují tímto:
"KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na dovoz ze třetích zemí:
- domácího plemenného, užitkového nebo jatečného skotu a prasat,
- čerstvého masa z domácích zvířat těchto druhů: skot (včetně buvolů), prasata, ovce a kozy, jakož i z domácích lichokopytníků,
- pro účely článku 3, čerstvé maso volně žijící spárkaté zvěře a volně žijících lichokopytníků, pokud se týče povoleného dovozu z určitých třetích zemí původu.
2. Tato směrnice se nevztahuje na:
a) zvířata určená dočasně výlučně na pastvu nebo k tahu, která přebývají poblíž hranic Společenství;
b) maso uložené v osobních cestovních zavazadlech a určené k osobní spotřebě cestujících, pokud přepravované množství nepřesahuje jeden kilogram na osobu a za předpokladu, že maso pochází ze třetí země nebo její části, která je na seznamu vypracovaném podle článku 3 a z níž není podle článku 28 dovoz masa zakázán;
c) maso zasílané v malých zásilkách soukromým osobám za předpokladu, že se nedováží za žádným obchodním účelem, že hmotnost zásilky nepřesahuje jeden kilogram a že zásilka pochází ze třetí země nebo z její části, která je na seznamu vypracovaném podle článku 3 a z níž není podle článku 28 dovoz masa zakázán;
d) maso určené ke konzumaci pro posádku a cestující v dopravních prostředcích na mezinárodních trasách.
Pokud se takové maso a kuchyňský odpad vykládá, musí se hned zlikvidovat. Likvidaci však není nutno provádět v případech, kdy se maso přímo nebo po dočasném umístění pod celní dozor překládá z jednoho dopravního prostředku do jiného.
Článek 2
Pro účely této směrnice se podle potřeby použijí definice uvedené v článcích 2 směrnice 64/432/EHS, směrnice 64/433/EHS a ve směrnici Rady 72/461/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat a čerstvého masa ze třetích zemí [1] Úř. věst. L 302, 31.12.1972, s. 24., jež byly všechny naposledy pozměněny směrnicí 81/476/EHS.
Kromě toho pro účely této směrnice:
a) "úředním veterinárním lékařem" se rozumí veterinární lékař určený příslušným ústředním orgánem členského státu nebo třetí země;
b) "zemí určení" se rozumí členský stát, do něhož se zvířata nebo čerstvé maso ze třetí země dováží;
c) "třetí zemí" se rozumí země mimo působnost směrnic 64/432/EHS a 64/433/EHS;
d) "dovozem" se rozumí vstup zvířat nebo čerstvého masa ze třetích zemí na území Společenství;
e) "hospodářstvím" se rozumí zemědělský, průmyslový nebo obchodní podnik pod úřední kontrolou na území třetí země, ve kterém jsou plemenná, užitková nebo jatečná zvířata běžně držena nebo chována;
f) "oblastí prostou nákazy" se rozumí oblast, ve které nejsou dle úředního zjištění zvířata postižena žádnou z nakažlivých nebo infekčních chorob, které jsou uvedeny na seznamu vypracovaném podle postupu stanoveného v článku 29, a to po dobu a v okruhu, které jsou definovány podle téhož postupu.
Článek 3
1. Na návrh Komise vypracuje Rada seznam třetích zemí nebo jejich částí, z nichž členské státy povolují dovoz skotu, prasat a čerstvého masa nebo jedné či více kategorií těchto zvířat a čerstvého masa, jakož i čerstvého masa volně žijících sudokopytníků a volně žijících lichokopytníků, s ohledem na nákazovou situaci v těchto zemích nebo jejich částech. Tento seznam lze upravovat a doplňovat postupem stanoveným v článku 30.
2. Při rozhodování, zda v případě skotu, prasat a čerstvého masa může být určitá země či její část zanesena na seznam zmíněný v odstavci 1, je nutno brát zejména v úvahu:
a) zdravotní stav skotu, ostatních domácích zvířat a volně žijících zvířat v dané třetí zemi se zvláštním ohledem na exotické choroby zvířat a dále hygienickou situaci v dané zemi, která by mohla ohrozit zdraví obyvatelstva a zvířat v členských státech;
b) pravidelnost a rychlost, s jakými daná třetí země poskytuje informace týkající se výskytu infekčních nebo nakažlivých chorob zvířat na jejím území, a to především chorob uvedených na seznamech A a B Mezinárodního úřadu pro nákazy zvířat;
c) předpisy dané země o prevenci a boji proti nákazám zvířat;
d) strukturu veterinární inspekce v dané zemi a její pravomoci;
e) organizaci a realizaci opatření k prevenci a tlumení infekčních chorob zvířat.
3. Seznam zmíněný v odstavci 1 a všechny změny v něm prováděné se zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 4
1. Postupem podle článku 29 se vypracuje jeden či více seznamů zařízení, z nichž mohou členské státy povolit dovoz čerstvého masa. Tento seznam či seznamy mohou být pozměňovány nebo doplňovány v souladu s postupem stanoveným v článku 30.
2. Při rozhodování, zda mohou být určité jatky, bourárna nebo mrazírenský sklad nacházející se mimo jatky nebo bourárnu zaneseny na jeden ze seznamů zmíněných v odstavci 1, je nutno brát zejména v úvahu:
a) záruky, jež může daná třetí země nabídnout, co se týče dodržování této směrnice;
b) předpisy třetích zemí týkající se podávání jakýchkoli látek jatečným zvířatům, které mohou ovlivnit zdravotní nezávadnost jejich masa;
c) v každém konkrétním případu dodržování této směrnice a přílohy I ke směrnici 64/433/EHS.
V souladu s postupem stanoveným v článku 29 se však povolují odchylky od druhé, třetí a čtvrté odrážky odst. 13 písm. c) a od odstavce 24 a 41 písm. C uvedené přílohy, pokud dotyčná třetí země poskytne podobné záruky; v takovém případě je nutno v souladu s daným postupem případ od případu uplatňovat hygienické podmínky o nic méně přísné, než které stanoví uvedená příloha;
d) organizaci veterinární služby/služeb třetí země, která/které provádí/provádějí kontrolu masa, a pravomoci této/těchto služby/služeb a dozor, jemuž je/jsou podrobena/podrobeny.
3. Jatky, bourárna ani mrazírenský sklad umístěný mimo jatky nebo bourárnu nelze zanést do seznamu nebo seznamů zmíněných v odstavci 1, pokud se nenacházejí v některé ze třetích zemí nebo jejich částí, jež jsou na seznamu zmíněném v čl. 3 odst. 1, a pokud byly navíc příslušnými orgány třetí země úředně schváleny pro vývoz do Společenství. Takové schválení je podmíněno dodržováním těchto požadavků:
a) soulad s ustanoveními přílohy I ke směrnici 64/433/EHS;
b) neustálý dozor úředního veterinárního lékaře dané třetí země.
4. Seznam zmíněný v odstavci 1 a všechny změny v něm prováděné se zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 5
Veterinární znalci členských států a Komise provádějí inspekce přímo na místě, aby prověřili, zda jsou v praxi používána ustanovení této směrnice a zejména čl. 3 odst. 2 a čl. 4 odst. 2 a 3.
Pokud by inspekce prováděná za podmínek uvedených v tomto článku zjistila vážné skutečnosti v neprospěch schváleného zařízení, Komise je povinna okamžitě informovat členské státy a neprodleně přijmout rozhodnutí o dočasném zrušení takového schválení. Konečné rozhodnutí je nutno přijmout za použití postupu stanoveného v článku 30.
Znalce z členských států pověřené prováděním těchto inspekcí jmenuje Komise na návrh členských států.
Tyto inspekce se provádějí jménem Evropského společenství a na jeho náklady.
Četnost a způsob provádění těchto inspekcí se stanovuje za použití postupu stanoveného v článku 29.
KAPITOLA II
Dovoz skotu a prasat
Článek 6
Bez ohledu na ustanovení čl. 3 odst. 1 povolí členské státy dovoz zvířat, na která se vztahuje tato směrnice, pouze ze třetích zemí:
a) prostých nákaz, vůči nimž jsou zvířata vnímavá:
- po dobu předchozích dvanácti měsíců: mor skotu, slintavka a kulhavka exotického typu, plicní nákaza skotu, katarální horečka ovcí, africký mor prasat a nakažlivá obrna prasat (těšínská choroba prasat);
- po dobu šesti měsíců: nakažlivá vezikulární stomatitida;
b) ve kterých se v uplynulých dvanácti měsících neprovádělo očkování proti nákazám uvedeným v písm. a) první odrážce, vůči nimž jsou tato zvířata vnímavá.
Článek 7
Postupem podle článku 29 lze rozhodnout, že ustanovení čl. 6 písm. a) se použije pouze na část území třetí země.
Podle téhož postupu a odchylně od ustanovení čl. 6 písm. b) lze za určitých podmínek povolit dovoz zvířat, na něž se vztahuje tato směrnice, i ze třetích zemí nebo z jejich částí, kde se provádí očkováníproti jedné nebo více nákazám uvedeným v čl. 6 písm. a) první odrážce.
Článek 8
1. Aniž jsou dotčena ustanovení článků 6 a 7, mohou členské státy povolit dovoz zvířat, na něž se vztahuje tato směrnice, ze třetí země pouze tehdy, pokud tato zvířata splňují veterinární podmínky přijaté postupem podle článku 29 pro dovoz z dané třetí země podle druhu a místa určení těchto zvířat.
2. Podle postupu stanoveného v článku 29 lze rozhodnout, že povolení mají být omezena pouze na určité druhy zvířat, na jatečná, plemenná nebo užitková zvířata, případně na zvířata dovážená ke zvláštním účelům, a že po dovozu mají být uplatněna všechna nezbytná veterinární opatření.
U plemenných nebo užitkových zvířat se požadavky uplatňované podle tohoto odstavce mohou v jednotlivých členských státech vzájemně lišit s ohledem na ustanovení, jež pro daný členský stát platí v rámci vnitřního trhu Společenství.
3. Základem pro stanovení veterinárních podmínek podle odstavce 1 jsou u tuberkulózy skotu a brucelózy skotu a prasat podmínky stanovené v příloze A ke směrnici 64/432/EHS. Podle postupu stanoveného v článku 29 lze případ od případu rozhodnout o neuplatňování těchto podmínek, pokud dotyčná třetí země poskytne podobné veterinární záruky; v takovém případě je nutno podle téhož postupu stanovit veterinární podmínky alespoň stejně přísné jako podmínky, jež jsou uvedeny v příloze A k uvedené směrnici, aby taková zvířata mohla být zařazena do stád Společenství.
Článek 9
Má-li členský stát zato, že očkovací látky proti slintavce a kulhavce užívané v některé třetí zemi proti virům typu A, O nebo C vykazují určité nedostatky, zakáže dovoz skotu a prasat z dotyčné třetí země na své území. Zároveň o svém rozhodnutí co nejdříve informuje ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody, které jej k přijetí tohoto rozhodnutí vedly. Po tomto oznámení se co nejrychleji sejde Stálý veterinární výbor. Rozhodnutí se přijímá postupem stanoveným v článku 30.
