NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 306/2008
ze dne 2. dubna 2008,
kterým se podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 stanoví minimální požadavky na certifikaci pracovníků provádějících znovuzískávání rozpouštědel na bázi některých fluorovaných skleníkových plynů ze zařízení a podmínky pro vzájemné uznávání této certifikace
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 ze dne 17. května 2006 o některých fluorovaných skleníkových plynech (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro účely požadavků nařízení (ES) č. 842/2006 je nezbytné stanovit pravidla pro kvalifikaci pracovníků vykonávajících na zařízeních obsahujících některé fluorované skleníkové plyny činnosti, které mohou potenciálně způsobit únik.
(2)
Pracovníci, kteří dosud nemají certifikaci, ale jsou zapsáni do školicího kurzu za účelem získání certifikátu, by měli mít možnost vykonávat po omezenou dobu činnosti, pro které se taková certifikace vyžaduje, aby získali praktické dovednosti potřebné pro složení zkoušky s tím, že budou pod dohledem certifikovaných pracovníků.
(3)
Několik členských států nemá v současné době zavedeny kvalifikační nebo certifikační systémy. K získání certifikátu by proto měla být pracovníkům poskytnuta určitá lhůta.
(4)
Aby se zabránilo nepřiměřenému administrativnímu zatížení, je zapotřebí umožnit zavedení certifikačního systému na základě stávajících kvalifikačních programů s tím, že obsažené dovednosti a znalosti a příslušné kvalifikační systémy jsou rovnocenné minimálním normám, které toto nařízení předpokládá.
(5)
Subjekty, které vyrábějí nebo provozují zařízení obsahující rozpouštědla na bázi fluorovaných skleníkových plynů, by za předpokladu splnění příslušných požadavků mohly být jmenovány hodnotícími nebo certifikačními subjekty, nebo oběma subjekty.
(6)
Za účelem zabránění zbytečným administrativním nákladům by členský stát, ve kterém se v současné době nepoužívají rozpouštědla na bázi fluorovaných skleníkových plynů, měl být oprávněn nevytvářet úplný certifikační systém, pokud daný členský stát přijme nezbytná opatření, která zajistí možnost neprodleného vydání certifikátu v případě žádosti o jeho vydání v budoucnosti, a tudíž nebude vytvářet bezdůvodnou překážku pro vstup na trh.
(7)
Zkouška představuje účinný prostředek prověřování schopnosti uchazeče správně provádět činnosti, které mohou přímo způsobit únik, jakož i takové, které mohou způsobit únik nepřímo.
(8)
Úředně jmenované hodnotící a certifikační subjekty by měly zajistit splnění minimálních požadavků stanovených tímto nařízením, a tím přispívat k účinnému a efektivnímu vzájemnému uznávání certifikátů v celém Společenství.
(9)
Informace o certifikačním systému vydávajícím certifikáty podléhající vzájemnému uznávání by měly být oznámeny Komisi formou stanovenou nařízením Komise (ES) č. 308/2008 ze dne 2. dubna 2008, kterým se podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 stanoví forma oznámení školicích a certifikačních programů členských států (2).
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 18 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví minimální požadavky na certifikaci pracovníků provádějících znovuzískávání rozpouštědel na bázi některých fluorovaných skleníkových plynů ze zařízení, jakož i podmínky pro vzájemné uznávání certifikátů vydaných v souladu s uvedenými požadavky.
Článek 2
Certifikace pracovníků
1. Pracovníci vykonávající činnost uvedenou v článku 1 jsou držiteli certifikátu uvedeného v článku 4.
2. Odstavec 1 se nepoužije pro období maximálně 1 roku na pracovníky zapsané do školicího kurzu za účelem získání certifikátu s tím, že vykonávají činnost pod dohledem osoby, která je držitelem certifikátu.
3. Členské státy mohou rozhodnout, že odstavec 1 se nepoužije pro období, které nepřekročí datum uvedené v čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 842/2006, na pracovníky provádějící činnost uvedenou v článku 1 tohoto nařízení před datem uvedeným v čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 842/2006.
Tito pracovníci jsou po období uvedené v prvním pododstavci a pro tuto činnost považováni za certifikované pro účely požadavků nařízení (ES) č. 842/2006.
Článek 3
Vydávání certifikátů pracovníkům
1. Certifikační subjekt uvedený v článku 4 vydá certifikát pracovníkům, kteří složili teoretickou a praktickou zkoušku připravenou hodnotícím subjektem podle článku 5, která obsahuje minimální dovednosti a znalosti stanovené v příloze.
