Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/9/ES
ze dne 20. března 2000
o lanových drahách pro dopravu osob
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 47 odst. 2 a na články 55 a 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Lanové dráhy pro dopravu osob (dále jen "lanové dráhy") jsou navrhovány, vyráběny, uváděny do provozu a provozovány pro dopravu osob. Lanové dráhy jsou především dopravním zařízením v horách, užívaným ve vysokohorských turistických střediscích a zahrnují pozemní lanové dráhy, visuté lanové dráhy, kabinové lanové dráhy, sedačkové lanové dráhy a lyžařské vleky, ale může se jednat rovněž o lanové dráhy užívané v městských dopravních systémech. Některé druhy lanových drah mohou být založeny na jiných, zcela odlišných základních principech, které nemohou být předem vyloučeny. Proto je třeba ponechat možnost zavést zvláštní požadavky, které respektují tytéž zásady bezpečnosti, které jsou uvedeny v této směrnici.
(2) Provoz lanových drah je spojen zejména s cestovním ruchem, především v horských oblastech, který hraje důležitou roli v ekonomice těchto regionů a získává pro obchodní bilanci členských států stále větší význam. Z technického hlediska patří obor lanových drah nejen k významnému investičnímu odvětví, nýbrž i k významnému odvětví pozemního a inženýrského stavitelství.
(3) Členské státy jsou odpovědné za zajištění bezpečnosti lanových drah po dobu stavby, uvádění do provozu a během provozu. Jsou dále odpovědné společně s příslušnými orgány za užívání pozemků, územní plánování a ochranu životního prostředí. Vnitrostátní předpisy vykazují velké rozdíly, což je důsledek zvláštních postupů vnitrostátního průmyslu a regionálních zvyklostí a znalostí. Stanoví zvláštní rozměry a zařízení a zvláštní vlastnosti. Tato situace nutí výrobce nově navrhovat své výrobky pro každou zakázku. To ztěžuje zajištění standardního řešení a působí nepříznivě na konkurenceschopnost.
(4) Musí být dodrženy základní požadavky na ochranu bezpečnosti a zdraví, aby bylo zaručeno, že lanové dráhy jsou bezpečné. Tyto požadavky musí být uplatňovány s plnou odpovědností, aby odpovídaly stavu techniky a technickým a ekonomickým požadavkům v okamžiku zhotovení.
(5) Lanové dráhy mohou dále překračovat hranice, a v těchto případech může jejich provedení narážet na existenci odporujících si vnitrostátních pravidel.
(6) Pro celé Společenství je třeba stanovit základní požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví osob, ochranu životního prostředí a ochranu spotřebitele použitelné pro lanové dráhy, dílčí systémy a jejich bezpečnostní prvky. Bez toho by mohlo vzájemné uznávání vnitrostátních předpisů mezi jednotlivými státy způsobit jak z politického, tak i z technického hlediska neřešitelné problémy ve výkladu a odpovědnosti. Rovněž normalizace bez předchozího stanovení harmonizovaných regulativních požadavků nestačí k řešení uvedených problémů.
(7) Odpovědnost za schvalování lanových drah obecně nese příslušný vnitrostátní orgán. V určitých případech nemůže být schválení prvků provedeno předem, nýbrž až na žádost zákazníka. Právě tak může předepsaná kontrola lanové dráhy před uvedením do provozu vést k odmítnutí určitých prvků nebo určitých technických řešení. Takový stav vede ke zvýšení nákladů, prodlužuje dodací lhůty a je velkou nevýhodou zejména pro zahraniční výrobce. Kromě toho jsou lanové dráhy i během provozu předmětem přísného dozoru ze strany příslušných správních orgánů. Příčiny závažných nehod mohou souviset s volbou místa, s vlastním dopravním systémem, konstrukcemi nebo se způsobem provozu a údržby.
(8) Za těchto okolností závisí bezpečnost lanových drah ve stejné míře na podmínkách prostředí, na jakosti dodávaných průmyslových výrobků a na jejich sestavení a montáži na místě stavby a na sledování během provozu. Toto zdůrazňuje důležitost přehledu o zařízení lanových drah jako celku, aby bylo možno stanovit úroveň bezpečnosti, a přijetí společného přístupu pro hodnocení jakosti na úrovni Společenství. Za těchto okolností, aby se umožnilo výrobcům překonání jejich současných těžkostí, aby se umožnilo uživatelům maximální využití lanových drah a aby byla ve všech členských státech zajištěna stejná úroveň vývoje, bylo by třeba stanovit celou řadu požadavků, jakož i kontrolní a revizní postupy jednotně používané ve všech členských státech.
(9) Musí být zaručena dostatečná úroveň bezpečnosti pro osoby užívající lanové dráhy ze všech členských států i ze zemí mimo Společenství. Pro dodržení tohoto požadavku se musí stanovit postupy přezkoušení, metody kontroly a revize. To vede k použití normalizovaných technických zařízení, která musí být u lanových drah použita.
(10) Kde to směrnice Rady 85/337/EHS požaduje [4], musí být vyhodnoceno působení lanových drah na životní prostředí. Vedle účinků uvedených v této směrnici by se měla vzít v úvahu jak ochrana životního prostředí, tak i požadavky spojené s udržitelným rozvojem cestovního ruchu.
(11) Lanové dráhy mohou spadat do oblasti působnosti směrnice Rady 93/38/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací [5].
(12) Technické specifikace musí být obsaženy v obecné dokumentaci nebo v technických specifikacích zvlášť ke každé zakázce. Tyto technické specifikace musí být přesně stanoveny s odkazem na evropské specifikace, pokud existují.
(13) Aby bylo možno snadněji prokázat shodu se základními požadavky, je užitečné mít evropské harmonizované normy, jejichž dodržení zakládá domněnku, že výrobek splňuje základní požadavky. Harmonizované evropské normy jsou vypracovávány soukromými subjekty a musí si zachovat povahu nezávazných pravidel. Pro tento účel jsou Evropský výbor pro normalizaci (CEN) a Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC) uznány za subjekty oprávněné k přijímání harmonizovaných norem v souladu s obecnými řídícími zásadami pro spolupráci mezi Komisí a těmito dvěma subjekty, které byly podepsány dne 13. listopadu 1984.