Článek 10
Členské státy nepovolí dovoz skotu a prasat, pokud tato zvířata až do dne jejich nakládky za účelem přepravy do země určení nepřebývala neustále na území nebo části území třetí země, která je na seznamu sestaveném podle čl. 3 odst. 1, alespoň po dobu předchozích:
a) šesti měsíců, jedná-li se o plemenná nebo užitková zvířata;
b) tří měsíců, jedná-li se o jatečná zvířata.
U zvířat mladších šesti měsíců v prvním případě a tří měsíců ve druhém případě se požaduje, aby na takovém území pobývala již od narození.
Článek 11
1. Členské státy nepovolí dovoz skotu a prasat, pokud není předloženo osvědčení vystavené úředním veterinárním lékařem vyvážející třetí země.
Toto osvědčení musí:
a) být vystaveno v den nakládky zvířat za účelem jejich vývozu do země určení;
b) být sepsáno alespoň v jednom z úředních jazyků země určení a alespoň v jednom z úředních jazyků země, která provádí dovozní kontrolu podle článku 12;
c) doprovázet přepravovaná zvířata v prvopise;
d) potvrzovat, že skot a prasata vyhovují podmínkám této směrnice a podmínkám stanoveným na jejím základě pro dovoz ze třetích zemí;
e) sestávat z jediné listiny;
f) být určeno pouze jedinému příjemci.
2. Toto osvědčení musí být v souladu se vzorem vytvořeným podle postupu stanoveného v článku 29.
Článek 12
1. Členské státy zajistí, aby domácí skot a domácí prasata byla při vstupu na území Společenství podrobena veterinární kontrole, kterouprovede úřední veterinární lékař, bez ohledu nacelní režim, v jakém byla zvířata deklarována.
2. Členské státy zajistí, aby bylo zakázáno přemístění skotu a prasat uvnitř Společenství, pokud se při kontrole podle odstavce 1 zjistí, že:
- daná zvířata nepocházejí z území třetí země nebo její části uvedené na seznamu vypracovaném podle čl. 3 odst. 1,
- daná zvířata jsou nakažena nebo podezřelá z nákazy nebo jsou podezřelá z nakažení některou infekční nebo nakažlivou chorobou,
- vyvážející třetí země nedodržela podmínky stanovené v této směrnici a v přílohách A až D ke směrnici 64/432/EHS,
- osvědčení doprovázející zvířata nevyhovuje podmínkám stanoveným v článku 11.
3. Členský stát, který provedl kontrolu podle odstavce 1 učiní veškerá opatření, která považuje za nezbytná, včetně:
a) - karantény pro zvířata podezřelá z nákazy nebo podezřelá z nakažení některou infekční nebo nakažlivou chorobou;
- v případě uvedeném v odst. 2 čtvrté odrážce na žádost vývozce, příjemce nebo jejich zástupce umístění zvířat pod dozor do doby, než dojde k vystavení řádného osvědčení;
b) vrácení zvířat, jejichž přeprava nemůže být podle odstavce 2 povolena, jestliže proti tomu nejsou námitky z veterinárních důvodů;
Není-li možné zvířata odeslat zpět, příslušný orgán nařídí jejich porážku a určí místo porážky.
c) usmrcení a likvidaci všech zvířat dané zásilky, jestliže provedená kontrola zjistí postižení některou z nákaz nebo podezření na některou z nákaz uvedených na seznamu sestaveném podle postupu stanoveného v článku 29.
4. V osvědčení, které doprovází skot a prasata při dovozu, musí být jasně uvedeno, zda byla zvířata po provedení veterinární kontroly (dovozní kontroly) přijata nebo odmítnuta.
5. Při přepravě zvířat přes území Společenství do členského státu určení mohou členské státy uplatnit opatření uvedená v odst. 3 písm. a) první odrážce a v odst. 3 písm. c), jestliže jsou přepravovaná zvířata nakažena nebo podezřelá z nákazy nebo podezřelá z nakažení některou infekční nebo nakažlivou chorobou.
6. Zvířata, jejichž dovoz byl povolen a jejichž zemí určení není členský stát, který provedl dovozní kontrolu uvedenou v odstavci 1, musí být dovezena do země určení pod celním dozorem, aniž by byla vyložena.
7. Zvířata, která vyhověla dovozní kontrole uvedené v odstavci 1, musí být v zemi určení podrobena dalším kontrolám nezbytným pro prověření, zda byly dodrženy požadavky uvedené v této směrnici, včetně zvláštních podmínek stanovených postupem podle článku 29 na základě článku 8.
Tyto kontroly mohou být prováděny buď na hranicích nebo na jakémkoli jiném místě, které stanoví příslušný orgán země určení, případně mohou být prováděny jak na hranicích, tak na takto stanoveném místě.
8. Veškeré náklady vzniklé na základě tohoto článku, včetně nákladů vzniklých porážkou nebo likvidací zvířat, nese odesílatel, příjemce nebo jejich zástupce bez nároku na náhradu od státu.
Článek 13
Ihned po příjezdu do země určení jsou jatečná zvířata odvezena přímo na jatky a v souladu s veterinárními požadavky poražena nejpozději třetí pracovní den poté, co na jatky dorazila.
Aniž jsou tím dotčeny případné zvláštní podmínky, jež mohou být stanoveny postupem podle článku 29, příslušný orgán země určení můžez veterinárních důvodů určit jatky, na kterémusí být tato zvířata odvezena.
KAPITOLA III
Dovoz čerstvého masa
Článek 14
1. Čerstvé maso musí pocházet ze zvířat, která se po dobu nejméně tří měsíců před porážkou, případně od narození, jedná-li se o zvířata mladší než tři měsíce, nacházela na území nebo na části území třetí země, která je uvedena na seznamu sestaveném podle čl. 3 odst. 1.
2. Bez ohledu na ustanovení čl. 3 odst. 1 členské státy nepovolí dovoz čerstvého masa, pokud nepochází ze třetích zemí:
a) které jsou po dobu předchozích dvanácti měsíců prosté každé z těchto nákaz, vůči kterým jsou zvířata, z nichž maso pochází, vnímavá: mor skotu, slintavka a kulhavka exotického typu, africký mor prasat a nakažlivá obrna prasat (těšínská choroba prasat);
b) ve kterých se po dobu předchozích dvanácti měsíců neprováděla očkování proti nákazám uvedeným v písmenu a), vůči kterým jsou zvířata, z nichž maso pochází, vnímavá.
Článek 15
Postupem podle článku 29 lze rozhodnout, že se ustanovení čl. 14 odst. 2 písm. a) použijí pouze na část území třetí země.
Týmž postupem a odchylně od ustanovení čl. 14 odst. 2 písm. b) je možno za určitých podmínek povolit dovoz čerstvého masa i ze třetí země nebo z části jejího území, kde se provádí očkování proti jedné nebo více nákazám uvedeným v čl. 14 odst. 2 písm. a).
Článek 16
Aniž jsou dotčena ustanovení článků 14 a 15, členské státy nepovolí dovoz čerstvého masa ze třetí země, pokud maso nevyhovuje hygienickým a veterinárním podmínkám stanoveným postupem podle článku 29 pro dovoz čerstvého masa z dané třetí země podle druhu dotyčného zvířete.
Článek 17
1. Členské státy nepovolí dovoz čerstvého masa ve formě jatečných těl, případně prasečích půlek a půlek nebo čtvrtí u skotu a lichokopytníků, jestliže nelze z těchto částí sestavit celé tělo každého zvířete.
2. Tento dovoz se řídí těmito podmínkami: čerstvé maso musí:
a) pocházet z jatek, které jsou uvedeny na seznamu vypracovaném podle čl. 4 odst. 1;
b) pocházet z jatečného zvířete, které bylo v souladu s kapitolou V přílohy I ke směrnici 64/433/EHS před porážkou vyšetřeno úředním veterinárním lékařem, který porážku za účelem vývozu do Společenství schválil v souladu s touto směrnicí;
c) být zpracováno za hygienických podmínek uvedených v kapitole VI přílohy I ke směrnici 64/433/EHS;
d) v souladu s kapitolou VII přílohy I ke směrnici 64/433/EHS projít vyšetřením po porážce provedeným na zodpovědnost úředního veterinárního lékaře a pod jeho přímým dozorem, které neprokáže žádné změny, s výjimkou traumatických změn vzniklých těsně před porážkou a některých lokálních malformací či změn, u kterých však musí být v případě potřeby vhodnými laboratorními testy prokázáno, že jatečné tělo a droby nejsou v jejich důsledku nezpůsobilé k výživě lidí nebo nebezpečné lidskému zdraví;
e) nést označení zdravotní nezávadnosti, o němž se rozhoduje postupem podle článku 29;
f) být po kontrole zdravotní nezávadnosti po porážce provedené podle písmene d) uskladněno v podnicích za vyhovující chhygienických podmínek a v souladu s ustanoveními kapitoly XIII přílohy I ke směrnici 64/433/EHS;
g) být převáženo v souladu s ustanoveními kapitoly XIV přílohy I ke směrnici 64/433/EHS a musí s ním být nakládáno za vyhovujících hygienických podmínek.
3. Při vyšetření po porážce podle odst. 2 písm. d) a při kontrole dodržování hygienických podmínek zmíněných v odst. 2 písm. c) a požadavků kapitoly XIII přílohy I ke směrnici 64/433/EHS mohou úřednímu veterinárnímu lékaři pomáhat pomocní veterinární pracovníci pod jeho vedením a na jeho zodpovědnost.
Tito pomocní veterinární pracovníci:
a) musí být jmenováni příslušným ústředním orgánem vyvážející země v souladu s platnými předpisy;
b) musí mít odpovídající vzdělání;
c) musí požívat statutu zaručujícího jejich nestrannost vůči provozovatelům daných zařízení;
d) nesmí mít žádnou rozhodovací pravomoc, co se týče konečného výsledku hygienické kontroly.
Článek 18
1. Odlišně od ustanovení čl. 17 odst. 1 mohou členské státy povolit dovoz:
a) jatečných půlek, půlek rozdělených na nejvýše tři části, čtvrtí nebo drobů vyhovujících podmínkám stanoveným v čl. 17 odst. 2 a 3 a pocházejících z jatek určených k tomuto účelu postupem uvedeným v článku 29;
b) kusů masa menších než čtvrti nebo vykostěného masa pocházejícího z bouráren kontrolovaných podle článku 4 a schválených k tomuto účelu postupem uvedeným v článku 29. Takovéto maso musí mimo podmínek uvedených v čl. 17 odst. 2 a 3 splňovat tyto požadavky:
i) musí být bouráno a získáno v souladu s ustanoveními kapitoly VIII přílohy I ke směrnici 64/433/EHS;
ii) musí být podrobeno kontrole provedené úředním veterinárním lékařem v souladu s ustanoveními kapitoly IX přílohy I ke směrnici 64/433/EHS;
iii) musí být zabaleno v souladu s požadavky stanovenými v kapitole XI přílohy I ke směrnici 64/433/EHS;
iv) musí být podrobeno veškerým kontrolám prováděným úředními veterinárními lékaři Společenství, které jsou nutné k prověření, zda jsou dodržována výše uvedená ustanovení;
v) čerstvé maso z lichokopytníků musí projít v zemi určení kontrolami, které případně omezí jeho použití.