2. Certifikát musí obsahovat alespoň tyto údaje:
a)
název certifikačního subjektu, celé jméno držitele, číslo certifikátu a datum uplynutí doby platnosti, je-li uvedeno;
b)
činnost, kterou je držitel certifikátu oprávněn vykonávat;
c)
datum vydání a podpis subjektu, který certifikát vydává.
3. Pokud stávající certifikační systém založený na zkouškách zahrnuje minimální dovednosti a znalosti stanovené v příloze a splňuje požadavky článků 4 a 5, ale příslušný certifikát neobsahuje prvky stanovené odstavcem 2 tohoto článku, může certifikační subjekt uvedený v článku 4 vydat držiteli této kvalifikace certifikát bez opakování zkoušky.
4. Pokud stávající certifikační systém založený na zkouškách splňuje požadavky článků 4 a 5 a částečně zahrnuje minimální dovednosti stanovené v příloze, mohou certifikační subjekty vydat certifikát za předpokladu, že žadatel složí dodatečnou zkoušku dovedností a znalostí, které nezahrnuje stávající certifikace, připravenou hodnotícím subjektem uvedeným v článku 5.
Článek 4
Certifikační subjekt
1. Certifikační subjekt je stanoven vnitrostátním právním předpisem nebo nařízením, nebo určen příslušným orgánem členského státu nebo jinými subjekty, které jsou k tomu oprávněné, a může vydávat certifikáty pracovníkům vykonávajícím činnost uvedenou v článku 1.
Certifikační subjekt je při provádění svých činností nestranný.
2. Certifikační subjekt stanoví a používá postupy pro vydávání, pozastavení a odebrání certifikátů.
3. Certifikační subjekt vede záznamy, které umožní ověřovat situaci certifikované osoby. Záznamy prokáží, že postup certifikace byl účinně splněn. Záznamy se uchovávají po dobu nejméně 5 let.
Článek 5
Hodnotící subjekt
1. Hodnotící subjekt určený příslušným orgánem členského státu nebo jinými subjekty, které jsou k tomu oprávněné, připraví zkoušky pro pracovníky uvedené v článku 1. Certifikační subjekt uvedený v článku 4 může být rovněž považován za hodnotící subjekt.
Hodnotící subjekt je při provádění svých činností nestranný.
2. Zkoušky jsou plánovány a strukturovány způsobem, který zajistí, aby zahrnovaly minimální dovednosti a znalosti uvedené v příloze.
3. Hodnotící subjekt přijme postupy pro podávání zpráv a uchovává záznamy pro možnost dokumentace jednotlivých a celkových výsledků hodnocení.
4. Hodnotící subjekt zajistí, aby zkoušející přidělení ke zkoušce měli patřičnou znalost příslušných zkušebních metod a zkušebních dokumentů, jakož i příslušnou kvalifikaci v oblasti, která se má zkoušet. Rovněž zajistí, aby pro praktické testy bylo k dispozici potřebné zařízení, nástroje a materiály.
Článek 6
Oznámení
1. Do 4. ledna 2009 členské státy oznámí Komisi názvy a kontaktní údaje certifikačních subjektů pro pracovníky, na něž se vztahuje článek 4, a názvy certifikátů pro pracovníky, kteří splňují požadavky článku 3, a to pomocí formátu stanoveného nařízením (ES) č. 308/2008.
2. Pokud se v členském státě nepoužívají rozpouštědla na bázi fluorovaných skleníkových plynů, může se tento členský stát rozhodnout, že nejmenuje certifikační nebo hodnotící subjekt uvedený v článcích 4 a 5, nebo oba subjekty před tím, než v budoucnosti vznikne potřeba takové certifikace. V tomto případě dotčený členský stát přijme v rámci vnitrostátních právních předpisů nezbytná opatření k zajištění neprodleného vydání těchto certifikátů v případě jejich vyžádání v budoucnosti.
Do 4. ledna 2009 členské státy oznámí Komisi záměr použít tento odstavec a opatření přijatá ke splnění tohoto odstavce. V uvedeném případě se odstavec 1 nepoužije.
3. Členské státy doplní oznámení předložené podle odstavce 1 o příslušné nové informace a neprodleně ho předloží Komisi.
Článek 7
Podmínky vzájemného uznávání
1. Vzájemné uznávání certifikátů vydaných v jiných členských státech se vztahuje na certifikáty vydané podle článku 3.
2. Členské státy mohou po držitelích certifikátů vydaných v jiném členském státě požadovat jejich překlad do jiného úředního jazyka Společenství.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po dni vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. dubna 2008.