(14) Pro účely této směrnice se harmonizovanou normou rozumí technická specifikace (evropská norma nebo harmonizační dokument) přijatá jedním z těchto subjektů nebo oběma na žádost Komise podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a pro pravidla služby informační společnosti [6] ve shodě s obecnými řídícími zásadami uvedenými výše. Pokud jde o normalizaci, měl by být Komisi nápomocen výbor uvedený ve zmíněné směrnici, který se v případě nutnosti radí s technickými odborníky.
(15) Pouze u bezpečnostních prvků nebo dílčích systémů zařízení odpovídajících vnitrostátní normě přejímající harmonizovanou normu, která byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropských společenství, se má za to, že splňují základní požadavky této směrnice bez ohledu na potřebu zvláštních důkazů.
(16) V případě, že evropské specifikace chybějí, měly by technické specifikace být stanoveny pokud možno s odkazem na ostatní normy užívané ve Společenství. Objednatelé mohou stanovit dodatečné specifikace, které jsou potřebné k doplnění evropských specifikací nebo jiných norem. Tato ustanovení musí zajistit, aby byly splněny požadavky harmonizované na úrovni Společenství, se kterými musí být zařízení lanových drah v souladu.
(17) Dále je v zájmu členských států mít mezinárodní normalizační systém schopný vypracovávat normy, které jsou skutečně užívány mezinárodními obchodními partnery a splňují požadavky politiky Společenství.
(18) V některých členských státech mohou nyní objednatelé udat v obecné dokumentaci nebo specifikacích zvlášť pro každou jednotlivou smlouvu postupy pro kontroly a revize. Tyto postupy, zejména pokud jde o bezpečnostní prvky, musí v budoucnu spadat pod usnesení Rady ze dne 21. prosince 1989 o celkovém přístupu k posuzování shody [7]. Pojem bezpečnostního prvku se nevztahuje pouze na materiální předměty, ale také na nehmotné předměty, jako např. programové vybavení. Postupy posuzování shody bezpečnostních prvků musí být založeny na použití modulů, které jsou předmětem rozhodnutí Rady 93/465/EHS [8]. V případě kritických bezpečnostních prvků by měly být stanoveny zásady a podmínky pro použití při zabezpečování jakosti návrhu. Tento přístup je nezbytný, aby bylo podporováno všeobecné přijetí systému zabezpečování jakosti při podnikání.
(19) V rámci metodické analýzy bezpečnosti lanových drah je nutné stanovit prvky, na nichž závisí bezpečnost lanových drah.
(20) Objednatelé ve svých smluvních dokumentech stanoví s odkazem na evropské specifikace vlastnosti, které musí výrobci na základě smluvních povinností dodržet, zejména u bezpečnostních prvků. Tím je shoda prvků zásadně spojena s místem stavby a ne pouze s volným pohybem prvků na trhu Společenství.
(21) Bezpečnostní prvky by měly být opatřeny označením CE, které připojuje buď výrobce, nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství. Označení CE vyjadřuje, že bezpečnostní prvek je v souladu s ustanoveními této směrnice a jiných příslušných směrnic Společenství týkajících se označení CE.
(22) Není nutné, aby označení CE bylo připojováno na dílčí systémy, které podléhají této směrnici, ale postačuje, je-li vypracováno prohlášení o shodě na základě posouzení shody provedené postupy stanovenými v této směrnici. To platí, aniž je dotčena případná povinnost výrobce připojovat označení CE k určitým dílčím systémům, aby osvědčil, že odpovídají ostatním právním předpisům Společenství, které se na ně vztahují.
(23) Odpovědnost členských států za bezpečnost a ochranu zdraví a další hlediska, na která se vztahují základní požadavky na jejich území, musí být uznány v ochranné doložce, která respektuje odpovídající postupy Společenství.
(24) Je třeba stanovit postup pro kontrolu dílčích systémů lanových drah před uvedením do provozu. Tato kontrola musí umožnit orgánům ujistit se, že v každé fázi návrhu, výroby a uvádění do provozu je výsledek v souladu s odpovídajícími ustanoveními této směrnice. To musí umožnit výrobcům počítat se stejným zacházením bez ohledu na to, o který členský stát se jedná. Proto by měly být stanoveny zásady a podmínky pro ES ověřování dílčích systémů zařízení.
(25) Při analýze bezpečnosti musí být respektována omezení související s provozem lanové dráhy, aniž by však byla zpochybňována zásada volného pohybu zboží nebo bezpečnost lanových drah. Proto je třeba, aby Komise, ačkoliv se tato směrnice na vlastní provoz lanových drah nevztahuje, navrhla členským státům řadu doporučení, která by zajistila, aby tato zařízení umístěná na jejich území byla provozována tak, aby poskytla uživatelům, provoznímu personálu a třetím osobám vysoký stupeň ochrany.
(26) U lanových drah mohou být prováděny úplné zkoušky technických inovací jen při stavbě nové lanové dráhy. Za těchto okolností by měl být stanoven postup, který by současně s dodržením základních požadavků umožnil také stanovení zvláštních podmínek.
(27) Lanové dráhy, pro které již bylo vydáno stavební povolení, ale jejichž stavba nebyla ještě zahájena, nebo které se již staví, musí být v souladu s touto směrnicí, pokud členské státy nerozhodnou jinak s uvedením důvodů, a musí dosahovat stejné úrovně bezpečnosti. Při přestavbách stávajících lanových drah, pokud to vnitrostátní právní předpisy požadují, musí být dosaženo souladu s touto směrnicí, aby taková přestavba byla povolena.
(28) Není nutné požadovat, aby všechny stávající lanové dráhy byly uvedeny do souladu s předpisy, které se vztahují na nové lanové dráhy. Může to však být nutné, pokud nesplňují základní zásady bezpečnosti. V tom případě by měla Komise předložit členským státům řadu doporučení, aby u všech lanových drah nalézajících se na jejich území byla zaručena vysoká úroveň ochrany uživatele s přihlédnutím k předpisům použitelným pro nové lanové dráhy.
