NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1854/2005
ze dne 14. listopadu 2005,
kterým se doplňuje příloha nařízení (ES) č. 2400/96, pokud jde o zápis názvu do „Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení“ (Miel de Provence (CHZO))
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 7 odst. 5 písm. b) a na čl. 6 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 byla žádost Francie o zápis názvu „Miel de Provence“ zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie (2).
(2)
V souladu s čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2081/92 podalo Německo proti zápisu námitky. Námitky se týkají nesplnění podmínek uvedených v článku 2 a případné škody spojené s existencí produktu, který se nacházel na trhu v souladu s právem nejméně pět let před datem zveřejnění stanoveným v čl. 6 odst. 2.
(3)
Dopisem ze dne 11. ledna 2005 vyzvala Komise dotčené členské státy k hledání vzájemné dohody podle svých vnitrostátních postupů.
(4)
Jelikož ve lhůtě tří měsíců nedošlo mezi Francií a Německem k dohodě, Komise musí přijmout rozhodnutí postupem podle článku 15 nařízení (EHS) č. 2081/92.
(5)
Námitka oznámená Německem obsahuje tři argumenty proti zápisu. V první řadě Německo namítá, že zápisem by došlo k porušení čl. 4 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92. Organoleptické vlastnosti, vlastnosti spojené se způsobem produkce či kritéria jakosti produktu, který je předmětem žádosti, nemohou být podle namítající strany považované za osobité pro oblast Provence.
(6)
Komise se naopak domnívá, že žádost o zápis je založena právě tak na pověsti medu z Provence jako na zvláštní jakosti, která je dána květinovým původem medů, který je osobitý pro botanické prostředí Provence.
(7)
Německo se dále dovolává případné škody spojené s existencí úplně nebo zčásti totožného názvu nebo značky, či s existencí produktů, které se nacházely na trhu v souladu s právem již nejméně pět let před datem zveřejnění stanoveným v čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92. Zejména uvádí možný dopad pro producenty, kteří v současné době uvádějí na trh med s názvem „Miel de Provence“ a kteří by po zápisu případně nemohli toto označení dále používat, pokud by jejich produkty neodpovídaly specifikaci, ať již z důvodu květinového zdroje, nebo oblasti produkce.
(8)
Komise se domnívá, že tento argument je založen na neprokázaných domněnkách. Podle čl. 7 odst. 4 druhé odrážky nařízení (EHS) č. 2081/92 musí namítající strana danou škodu „prokázat“. Německo pouze uvedlo možnost způsobení škody, aniž by prokázalo skutečnou existenci producentů, kteří by byli zápisem poškozeni.
(9)
Jako konečný argument Německo uvádí, že směrnice Rady 2001/110/ES ze dne 20. prosince 2001 o medu (3) umožňuje používání názvu „Miel de Provence“ pro med pocházející z francouzského regionu Provence-Alpes-Côte-d’Azur. Tento region by se lišil od zeměpisné oblasti, na niž se vztahuje specifikace vyhotovená v rámci nařízení (EHS) č. 2081/92. Specifikace žádosti o zápis navíc vylučuje med pocházející ze slunečnice, z řepky a vojtěšky, které jsou květinovým a rostlinným zdrojem přítomným v této zeměpisné oblasti. Hospodářské subjekty, které uvádějí v současnosti tento produkt na trh pod názvem „Miel de Provence“, budou proto muset z důvodů dodržení specifikace vyloučit med pocházející z květin, které nejsou stanoveny ve specifikaci. Německo se domnívá, že pokud by došlo k zápisu „Miel de Provence“ podle nařízení (EHS) č. 2081/92, porušila by se tím směrnice 2001/110/ES o medu.
(10)
Jak bylo stanoveno v bodě 8 odůvodnění, není prokázán argument o existenci škody. Pokud jde o ostatní námitky, údajné porušení směrnice 2001/110/ES o medu nepatří mezi důvody, na které je možno se odvolávat v rámci námitky podle čl. 7 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2081/92. Směrnice 2001/110/ES mimo jiné určité názvy povoluje, aniž by je stanovila jako povinné. Cílem nařízení (EHS) č. 2081/92 je naopak upravit používání zapsaných názvů i pokud byly dříve volněji používané. Chybějící omezení v určitém okamžiku nejsou proto v zásadě důvodem pro odmítnutí zápisu.
(11)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti musí být název zapsán do „Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení“.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Regulativního výboru pro chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze nařízení Komise (ES) č. 2400/96 (4) se doplňuje název uvedený v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. listopadu 2005.
REGLAMENTO (CE) N o 1854/2005 DE LA COMISIÓN
de 14 de noviembre de 2005
por el que se completa el anexo del Reglamento (CE) no 2400/96 en lo que respecta al registro de una denominación en el «Registro de Denominaciones de Origen Protegidas y de Indicaciones Geográficas Protegidas» (Miel de Provence) (IGP)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CEE) no 2081/92 del Consejo, de 14 de julio de 1992, relativo a la protección de las indicaciones geográficas y de las denominaciones de origen de los productos agrícolas y alimenticios (1), y, en particular, su artículo 7, apartado 5, letra b), y su artículo 6, apartados 3 y 4,
Considerando lo siguiente:
(1)
De conformidad con el artículo 6, apartado 2, del Reglamento (CEE) no 2081/92, la solicitud de registro de la denominación Miel de Provence, presentada por Francia, se ha publicado en el Diario Oficial de la Unión Europea (2).