REGLAMENTO (CE) N o 306/2008 DE LA COMISIÓN
de 2 de abril de 2008
por el que se establecen, en virtud del Reglamento (CE) no 842/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo, los requisitos mínimos y las condiciones para el reconocimiento mutuo de la certificación del personal que recupere de equipos determinados disolventes a base de gases fluorados de efecto invernadero
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 842/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 17 de mayo de 2006, sobre determinados gases fluorados de efecto invernadero (1), y, en particular, su artículo 5, apartado 1,
Considerando lo siguiente:
(1)
Para cumplir lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 842/2006, es necesario establecer normas sobre la cualificación del personal que realice, en equipos que contengan determinados gases fluorados de efecto invernadero, actividades que puedan dar lugar a fugas.
(2)
Durante un período limitado, debe autorizarse al personal que aún no cuente con la certificación, pero que se haya inscrito en un curso de formación dirigido a la obtención de un certificado, a realizar las actividades para las que se exige la certificación, a fin de adquirir la experiencia práctica necesaria para el examen, siempre que esté supervisado por personal certificado.
(3)
Actualmente, algunos Estados miembros no han establecido sistemas de cualificación o certificación. Por tanto, debe darse un plazo para que el personal obtenga el certificado requerido.
(4)
A fin de evitar cargas administrativas indebidas, debe permitirse el establecimiento de un sistema de certificación a partir de los ya existentes, siempre que las competencias y conocimientos cubiertos y el sistema de cualificación correspondiente sean equivalentes a las normas mínimas previstas en el presente Reglamento.
(5)
Las entidades que fabriquen o utilicen equipos que contengan disolventes a base de gases fluorados de efecto invernadero podrían ser designadas organismos de evaluación o certificación, o ambas cosas, siempre que cumplan los requisitos pertinentes.
(6)
A fin de evitar costes administrativos innecesarios, debe permitirse a cualquier Estado miembro en el que no se utilicen actualmente disolventes a base de gases fluorados de efecto invernadero que no establezca un sistema de certificación completo, siempre que dicho Estado tome las medidas necesarias para asegurar que puedan expedirse certificados sin tardanza indebida en caso de que se soliciten en el futuro, de tal manera que no se creen barreras injustificadas a la entrada en su mercado.
(7)
Los exámenes son un medio eficaz para probar la capacidad del candidato para efectuar correctamente las operaciones que pueden dar lugar directamente a fugas, así como las que las pueden provocar indirectamente.
(8)
Los organismos de evaluación y certificación designados oficialmente deben asegurar el cumplimiento de los requisitos mínimos establecidos en el presente Reglamento y contribuir así al reconocimiento mutuo eficaz y eficiente de los certificados en toda la Comunidad.
(9)
La información sobre el sistema de certificación mediante el cual se expidan certificados sujetos a reconocimiento mutuo debe notificarse a la Comisión en el formato establecido en el Reglamento (CE) 308/2008 de la Comisión, de 2 de abril de 2008, por el que se establece, en virtud del Reglamento (CE) no 842/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo, el formato para la notificación de los programas de formación y certificación de los Estados miembros (2).
(10)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité creado por el artículo 18, apartado 1, del Reglamento (CE) no 2037/2000 del Parlamento Europeo y del Consejo (3).
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Objeto y ámbito de aplicación
El presente Reglamento establece los requisitos mínimos para la certificación del personal que recupere de equipos determinados disolventes a base de gases fluorados de efecto invernadero así como las condiciones para el reconocimiento mutuo de los certificados expedidos con arreglo a dichos requisitos.
Artículo 2
Certificación del personal
1. El personal que lleve a cabo la actividad mencionada en el artículo 1 deberá estar en posesión de un certificado según lo dispuesto en el artículo 4.
2. El apartado 1 no se aplicará durante un período máximo de un año al personal inscrito en un curso de formación para la obtención de un certificado, siempre que esté bajo la supervisión de un titular de un certificado.
3. Los Estados miembros podrán decidir que el apartado 1 no sea aplicable, durante un período que no rebasará la fecha mencionada en el artículo 5, apartado 4, del Reglamento (CE) no 842/2006, al personal que lleve a cabo la actividad indicada en el artículo 1 del presente Reglamento antes de la fecha mencionada en el artículo 5, apartado 2, del Reglamento (CE) no 842/2006.
Se considerará que, durante el período indicado en el párrafo primero, dicho personal está certificado en lo que se refiere a esta actividad a los efectos de lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 842/2006.
Artículo 3
Expedición de certificados al personal
1. Los organismos de certificación mencionados en el artículo 4 expedirán certificados al personal que haya superado un examen teórico y práctico organizado por un organismo de evaluación según lo dispuesto en el artículo 5 y que cubra las competencias y conocimientos mínimos establecidos en el anexo.