(29) Oznámené subjekty příslušné pro postupy posuzování shody jak pro bezpečnostní prvky, tak pro dílčí systémy lanových drah, musí, zejména v případě chybějících evropských specifikací, koordinovat svá rozhodnutí co nejúžeji. Komise musí zajistit, aby tomu tak bylo.
(30) Provedení základních požadavků, zejména pokud jde o bezpečnost zařízení a koordinaci všech postupů, vyžaduje zřízení výboru.
(31) Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [9],
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na lanové dráhy určené pro dopravu osob.
2. Pro účely této směrnice se "lanovými dráhami určenými pro dopravu osob" rozumějí zařízení skládající se z více prvků navrhovaná, vyráběná, montovaná a uváděná do provozu za účelem dopravy osob.
Tato zařízení namontovaná na místě určení se užívají k přepravě osob ve vozech nebo pomocí vlečných zařízení uváděných do pohybu nebo nesených lany vedoucími po celé délce trati.
3. Takovými zařízeními jsou
a) pozemní lanové dráhy a jiná zařízení, jejichž vozy jsou neseny koly nebo jinými závěsy, přičemž jejich pohyb je zajištěn jedním nebo více lany;
b) visuté dráhy, jejichž kabiny jsou neseny nebo taženy jedním nebo více lany; do této kategorie patří také kabinové a sedačkové lanové dráhy;
c) lyžařské vleky, kde jsou uživatelé s vhodným vybavením taženi lanem.
4. Tato směrnice se vztahuje na
- zařízení, která jsou budována a uváděna do provozu od jejího vstupu v platnost,
- dílčí systémy a bezpečnostní prvky uváděné na trh od jejího vstupu v platnost.
Vztahuje se rovněž na harmonizační předpisy, které jsou nutné a dostačující k zabezpečení a zaručení dodržování základních požadavků uvedených v čl. 3 odst. 1.
Pokud jsou u stávajících zařízení natolik měněny podstatné vlastnosti, dílčí systémy nebo bezpečnostní prvky, že je nutné nové schválení pro uvedení do provozu členským státem, musí tyto změny a jejich vliv na zařízení jako celek splňovat základní požadavky uvedené v čl. 3 odst. 1.
5. Pro účely této směrnice se:
"zařízením" rozumí celý stabilní systém, sestávající z infrastruktury a z dílčích systémů uvedených v příloze I, kde se infrastruktura zvlášť navrhovaná pro každé zařízení a postavená na daném místě skládá z vedení trasy, systémových údajů, konstrukcí stanic a traťových konstrukcí potřebných pro konstrukci a provoz zařízení včetně základů,
"bezpečnostním prvkem" rozumí každý základní prvek, skupina prvků, dílčí montáž nebo úplná sestava a každý přístroj v zařízení pro zajištění bezpečné funkce a určený v bezpečnostní analýze, jestliže jejich porucha ohrožuje bezpečnost nebo zdraví osob, ať jsou to uživatelé, provozní obsluha nebo jiné osoby,
"objednatelem" rozumí každá fyzická nebo právnická osoba, která zadává stavbu zařízení,
"požadavky na provoz" rozumějí veškeré technické předpisy a opatření, které mají vliv na návrh a realizaci a jsou nutné pro bezpečný provoz zařízení,
"technickými požadavky na údržbu" rozumějí veškeré technické předpisy a opatření, které mají vliv na návrh a realizaci a jsou nutné pro údržbu k zajištění bezpečného provozu zařízení.
6. Tato směrnice se nevztahuje na
- výtahy ve smyslu směrnice 95/16/ES [10],
- lanem vlečené tramvaje obvyklého provedení,
- zařízení užívaná k zemědělským účelům,
- stabilní nebo pojízdná zařízení pro užití na výstavištích nebo v zábavních parcích, která slouží při využívání volného času a nikoliv jako prostředek pro dopravu osob,
- důlní těžní zařízení nebo stabilní zařízení pro průmyslové účely,
- lanem vlečené převozní lodě,
- ozubnicové dráhy,
- zařízení s řetězovým pohonem.
Článek 2
1. Tato směrnice se použije, aniž jsou dotčeny jiné směrnice Společenství; avšak pro dosažení shody se základními požadavky této směrnice může být zapotřebí použití zvláštních evropských specifikací vypracovaných k tomuto účelu.
2. "Evropskou specifikací" se rozumí společná technická specifikace, evropské technické schválení nebo vnitrostátní norma přejímající evropskou normu.
3. Odkazy na evropské specifikace, kterými mohou být společné technické specifikace, evropská technická schválení ve smyslu směrnice 93/38/EHS nebo vnitrostátní normy přejímající harmonizované evropské normy, se zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství.
4. Členské státy zveřejní odkazy na vnitrostátní normy přejímající harmonizované evropské normy.
5. Pokud nejsou k dispozici harmonizované evropské normy, přijmou členské státy nezbytná opatření, aby byly dotčené osoby informovány o stávajících vnitrostátních normách a technických specifikacích, které pokládají za důležité nebo užitečné pro správné přejímání základních požadavků podle čl. 3 odst. 1.
6. Tyto dodatečné technické specifikace nezbytné pro doplnění evropských specifikací nebo jiných norem nesmějí ohrožovat dodržení základních požadavků podle čl. 3 odst. 1.
7. Pokud členský stát nebo Komise shledá, že evropské specifikace podle odstavce 2 nesplňují v plném rozsahu základní požadavky podle čl. 3 odst. 1, předloží Komise nebo členský stát věc výboru podle článku 17 s uvedením důvodů. Výbor neprodleně vydá stanovisko.
Na základě stanoviska výboru a po konzultaci s výborem podle směrnice 98/34/ES v případě, že se jedná o harmonizovanou evropskou normu, sdělí Komise členským státům, zda je nebo není nutné stáhnout příslušné evropské specifikace ze zveřejnění podle odstavce 3.