2. Bez ohledu na ustanovení čl. 20 písm. k) mohou členské státy povolit na své území dovoz žvýkacích svalů a mozků za předpokladu, že vyhovují požadavkům čl. 17 odst. 2 a ustanovením odst. 1 písm. b) bodů iii), iv) a v) tohoto článku.
3. Podle postupu uvedeného v článku 29 lze rozhodnout, že v podnicích zvlášť k tomu účelu určených se může provádět bourání nevychlazeného masa za zvláštních podmínek, odlišných od podmínek, jež jsou stanoveny v odst. 45 písm. c) kapitoly VIII přílohy I ke směrnici 64/433/EHS.
Článek 19
Ustanovení článků 17 a 18 se nevztahují na:
a) čerstvé maso dovezené s povolením země určení za jiným účelem než k výživě lidí;
b) čerstvé maso určené na výstavu, ke speciálnímu výzkumu nebo dovezené za účelem provedení rozborů, pokud dozor správních orgánů umožňuje zaručit, že maso nebude použito k výživě lidí a že, s výjimkou vzorků použitých při rozborech, po skončení výstavy nebo po provedení speciálního výzkumu či rozborů opustí území Společenství nebo bude zlikvidováno.
V takovém případě a v případě uvedeném pod písm. a) musí země určení zajistit, že dané maso nebude moci bý tpoužito k jinému účelu, než ke kterému byl jeho dovoz povolen;
c) čerstvé maso určené výlučně k zásobování mezinárodních organizací pod podmínkou, že je to schváleno podle postupu uvedeného v článku 29, že toto maso pochází ze země uvedené na seznamu vypracovaném podle čl. 3 odst. 1 a že byly dodrženy veterinární požadavky. Členské státy, na jejichž území se dané mezinárodní organizace nacházejí, zajistí, aby se toto maso nedostalo do volného oběhu.
Článek 20
Členské státy zakáží dovoz:
a) čerstvého masa z kanců nebo kryptorchidních prasat;
b) čerstvého masa:
i) ze zvířat, kterým byl podáván stilben nebo jeho deriváty, jejich soli nebo estery, případně látky s estrogenním nebo tyreostatickým účinkem, jakož i masa obsahujícího rezidua takových látek;
ii) obsahujícího rezidua jiných hormonálních látek nebo antibiotik, antimonu, arzénu, pesticidů nebo dalších škodlivých látek nebo látek, kvůli kterým může být konzumace čerstvého masa nebezpečná nebo škodlivá pro lidské zdraví, přesahují-li obsahy těchto látek povolenou hranici.
Povolené hranice stanoví Rada na návrh Komise a následně je lze měnit podle postupu uvedeného v článku 29;
c) čerstvého masa, které bylo vystaveno působení ionizujícího nebo ultrafialového záření, jakož i čerstvého masa pocházejícího ze zvířat, jimž byly podávány přípravky k tenderizaci masa nebo jiné látky, které mohou nepříznivě ovlivnit jeho složení nebo organoleptické vlastnosti;
d) čerstvého masa, do kterého byly za účelem označení jeho zdravotní nezávadnosti vpraveny jiné látky, než které jsou uvedeny v odst. 57 kapitoly X přílohy I ke směrnici 64/433/EHS;
e) čerstvého masa ze zvířat, u nichž byla zjištěna jakákoli forma tuberkulózy, a čerstvého masa ze zvířat, u kterých byla po porážce zjištěna buď jakákoli forma tuberkulózy nebo přítomnost jednoho či více živých nebo mrtvých boubelů tasemnice bezbranné (cysticerci bovis) nebo tasemnice dlouhočlenné (cysticerci cellulosae), případně pokud byla u prasat zjištěna přítomnost svalovců;
f) čerstvého masa ze zvířat, která byla poražena jako příliš mladá;
g) částí jatečných těl nebo drobů, které vykazují traumatické změny vzniklé těsně před porážkou nebo malformace či změny uvedené v čl. 17 odst. 2 písm. d);
h) krve;
i) mletého masa, masa sekaného podobným způsobem a mechanicky separovaného masa;
j) čerstvého masa v kusech o hmotnosti nižší než 100 gramů;
k) hlav skotu a částí svalových a jiných tkání hlavy s výjimkou jazyka a mozku.
Článek 21
Metodu a postupy pro zjišťování přítomnosti svalovců v čerstvém mase prasat stanoví Rada na návrh Komise.
Článek 22
1. Členské státy nepovolí dovoz čerstvého masa bez předložení veterinárního osvědčení a osvědčení o zdravotní nezávadnosti vystavených úředním veterinárním lékařem vyvážející třetí země.
Tato osvědčení musí:
a) být sepsána alespoň v jednom z úředních jazyků země určení a alespoň v jednom z úředních jazyků členského státu, který provádí dovozní kontroly podle článků 23 a 24;
b) doprovázet čerstvé maso v prvopise;
c) sestávat z jediné listiny;
d) být určena pouze jedinému příjemci.
Veterinární osvědčení musí potvrzovat, že čerstvé maso vyhovuje veterinárním podmínkám stanoveným touto směrnicí a podmínkám stanoveným na jejím základě pro dovoz čerstvého masa z dané třetí země.
2. Toto osvědčení musí být v souladu se vzorem vytvořeným podle postupu stanoveného v článku 29.
Podle téhož postupu je možno případ od případu rozhodnout, že takové veterinární osvědčení a osvědčení o zdravotní nezávadnosti mají tvořit jedinou listinu.
3. Osvědčení o zdravotní nezávadnosti musí obsahově i formálně odpovídat vzoru uvedenému v příloze A a musí být vystaveno v den nakládky čerstvého masa za účelem vývozu do země určení.
Článek 23
1. Členské státy zajistí, aby bylo čerstvé maso ihned po příjezdu na území Společenství neprodleně podrobeno veterinární kontrole, kterou provede příslušný orgán bez ohledu na celní režim, v jakém bylo deklarováno.
Podrobná pravidla potřebná k zajištění toho, aby kontroly zmíněné v tomto odstavci byly prováděny jednotně, se stanoví v souladu s postupem uvedeným v článku 29.
2. Aniž je dotčeno ustanovení odstavce 3, členské státy zajistí, aby dovoz byl zakázán, jestliže tato kontrola zjistí, že:
- maso nepochází z území nebo z části území třetí země uvedené na seznamu vypracovaném podle čl. 3 odst. 1;
- maso pochází z území nebo části území třetí země, z nichž je podle článků 14 a 27 dovoz zakázán;
- veterinární osvědčení doprovázející maso nesplňuje podmínky stanovené na základě čl. 22 odst. 1 a 2.
3. Členské státy povolí přepravu čerstvého masa ze třetí země do jiné třetí země pod podmínkou, že:
a) dotyčná strana prokáže, že první třetí země, do které maso směřuje po tranzitu územím Společenství, se zavazuje, že v žádném případě neodmítne ani nevrátí na území Společenství maso, jehož dovoz nebo tranzit povolila;
b) taková přeprava byla předem povolena příslušnými orgány členského státu, na jehož území se provádí veterinární kontrola podle odstavce 1;
c) taková přeprava na území Společenství se provádí bez vykládky, pod dozorem příslušných orgánů, v zapečetěných vozech nebo kontejnerech; jediná manipulace, která je během přepravy povolena, je manipulace při vstupu na území Společenství nebo při výstupu z něj za účelem přímého přeložení nákladu z lodi či letadla na jakýkoli jiný dopravní prostředek nebo naopak.
4. Veškeré náklady vzniklé na základě tohoto článku nese odesílatel, příjemce nebo jejich zástupce bez nároku na náhradu od státu.
Článek 24
1. Členské státy zajistí, aby každá zásilka čerstvého masa byla před uvolněním pro účely spotřeby na území Společenství podrobena hygienické kontrole zdravotní nezávadnosti a veterinární kontrole, kterou provede úřední veterinární lékař.
Členské státy zajistí, aby dovozci byli povinni vždy alespoň dva pracovní dny předem informovat místní orgán pověřený prováděním dovozní kontroly o místě, kde bude čerstvé maso ke kontrole předloženo, přičemž uvedou jeho množství, druh a dobu, kdy bude možno kontrolu zahájit.
2. Hygienická kontrola zdravotní nezávadnosti uvedená v odstavci 1 se u dovozů podle čl. 17 a čl. 18 odst. 1 a 2 provádí namátkovým odběrem vzorků. Cílem této kontroly je především, v souladu s ustanovením odstavce 3, zkontrolovat:
a) osvědčení o zdravotní nezávadnosti, zda čerstvé maso odpovídá údajům v tomto osvědčení, označení zdravotní nezávadnosti;
b) stav konzervace a přítomnost nečistot či patogenních látek;
c) přítomnost reziduí látek uvedených v článku 20;
d) zda porážka a bourání bylo provedeno v podnicích schválených pro tento účel;
e) přepravní podmínky.
3. Postupem stanoveným v článku 29 je nutno přijmout prováděcí předpisy potřebné k zajištění jednotného provádění kontrol uvedených v odstavci 1, zejména co se týče dodržování ustanovení článku 20 a především metod analýzy, četnosti odběrů a norem pro odběr vzorků.
4. Členské státy zakáží uvedení čerstvého masa na trh, pokud se při provádění kontrol uvedených v odstavci 1 zjistí, že:
- dané čerstvé maso není vhodné k výživě lidí;
- nebyly splněny podmínky stanovené touto směrnicí a přílohou I ke směrnici 64/433/EHS;
- některé z osvědčení zmíněných v článku 22, která doprovázejí každou zásilku, nevyhovuje podmínkám stanoveným v uvedeném článku.
5. Jestliže nelze čerstvé maso dovézt, je nutno je vrátit zpět, pokud proti tomu nejsou námitky z veterinárních nebo hygienických důvodů.
Pokud není možné maso vrátit, musí být zlikvidováno na území členského státu, ve kterém byly kontroly provedeny.
Odchylně od tohoto ustanovení a na žádost dovozce nebo jeho zástupce může členský stát provádějící veterinární a hygienické kontroly povolit dovoz masa k jiným účelům než k výživě lidí, pokud to nepředstavuje žádné nebezpečí pro lidi ani pro zvířata, pokud maso pochází ze třetí země, která je uvedena na seznamu vypracovaném podle čl. 3 odst. 1 a pokud není dovoz podle článku 28 zakázán. Takové maso nesmí opustit území daného členského státu, který musí prověřit konečné místo jeho určení.
6. Ve všech případech musí po provedení kontrol uvedených v odstavci 1 osvědčení obsahovat poznámku, která jasně definuje povolený způsob použití takového masa.
Článek 25
K čerstvému masu z každé zásilky, která byla některým členským státem propuštěna do oběhu ve Společenství na základě kontrol uvedených ve čl. 24 odst. 1, musí být při vypravení do země určení připojeno osvědčení obsahově i formálně odpovídající vzoru uvedenému v příloze B.
