Nařízení Komise (ES) č. 312/2001
ze dne 15. února 2001,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz olivového oleje pocházejícího z Tuniska a odchylka od některých ustanovení nařízení (ES) č. 1476/95 a č. 1291/2000
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2000/822/ES ze dne 22. prosince 2000 o uzavření Dohody formou výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Tuniskou republikou o vzájemných liberalizačních opatřeních a změnách zemědělských protokolů k dohodě o přidružení Tuniska k Evropskému společenství [1],
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/ES ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [2], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2826/2000 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutí 2000/822/ES zavádí podle článku 3 protokolu 1 k uvedené dohodě zvláštní režim pro dovoz olivového oleje kódů KN 15091010 a 15091090, zcela získaného v Tunisku a dopraveného přímo z této země do Společenství, s nulovou celní sazbou.
(2) Situace v zásobování trhu Společenství olivovým olejem umožňuje odbyt plánovaného množství v podstatě bez narušení trhu, pokud se dovoz v hospodářském roce nesoustředí do krátkého časového období, ale rozdělí se do měsíců ledna až října. Je třeba přijmout opatření, aby se dovozní licence vydávaly na uvedené období podle měsíčního kalendáře.
(3) Pro účinné řízení dotyčného množství je nutné vytvořit mechanismus, který pobídne hospodářské subjekty k tomu, aby neprodleně vrátily nepoužité licence orgánu, který je vydal. Je také nutné vytvořit mechanismus, který pobídne hospodářské subjekty, aby vrátily licence po dni vypršení jejich platnosti orgánu, který je vydal, aby nepoužitá množství mohla být znovu použita.
(4) Dovoz oleje z Tuniska v rámci zvláštního režimu nesmí překročit příslušné množství. Neměla by se tudíž používat přípustná odchylka stanovená v článku 8 nařízení Komise (EHS) č. 3719/88, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [4].
(5) Je třeba stanovit zvláštní podrobná pravidla pro dovoz. Odchylně od článku 3 nařízení Komise (ES) č. 1476/955 [5] je třeba stanovit dobu platnosti licencí a výši použitelné jistoty.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ode dne 1. ledna každého roku může být dovážena s nulovou celní sazbou celní kvóta neupraveného olivového oleje kódů KN 15091010 a 15091090, zcela získaného v Tunisku a dováženého přímo z této země do Společenství, podle článku 3 Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé. Dovozní licence se vydají až do výše kvóty stanovené pro každý rok.
2. Pro každý rok a aniž je dotčen limit stanovený pro celní kvótu s pořadovým číslem 09.4032 se mohou vydávat licence v souladu s podmínkami stanovenými v prvním odstavci až do výše:
- 1000 tun pro každý z měsíců ledna a února,
- 4000 tun pro měsíc březen,
- 8000 tun pro měsíc duben,
- 10000 tun pro každý z měsíců května až října.
Jestliže se množství povolené pro daný měsíc uvedené v předchozím odstavci v daném měsíci úplně nevyužije, zbytek se může využít další měsíc po vyčerpání množství pro takový měsíc, avšak dále se nepřevádí.
3. Pokud začíná týden v jednom měsíci a končí v měsíci následujícím, považuje se pro účely výpočtu množství povoleného pro daný měsíc takový týden za část měsíce, do něhož spadá čtvrtek.
Článek 2
1. S ohledem na použití osvobození od cla uvedeného v článku 1 podají dovozci žádost o dovozní licence příslušným orgánům členských států. K této žádost musí být přiložena kopie kupní smlouvy uzavřené s tuniským vývozcem.
2. Žádosti o dovozní licence se podávají v pondělí a v úterý daného týdne a členské státy oznámí Komisi následující pracovní den údaje obsažené v žádostech o licence.
3. Komise vypracuje každý týden souhrn celkového množství, na které se podaly žádosti o dovozní licence. V případě rizika, že bude měsíční kvóta překročena, Komise omezí vydávání licencí poměrně k množství, které je ještě k dispozici, a případně oznámí členským státům, že bylo dosaženo maximálního množství stanoveného pro daný rok.
4. Licence se vydávají třetí pracovní den po dni oznámení uvedeném v odstavci 2, pokud Komise v tomto období nepřijala žádná opatření.
Článek 3
1. Dovozní licence uvedené v čl. 1 odst. 1 jsou platné 60 dní ode dne vydání ve smyslu čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1291/2000.
2. U dovozních licencí uvedených v čl. 1 odst. 2 musí být v políčku 20 uveden jeden z těchto údajů:
"Derecho de aduana fijado por la Decisión 2000/822/CE del Consejo
Told fastsat ved Rådets afgørelse 2000/822/EF
Zoll gemäß Beschluss 2000/822/EG des Rates
Δασμός που καορίστηκε από την απόφαση του Συμβουλίου 2000/822/EK
Customs duty fixed by council Decision 2000/822/EC
Droit de douane fixé par la décision 2000/822/CE du Conseil
Dazio doganale fissato dalla decisione 2000/822/CE del Consiglio
Bij Besluit 2000/822/EG van de Raad vastgesteld douanerecht
Direito aduaneiro fixado pela Decisão 2000/822/CE do Conselho
Neuvoston päätöksessä 2000/822/EY vahvistettu tulli
Tull fastställd genom rådets beslut 2000/822/EG."