Článek 3
1. Zařízení a jejich infrastruktura, dílčí systémy a bezpečnostní prvky zařízení musí být v souladu s použitelnými základními požadavky uvedenými v příloze II.
2. Zahrnuje-li vnitrostátní norma přejímající harmonizovanou evropskou normu, na kterou byl zveřejněn odkaz v Úředním věstníku Evropských společenství, základní požadavky uvedené v příloze II, předpokládá se, že zařízení a jejich infrastruktura, dílčí systémy a bezpečnostní prvky zařízení zhotovené v souladu s touto normou vyhovují daným základním požadavkům.
Článek 4
1. Na žádost objednatele nebo jeho zplnomocněného zástupce se pro každé plánované zařízení provede analýza bezpečnosti popsaná v příloze III, která zahrnuje všechna bezpečnostní hlediska systému a jeho okolí v souvislosti s navrhováním, stavbou a uvedením do provozu a která na základě získaných zkušeností umožňuje určit všechna rizika, která se mohou během provozu vyskytnout.
2. Předmětem zprávy o bezpečnosti je analýza bezpečnosti doporučující opatření k odstranění případných rizik, včetně seznamu bezpečnostních prvků a dílčích systémů, na které je třeba použít kapitolu II nebo III.
KAPITOLA II
BEZPEČNOSTNÍ PRVKY
Článek 5
1. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že bezpečnostní prvky
- jsou uváděny na trh jen tehdy, jestliže přispívají k tomu, aby zařízení. do nichž jsou vestavěny, splňovala základní požadavky podle čl. 3 odst. 1,
- jsou uváděny do provozu jen tehdy, jestliže přispívají k tomu, aby zařízení, do nichž jsou vestavěny, nemohla ohrozit bezpečnost a zdraví osob nebo popřípadě bezpečnost majetku, jsou-li řádně namontovány, udržovány a užívány pro předpokládaný účel.
2. Touto směrnice není dotčeno právo členských států v souladu se Smlouvou ukládat požadavky, jež mohou pokládat za nezbytné, aby zajistily, že osoby, zvláště pak pracovníci, budou chráněny při používání těchto zařízení, za předpokladu, že to neznamená změnu zařízení způsobem neuvedeným v této směrnici.
Článek 6
Členské státy nesmějí na svém území na základě této směrnice zakazovat, omezovat nebo bránit uvádění bezpečnostních prvků na vnitrostátní trhy, pokud jsou určeny k použití v zařízení, kde takové prvky splňují ustanovení této směrnice.
Článek 7
1. Členské státy považují bezpečnostní prvky podle čl. 4 odst. 2, které jsou opatřeny označením shody CE podle přílohy IX a ES prohlášením o shodě podle přílohy IV, za vyhovující všem ustanovením této směrnice, která se na ně vztahují.
2. Před uvedením bezpečnostního prvku na trh výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství
a) podrobí bezpečnostní prvek postupu posuzování shody podle přílohy V a
b) opatří bezpečnostní prvek označením shody CE a na základě modulů uvedených v rozhodnutí 93/465/EHS vypracuje ES prohlášení o shodě podle přílohy IV.
3. Postup posuzování shody pro bezpečnostní prvek musí provést na žádost výrobce nebo jeho zplnomocněného zástupce usazeného ve Společenství jím k tomuto účelu určený notifikovaný subjekt uvedený v článku 16.
4. Pokud se na bezpečnostní prvky vztahují také jiné směrnice, které se týkají jiných hledisek a v nichž se rovněž stanoví opatření bezpečnostního prvku označením shody CE, pak toto označení zakládá domněnku shody bezpečnostního prvku také s ustanoveními těchto jiných směrnic.
5. Pokud výrobce ani jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství nesplní povinnosti stanovené v odstavcích 1 až 4, jsou tyto povinnosti přeneseny na kohokoliv, kdo uvádí bezpečnostní prvek na trh ve Společenství. Tytéž povinnosti se vztahují na každého, kdo vyrábí bezpečnostní prvky pro vlastní potřebu.
KAPITOLA III
DÍLČÍ SYSTÉMY
Článek 8
Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření, aby dílčí systémy uvedené v příloze I byly uváděny na trh pouze tehdy, jestliže přispívají k tomu, aby stavba zařízení splňovala základní požadavky uvedené v čl. 3 odst. 1.
Článek 9
Členské státy nesmějí na svém území na základě této směrnice zakazovat, omezovat nebo bránit uvádění dílčích systémů na své trhy pro použití v zařízeních, pokud tyto dílčí systémy splňují ustanovení této směrnice.
Článek 10
1. Členské státy považují dílčí systémy uvedené v příloze I, které jsou opatřeny ES prohlášením o shodě na základě vzoru uvedeného v příloze VI a technickou dokumentací podle odstavce 3 tohoto článku, za vyhovující základním požadavkům uvedeným v čl. 3 odst. 1, které se na ně vztahují.
2. ES postup pro přezkoušení dílčích systémů provede na žádost výrobce nebo jeho zplnomocněného zástupce usazeného ve Společenství nebo, pokud nikdo takový neexistuje, na žádost jakékoliv fyzické nebo právnické osoby, která dílčí systém uvádí na trh, oznámený subjekt uvedený v článku 16, který výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce nebo shora uvedená osoba určí k tomuto účelu. ES prohlášení o shodě vypracuje výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce nebo výše uvedená osoba na základě ES přezkoušení podle přílohy VII.
3. Oznámený subjekt vydá certifikát ES přezkoušení typu uvedený v příloze VII a technickou dokumentaci, kterou připojí k certifikátu. Technická dokumentace musí obsahovat všechny příslušné dokumenty o vlastnostech dílčích systémů a v případě potřeby všechny dokumenty osvědčující shodu bezpečnostních prvků. Musí také obsahovat všechny podrobnosti týkající se podmínek a omezení používání a návody pro údržbu.
KAPITOLA IV
ZAŘÍZENÍ
Článek 11
1. Každý členský stát stanoví postupy pro povolování stavby a uvádění do provozu zařízení, která jsou umístěna na jeho území.
2. Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření a stanoví postupy, aby zajistily, že bezpečnostní prvky a dílčí systémy uvedené v příloze I a použité v zařízeních budovaných na jejich území jsou instalovány a uváděny do provozu pouze v případě, jestliže umožňují stavbu zařízení, které neohrožuje bezpečnost a zdraví osob nebo popřípadě bezpečnost majetku, jsou-li řádně namontovány a udržovány a užívány podle předpokládaného účelu.
3. Pokud má členský stát za to, že bezpečnostní prvek nebo dílčí systém uvedený v příloze I byly navrženy nebo konstruovány v rámci inovačních přístupů, přijme všechna příslušná opatření a může stanovit pro stavbu zařízení nebo uvedení zařízení do provozu zvláštní podmínky, pokud budou tyto inovované bezpečnostní prvky nebo dílčí systémy použity. Uvědomí o tom neprodleně Komisi s udáním důvodů. Komise uvědomí o této záležitosti neprodleně výbor uvedený v článku 17.
4. Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby zajistily, že zařízení jsou stavěna a uváděna do provozu pouze tehdy, jsou-li navržena a stavěna takovým způsobem, aby byla zajištěna shoda se základními požadavky podle čl. 3 odst. 1.
5. Na základě předpisů uvedených v odstavci 1 členské státy nesmějí zakazovat, omezovat nebo bránit volnému pohybu bezpečnostních prvků a dílčích systémů uvedených v příloze I, které jsou opatřeny ES prohlášením o shodě podle článku 7 nebo podle článku 10.
6. Analýzu bezpečnosti, ES prohlášení o shodě a průvodní technickou dokumentaci bezpečnostních prvků a dílčích systémů uvedených v příloze I předloží objednatel nebo jeho zplnomocněný zástupce orgánu příslušnému pro povolování zařízení a jejich kopie musí být uchována u zařízení.
7. Členské státy musí zajistit, že analýza bezpečnosti, zpráva o bezpečnosti a technická dokumentace jsou vyhotoveny a obsahují veškerou dokumentaci týkající se vlastností zařízení a popřípadě všechny dokumenty osvědčující shodu bezpečnostních prvků a dílčích systémů uvedených v příloze I. Dále musí existovat podklady stanovující nezbytné podmínky včetně provozních omezení a úplné údaje pro kontrolu údržby, pro seřizování a obsluhu.
Článek 12
Aniž jsou dotčeny jiné právní předpisy, nesmějí členské státy zakazovat, omezovat nebo bránit na svém území stavbě a uvádění do provozu zařízení, která jsou v souladu s touto směrnicí.
Článek 13
Členské státy zajistí, aby zařízení zůstalo v provozu pouze tehdy, jestliže odpovídá podmínkám stanoveným v zprávě o bezpečnosti.
KAPITOLA V
OCHRANNÁ OPATŘENÍ
Článek 14
1. Pokud členský stát zjistí, že bezpečnostní prvek opatřený označením shody CE, uvedený na trh a používaný v souladu s předpokládaným účelem nebo dílčí systém s ES prohlášením o shodě podle čl. 10 odst. 1 a používaný v souladu s předpokládaným účelem může ohrozit bezpečnost a zdraví osob a popřípadě bezpečnost majetku, přijme veškerá vhodná opatření k omezení použití prvku nebo dílčího systému nebo jeho používání zakáže.
Členský stát o každém takovém opatření neprodleně uvědomí Komisi s uvedením důvodu pro své rozhodnutí a se sdělením, zda je neshoda způsobena
a) nedodržením základních požadavků podle čl. 3 odst. 1,
b) nesprávným použitím evropských specifikací podle čl. 2 odst. 2, pokud byly tyto specifikace použity,
c) nedostatky v evropských specifikacích podle čl. 2 odst. 2.
2. Komise při nejbližší příležitosti zahájí konzultace s dotčenými osobami. Zjistí-li Komise po takové konzultaci, že
- opatření jsou oprávněná, neprodleně uvědomí členský stát, který dal k těmto konzultacím podnět, a ostatní členské státy; pokud je rozhodnutí uvedené v odstavci 1 založeno na nedostatcích v evropských specifikacích, zahájí Komise po konzultaci s dotčenými osobami postup uvedený v čl. 2 odst. 7, jestliže členský stát, který přijal rozhodnutí, na něm trvá,
- opatření týkající se bezpečnostních prvků nejsou oprávněná, neprodleně o tom uvědomí výrobce nebo jeho zplnomocněného zástupce usazeného ve Společenství a členský stát, který tato opatření přijal,
- opatření týkající se dílčího systému nejsou oprávněná, neprodleně o tom uvědomí výrobce nebo jeho zplnomocněného zástupce usazeného ve Společenství nebo, pokud nikdo takový neexistuje, jakoukoliv fyzickou nebo právnickou osobu, která dílčí systém uvedla na trh, a členský stát, který tato opatření přijal.
3. Pokud se zjistí, že bezpečnostní prvek opatřený označením shody CE není ve shodě, přijme příslušný členský stát vhodná opatření proti tomu, kdo opatřil bezpečnostní prvek označením shody CE a vypracoval ES prohlášení o shodě, a uvědomí o tom Komisi a ostatní členské státy.
4. Pokud se zjistí, že dílčí systém opatřený označením shody CE není ve shodě, přijme příslušný členský stát vhodná opatření proti tomu, kdo vypracoval ES prohlášení o shodě, a uvědomí o tom Komisi a ostatní členské státy.
5. Komise zajistí, aby byly členské státy informovány o výsledcích postupu.
Článek 15
Pokud členský stát zjistí, že schválené zařízení, které je používáno v souladu s předpokládaným účelem, může ohrozit bezpečnost a zdraví osob a popřípadě bezpečnost majetku, přijme veškerá vhodná opatření k omezení provozu tohoto zařízení nebo zakáže jeho provoz.
KAPITOLA VI
OZNÁMENÉ SUBJEKTY
Článek 16
1. Členské státy oznamují Komisi a ostatním členským státům subjekty pověřené prováděním postupů posuzování shody podle článků 7 a 10 včetně vymezení oblasti působnosti každého subjektu. Komise přidělí těmto subjektům identifikační čísla. Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství seznam oznámených subjektů společně s jejich identifikačními čísly a jejich oblastmi působnosti a zajistí průběžnou aktualizaci tohoto seznamu.