Toto osvědčení musí:
a) být vystaveno úředním veterinárním lékařem, do jehož kompetence dané kontrolní nebo skladovací místo patří;
b) být vystaveno v den nakládky čerstvého masa za účelem jeho odeslání do země určení;
c) být sepsáno alespoň v jednom z úředních jazyků země určení;
d) doprovázet zásilku čerstvého masa v prvopise.
Článek 26
Všechny náklady vzniklé na základě článků 24 a 25 a především náklady na kontrolu čerstvého masa, na jeho uskladnění a na jeho případnou likvidaci nese odesílatel, příjemce nebo jejich zástupce bez nároku na náhradu od státu.
KAPITOLA IV
Společná ustanovení
Článek 27
1. Členské státy vypracují a poskytnou Komisi seznamy:
a) hraničních přechodů určených pro dovoz skotu a prasat,
b) kontrolních míst pro dovoz čerstvého masa.
Tyto hraniční přechody a kontrolní místa musí být schválena za použití postupu stanoveného v článku 29.
2. Ke schválení hraničních přechodů zmíněných v odst. 1 písm. a) je zejména třeba, aby měly k dispozici zařízení nezbytná k provádění kontroly uvedené v čl. 12 odst. 1 a k dezinfekci, k likvidaci odpadu z krmiva a podestýlky, hnoje, moči a veškerého dalšího odpadu.
3. Ke schválení kontrolních míst uvedených v odst. 1 písm. b) je třeba, aby měla k dispozici alespoň:
a) dostatečně velké prostory, které umožní provádění kontrol normálním způsobem;
b) přiměřené chladicí a mrazicí prostory;
c) přiměřený prostor k rozmrazování;
d) laboratoř.
4. Za kontroly přebírá zodpovědnost úřední veterinární lékař. Při provádění čistě praktických úkonů mu mohou pomáhat asistenti zvlášť k tomuto účelu vyškolení.
Podrobná pravidla, kterými se tato asistence řídí, se stanoví v souladu s postupem uvedeným v článku 29.
5. Veterinární znalci prověří, zda zařízení na schválených hraničních přechodech a kontrolních místech vyhovují podmínkám tohoto článku a zda jsou kontroly prováděny v souladu s touto směrnicí.
Tito znalci musí být státními příslušníky jiného členského státu, než ve kterém se dané kontrolní místo nachází.
Podmínky používání tohoto odstavce, zejména jmenování veterinárních znalců a způsoby prověřování, se stanoví za použití postupu uvedeného v článku 29.
6. Všechny náklady vzniklé používáním odst. 5 prvního pododstavce nese Společenství.
Článek 28
1. Aniž jsou dotčena ustanovení článku 6, pokud ve třetí zemi propukne nebo se rozšíří infekční nebo nakažlivá choroba zvířat, která může ohrozit zdravotní stav hospodářských zvířat některého ze členských států, nebo pokud k tomu opravňuje jakýkoli jiný důvod týkající se zdraví zvířat, zakáže dotyčný členský stát dovoz zvířat druhů, na něž se vztahuje tato směrnice, ať už dováženého přímo nebo nepřímo přes jiný členský stát, buď z celé takové třetí země nebo z části jejího území.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení článku 14, pokud ve třetí zemi uvedené na seznamu vypracovaném podle čl. 3 odst. 1 propukne nebo se rozšíří infekční nebo nakažlivá choroba zvířat, která může být přenesena čerstvým masem a která může ohrozit zdravotní stav obyvatelstva nebo zvířat některého ze členských států, nebo pokud k tomu opravňuje jakýkoli jiný důvod týkající se zdraví zvířat, zakáže dotyčný členský stát dovoz masa, ať už dováženého přímo nebo nepřímo přes jiný členský stát, buď z celé takové třetí země nebo z části jejího území.
3. Opatření přijatá členskými státy na základě odstavců 1 a 2, jakož i jejich zrušení, musí být neprodleně i s odůvodněním sdělena ostatním členským státům a Komisi.
Stálý veterinární výbor se po takovém oznámení sejde v nejkratší možné době a postupem podle článku 30 rozhodne, zda je nutno opatření pozměnit, zejména s cílem zajistit jejich koordinaci s opatřeními, která byla přijata ostatními členskými státy, nebo zda mají být zrušena.
Nastane-li situace uvedená v odstavcích 1 a 2 a je-li nutné, aby daná opatření, případně pozměněná podle předchozího pododstavce, přijaly i ostatní členské státy, je nutno přijmout vhodná opatření postupem podle článku 30.
4. Obnovení dovozu z dotyčných třetích zemí se povoluje týmž postupem."
2. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 32a
1. Tato směrnice se nevztahuje na dovoz ze třetích zemí v případě masa ze zvířat uvedených v čl. 1 odst. 1 třetí odrážce, dokud nevstoupí v platnost rozhodnutí Komise přijatá postupem podle článku 29 za účelem provedení potřebných úprav seznamu zmíněného v článku 3.
2. Vnitrostátní právní předpisy o veřejném zdraví nadále platí pro dovoz uvedeného masa ze třetích zemí, dokud nevstoupí v platnost právní předpisy Společenství týkající se této problematiky."
3. Přílohy A až D se nahrazují tímto:"
PŘÍLOHA A
VZOR
+++++ TIFF +++++
+++++ TIFF +++++
PŘÍLOHA B
VZOR
+++++ TIFF +++++
+++++ TIFF +++++
"
Článek 2
Ve směrnici Rady 77/96/EHS se článek 8 nahrazuje tímto:
"Článek 8
Za použití postupu stanoveného v článku 9 lze přijmout rozhodnutí upravit nebo rozšířit přílohy k této směrnici s ohledem na technický vývoj; taková rozhodnutí musí zaručovat, že zdravotní záruky budou zachovány na současné úrovni."
Článek 3
Členské státy uvedou v platnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 12 měsíců od oznámení této směrnice a neprodleně o nich informují Komisi.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 7. února 1983.
DIRECTIVA DEL CONSEJO
de 7 de febrero de 1983
por la que se modifica la Directiva 72/462/CEE relativa a problemas sanitarios y de policía sanitaria en la importación de animales de la especie bovina y porcina y de carnes frescas procedentes de terceros países y la Directiva 77/96/CEE relativa a la investigación de triquinas en las importaciones procedentes de terceros países , de carnes frescas que proceden de animales domésticos de la especie porcina
( 83/91/CEE )
EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS ,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea y , en particular , sus artículos 43 y 100 ,
Vista la propuesta de la Comisión (1) ,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (2) ,
Visto el dictamen del Comité económico y social (3) ,
Considerando que la Directiva 72/462/CEE (4) , modificada en último lugar por la Directiva 81/476/CEE (5) , establece exigencias sanitarias y de policía sanitaria para la importación de animales de la especie bovina y porcina y de carnes frescas procedentes de terceros países ;
Considerando que los conocimientos científicos y las técnicas han progresado desde la adopción de la Directiva arriba mencionada ; que es conveniente tener en cuenta la experiencia adquirida en el transcurso de los controles efectuados por veterinarios de la Comunidad en terceros países ; que es indicado adaptar las normas comunitarias teniendo en cuenta dicha evolución ;
Considerando que , bajo determinados aspectos , los métodos destinados a asegurar la protección de la calidad sanitaria de las carnes frescas pueden considerarse adaptados a las normas de la Comunidad gracias a las garantías sanitarias suplementarias o alternativas que deben examinarse en cada uno de los establecimientos ;
Considerando que , en el contexto de la prohibición de las importaciones de bovinos procedentes de terceros países atacados por la fiebre catarral ovina , se admite actualmente que un período de doce meses de ausencia de la enfermedad es más apropiado y que éste proporciona una mejor garantía para las ganaderías de la Comunidad ;
Considerando que las garantías que pueden buscarse para los bovinos desde el punto de vista de la tuberculosis y de la brucelosis y para los porcinos desde el punto de vista de la brucelosis pueden adaptarse a las normas comunitarias gracias a garantías suplementarias o a garantías alternativas ;
Considerando que , para prevenir la transmisión de determinadas enfermedades contagiosas que no pueden aparecer sino por el hecho de la presencia de los animales , es necesario proceder a controles de policía sanitaria desde la llegada , al territorio de la Comunidad , tanto de animales destinados a la importación en la Comunidad como de animales que por ella transiten ;
Considerando que previo dicho control de policía sanitaria , las medidas que adopten los Estados miembros deben estar claramente definidas ;
Considerando que , para reducir el número de documentos , el certificado sanitario y el certificado de policía sanitaria deben poder figurar , lo más frecuentemente posible , en la misma hoja ;
Considerando que conviene actualizar las definiciones relativas a la ganadería indemne de tuberculosis y de brucelosis ;
Considerando que , a fin de permitir el establecimiento de la lista de terceros países procedentes de los cuales las carnes frescas de ungulados y de solípedos salvajes podrán importarse en la Comunidad , es conveniente incluir las mencionadas carnes en el campo de aplicación de la Directiva 72/462/CEE ;
Considerando que , por regla general , deben exigirse las mismas garantías básicas en materia sanitaria y de policía sanitaria , tanto en los intercambios intracomunitarios como en los intercambios con terceros países ; que los anexos técnicos de la Directiva 64/432/CEE del Consejo , de 26 de junio de 1964 , relativa a problemas de policía sanitaria en materia de intercambios intracomunitarios de animales de la especie bovina y porcina (6) y de la Directiva 64/433/CEE del Consejo , de 26 de junio de 1964 , relativa a problemas sanitarios en materia de intercambios intracomunitarios de carnes frescas (7) , modificados en último lugar por la Directiva 81/476/CEE , deben , en consecuencia , ser igualmente aplicables a las importaciones procedentes de terceros países ;
Considerando que conviene establecer el procedimiento según el cual puedan adaptarse , en función de la evolución de la técnica y de la experiencia adquirida , las disposiciones técnicas referentes , en particular , a los métodos de examen , a las exigencias relativas a laboratorios de exámenes y a las modalidades del mercado de carnes examinadas , que figuran en los anexos de la Directiva 77/96/CEE del Consejo , de 21 de diciembre de 1976 , relativa a la investigación de triquinas en las importaciones procedentes de terceros países , de carnes frescas que proceden de animales domésticos de la especie porcina (8) , modificada en último lugar por la Directiva 81/476/CEE ;
Considerando que , es oportuno proceder a la corrección de determinadas imperfecciones de orden terminológico , en particular en lo que se refiere a la concordancia de las distintas versiones linguísticas , que podrían ocasionar dificultades en la aplicación de las disposiciones aludidas ,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA :
Artículo 1
La Directiva 72/462/CEE se modificará de la siguiente manera :
1 . Los artículos 1 a 28 se sustituirán por los textos siguientes :
« CAPÍTULO I
Disposiciones generales
Artículo 1
1 . La presente Directiva se referirá a las importaciones procedentes de terceros países :
- de animales domésticos de reproducción , de producción o de abasto de la especie bovina y porcina ,
- de carnes frescas procedentes de animales domésticos de la especie bovina ( incluso búfalos ) , porcina , ovina y caprina , así como de solípedos domésticos ,
- para las exigencias del artículo 3 , de carnes frescas de ungulados y de solípedos salvajes , siempre que se trate de importaciones admisibles procedentes de determinados terceros países de origen .
