ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 19. listopadu 2004,
kterým se Německu povoluje uplatňovat opatření odchylující se od článku 17 šesté směrnice 77/388/EHS o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu
(2004/817/ES)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na šestou směrnici Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu - Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (1), a zejména na čl. 27 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V dopise evidovaném Generálním sekretariátem Komise dne 22. března 2004 požádaly německé orgány o povolení nadále uplatňovat odchylku, která jim byla poskytnuta článkem 1 rozhodnutí Rady 2000/186/ES (2).
(2)
Ostatní členské státy byly o žádosti informovány dne 6. srpna 2004.
(3)
Cílem odchylujícího se opatření je zcela vyloučit výdaje na zboží a služby z práva na odpočet DPH, pokud je více než 90 % zboží a služeb použito na soukromé účely osoby povinné k dani nebo jejích zaměstnanců nebo obecně na neobchodní účely. Toto opatření je odchylkou od článku 17 směrnice 77/388/EHS ve znění článku 28f uvedené směrnice a je odůvodněné potřebou zjednodušit postup vyměřování DPH. Tato odchylka má pouze minimální dopad na výši daně splatné v posledním stupni spotřeby.
(4)
Platnost povolení skončila 30. června 2004 (3), přestože právní situace a skutečnosti, které odůvodňovaly uplatňování tohoto zjednodušujícího opatření, se nezměnily a nadále trvají.
(5)
V nedávném rozsudku ze dne 29. dubna 2004 ve věci C-17/01 rozhodl Soudní dvůr, že při přezkoumání řízení, které předcházelo přijetí rozhodnutí Rady 2000/186/ES ze dne 28. února 2000, nevyšla najevo žádná nesrovnalost, která by mohla mít vliv na platnost uvedeného rozhodnutí. Německu by proto mělo být povoleno uplatňovat zjednodušující opatření v dalším období do 31. prosince 2009.
(6)
Dotyčná odchylka nemá nepříznivý dopad na vlastní zdroje Společenství vycházející z DPH,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylně od čl. 17 odst. 2 směrnice 77/388/EHS je Německo oprávněno vyloučit výdaje na zboží a služby z práva na odpočet DPH, pokud jsou toto zboží a služby použity z více než 90 % na soukromé účely osoby povinné k dani nebo jejích zaměstnanců a nebo obecněji na neobchodní účely.
Článek 2
Toto rozhodnutí se použije do dne 31. prosince 2009.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 19. listopadu 2004.
DECISIÓN DEL CONSEJO
de 19 de noviembre de 2004
por la que se autoriza a Alemania a establecer una medida de inaplicación del artículo 17 de la Sexta Directiva 77/388/CEE en materia de armonización de las legislaciones de los Estados miembros relativas a los impuestos sobre el volumen de negocios
(2004/817/CE)
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Vista la Sexta Directiva 77/388/CEE del Consejo, de 17 de mayo de 1977, en materia de armonización de las legislaciones de los Estados miembros relativas a los impuestos sobre el volumen de negocios - Sistema común del Impuesto sobre el Valor Añadido: base imponible uniforme (1), y en particular el apartado 1 de su artículo 27,
Vista la propuesta de la Comisión,
Considerando lo siguiente:
(1)
Mediante carta registrada en la Secretaría General de la Comisión el 22 de marzo de 2004, las autoridades alemanas solicitaron autorización para seguir estableciendo la medida de aplicación que había sido otorgada en virtud del artículo 1 de la Decisión 2000/186/CE del Consejo (2).
(2)
El 6 de agosto de 2004 se informó a los demás Estados miembros de la solicitud.
(3)
La finalidad de la medida de inaplicación es que el gasto en bienes y servicios quede totalmente excluido del derecho a deducir el IVA cuando el porcentaje de su utilización para las necesidades privadas del sujeto pasivo o para las de su personal, o más generalmente con fines ajenos a su empresa, sea superior al 90 %. Esta medida constituye una excepción a lo dispuesto en el artículo 17 de la Directiva 77/388/CEE, modificado por su artículo 28 séptimo, y se justifica por la necesidad de simplificar la percepción del IVA; su influencia en la cuantía de los impuestos adeudado en la fase del consumo final es sólo desdeñable.
(4)
La autorización expiró el 30 de junio de 2004 (3), si bien la situación legal y los hechos que justificaron la aplicación de la citada medida de simplificación no han variado y siguen existiendo.
(5)
En su reciente sentencia de 29 de abril de 2004 (asunto C-17/01), el Tribunal decidió que el examen del procedimiento previo a la aprobación de la Decisión 2000/186/CE del Consejo no había puesto de relieve irregularidad alguna que afectara a la validez de esa Decisión. Debe, por lo tanto, autorizarse a Alemania a aplicar la medida de simplificación durante un plazo de tiempo adicional que vencerá el 31 de diciembre de 2009.
(6)
La medida de inaplicación no afectará negativamente a los recursos propios de la Comunidad procedentes del IVA.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
No obstante lo dispuesto en el apartado 2 del artículo 17 de la Directiva 77/388/CEE, se autoriza a Alemania a excluir el gasto en bienes y servicios totalmente del derecho a deducir el IVA cuando el porcentaje de su utilización para las necesidades privadas del sujeto pasivo o para las de su personal, o más generalmente con fines ajenos a su empresa, sea superior al 90 %.
Artículo 2
La presente Decisión será aplicable hasta el 31 de diciembre de 2009.
Artículo 3
El destinatario de la presente Decisión es la República Federal de Alemania.
Hecho en Bruselas, el 19 de noviembre de 2004.