2. Členské státy musí při posuzování subjektů, které mají být oznámeny, uplatňovat kritéria stanovená v příloze VIII. Subjekty, které splňují kritéria pro posuzování stanovená v odpovídajících evropských harmonizovaných normách, musí být považovány za subjekty, které tato kritéria splňují.
3. Členský stát, který oznámil subjekt, toto oznámení odvolá, pokud zjistí, že subjekt již nesplňuje kritéria podle přílohy VIII. Neprodleně o tom uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
4. V případě potřeby se provede koordinace oznámených subjektů v souladu s článkem 17.
KAPITOLA VII
VÝBOR
Článek 17
1. Komisi je nápomocen výbor.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
KAPITOLA VIII
OZNAČENÍ SHODY CE
Článek 18
1. Označení shody CE se skládá z iniciál "CE" a jeho vzor je uveden v příloze IX.
2. Označením shody CE musí být opatřen každý bezpečnostní prvek zřetelně a viditelně, nebo, není-li to možné, musí být připojeno na štítku připojenému neoddělitelně k prvku.
3. Je zakázáno připojovat na bezpečnostní prvky jiné označení, které by svým významem a tvarem mohlo uvádět třetí osoby v omyl. Jakékoliv jiné označení může být k bezpečnostnímu prvku připojeno za předpokladu, že tím nebude snížena viditelnost a čitelnost označení shody CE.
4. Aniž je dotčen článek 14,
a) pokud členský stát zjistí, že označení shody CE bylo připojeno neoprávněně, je výrobce bezpečnostního prvku nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství povinen tento bezpečnostní prvek uvést do souladu s předpisy týkajícími se označení shody CE a ukončit protiprávní jednání za podmínek určených tímto členským státem;
b) pokud neshoda trvá, přijme členský stát veškerá vhodná opatření, aby omezil nebo zakázal uvádění bezpečnostního prvku na trh nebo aby zajistil jeho stažení z trhu postupy stanovenými v článku 14.
KAPITOLA IX
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Každé rozhodnutí přijaté na základě této směrnice, které omezuje použití bezpečnostních prvků nebo dílčích systémů v zařízení nebo jejich uvádění na trh, musí uvádět důvody, na kterých se zakládá. Toto rozhodnutí musí být oznámeno při nejbližší příležitosti osobě, které se týká, společně s informacemi o opravných prostředcích dostupných podle platných právních předpisů daného členského státu a o lhůtách pro jejich podání.
Článek 20
Zařízení, která byla schválena před vstupem této směrnice v platnost, jejichž stavba však ještě nezačala, musí být v souladu s touto směrnicí, pokud členské státy nerozhodnou jinak s uvedením důvodů, avšak při zajištění stejně vysoké úrovně ochrany.
Článek 21
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 3. května 2002. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
3. Členské státy umožní v období čtyř let od vstupu této směrnice v platnost:
- stavbu a uvedení do provozu zařízení,
- uvádění dílčích systémů a bezpečnostních prvků na trh,
které odpovídají předpisům platným na jejich území v době vstupu této směrnice v platnost.
4. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění této směrnice, a zejména jejího čl. 1 odst. 6 a článku 17, nejpozději do 3. května 2004, a v případě potřeby předloží odpovídající pozměňovací návrhy.
Článek 22
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 23
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 20. března 2000.
Directiva 2000/9/CE del Parlamento Europeo y del Consejo
de 20 de marzo de 2000
relativa a las instalaciones de transporte de personas por cable
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, el apartado 2 de su artículo 47, y sus artículos 55 y 95,
Vista la propuesta de la Comisión(1),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social(2),
De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 251 del Tratado(3),
Considerando lo siguiente:
(1) Las instalaciones de transporte de personas por cable (denominadas en lo sucesivo "las instalaciones de transporte por cable") se proyectan, construyen, ponen en servicio y explotan con el fin de transportar personas. Estas instalaciones de transporte por cable son, principalmente, sistemas de remonte mecánico utilizados en las estaciones turísticas de montaña y comprenden los funiculares, teleféricos, telecabinas, telesillas y telesquíes, pero entre ellas pueden estar también comprendidos los sistemas de remonte y de descenso mecánicos por cable utilizados en algunos transportes urbanos. Algunos tipos de instalaciones de transporte por cable pueden recurrir a otros principios mecánicos totalmente diferentes que no se pueden excluir a priori. Por consiguiente, conviene dejar la posibilidad de establecer exigencias específicas que cumplan los mismos objetivos de seguridad que los previstos en la presente Directiva.
(2) La explotación de estas instalaciones, especialmente en la montaña, está principalmente relacionada con el turismo, el cual ocupa un lugar importante en la economía de ciertas regiones y tiene un peso cada vez mayor en la balanza comercial de los Estados miembros. Por otra parte, desde el punto de vista técnico, el sector de las instalaciones de transporte por cable pertenece igualmente a las actividades industriales relacionadas con la producción de bienes de equipo y a las actividades del sector de la construcción y las obras públicas.
(3) Los Estados miembros tienen la responsabilidad de garantizar la seguridad de las instalaciones de transporte por cable durante su construcción, puesta en servicio y explotación; éstos tienen también competencias, junto con las autoridades competentes, en lo relativo al régimen del suelo, la ordenación del territorio y la protección del medio ambiente. Las reglamentaciones nacionales presentan diferencias importantes resultado de técnicas propias de cada industria nacional, así como de costumbres y de prácticas locales. Las mismas prescriben dimensiones y dispositivos especiales y características determinadas; esta situación obliga a los fabricantes a definir las características de su equipo para cada mercado y se opone a la oferta de soluciones normalizadas, lo cual va en detrimento de la competitividad.
(4) Deben respetarse los requisitos esenciales de seguridad e higiene con el fin de garantizar la seguridad de las instalaciones de transporte por cable. Tales requisitos deben aplicarse con discernimiento teniendo en cuenta tanto el estado de la técnica en el momento de la construcción como los requisitos técnicos y económicos.