2 . La presente Directiva no se aplicará :
a ) a los animales destinados exclusivamente al pastoreo o al trabajo , con carácter temporal , en la proximidad de la frontera de la Comunidad ;
b ) a las carnes contenidas en los equipajes personales de los viajeros y destinadas a su propio consumo , en la medida en que la cantidad transportada no supere 1 kilogramo por persona y siempre que éstas procedan de un tercer país o de una parte de un tercer país que figure en la lista establecida de conformidad con el artículo 3 y del cual no estuvieren prohibidas las importaciones , de conformidad con el artículo 28 ;
c ) a las carnes que sean objeto de pequeños envíos dirigidos a particulares , siempre que se trate de importaciones desprovistas de cualquier carácter comercial , en la medida en que la cantidad expedida no supere 1 kilogramo y siempre que éstas procedan de un tercer país o de una parte de un tercer país que figure en la lista establecida de conformidad con el artículo 3 y del cual no estuvieren prohibidas las importaciones , de conformidad con el artículo 28 ;
d ) a las carnes que se encuentren , en concepto de abastecimiento del personal y de los pasajeros , a bordo de medios de transporte que efectúen transportes internacionales .
Cuando se descarguen dichas carnes o los residuos de cocina , deberán destruirse . No obstante , será posible no recurrir a la destrucción cuando las carnes pasen directamente o después de haber sido colocadas provisionalmente bajo control aduanero , de dicho medio de transporte a otro .
Artículo 2
A efectos de la presente Directiva , las definiciones que figuran en los artículos 2 de la Directiva 64/432/CEE , de la Directiva 64/433/CEE y de la Directiva 72/461/CEE del Consejo , de 12 de diciembre de 1972 , relativa a problemas de policía sanitaria en materia de intercambios intracomunitarios de carnes frescas (9) , modificada en último lugar por la Directiva 81/476/CEE , se aplicarán en tanto fuere necesario .
Además , se entenderá por :
a ) veterinario oficial : el veterinario designado por la autoridad central competente de un Estado miembro o de un tercer país ;
b ) país destinatario : el Estado miembro con destino al cual se expiden los animales o las carnes frescas procedentes de un tercer país ;
c ) tercer país : el país en el cual no son aplicables las Directivas 64/432/CEE y 64/433/CEE ;
d ) importación : la introducción en el territorio de la Comunidad de animales o de carnes frescas procedentes de terceros países ;
e ) explotación : la empresa agrícola , industrial o comercial controlada oficialmente , situada en el territorio de un tercer país y en el cual se mantienen y se crían de forma habitual animales de reproducción , de producción o de abasto ;
f ) zona indemne de epizootia : zona en la cual los animales , previa comprobación oficial , no hayan sido atacados por ninguna de las enfermedades contagiosas de la lista establecida según el procedimiento previsto en el artículo 29 , por un período y en un radio definidos según el mismo procedimiento .
Artículo 3
1 . A propuesta de la Comisión , el Consejo establecerá una lista de países o de partes de países procedente de los cuales los Estados miembros autorizarán la importación de animales y de carnes frescas de la especie bovina y porcina , o bien de una o varias de dichas categorías de animales y de carnes frescas , así como de carnes frescas de ungulados y de solípedos salvajes , teniendo en cuenta la situación sanitaria de dichos países o partes de dichos países . Dicha lista podrá modificarse o completarse según el procedimiento previsto en el artículo 30 .
2 . Para decidir , tanto para los animales de la especie bovina y porcina como para las carnes frescas , si un país o una parte de dicho país podrá figurar en la lista mencionada en el apartado 1 , se tendrá en cuenta , en particular :
a ) por una parte , el estado sanitario del ganado , de los otros animales domésticos y de la ganadería salvaje en el tercer país , con atención , en particular , a las enfermedades exóticas de animales y , por otra , a la situación sanitaria del medio ambiente de dicho país , que pudiera comprometer la salud de la población y de la ganadería de los Estados miembros ;
b ) la regularidad y la rapidez de las informaciones facilitadas por dicho país y relativas a la presencia en su territorio de enfermedades contagiosas de animales , en particular aquellas mencionadas en las listas A y B de la Oficina internacional de epizootias ;
c ) las regulaciones de dicho país relativas a la prevención y a la lucha contra las enfermedades de animales ;
d ) la estructura de los servicios veterinarios de dicho país y las competencias de que disponen dichos servicios ;
e ) la organización y el establecimiento de la prevención y de la lucha contra las enfermedades contagiosas de animales .
3 . La lista mencionada en el apartado 1 y todas las modificaciones que se aportarán a ésta se publicarán en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas .
Artículo 4
1 . Según el procedimiento previsto en el artículo 29 , se establecerá una o varias listas de establecimientos procedentes de los cuales los Estados miembros podrán autorizar la importación de carnes frescas . Dicha o dichas listas podrán modificarse o completarse según el procedimiento previsto en el artículo 30 .
2 . Para decidir si un matadero , una sala de despiece o un almacén frigorífico situado fuera de un matadero o de una sala de despiece podrá figurar en una de las listas mencionadas en el apartado 1 , se tendrá en cuenta , en particular :
a ) las garantías que podrá ofrecer el tercer país en lo que se refiere al cumplimiento de las disposiciones de la presente Directiva ;
b ) las disposiciones reglamentarias del tercer país referentes a la administración a los animales de abasto de cualquier sustancia que pudiere afectar la salubridad de las carnes ;
c ) el cumplimiento , en cada caso particular , de las disposiciones de la presente Directiva y del Anexo I de la Directiva 64/433/CEE .
No obstante , se podrá derogar , según el procedimiento previsto en el artículo 29 , el segundo , tercero y cuarto guiones de la letra c ) del punto 13 , y los puntos 24 y 41 C del mencionado anexo , si el tercer país interesado proporciona garantías similares ; en ese caso , condiciones sanitarias equivalentes como mínimo a las del mencionado anexo , se establecerán , caso por caso , de conformidad con el mismo procedimiento ;
d ) la organización del o de los servicios de inspección de carnes del tercer país o de una parte de dicho país , de las competencias de que disponen dichos servicios y de la vigilancia de que son objeto .
3 . La inscripción en la o las listas previstas en el apartado 1 no podrá tener lugar sino cuando , por una parte , el matadero , la sala de despiece o el almacén frigorífico situado fuera de un matadero o de una sala de despiece , de los que dependa , estuviere situado en un tercer país o en una parte del país que figure en la lista mencionada en el apartado 1 del artículo 3 , y si , por otra parte , estuviere oficialmente autorizado para las exportaciones a la Comunidad por las autoridades competentes del tercer país . Dicha autorización estará subordinada al cumplimiento de las siguientes condiciones :
a ) conformidad con las disposiciones del Anexo I de la Directiva 64/433/CEE ;
b ) vigilancia permanente por un veterinario oficial del tercer país .
4 . La o las listas mencionadas en el apartado 1 y todas las modificaciones que a ella se aportarán se publicarán en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas .
Artículo 5
Los veterinarios especialistas de los Estados miembros y de la Comisión efectuarán controles en las dependencias correspondientes para comprobar si efectivamente se aplican las disposiciones de la presente Directiva y , en particular , las del apartado 2 del artículo 3 y las de los apartados 2 y 3 del artículo 4 .
Si , durante el desarrollo de una inspección efectuada en aplicación del presente artículo , se señalaren hechos graves por parte de un establecimiento autorizado , la Comisión informará inmediatamente de ello a los Estados miembros y adoptará enseguida una decisión que impondrá la suspensión provisional de la autorización . A este respecto se tomará una decisión final según el procedimiento previsto en el artículo 30 .
La Comisión , a propuesta de los Estados miembros , designará a los especialistas de los Estados miembros encargados de dichos controles .
Dichos controles se efectuarán por cuenta de la Comunidad que se hará cargo de los gastos correspondientes .
La periodicidad y las modalidades de dichos controles se determinarán según el procedimiento previsto en el artículo 29 .
CAPÍTULO II
Importación de animales de la especie bovina y porcina
Artículo 6
No obstante las disposiciones del apartado 1 del artículo 3 , los Estados miembros sólo autorizarán la importación de animales mencionados en la presente Directiva procedentes de terceros países :
a ) indemnes de aquellas enfermedades a las que los animales sean receptivos :
- desde doce meses atrás , a la peste bovina , la fiebre aftosa de virus exótico , la perineumonía contagiosa de bovinos , la fiebre catarral ovina , la peste porcina africana y la parálisis contagiosa del cerdo ( enfermedad de Teschen ) ,
- desde seis meses atrás , a la estomatitis vesicular contagiosa ;
b ) en los cuales , desde doce meses atrás , no se haya procedido a efectuar vacunaciones contra las enfermedades mencionadas en el primer guión de la letra a ) a las cuales dichos animales sean receptivos .
Artículo 7
Se podrá decidir , según el procedimiento previsto en el artículo 29 , que las disposiciones de la letra a ) del artículo 6 no se aplique sino a una parte del territorio de un tercer país .
Según el mismo procedimiento , no obstante lo dispuesto en las disposiciones de la letra b ) del artículo 6 , podrá admitirse , en determinadas condiciones , la importación de los animales mencionados en la presente Directiva , procedentes de terceros países o de partes de dichos países donde se haya procedido a vacunaciones contra una o varias de las enfermedades mencionadas en el primer guión de la letra a ) del artículo 6 .
Artículo 8
1 . Sin perjuicio de las disposiciones de los artículos 6 y 7 , los Estados miembros no autorizarán la importación de los animales aludidos por la presente Directiva procedentes de un tercer país sino cuando éstos satisfagan las condiciones de policía sanitaria establecidas de conformidad con el procedimiento previsto en el artículo 29 para las importaciones procedentes de dicho tercer país , según la especie y el destino de los animales .
2 . Según el procedimiento previsto en el artículo 29 , podrá decidirse limitar las autorizaciones de especies particulares , de animales de abasto , de reproducción o de producción o de animales destinados a usos particulares , así como aplicar , después de la importación , todas las medidas de policía sanitaria necesarias .
Tratándose de animales de reproducción y de producción , las exigencias previstas en virtud del presente apartado podrán ser diferentes según los Estados miembros , para tener en cuenta las disposiciones particulares de las que éstos se beneficien en el marco de los intercambios intracomunitarios .
3 . En lo que se refiere al establecimiento de las condiciones de policía sanitaria , de conformidad con el apartado 1 , para la tuberculosis de bovinos así como para la brucelosis de bovinos y la brucelosis de porcinos , se aplicarán como base de referencia , las normas establecidas por las disposiciones del Anexo A de la Directiva 64/432/CEE . Según el procedimiento previsto en el artículo 29 , se podrá decidir , caso por caso , derogar dichas disposiciones si el tercer país interesado proporcionare garantías sanitarias similares ; en dicho caso , se establecerán condiciones sanitarias equivalentes como mínimo a las del Anexo A antes mencionado , de conformidad con el mencionado procedimiento , a fin de permitir la entrada de los animales considerados en las explotaciones de la Comunidad .