(2)
Alemania ha presentado una declaración de oposición al registro de conformidad con el artículo 7, apartado 1, del Reglamento (CEE) no 2081/92. La declaración de oposición se fundamenta en el incumplimiento de las condiciones previstas en el artículo 2 y en el posible perjuicio para la existencia de un producto que se encuentre legalmente en el mercado al menos durante los cinco años anteriores a la fecha de publicación prevista en el artículo 6, apartado 2.
(3)
La Comisión instó a los Estados miembros interesados, mediante carta de 11 de enero de 2005, a que llegaran a un acuerdo, de conformidad con sus respectivos procedimientos internos.
(4)
Como Francia y Alemania no han llegado a un acuerdo en un plazo de tres meses, la Comisión debe aprobar una decisión conforme al procedimiento dispuesto en el artículo 15 del Reglamento (CEE) no 2081/92.
(5)
La declaración de oposición comunicada por Alemania expone tres argumentos contra el registro. En primer lugar, Alemania objeta que la inscripción es contraria a lo dispuesto en el artículo 4, apartado 2, del Reglamento (CEE) no 2081/92. Para el oponente, las características organolépticas, las características relacionadas con el método de producción o los criterios de calidad del producto objeto de la solicitud no pueden considerarse específicos a la región de Provenza.
(6)
La Comisión, por el contrario, considera que la solicitud de registro se basa tanto en la fama de la miel de Provenza como en una calidad específica, que es el origen floral de la miel, propia del medio botánico provenzal.
(7)
Alemania aduce también el posible perjuicio que supondría para la existencia de una denominación total o parcialmente homónima o de una marca o para la existencia de productos que se encuentren legalmente en el mercado al menos durante los cinco años anteriores a la fecha de publicación prevista en el artículo 6, apartado 2, del Reglamento (CEE) no 2081/92. Señala, en particular, la posibilidad de que los productores que actualmente comercializan miel bajo la denominación de Miel de Provence no puedan utilizar más esa denominación después del registro si sus productos no se ajustan al pliego de condiciones, ya sea debido al origen floral o a la zona de producción.
(8)
La Comisión considera que este argumento se basa en hipótesis sin demostrar. De acuerdo con el artículo 7, apartado 4, segundo guión, del Reglamento (CEE) no 2081/92, el oponente debe «demostrar» el perjuicio invocado. Alemania ha señalado simplemente la posibilidad de un perjuicio sin demostrar que existen en realidad productores que se verían perjudicados por el registro.
(9)
Por último, Alemania argumenta que la utilización de la denominación Miel de Provence, de conformidad con la Directiva 2001/110/CE del Consejo, de 20 de diciembre de 2001, relativa a la miel (3) se permite en el caso de la miel procedente de la región francesa de Provenza-Alpes-Costa Azul. Según Alemania, esta región es diferente de la zona geográfica cubierta por el pliego de condiciones redactado en virtud del Reglamento (CEE) no 2081/92. Además, el pliego de condiciones de la solicitud de registro excluye las mieles procedentes del girasol, la colza y la alfalfa, que son orígenes florales y vegetales presentes en la zona geográfica. Por consiguiente, para cumplir el pliego de condiciones, los agentes económicos que en la actualidad comercializan este producto bajo la denominación Miel de Provence deberán excluir las mieles de orígenes florales que no están contemplados en el pliego de condiciones. De acuerdo con Alemania, si la Miel de Provence se registrara en virtud del Reglamento (CEE) no 2081/92, contravendría la Directiva 2001/110/CE relativa a la miel.
(10)
Como ya se ha indicado en el considerando 8, no se ha demostrado el argumento sobre la existencia de un perjuicio. Por otra parte, la supuesta violación de la Directiva 2001/110/CE relativa a la miel no forma parte de los motivos que pueden aducirse para una oposición con arreglo al artículo 7, apartado 4, del Reglamento (CEE) no 2081/92. Además, la Directiva 2001/110/CE permite algunas denominaciones sin hacerlas obligatorias. Por el contrario, con el Reglamento (CEE) no 2081/92 se pretende regular la utilización de las denominaciones registradas aunque antes pudieran utilizarse más libremente. Por consiguiente, la falta de restricciones en un momento determinado no es, en principio, una razón para denegar el registro.
(11)
En virtud de lo expuesto, la denominación debe ser inscrita en el «Registro de Denominaciones de Origen Protegidas y de Indicaciones Geográficas Protegidas».
(12)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de reglamentación de las indicaciones geográficas y de las denominaciones de origen protegidas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El anexo del Reglamento (CE) no 2400/96 de la Comisión (4) se completa con la denominación que figura en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 14 de noviembre de 2005.