(5) Asimismo, determinadas instalaciones de transporte por cable pueden tener un carácter transfronterizo y su construcción puede verse dificultada por normas nacionales contradictorias.
(6) Por consiguiente, procede definir para el conjunto de la Comunidad los requisitos esenciales de seguridad e higiene de las personas, protección del medio ambiente y protección de los consumidores, aplicables a las instalaciones de transporte por cable, a los subsistemas y a sus constituyentes de seguridad. De no hacerse así, el reconocimiento mutuo de las reglamentaciones plantearía, tanto desde el punto de vista técnico como político, dificultades irresolubles en lo que se refiere a la interpretación y la responsabilidad; asimismo, sin una definición previa de un marco de requisitos normativos armonizados, la normalización no alcanza a resolver los problemas planteados.
(7) Por lo general, en los diferentes Estados miembros la responsabilidad de homologar las instalaciones de transporte por cable se encomienda a un servicio especializado de la administración nacional. En algunos casos la homologación de los constituyentes no puede obtenerse a priori, sino sólo previa solicitud de un cliente determinado; asimismo, la verificación obligatoria antes de la puesta en servicio de la instalación de transporte por cable puede conducir al rechazo de determinados constituyentes o de soluciones técnicas distintas. Tales situaciones dan lugar a aumentos de costes y retrasos, y penalizan especialmente a los fabricantes no nacionales. Por otra parte, las instalaciones de transporte por cable son objeto de estricta supervisión por los servicios públicos, incluso durante su explotación; las causas de accidentes graves pueden estar en relación bien con la elección del emplazamiento, con el sistema de transporte propiamente dicho, con las estructuras o con la forma en que el sistema se explota y mantiene.
(8) En estas condiciones la seguridad de las instalaciones de transporte por cable depende tanto de las condiciones del entorno como de la calidad del material industrial, de la manera en que esté montado, implantado en su emplazamiento y supervisado durante su explotación. Ello pone de manifiesto la importancia de una visión global de la instalación de transporte por cable a la hora de valorar el nivel de seguridad, así como la conveniencia de un enfoque común, a nivel comunitario, de las cuestiones de garantía de calidad. En estas condiciones, para que los fabricantes puedan superar las dificultades a las que se encuentran actualmente confrontados y los usuarios puedan lograr el máximo aprovechamiento, y a fin de garantizar el mismo nivel de desarrollo en todos los Estados miembros, procede definir un conjunto de requisitos y una serie de procedimientos de control y verificación que se apliquen de manera uniforme en todos los Estados miembros.
(9) Debe garantizarse a los personas usuarias procedentes del conjunto de los Estados miembros, así como a los procedentes de países no comunitarios, un nivel de seguridad satisfactorio. Esta exigencia require la definición de procedimientos y de métodos de inspección, control y verificación; ello lleva a la utilización de dispositivos técnicos normalizados que deben incorporarse a las instalaciones de transporte por cable.
(10) Cuando, con arreglo a la Directiva 85/337/CEE del Consejo(4), una instalación de transporte por cable deba someterse a la evaluación de su impacto ambiental, ésta deberá llevarse a cabo; conviene asimismo, aparte de los casos mencionados por dicha Directiva, tener en cuenta tanto la protección del medio ambiente como las exigencias del desarrollo sostenible del turismo.
(11) Las instalaciones de transporte por cable pueden entrar en el campo de aplicación de la Directiva 93/38/CEE del Consejo, de 14 de junio de 1993, relativa a los procedimientos de formalización de contratos de obras y servicios en los sectores del agua, de la energía, de los transportes y de las telecomunicaciones(5).
(12) Las especificaciones técnicas deben figurar en los documentos generales o en los pliegos de condiciones propios de cada contrato; estas especificaciones técnicas deben definirse mediante referencia a especificaciones europeas cuando éstas existan.
(13) Para facilitar la prueba de que se cumplen los requisitos esenciales es útil que haya a escala europea normas armonizadas cuyo cumpliminto equivalga a la presunción de conformidad del producto con los requisitos esenciales. Las normas europeas armonizadas son elaboradas por organismos privados y han de seguir siendo facultativas. El Comité Europeo de Normalización (CEN) y el Comité Europeo de Normalización Electrotécnica (Cenelec) son los organismos reconocidos como competentes para establecer normas armonizadas, que respetan las directrices generales para la cooperación entre la Comisión y ambos organismos acordadas el 13 de noviembre de 1984.
(14) A efectos de la presente Directiva, una norma armonizada es un especificación técnica (norma europea o documento de armonización) establecida por uno de los citados organismos o por ambos por mandato de la Comisión en aplicación de la Directiva 98/34/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 22 de junio de 1998, por la que se establece un procedimiento de información en materia de las normas y reglamentaciones técnicas y de las reglas relativas a los servicios de la sociedad de la información(6), y con arreglo a las directrices generales antes citadas. En relación con las cuestiones de normalización, es conveniente que la Comisión esté asistida por el Comité contemplado por dicha Directiva. El Comité podrá requerir, en caso necesario, el asesoramiento de expertos técnicos.
(15) Únicamente los constituyentes de seguridad o los subsistemas de una instalación conformes a una norma nacional que transponga una norma armonizada, cuya referencia haya sido publicada en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas, se presumirán conformes a los requisitos esenciales de que se trate de la presente Directiva, sin que sean necesarias justificaciones particulares.
(16) En ausencia de especificaciones europeas, las especificaciones técnicas deberían definirse, en la medida de lo posible, por referencia a otras normas vigentes en la Comunidad. El propietario de la instalación puede definir las especificaciones adicionales que sean necesarias para completar las especificaciones europeas o las otras normas. Estas disposiciones, en cualquier caso, deben asegurar el cumplimiento de los requisitos armonizados a nivel comunitario que tienen que satisfacer las instalaciones de transporte por cable.
(17) Considérese, además, el interés que para los Estados miembros tiene la existencia de un sistema internacional de normalización capaz de establecer normas que se utilicen en el comercio internacional y que satisfagan las exigencias de la política comunitaria.