Artículo 9
Cuando un Estado miembro estimare que las vacunas antiaftosas utilizadas en un tercer país contra los tipos de virus A , O o C presentan determinadas deficiencias , prohibirá la introducción en su territorio de los animales de la especie bovina y porcina procedentes del tercer país interesado . El Estado miembro informará lo antes posible a los otros Estados miembros y a la Comisión de la decisión que hubiere adoptado precisando los motivos . El Comité veterinario permanente se reunirá , en el más breve plazo después de dicha notificación . Se adoptará una decisión según el procedimiento previsto en el artículo 30 .
Artículo 10
Los Estados miembros no autorizarán la importación de animales de la especie bovina y porcina sino cuando , antes del día del cargamento para su expedición al país destinatario , dichos animales hayan residido sin interrupción en el territorio o parte del territorio de un tercer país que figure en la lista establecida de conformidad con el apartado 1 del artículo 3 :
a ) para los animales de reproducción o de producción , desde seis meses atrás como mínimo ;
b ) para los animales de abasto , desde tres meses atrás como mínimo .
Cuando se trate de animales de menos de 6 o 3 meses de edad respectivamente , dicha residencia deberá contarse a partir de su nacimiento .
Artículo 11
1 . Los Estados miembros no autorizarán la importación de animales de la especie bovina y porcina sino a la presentación de un certificado expedido por un veterinario oficial del tercer país exportador .
El certificado deberá :
a ) ser entregado el día del cargamento de los animales para la expedición al país destinatario ;
b ) estar redactado por lo menos en uno de los idiomas oficiales del país destinatario y en uno de los del país donde se efectúe el control de la importación previsto en el artículo 12 ;
c ) acompañar a los animales en su ejemplar original ;
d ) atestiguar que los animales de la especie bovina y porcina satisfacen las condiciones previstas por la presente Directiva y aquellas establecidas en aplicación de ésta para la importación procedente de terceros países ;
e ) constar de una sola hoja ;
f ) estar previsto para un solo destinatario .
2 . Dicho certificado deberá concordar con un modelo establecido según el procedimiento previsto en el artículo 29 .
Artículo 12
1 . Los Estados miembros velarán para que , desde su llegada al territorio de la Comunidad , se someta a los animales domésticos de la especie bovina y procina a un control sanitario efectuado por un veterinario oficial , cualquiera que fuere el régimen aduanero bajo el cual éstos se declaren .
2 . Los Estados miembros velarán para que se prohiba la circulación de animales de la especie bovina y porcina en la Comunidad cuando se comprobare , durante el control previsto en el apartado 1 , que :
- los animales no proceden del territorio o de una parte del territorio de un tercer país inscrito en la lista establecida de conformidad con el apartado 1 del artículo 3 ,
- los animales están afectados , se sospecha que están afectados o están contaminados por una enfermedad contagiosa ,
- el tercer país exportador no ha cumplido las condiciones previstas por la presente Directiva y por los Anexos A a D de la Directiva 64/432/CEE ,
- el certificado que acompaña a los animales no satisface las condiciones previstas en el artículo 11 .
3 . El Estado miembro que hubiere procedido al control mencionado en el apartado 1 adoptará todas las medidas que estime necesarias y , en particular :
a ) - la puesta en cuarentena si se sospecha que los animales están afectados o contaminados por una enfermedad contagiosa ,
- en el caso previsto en el cuarto guión del apartado 2 , a instancia del exportador , del destinatario o de su representante , el mantenimiento bajo control a la espera de la regularización del certificado ;
b ) el rechazo de los animales que no puedan admitirse a la circulación , de conformidad con el apartado 2 , cuando consideraciones de policía sanitaria no se opongan a ello .
Cuando no fuere posible rechazar a los animales , la autoridad competente ordenará su sacrificio en un lugar designado para dicho fin o su muerte ;
c ) la muerte y la destrucción del conjunto de animales de la partida de que se trate cuando el mencionado control permitiere comprobar o sospechar una de las enfermedades epizoóticas que establece la lista según el procedimiento previsto en el artículo 29 .
4 . El certificado que acompañará a los animales de la especie bovina y porcina en su importación , deberá estar revestido , después del control sanitario ( control de la importación ) , de una mención que haga aparecer claramente que los animales han sido admitidos o rechazados .
5 . Durante la conducción a través del territorio de la Comunidad al Estado miembro destinatario , los Estados miembros podrán aplicar las medidas de policía sanitaria mencionadas en el primer guión de la letra a ) y en la letra c ) del apartado 3 si los animales estuviera en atacados o se sospechare que están afectados o contaminados por una enfermedad contagiosa .
6 . Los animales cuya importación se hubiere autorizado y que no estuvieren destinados al Estado miembro que haya efectuado el control de la importación prevista en el apartado 1 deberán proceder hacia el país destinatario bajo control aduanero sin ruptura de la cadena .
7 . Los animales que hubieren satisfecho el control de la importación previsto en el apartado 1 estarán sujetos en el país destinatario a los controles complementarios necesarios para comprobar si se han cumplido las disposiciones de la presente Directiva , incluso las condiciones particulares definidas según el procedimiento previsto en el artículo 29 , en aplicación del artículo 8 .
Dichos controles podrán efectuarse bien en la frontera , o bien en cualquier otro punto designado por la autoridad competente del país destinatario , o bien en la una y en el otro .
8 . Todos los gastos ocasionados por la aplicación del presente artículo , comprendiendo el sacrificio , la muerte y la destrucción de los animales , serán a cargo del expedidor , del destinatario o de su representante sin indemnización del Estado .
Artículo 13
Desde su llegada al país destinatario , los animales de abasto deberán conducirse directamente a un matadero y , de conformidad con las exigencias de la policía sanitaria , deberán sacrificarse a más tardar en los tres días laborables siguientes a su entrada en dicho matadero .
Sin perjuicio de las condiciones particulares eventualmente establecidas según el procedimiento previsto en el artículo 29 , la autoridad competente del país destinatario , podrá designar , en razón de las exigencias de la policía sanitaria , el matadero al cual deberán conducirse dichos animales .
CAPÍTULO III
Importación de carnes frescas
Artículo 14
1 . Las carnes frescas deberán proceder de animales que hayan residido en el territorio o la parte del territorio de un país que figure en la lista establecida en aplicación del apartado 1 del artículo 3 , al menos durante los tres meses precedentes a su sacrificio , o desde su nacimiento , si se trata de animales de menos de 3 meses de edad .
2 . No obstante las disposiciones del apartado 1 del artículo 3 , los Estados miembros no autorizarán la importación de carnes frescas sino aquellas procedentes de terceros países :
a ) indemnes desde 12 meses atrás de aquellas de las siguientes enfermedades a las cuales son receptivos los animales de donde proceden dichas carnes : peste bovina , fiebre aftosa del virus exótico , peste porcina africana , parálisis contagiosa del cerdo ( enfermedad de Teschen ) ;
b ) en los cuales no se haya procedido desde 12 meses atrás a vacunaciones contra las enfermedades mencionadas en la letra a ) a las cuales son receptivos los animales de donde proceden dichas carnes .
Artículo 15
Según el procedimiento previsto en el artículo 29 , podrá decidirse que las disposiciones de la letra a ) del apartado 2 del artículo 14 no se aplicarán sino a una parte del territorio de un tercer país .
Según el mismo procedimiento , no obstante lo dispuesto en las disposiciones de la letra b ) del apartado 2 del artículo 14 , la importación de carnes frescas podrá admitirse , en determinadas condiciones , procedente de un tercer país o de una parte del territorio de dicho país , donde se hubiere procedido a vacunaciones contra una o varias de las enfermedades mencionadas en la letra a ) del apartado 2 del artículo 14 .
Artículo 16
Sin perjuicio de las disposiciones de los artículos 14 y 15 , los Estados miembros no autorizarán la importación de carnes frescas procedentes de un tercer país sino cuando éstas satisfagan las condiciones sanitarias y de policía sanitaria establecidas de conformidad con el procedimiento previsto en el artículo 29 para las importaciones de carnes frescas procedentes de terceros países , según la especie animal .
Artículo 17
1 . Los Estados miembros no autorizarán la importación de carnes frescas en canales , eventualmente divididas en medias canales para los porcinos , en medias canales o en cuartos de canal para los bovinos y los solípedos , si no es posible reconstituir la canal de cada animal .
2 . Dicha importación estará subordinada a las siguientes condiciones : las carnes frescas deberán :
a ) haberse obtenido en un matadero que figure en la lista establecida de conformidad con el apartado 1 del artículo 4 ;
b ) proceder de un animal de abasto que , de conformidad con el Capítulo V del Anexo I de la Directiva 64/433/CEE , haya sido objeto de una inspección ante-mortem garantizada por un veterinario oficial y haya sido considerado apto para el sacrificio según las disposiciones de la presente Directiva , para la exportación a la Comunidad ;
c ) haberse tratado en condiciones de higiene , de conformidad con el Capítulo VI del Anexo I de la Directiva 64/433/CEE ;
d ) haberse sometido , de conformidad con el Capítulo VII del Anexo I de la Directiva 64/433/CEE , a una inspección post-mortem bajo la responsabilidad y el control directo de un veterinario oficial y no haber presentado ninguna alteración , a excepción de lesiones traumáticas ocurridas poco antes del sacrificio , de malformaciones o de alteraciones localizadas , siempre que se haya comprobado , si fuere necesario mediante exámenes de laboratorio adecuados , que éstas no hacen a la canal y a los despojos correspondientes inapropiados para el consumo humano o peligrosos para la salud ;
e ) estar provistas de un marcado de inspección veterinaria que se definirá según el procedimiento previsto en el artículo 29 ;
f ) haberse almacenado , previa la inspección post-mortem efectuada de conformidad con las disposiciones previstas en la letra d ) , en condiciones de higiene satisfactoria y de conformidad con el Capítulo XIII del Anexo I de la Directiva 64/433/CEE , en los establecimientos ;
g ) haberse transportado de conformidad con el Capítulo XIV del Anexo I de la Directiva 64/433/CEE y manipulado en condiciones de higiene satisfactorias .
3 . Para proceder a la inspección post-mortem mencionada en la letra d ) del apartado 2 , para comprobar la conformidad con las condiciones de higiene mencionadas en la letra c ) del apartado 2 y para controlar el cumplimiento de las disposiciones del Capítulo XIII del Anexo I de la Directiva 64/433/CEE , el veterinario oficial podrá ser ayudado por asistentes empleados bajo su responsabilidad .
Dichos auxiliares deberán :
a ) ser designados por la autoridad central competente del país exportador , de conformidad con las disposiciones vigentes ;
b ) tener una formación adecuada ;
c ) poseer un estatuto que garantice su independencia frente a los responsables de los establecimientos ;
d ) no tener ningún poder de decisión sobre el resultado final de la inspección de salubridad .
