Směrnice Rady 95/60/ES
ze dne 27. listopadu 1995
o daňovém značení plynových olejů a petroleje
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 99 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že opatření Společenství obsažená v této směrnici jsou nejenom potřebná, ale nevyhnutelná pro dosažení cílů vnitřního trhu; že těchto cílů nemohou dosáhnout členské státy jednotlivě; že jejich dosažení na úrovni Společenství stanoví již směrnice 92/81/EHS [4], a zejména článek 9 uvedené směrnice; že tato směrnice je v souladu se zásadou subsidiarity;
vzhledem k tomu, že směrnice 92/82/EHS [5] upravuje minimální sazby spotřebních daní, které mají být uplatněny na některé minerální oleje, a zvláště na různé kategorie plynových olejů a petrolej;
vzhledem k tomu, že řádné fungování vnitřního trhu v současné době vyžaduje zavedení společných pravidel pro daňové značení plynových olejů a petroleje, které nejsou zatíženy základní sazbou daně platnou pro tyto minerální oleje používané jako pohonné látky;
vzhledem k tomu, že některým členským státům by mělo být z důvodů zvláštních vnitrostátních okolností povoleno odchýlit se od opatření této směrnice;
vzhledem k tomu, že směrnice 92/12/EHS [6] stanoví obecnou úpravu pro výrobky podléhající spotřební dani, a že zejména článek 24 uvedené směrnice stanoví zřízení Výboru pro spotřební daně příslušného projednávat záležitosti související s používáním předpisů Společenství týkající se spotřebních daní;
vzhledem tomu, že by některé technické záležitosti týkající se vlastností výrobků, kterých má být použito pro daňové značení plynových olejů a petroleje, měly být posouzeny podle ustanovení zmíněného článku,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Aniž jsou dotčeny vnitrostátní předpisy o daňovém značení, použijí členské státy daňové značení podle této směrnice na:
- všechny typy plynových olejů spadajících pod kód KN 27100069, které byly propuštěny pro domácí spotřebu podle článku 6 směrnice 92/12/EHS a které byly osvobozeny od spotřební daně nebo podléhaly spotřební dani o sazbě jiné, než je sazba stanovená v čl. 5 odst. 1 směrnice 92/82/EHS,
- petrolej spadající pod kód KN 27100055, který byl propuštěn pro domácí spotřebu podle článku 6 směrnice 92/12/EHS a který byl osvobozen od spotřební daně nebo podléhal spotřební dani o sazbě jiné, než je sazba stanovená v čl. 8 odst. 1 směrnice 92/82/EHS.
2. Členské státy mohou povolit odchylky od uplatňování daňového značení podle odstavce 1 z důvodu veřejného zdraví nebo bezpečnosti a z jiných technických důvodů, pokud přijmou vhodná opatření pro úřední dohled.
Kromě toho se Irsko může rozhodnout, že v souladu s čl. 21 odst. 4 směrnice 92/12/EHS nebude používat tuto značkovací látku nebo nepovolí její používání. V tomto případě o tom Irsko uvědomí Komisi a ta uvědomí ostatní členské státy.
Článek 2
1. Značkovací látka sestává z přesně vymezené kombinace chemických přísad, které se pod daňovým dohledem přidají do minerálních olejů dříve, než jsou propuštěny pro domácí spotřebu.
Nicméně
- členské státy mohou vyžadovat, aby značkovací látka byla přidána předtím, než výrobek opustí sklad s daňovým dozorem, v případě přímých dodání z jiného členského státu v režimu s podmíněným osvobozením od daně mimo sklad s daňovým dozorem,
- členské státy, které přijaly toto opatření před 1. lednem 1996, mohou v některých výjimečných případech nebo situacích povolit, aby byla značkovací látka přidána poté, co jsou minerální oleje propuštěny pro domácí spotřebu pod daňovým dohledem. Každý členský stát, který uplatňuje takové opatření, o tom uvědomí Komisi. Komise o tomto opatření uvědomí ostatní členské státy. V tomto případě mohou členské státy navrátit zaplacenou spotřební daň, když je výrobek propuštěn pro domácí spotřebu,
- bude-li zboží nadále pod daňovým dohledem, může Dánsko odložit přidání značkovací látky nejpozději do okamžiku prodeje maloodběrateli.
2. Značkovací látka, která má být používána, bude určena postupem podle článku 24 směrnice 92/12/EHS.
Článek 3
Členské státy podniknou nezbytné kroky, aby zabránily zneužívání značkovaných výrobků, a zejména aby dotyčné minerální oleje nemohly být použity jako pohonné hmoty v motorech silničních motorových vozidel nebo skladovány v jejich nádržích pohonných hmot, pokud toto použití není ve zvláštních případech stanovených příslušnými orgány členských států povoleno.
Členské státy stanoví, že použití daných minerálních olejů v případech uvedených v prvním pododstavci se považuje za porušení vnitrostátního práva daného členského státu. Každý členský stát přijme vhodná opatření, která zajistí plné uplatnění všech ustanovení této směrnice, a zejména vymezí sankce, které budou uloženy v případě porušení těchto opatření; tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 4
Vedle značkovacích látek podle čl. 1 odst. 1 mohou členské státy přidat vnitrostátní značkovací látku nebo barvivo.
Nikdo nesmí k dotyčným minerálním olejům přidat jinou značkovací látku nebo barvivo než ty, které určí právní předpisy Společenství nebo dotyčných členských států.
Článek 5
1. Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné k dosažení souladu s touto směrnicí v okamžiku nabytí účinnosti předpisů přijatých postupem podle článku 2. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 6
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 27 listopadu 1995.