3. Odchylně od čl. 8 odst. 4 nařízení (EHS) č. 1291/2000 nesmí množství propuštěné do volného oběhu překročit množství uvedené v políčkách 17 a 18 dovozní licence. Podobně se v políčku 19 uvedené licence doplní číslice "0".
Článek 4
1. Odchylně od nařízení (ES) č. 1476/95 se jistota pro dovozní licence stanoví na 15 EUR na 100 kilogramů čisté hmotnosti.
2. Odchylně od čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 1291/2000:
- pokud je licence vrácena vydávajícímu orgánu během doby odpovídající prvním dvěma třetinám její doby platnosti, je odpovídající jistota, která má propadnout, snížena o 40 %,
- pokud je licence vrácena vydávajícímu orgánu během doby odpovídající poslední třetině doby jejich platnosti anebo během 15 dnů, které následují po dni skončení její platnosti, je odpovídající jistota, která má propadnout, snížena o 25 %.
3. Aniž jsou dotčena množstevní omezení podle článku 1, mohou být množství z licencí vrácených podle odstavce 2 znovu přidělena. Příslušné národní orgány oznámí Komisi současně s týdenními množstvími uvedenými v čl. 2 odst. 2 také množství, pro která byly vráceny licence od posledního oznámení, které se vrácení týkalo.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 2001.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. února 2001.
Reglamento (CE) no 312/2001 de la Comisión
de 15 de febrero de 2001
por el que se establecen disposiciones de aplicación para la importación de aceite de oliva originario de Túnez y excepciones de determinadas disposiciones de los Reglamentos (CE) n° 1476/95 y (CE) n° 1291/2000
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Vista la Decisión 2000/822/CE del Consejo, de 22 de diciembre de 2000, relativa a la celebración del Acuerdo en forma de Canje de Notas entre la Comunidad Europea y la República de Túnez sobre las medidas de liberalización recíprocas y la modificación de los Protocolos agrícolas del Acuerdo de asociación CE-República de Túnez(1),
Visto el Reglamento n° 136/66/CEE del Consejo, de 22 de septiembre de 1966, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de las materias grasas(2), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) n° 2826/2000(3),
Considerando lo siguiente:
(1) La Decisión 2000/822/CE establece, en el artículo 3 del Protocolo n° 1 del Acuerdo, un régimen especial de importación con derecho cero de un contingente de aceite de oliva de los códigos NC 1509 y 1510, enteramente obtenido en Túnez y transportado directamente de ese país a la Comunidad.
(2) El abastecimiento del mercado comunitario del aceite de oliva permite la comercialización de la cantidad prevista, en principio, sin riesgo de perturbación del mercado, si las importaciones no se concentran en un corto período de la campaña y se escalonan entre enero y octubre. Resulta oportuno establecer que los certificados de importación puedan expedirse con una periodicidad mensual durante dicho período.
(3) Para gestionar de manera eficaz la cantidad en cuestión, es necesario establecer un mecanismo que incite a los agentes económicos a devolver con prontitud al organismo emisor los certificados que no vayan a utilizar. Asimismo, es necesario crear un mecanismo que incite a los agentes económicos a devolver con prontitud los certificados al organismo emisor después de su fecha de expiración para que las cantidades no utilizadas puedan reutilizarse.
(4) El aceite importado de Túnez al amparo del régimen especial no puede exceder de una cantidad determinada. Por consiguiente, procede no admitir la tolerancia a que se refiere el artículo 8 del Reglamento (CE) n° 1291/2000 de la Comisión, de 9 de junio de 2000, por el que se establecen disposiciones comunes de aplicación del régimen de certificados de importación, de exportación y de fijación anticipada para los productos agrícolas(4).
(5) Es conveniente establecer algunas normas específicas de importación. En concreto, y no obstante no dispuesto en el artículo 3 del Reglamento (CE) n° 1476/95 de la Comisión(5), es necesario fijar el período de validez de los certificados y el tipo de la garantía aplicable.
(6) Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de las materias grasas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. A partir del 1 de enero de cada año, el contingente arancelario correspondiente a la importación de aceite de oliva sin tratar de los códigos NC 1509 10 10 y 1509 10 90, que se obtenga íntegramente en Túnez y se transporte directamente desde dicho país a la Comunidad, establecido en el artículo 3 del Protocolo n° 1 del Acuerdo euromediterráneo por el que se establece una asociación entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la República de Túnez, por otra, podrá importarse con derecho de aduana nulo. Los certificados de importación se expedirán dentro del límite del contingente establecido para cada año.