Artículo 18
1 . No obstante lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 17 , los Estados miembros podrán permitir las importaciones :
a ) de medias canales , de medias canales despiezadas en un máximo de tres porciones de grasa , de cuartos separados o de despojos que satisfagan las condiciones previstas en los apartados 2 y 3 del artículo 17 y que procedan de mataderos designados para este fin según el procedimiento previsto en el artículo 29 ;
b ) de porciones más pequeñas que los cuartos o de carnes deshuesadas procedentes de salas de despiece controladas de conformidad con el artículo 4 y autorizadas para dicho fin según el procedimiento previsto en el artículo 29 . Dichas carnes deberán , además de las condiciones previstas en los apartados 2 y 3 del artículo 17 , satisfacer por lo menos las disposiciones siguientes :
i ) haberse despiezado y obtenido , en cumplimiento de las disposiciones del Capítulo VII del Anexo I de la Directiva 64/433/CEE ;
ii ) haberse sometido al control garantizado por un veterinario oficial , de conformidad con las disposiciones del Capítulo IX del Anexo I de la Directiva 64/433/CEE ;
iii ) satisfacer , en cuanto a su embalaje , las disposiciones del Capítulo XI del Anexo I de la Directiva 64/433/CEE ;
iv ) ser objeto de todos los controles , efectuados por veterinarios de la Comunidad , que permitan asegurar que las disposiciones antes mencionadas se han cumplido ;
v ) en lo que se refiere a las carnes frescas de solípedos , ser objeto por parte del país destinatario de controles con miras a restricciones eventuales que puedieran afectar su utilización .
2 . No obstante lo dispuesto en la letra k ) del artículo 20 , los Estados miembros podrán permitir las importaciones en su territorio de músculos maseteros y de sesos , a condición de que éstos satisfagan las exigencias del apartado 2 del artículo 17 y de los incisos iii ) , iv ) y v ) de la letra b ) del apartado 1 del presente artículo .
3 . Según el procedimiento previsto en el artículo 29 , se podrá decidir que , en los establecimientos especialmente designados para dicha tarea , el despiece de la carne al calor puede admitirse en condiciones particulares que no sean aquellas establecidas en la letra c ) del punto 45 del Capítulo VIII del Anexo I de la Directiva 64/433/CEE .
Artículo 19
Los artículos 17 y 18 no se aplicarán :
a ) a las carnes frescas que hayan sido importadas con la autorización del país destinatario para otros usos que la alimentación humana ;
b ) a las carnes frescas destinadas a exposiciones y a estudios particulares o a análisis , en la medida en que el control oficial permita asegurar que dichas carnes no se dedicarán a la alimentación humana y que , una vez terminada la exposición o efectuados los estudios particulares o el análisis , dichas carnes , a excepción de las cantidades utilizadas durante el análisis , se retirarán del territorio de la Comunidad o se destruirán .
En dicho caso y en el caso mencionado en la letra a ) , el país destinatario velará por que las referidas carnes no puedan destinarse a otros usos sino aquellos para los que se hayan introducido en su territorio ;
c ) a las carnes frescas destinadas exclusivamente al abastecimiento de organismos internacionales , supeditado a aprobación , según el procedimiento previsto en el artículo 29 y siempre que dichas carnes procedan de países que figuren en la lista adoptada de conformidad con el apartado 1 del artículo 3 y que se cumplan las disposiciones de policía sanitaria . Los Estados miembros , en cuyo territorio se encontraren los organismos internacionales de que se trate , velarán por que dichas carnes no se pongan en libre circulación .
Artículo 20
Los Estados miembros prohibirán la importación de :
a ) carnes frescas procedentes de verracos y de cerdos criptórquidos ;
b ) carnes frescas
i ) procedentes de animales a los cuales se haya administrado estilbenos , derivados de estilbenos , sus sales y sus ésteres , así como sustancias de acción tireostática , así como las carnes que contengan residuos de dichas sustancias ;
ii ) que contengan residuos de otras sustancias de acción hormonal , antibióticos , antimonio , arsénico , pesticidas u otras sustancias nocivas o que eventualmente puedan hacer peligroso o nocivo para la salud humana el consumo de carnes frescas , en la medida en que dichos residuos superen los límites de tolerancia admitidos .
A propuesta de la Comisión el Consejo fijará las tolerancias admitidas que podrán modificarse ulteriormente según el procedimiento previsto en el artículo 29 ;
c ) carnes frescas tratadas con radiaciones ionizantes o ultravioletas así como las carnes frescas que procedan de animales a los cuales se hayan administrado ablandadores u otros productos que puedan alterar la composición o los caracteres organolépticos ;
d ) carnes frescas a las cuales se hayan añadido otras sustancias que aquellas previstas en el punto 57 del Capítulo X del Anexo I de la Directiva 64/433/CEE , para el marcado de inspección veterinaria ;
e ) carnes frescas procedentes de animales en los cuales se haya comprobado cualquier forma de tuberculosis y carnes frescas de animales en los cuales se haya comprobado , después del sacrificio , cualquier forma de tuberculosis o la presencia de uno o varios cysticercus bovis o de cysticercus celulosae , vivos o muertos , a la presencia de triquinas en los animales de la especie porcina ;
f ) carnes frescas procedentes de animales sacrificados demasiado jóvenes ;
g ) partes de la canal o despojos que presenten lesiones traumáticas ocurridas poco antes del sacrificio , de malformaciones o de alteraciones mencionadas en la letra d ) del apartado 2 del artículo 17 ;
h ) sangre ;
i ) carnes picadas , carnes troceadas de una manera análoga y carnes separadas mecánicamente ;
j ) carnes frescas en trozos de menos de 100 gramos ;
k ) las cabezas de buey así como las partes de la musculatura y otros tejidos de la cabeza con exclusión de la lengua y de los sesos .
Artículo 21
A propuesta de la Comisión , el Consejo adoptará un método y las modalidades necesarias para revelar la presencia de triquinas en las carnes frescas de animales de la especie porcina .
Artículo 22
1 . Los Estados miembros no autorizarán la importación de carnes frescas sino a la presentación de un certificado sanitario y de un certificado de inspección veterinaria constituidos por un veterinario oficial del tercer país exportador .
Dichos certificados deberán :
a ) estar redactados por lo menos en uno de los idiomas oficiales del país destinatario y en uno de los del país donde se efectuen los controles de la importación previstos en los artículos 23 y 24 ;
b ) acompañar a las carnes frescas en el ejemplar original ;
c ) constar de una sola hoja ;
d ) estar previstos para un solo destinatario .
El certificado sanitario deberá certificar que las carnes frescas satisfacen las exigencias sanitarias previstas por la presente Directiva y aquellas establecidas en aplicación de ésta para la importación de carnes frescas procedentes de terceros países .
2 . Dicho certificado deberá ajustarse con un modelo adoptado según el procedimiento previsto en el artículo 29 .
Según el mismo procedimiento , se podrá decidir , caso por caso , que el certificado sanitario y el certificado de inspección veterinaria constituyan una sola hoja .
3 . El certificado de inspección veterinaria deberá corresponder , en su presentación y contenido , al modelo que figura en el Anexo A y entregarse el día del cargamento de carnes frescas para su expedición al país destinatario .
Artículo 23
1 . Los Estados miembros velarán para que las carnes frescas sean sometidas , sin demora , a su llegada al territorio geográfico de la Comunidad , a un control sanitario efectuado por la autoridad competente , cualquiera que fuere el régimen aduanero bajo el cual se hubieren declarado .
Según el procedimiento previsto en el artículo 29 , se adoptarán las modalidades de aplicación necesarias para asegurar la ejecución uniforme de los controles mencionados en el primer párrafo .
2 . Sin perjuicio de las disposiciones del apartado 3 , los Estados miembros velarán para que se prohiba la importación cuando dicho control revelare que :
- dichas carnes no proceden del territorio o de una parte del territorio de un tercer país inscrito en la lista establecida de conformidad con el apartado 1 del artículo 3 ,
- dichas carnes proceden del territorio o de una parte del territorio de un tercer país procedente del cual estén prohibidas las importaciones de conformidad con los artículos 14 y 28 ,
- el certificado sanitario que acompaña a dichas carnes no concuerda con las condiciones establecidas en aplicación de los apartados 1 y 2 del artículo 22 .
3 . Los Estados miembros autorizarán el transporte de carnes frescas procedentes de un tercer país a otro tercer país siempre que :
a ) el interesado proporcione la prueba de que el primer tercer país al cual se envían las carnes , previo tránsito a través del territorio de la Comunidad , se compromete a no rechazar o reexpedir en ningún caso a este último las carnes de las que se autorice la importación o el tránsito ;
b ) dicho transporte sea autorizado con anterioridad por las autoridades competentes del Estado miembro en el territorio del cual se efectuará el control sanitario de la importación ;
c ) dicho transporte se efectúe sin ruptura de la cadena en el territorio de la Comunidad bajo control de las autoridades competentes en vehículos o contenedores precintados por las autoridades competentes ; las únicas manipulaciones autorizadas durante dicho transporte serán aquellas efectuadas respectivamente en el punto de entrada en el territorio de la Comunidad o de salida de éste último para el transbordo directo de un navío o de una aeronave a cualquier otro medio de transporte , o a la inversa .
4 . Todos los gastos ocasionados por la aplicación del presente artículo serán a cargo del expedidor , del destinatario o de su representante , sin indemnización del Estado .
Artículo 24
1 . Los Estados miembros velarán para que cada partida de carnes frescas se someta a un control de salubridad antes de su puesta al consumo en el territorio geográfico de la Comunidad , así como a un control sanitario efectuado por un veterinario oficial .
Los Estados miembros velarán para que los importadores estén obligados a avisar , por lo menos con dos días laborables de anticipación al servicio local encargado del control de la importación , el puesto donde se presentarán las carnes frescas al control precisando la cantidad , el tipo de carne y el momento a partir del cual se podrá efectuar el control .
2 . El control de salubridad previsto en el apartado 1 se efectuará por muestreo aleatorio en el caso de las importaciones mencionadas en el apartado 1 del artículo 17 y en los apartados 1 y 2 del artículo 18 . En particular tendrá por objetivo comprobar , de conformidad con las disposiciones del apartado 3 :
a ) el certificado de inspección veterinaria , la conformidad de las carnes frescas con las estipulaciones de dicho certificado , el marcado ;
b ) el estado de conservación , la presencia de manchas y de agentes patógenos ;
c ) la presencia de residuos de sustancias mencionados en el artículo 20 ;
d ) si el sacrificio y el despiece se han efectuado en establecimientos autorizados a este fin ;
e ) las condiciones de transporte .
3 . Según el procedimiento previsto en el artículo 29 , se adoptarán las modalidades de aplicación necesarias para asegurar la ejecución uniforme de los controles mencionados en el apartado 1 , en particular en lo que se refiere a la aplicación de las disposiciones del artículo 20 , y muy particularmente los métodos de análisis , la frecuencia y las normas de muestreo .