DIRECTIVA 95/60/CE DEL CONSEJO de 27 de noviembre de 1995 relativa al marcado fiscal del gasóleo y del queroseno
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 99,
Vista la propuesta de la Comisión (1),
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (2),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social (3),
Considerando que las medidas comunitarias previstas en la presente Directiva son no sólo necesarias sino también indispensables para la realización de los objetivos del mercado interior; que los Estados miembros no pueden alcanzar individualmente estos objetivos; que su realización a escala comunitaria ya se establece en la Directiva 92/81/CEE (4), y en particular en su artículo 9; que la presente Directiva es conforme al principio de subsidiariedad;
Considerando que la Directiva 92/82/CEE (5) establece las disposiciones relativas a los tipos mínimos del impuesto especial aplicable a determinados hidrocarburos y, en particular, a las diferentes categorías de gasóleo y de queroseno;
Considerando que, para el buen funcionamiento del mercado interior, ahora es necesario que se establezcan normas comunes para el marcado fiscal del gasóleo y del queroseno que no esté sujeto al tipo normal aplicable a los hidrocarburos utilizados como carburante;
Considerando que debería permitirse a determinados Estados miembros quedar exentos de la aplicación de las medidas que dispone la presente Directiva, debido a circunstancias nacionales especiales;
Considerando que la Directiva 92/12/CEE (6) contiene las disposiciones relativas al régimen general de los productos objeto de impuestos especiales y que su artículo 24 establece especialmente la creación de un Comité de impuestos especiales que examine las cuestiones relativas a la aplicación de las disposiciones comunitarias sobre los impuestos especiales;
Considerando que conviene que determinados aspectos técnicos relativos a las características de los productos que deben utilizarse para el marcado fiscal del gasóleo y del queroseno sean tratados según lo dispuesto en dicho artículo,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
1. Sin perjuicio de las disposiciones nacionales en materia de marcado fiscal, los Estados miembros aplicarán un sistema de marcado fiscal con arreglo a las disposiciones de la presente Directiva:
- a todos los tipos de gasóleo del código NC 2710 00 69 que hayan sido puestos a consumo con arreglo al artículo 6 de la Directiva 92/12/CEE y que hayan sido exonerados o gravados con un impuesto especial a un tipo distinto del tipo previsto en el apartado 1 del artículo 5 de la Directiva 92/82/CEE;
- al queroseno del código NC 2710 00 55 que haya sido puesto a consumo con arreglo al artículo 6 de la Directiva 92/12/CEE y que haya sido exonerado o gravado con un impuesto especial a un tipo distinto del tipo previsto en el apartado 1 del artículo 8 de la Directiva 92/82/CEE.
2. Los Estados miembros podrán admitir excepciones a la aplicación del sistema de marcado fiscal contemplado en el apartado 1 por motivos de salud pública, seguridad u otras razones técnicas, siempre que se adopten medidas adecuadas de control fiscal.
Además, Irlanda podrá decidir no utilizar ni autorizar el uso de dicho marcador, de conformidad con lo dispuesto en el apartado 4 del artículo 21 de la Directiva 92/12/CEE. En este caso, Irlanda informará a la Comisión, la cual informará a los demás Estados miembros.
Artículo 2
1. El marcador consistirá en una combinación bien definida de aditivos químicos que se añadirán bajo supervisión fiscal a más tardar antes de que el hidrocarburo de que se trate sea puesto a consumo.
No obstante,
- en caso de envío directo en régimen suspensivo fuera de un depósito fiscal procedente de otro Estado miembro, los Estados miembros podrán exigir que se añada el marcador antes de que el producto salga del depósito fiscal de expedición;
- los Estados miembros que hayan procedido así antes del 1 de enero de 1996, podrán permitir, en determinados casos o situaciones excepcionales, que el marcador se añada después de que dichos hidrocarburos hayan sido puestos a consumo bajo control fiscal. Los Estados miembros que apliquen una medida de este tipo informarán de ello a la Comisión. La Comisión informará a los demás Estados miembros de dicha medida. En este caso, los Estados miembros podrán proceder al reembolso del impuesto especial pagado en el momento de la puesta a consumo;
- Dinamarca podrá aplazar el añadido del marcador hasta el momento de la venta final al por menor como muy tarde, siempre que los productos sigan sujetos a control fiscal.
2. El marcador que debe utilizarse se determinará con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 24 de la Directiva 92/12/CEE.
Artículo 3
Los Estados miembros adoptarán las medidas necesarias para evitar el uso abusivo de los productos marcados, y en particular para que los hidrocarburos en cuestión no puedan utilizarse como carburante en el motor de vehículos destinados a circular por carretera, ni conservarse en su depósito, a menos que las autoridades competentes de los Estados miembros permitan dicha utilización en casos específicos determinados.
Los Estados miembros dispondrán que la utilización de los hidrocarburos en cuestión en los casos que se han indicado en el párrafo primero sea considerada como una infracción de la legislación nacional del Estado miembro de que se trate. Cada Estado miembro adoptará las medidas adecuadas para garantizar la plena aplicación de todas las disposiciones de la presente Directiva y, en particular, determinarán las sanciones aplicables en caso de violación de dichas medidas; estas sanciones deberán ser efectivas, proporcionadas y disuasorias.
Artículo 4
Los Estados miembros podrán añadir un color o un marcador nacional además del marcador previsto en el apartado 1 del artículo 1.
Queda prohibido añadir a los hidrocarburos en cuestión un marcador o un color distinto de los que establece la normativa comunitaria o la legislación nacional del Estado miembro de que se trate.
Artículo 5
1. Los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones necesarias para dar cumplimiento a lo dispuesto en la presente Directiva en el momento en que entren en vigor las disposiciones que se adopten con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 2. Informarán de ello inmediatamente a la Comisión.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas incluirán una referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 6
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 27 de noviembre de 1995.