2. En cada año, y sin perjuicio del límite establecido dentro del contingente arancelario con el número de orden 09.4032, la expedición de certificados se autorizará, de acuerdo con las condiciones establecidas en el apartado 1, y dentro de los límites siguientes:
- 1000 toneladas para los meses de enero y febrero,
- 4000 toneladas para el mes de marzo,
- 8000 toneladas para el mes de abril,
- 10000 toneladas para cada uno de los meses entre mayo y octubre.
En caso de que una de las cantidades mensuales mencionadas en el párrafo primero no se utilice en su totalidad durante ese mes, el remanente de esa cantidad podrá utilizarse el mes siguiente, una vez agotada la cantidad prevista para este último, pero no se podrá volver a trasladar nuevamente.
3. Para la contabilización de la cantidad autorizada cada mes, las semanas que se inicien en un mes y acaben en el siguiente se contabilizarán en el mes al que corresponda el jueves.
Artículo 2
1. A efectos de la aplicación de la exención del derecho de aduana a que se refiere el artículo 1, los importadores deberán presentar a las autoridades competentes de los Estados miembros una solicitud de certificado de importación. Tal solicitud deberá ir acompañada de una copia del contrato de compra celebrado con el exportador tunecino.
2. Las solicitudes de certificado de importación deberán presentarse los lunes y martes de cada semana, y los Estados miembros comunicarán a la Comisión los datos contenidos en dichas solicitudes el día hábil siguiente.
3. La Comisión contabilizará las cantidades semanales por las cuales se hayan presentado solicitudes de certificado de importación. En caso de que el contingente mensual corra el riesgo de agotarse, la Comisión limitará la expedición de certificados a prorrata de la cantidad disponible y, en su caso, comunicará a los Estados miembros que se ha alcanzado la cantidad máxima establecida para el año.
4. Los certificados se expedirán el tercer día hábil siguiente al de la comunicación a que se refiere el apartado 2, siempre y cuando la Comisión no haya adoptado medidas en este plazo.
Artículo 3
1. Los certificados de importación a que se refiere el apartado 1 del artículo 1 serán válidos durante sesenta días a partir de la fecha de su expedición, con arreglo a lo dispuesto en el apartado 2 del artículo 23 del Reglamento (CE) n° 1291/2000.
2. En la casilla 20 de los certificados de importación a que se refiere el apartado 2 del artículo 1 se hará constar una de las menciones siguientes:
"Derecho de aduana fijado por la Decisión 2000/822/CE del Consejo
Told fastsat ved Rådets afgørelse 2000/822/EF
Zoll gemäß Beschluss 2000/822/EG des Rates
Δασμός που καθορίστηκε από την απόφαση του Συμβουλίου 2000/822/ΕΚ
Customs duty fixed by Council Decision 2000/822/EC
Droit de douane fixé par la décision du Conseil 2000/822/CE
Dazio doganale fissato dalla decisione 2000/822/CE del Consiglio
Bij Besluit 2000/822/EG van de Raad vastgesteld douanerecht
Direito aduaneiro fixado pela Decisão 2000/822/CE do Conselho
Neuvoston päätöksessä 2000/822/EY vahvistettu tulli
Tull fastställd genom rådets beslut 2000/822/EG".
3. No obstante lo dispuesto en el apartado 4 del artículo 8 del Reglamento (CE) n° 1291/2000, la cantidad despachada a libre práctica no podrá ser superior a la indicada en las casillas 17 y 18 del certificado de importación. A tal fin, se inscribirá la cifra "0" en la casilla 19 de dicho certificado.
Artículo 4
1. No obstante lo dispuesto en el Reglamento (CE) n° 1476/95, el importe de la garantía correspondiente al certificado de importación será de 15 euros por 100 kilogramos de peso neto.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 2 del artículo 35 del Reglamento (CE) n° 1291/2000:
- en caso de que el certificado se devuelva al organismo emisor durante el período correspondiente a los dos primeros tercios de su plazo de validez, la garantía ejecutada se reducirá un 40 %,
- en caso de que el certificado se devuelva al organismo emisor durante el período correspondiente al último tercio de su plazo de validez o durante los quince días siguientes al día de su vencimiento, la garantía ejecutada se reducirá un 25 %.
3. Sin perjuicio de los límites cuantitativos a que se refiere el artículo 1, las cantidades que figuren en los certificados devueltos de conformidad con el apartado 2 podrán asignarse nuevamente. Las autoridades nacionales competentes comunicarán a la Comisión, al mismo tiempo que la cantidad semanal a que se refiere el apartado 2 del artículo 2, las cantidades por las que se hayan devuelto certificados desde la fecha de la anterior comunicación a ese efecto.
Artículo 5
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Será aplicable a partir del 1 de enero de 2001.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 15 de febrero de 2001.