4 . Los Estados miembros prohibirán la puesta en el mercado de carnes frescas cuando se haya comprobado , en los controles previstos en el apartado 1 , que :
- las carnes frescas son inadecuadas para el consumo humano ,
- no se cumplen las condiciones previstas por la presente Directiva y por el Anexo I de la Directiva 64/433/CEE ,
- uno de los certificados mencionados en el artículo 22 que acompaña a cada una de las partidas no satisface las condiciones previstas en el mencionado artículo .
5 . Cuando no puedan importarse las carnes frescas , éstas deberán rechazarse , cuando no se oponga a ello consideraciones de policía sanitaria o de salubridad .
Si es imposible el rechazo las carnes deberán destruirse en el territorio del Estado miembro donde se efectúen los controles .
No obstante lo previsto en dicha disposición y a instancia del importador o de su representante , el Estado miembro que efectúe los controles sanitarios y de salubridad podrá autorizar su introducción para otros usos que el consumo humano , siempre que no exista ningún peligro para los hombres o los animales y que las carnes procedan de un país que figure en la lista establecida de conformidad con el apartado 1 del artículo 3 y en el cual no estuvieren prohibidas las importaciones de conformidad con el artículo 28 . Dichas carnes no podrán dejar el territorio de dicho Estado miembro que deberá controlar su destino .
6 . En todo caso , después de los controles mencionados en el apartado 1 , los certificados deberán estar revestidos de una mención que haga aparecer claramente el destino reservado a las carnes .
Artículo 25
Las carnes frescas de cada partida , cuya puesta en circulación en la Comunidad haya autorizado un Estado miembro sobre la base de los controles mencionados en el apartado 1 del artículo 24 , antes de ser enviadas al país destinatario deberán estar acompañadas de un certificado correspondiente , en su presentación y su contenido , al modelo que figura en el Anexo B .
Dicho certificado deberá :
a ) estar constituido por el veterinario competente del puesto de control o del lugar de almacenamiento ;
b ) entregarse el día del cargamento para la expedición de carnes frescas al país destinatario ;
c ) estar redactado por lo menos en el idioma de este último país ;
d ) deberá acompañar la partida de carnes frescas en su ejemplar original .
Artículo 26
Todos los gastos ocasionados por la aplicación de los artículos 24 y 25 , en particular los gastos de control de las carnes frescas , los gastos de almacenamiento así como de eventuales gastos de destrucción de dichas carnes , serán por cuenta del expedidor , del destinatario o de su representante sin indemnización del Estado .
CAPÍTULO IV
Disposiciones comunes
Artículo 27
1 . Los Estados miembros establecerán y transmitirán a la Comisión las listas :
a ) de los puestos de control fronterizo para la importación de animales de la especie bovina y porcina ;
b ) de los puestos de control para la importación de carnes frescas .
Dichos puestos de control deberán estar autorizados según el procedimiento previsto en el artículo 29 .
2 . Para que puedan autorizarse los puestos de control fronterizo mencionados en la letra a ) del apartado 1 , sus agentes deberán , en particular , poder disponer de las instalaciones necesarias para la ejecución del control mencionado en el apartado 1 del artículo 12 , para la desinfección , la eliminación de desperdicios de alimentos y de paja así como del estiércol , de la orina y de cualquier otro desecho .
3 . Para que puedan autorizarse los puestos de control mencionados en la letra b ) del apartado 1 , sus agentes deberán poder disponer al menos :
a ) de locales de inspección de dimensiones suficientes para permitir el desarrollo normal de los controles ;
b ) de locales adecuados de refrigeración y de congelación ;
c ) de un local adecuado de descongelación ;
d ) de un laboratorio .
4 . El veterinario oficial asumirá la responsabilidad de los controles . Se hará asistir , en la ejecución de tareas puramente materiales , por auxiliares especialmente formados con tal objeto .
Las modalidades de dicha asistencia se establecerán según el procedimiento previsto en el artículo 29 .
5 . Los veterinarios especialistas verificarán que las instalaciones de los puestos de control autorizados satisfagan las condiciones de dicho artículo y que los controles se efectúen de conformidad con la presente Directiva .
Dichos especialistas deberán tener la nacionalidad de un Estado miembro que no sea la del Estado miembro en el cual estuviere situado el puesto que deberá controlarse .
Las condiciones de aplicación del presente apartado , en particular la designación de veterinarios especialistas y las modalidades de verificación , se determinarán según el procedimiento previsto en el artículo 29 .
6 . La Comunidad se hará cargo de todos los gastos ocasionados por la aplicación del primer párrafo del apartado 5 .
Artículo 28
1 . Sin perjuicio de las disposiciones del artículo 6 , si una enfermedad contagiosa de animales , que pudiere comprometer el estado sanitario de la ganadería de uno de los Estados miembros , hiciere su aparición o se extendiere en un tercer país o si cualquier otra razón de policía sanitaria lo justificare , el Estado miembro aludido prohibirá la importación de animales de las especies mencionadas en la presente Directiva , procedentes directa o indirectamente por intermedio de otro Estado miembro , bien del tercer país en su totalidad , o bien de una parte del territorio de este último .
2 . Sin perjuicio de las disposiciones del artículo 14 , si en un tercer país que figure en la lista establecida de conformidad con el apartado 1 del artículo 3 , hiciere su aparición o se extendiere una enfermedad contagiosa de animales , que pudiere transmitirse por las carnes frescas y comprometer la salud p«lica o el estado sanitario de la ganadería de uno de los Estados miembros , o si cualquier otra razón de policía sanitaria lo justificare , el Estado miembro aludido prohibirá la importación de dichas carnes procedentes directa o indirectamente por intermedio de otro Estado miembro , bien del tercer país en su totalidad , o bien de una parte del territorio de este último .
3 . Las medidas adoptadas por los Estados miembros sobre la base de los apartados 1 y 2 , así como su inaplicación , deberán comunicarse sin demora a los otros Estados miembros y a la Comisión con indicación de los motivos .
El Comité veterinario permanente se reunirá en el plazo más breve después de dicha comunicación y decidirá , según el procedimiento previsto en el artículo 30 , si deberán modificarse dichas medidas , en particular a fin de asegurar su coordinación con aquellas adoptadas por los otros Estados miembros , o si deberán suprimirse .
Si se presentare la situación prevista en los apartados 1 y 2 y si pareciere necesario que otros Estados miembros aplicaren igualmente las medidas adoptadas en virtud de dichos apartados , eventualmente modificados de conformidad con el párrafo precedente , se adoptarán las disposiciones apropiadas según el procedimiento definido en el artículo 30 .
4 . La reanudación de las importaciones procedentes del tercer país aludido se autorizará según el mismo procedimiento . »
2 . Se insertará el artículo siguiente :
« Artículo 32 bis
1 . La presente Directiva no será aplicable a las importaciones , procedentes de terceros países , de carnes frescas mencionadas en el tercer guión del apartado 1 del artículo 1 sino a partir de la entrada en vigor de la o de las decisiones de la Comunidad adoptadas según el procedimiento previsto en el artículo 29 para aportar a la lista mencionada en el artículo 3 las adaptaciones necesarias .
2 . Las legislaciones nacionales en materia de salud pública continuarán aplicándose a las importaciones procedentes de terceros países , de las carnes frescas mencionadas en el apartado 1 hasta la entrada en vigor de una regulación comunitaria en la materia . »
3 . Los Anexos A o D se sustituirán por los anexos siguientes :
« ANEXO A
MODELO
CERTIFICADO DE INSPECCIÓN VETERINARIA
relativo a carnes frescas (1) destinadas a ... ( nombre del Estado miembro de la CEE )
N º ... (2)
País exportador ...
Ministerio ...
Servicio ...
Ref. ... ( facultativo )
I . Identificación de las carnes :
Carnes de ... ( especie animal )
Tipo de las piezas ...
Tipo del embalaje ...
Número de piezas o de unidades de embalaje ...
Peso neto ...
II . Procedencia de las carnes :
Dirección(es) y número(s) de autorización veterinaria del ( de los ) matadero(s) autorizado(s) ...
Dirección(es) y número(s) de autorización veterinaria del ( de los ) matadero(s) de despiece autorizado(s) ...
III . Destino de las carnes :
Las carnes se expiden de ... ( lugar de expedición )
a ... ( país y lugar de destino )
por el medio de transporte siguiente (3) ...
Nombre y dirección del expedidor ...
Nombre y dirección del destinatario ...
IV . Certificación de Inspección Veterinaria
El veterinario oficial abajo firmante certifica :
a ) - que las carnes antes indicadas (4) ,
- que la etiqueta adherida a los embalajes de las carnes antes indicadas (4) ,
lleva(n) el marchamo que certifica que las carnes proceden en su totalidad de animales sacrificados en mataderos autorizados para la exportación al país destinatario ;
b ) que dichas carnes se reconocen en estado apropiado para el consumo humano después de una inspección veterinaria efectuada de conformidad con las exigencias de la Directiva 72/462/CEE ;
c ) que han sido despiezadas en una sala de despiece autorizada (4) ;
d ) que han sido - no han sido - sometidas a una investigación de triquinas o , en caso de aplicación del artículo 3 de la Directiva 77/96/CEE , han sido sometidas a un tratamiento al frío ;
e ) que los medios de transporte así como las condiciones de cargamento de las carnes de dicha expedición concuerdan con las exigencias de la higiene previstas para la expedición a los países destinatarios .
Hecho en ... , el ...
... ( Firma del veterinario oficial )
(1) Carnes frescas a tenor de la letra b ) del artículo 2 de la Directiva 64/433/CEE .
(2) Facultativo .
(3) Para los vagones y camiones , indicar el número de matrícula , para los aviones , el número de vuelo , y , para los barcos , el nombre .
(4) Tachar lo que no proceda .
ANEXO B
MODELO
CERTIFICADO DE CONTROL DE LA IMPORTACIÓN VÁLIDO PARA LAS CARNES FRESCAS IMPORTADAS PROCEDENTES DE TERCEROS PAÍSES
Estado miembro en el cual se ha efectuado el control de la importación ...
Puesto de control ...
Tipo de carnes ...
Envasado ...
Número de canales ...
Número de medias canales ...
Número de cuartos o de cajas ...
Peso neto ...
Tercer país de origen ...
El abajo firmante veterinario oficial certifica que las carnes objeto del presente certificado han sido controladas en el momento de su envío .
... ( Fecha y lugar )
Veterinario oficial ...
Artículo 2
El artículo 8 de la Directiva 77/96/CEE se sustituirá por el texto siguiente :
« Artículo 8
A fin de tener en cuenta la evolución tecnológica , podrá decidirse las adaptaciones o complementos a los anexos de la presente Directiva según el procedimiento previsto en el artículo 9 ; las decisiones que se tomen a este respecto deberán asegurar el mantenimiento del nivel de las garantías sanitarias existentes . »
Artículo 3
Los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones legales , reglamentarias y administrativas necesarias para cumplir con la presente Directiva a más tardar doce meses después de su notificación e informarán de ello inmediatamente a la Comisión .
Artículo 4
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros .
Hecho en Bruselas , el 7 de febrero de 1983 .