2. El certificado especificará, como mínimo, lo siguiente:
a)
el nombre del organismo de certificación, el nombre y apellidos del titular, un número de certificado y, en su caso, la fecha de expiración;
b)
la actividad que el titular del certificado está autorizado a realizar;
c)
la fecha de expedición y la firma del expedidor.
3. Cuando un sistema de certificación ya existente basado en un examen cubra las competencias y conocimientos mínimos establecidos en el anexo y, además, cumpla lo dispuesto en los artículos 4 y 5, pero la acreditación correspondiente no contenga los datos indicados en el apartado 2 del presente artículo, los organismos de certificación a los que se refiere el artículo 4 podrán expedir un certificado al titular de esta cualificación sin repetir el examen.
4. Cuando un sistema de certificación ya existente basado en un examen cumpla lo dispuesto en los artículos 4 y 5 y cubra en parte las competencias y conocimientos mínimos establecidos en el anexo, los organismos de certificación podrán expedir un certificado siempre que el solicitante supere un examen complementario acerca de las competencias y conocimientos no cubiertos por el certificado ya existente, organizado por un organismo de evaluación según lo dispuesto en el artículo 5.
Artículo 4
Organismos de certificación
1. En virtud de una disposición legal o reglamentaria nacional o por designación de la autoridad competente del Estado miembro o de otra entidad competente para ello, se creará un organismo de certificación que estará autorizado a expedir certificados al personal que intervenga en la actividad mencionada en el artículo 1.
El organismo de certificación será imparcial en el desempeño de sus actividades.
2. El organismo de certificación establecerá y aplicará procedimientos para la expedición, suspensión y retirada de los certificados.
3. Asimismo, mantendrá registros que permitan comprobar el estatus de la persona certificada. Los registros darán fe de que se ha cumplido debidamente el procedimiento de certificación. Dichos registros se guardarán durante al menos cinco años.
Artículo 5
Organismo de evaluación
1. La autoridad competente del Estado miembro u otra entidad competente para ello designará un organismo de evaluación que se encargará de organizar los exámenes del personal a los que se refiere el artículo 1. Los organismos de certificación a los que se refiere el artículo 4 también podrán considerarse organismos de evaluación.
Los organismos de evaluación serán imparciales en el desempeño de sus actividades.
2. Los exámenes se planificarán y estructurarán de tal forma que queden cubiertas las competencias y los conocimientos mínimos establecidos en el anexo.
3. El organismo de evaluación adoptará procedimientos de notificación y conservará registros para poder documentar los resultados individuales y globales de la evaluación.
4. El organismo de evaluación garantizará que los examinadores designados para una prueba tengan el debido conocimiento de los métodos de examen y los documentos de examen pertinentes, así como las competencias adecuadas en la materia objeto del examen. Asimismo garantizará que se dispone del equipo, los instrumentos y el material necesarios para las pruebas prácticas.
Artículo 6
Notificación
1. A más tardar el 4 de enero de 2009, los Estados miembros notificarán a la Comisión los nombres y los datos de los organismos de certificación para el personal cubierto por el artículo 4, así como los títulos de los certificados para el personal que cumpla lo dispuesto en el artículo 3, utilizando para ello el formato establecido por el Reglamento (CE) no 308/2008.
2. Cuando en un determinado Estado miembro no se utilicen disolventes a base de gases fluorados de efecto invernadero, este Estado podrá decidir que no se designe el organismo de certificación o el de evaluación al que se refiere, respectivamente, el artículo 4 y el artículo 5, o que no se designe ninguno de ellos, antes de que surja esta necesidad de certificación. En este caso, el Estado miembro tomará las medidas necesarias con arreglo a su legislación para asegurar la expedición de estos certificados sin tardanza indebida si se solicitase esta certificación en el futuro.
A más tardar el 4 de enero de 2009, el Estado miembro notificará a la Comisión su intención de recurrir a la aplicación de este apartado y las medidas tomadas para darle cumplimiento. En este caso, no se aplicará el apartado 1.
3. Los Estados miembros actualizarán la notificación presentada en virtud del apartado 1, aportando la información pertinente, y la presentarán a la Comisión sin demora.
Artículo 7
Condiciones para el reconocimiento mutuo
1. El reconocimiento mutuo de los certificados expedidos en otros Estados miembros será aplicable a los certificados expedidos con arreglo al artículo 3.
2. Cualquier Estado miembro podrá exigir a los titulares de certificados expedidos en otro Estado miembro que presenten una traducción del certificado a otra lengua oficial comunitaria.
Artículo 8
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 2 de abril de 2008.