(18) Actualmente, y en determinados Estados miembros, el propietario de la instalación puede indicar en los documentos generales o en los pliegos de condiciones propios de cada contrato los procedimientos de control y de verificación. Estos procedimientos, especialmente en lo que se refiere a los constituyentes de seguridad, deben en el futuro ajustarse al marco establecido en la Resolución del Consejo, de 21 de diciembre de 1989, relativa a un planteamiento global en materia de evaluación de la conformidad(7). La noción de constituyente de seguridad comprende objetos materiales y también inmateriales como el equipo lógico. Los procedimientos de evaluación de la conformidad de los constituyentes de seguridad deben basarse en la utilización de los módulos a los que hace referencia la Decisión 93/465/CEE del Consejo(8). Para los constituyentes de seguridad, conviene definir los principios y las condiciones para aplicar el aseguramiento de calidad a la concepción; estas medidas son necesarias para fomentar la generalización del sistema de aseguramiento de calidad en las empresas.
(19) Cuando se someta la instalación de transporte por cable a un análisis de seguridad metódico, procede especificar sobre qué constituyentes se basa la seguridad de dicha instalación.
(20) El propietario de la instalación establece en sus pliegos de condiciones las características que deben respetar contractualmente los fabricantes, especialmente en lo que se refiere a los constituyentes de seguridad, mediante referencia a las especificaciones europeas. En estas condiciones, la conformidad de los constituyentes está ligada principalmente a su ámbito de utilización y no solamente a su libre circulación en el mercado comunitario.
(21) Conviene que los constituyentes de seguridad lleven el marcado "CE" colocado por el fabricante o por su representante establecido en la Comunidad. El marcado "CE" indica que ese constituyente de seguridad es conforme a las disposiciones de la presente Directiva o de otras Directivas comunitarias aplicables, en las que está previsto un marcado "CE".
(22) No es necesario que el marcado "CE" se coloque en subsistemas sometidos a las disposiciones de la presente Directiva, sino que basta con que, basándose en la evaluación de conformidad mediante el procedimiento establecido en la presente Directiva, se expida la declaración de conformidad. Sin embargo, esto es válido sin perjuicio de la obligación del fabricante de colocar el marcado "CE" a determinados subsistemas, para demostrar su conformidad con otras disposiciones comunitarias al respecto.
(23) La responsabilidad de los Estados miembros dentro de sus territorios, en lo que toca a la seguridad, la salud y otros aspectos a los que se refieren los requisitos esenciales, debe quedar reconocida en una cláusula de salvaguardia que prevea procedimientos comunitarios adecuados.
(24) Es necesario disponer de un procedimiento de verificación de los subsistemas de toda instalación de transporte por cable antes de su entrada en servicio. Esta verificación debe permitir que las autoridades responsables se aseguren de que en cada una de las fases de la concepción, construcción y puesta en servicio el resultado obtenido es conforme a las disposiciones aplicables de la presente Directiva. Ello debe hacer posible también que los fabricantes puedan contar con recibir el mismo trato en todos los Estados miembros; conviene, pues, establecer los principios y condiciones del examen "CE" de los subsistemas de toda instalación de transporte por cable.
(25) Los requisitos relacionados con la explotación de las instalaciones de transporte por cable deben tenerse en cuenta en el análisis de seguridad, pero sin menoscabar el principio de libre circulación de mercancías ni la seguridad de las instalaciones de transporte por cable. Por consiguiente, aunque la Directiva no regula propiamente la explotación de las instalaciones de transporte por cable, la Comisión debe proponer una serie de recomendaciones a los Estados miembros a fin de que la explotación de las instalaciones situadas en sus respectivos territorios garantice un alto grado de protección a los usuarios, al personal de las instalaciones de transporte por cable y a terceros.
(26) En el caso de las instalaciones de transporte por cable, las innovaciones tecnológicas no pueden probarse más que en la construcción de una nueva instalación de transporte por cable. En estas condiciones, procede establecer un procedimiento que, al mismo tiempo que garantiza el cumplimiento de los requisitos esenciales, permita establecer condiciones particulares.
(27) Las instalaciones de transporte por cable a las que se haya concedido una autorización sin que se haya iniciado la ejecución de la construcción o que se hallen ya en construcción deben ajustarse a las disposiciones de la Directiva, salvo que los Estados miembros, de manera motivada, decidan lo contrario y se alcance el mismo elevado nivel de protección. En caso de modificación de instalaciones de transporte por cable existentes deberán cumplirse las disposiciones de la presente Directiva cuando para dichas modificaciones se requiera una autorización de conformidad con las disposiciones legales de los respectivos Estados miembros.
(28) No es necesario establecer que todas las instalaciones de transporte por cable existentes deban ajustarse a las disposiciones aplicables a las instalaciones de transporte por cable nuevas; no obstante, ello podría resultar necesario cuando no se hayan respetado los objetivos esenciales de seguridad. En esa hipótesis, la Comisión debe proponer una serie de recomendaciones a los Estados miembros, a fin de que las instalaciones de transporte por cable existentes en sus respectivos territorios garanticen un alto grado de protección a los usuarios a la vista de las disposiciones aplicables, en este ámbito, a las instalaciones de transporte por cable nuevas.
(29) Los organismos notificados, que se encargan de instruir los procedimientos de evaluación de la conformidad, tanto de los constituyentes de seguridad como de los subsistemas de las instalaciones de transporte por cable, deben coordinar sus decisiones de la manera más estrecha posible, en particular cuando no existan especificaciones europeas. La Comisión debe velar por que así se haga.
(30) Para la correcta aplicación de los requisitos esenciales, en particular en lo que se refiere a la seguridad de la instalación en su conjunto, así como a la coordinación de los procedimientos, es necesario crear un comité.
(31) Procede aprobar las medidas necesarias para la ejecución de la presente Directiva de conformidad con la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión(9).
HAN ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
CAPÍTULO I
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
1. La presente Directiva se aplica a las instalaciones de transporte de personas por cable.
2. A efectos de la presente Directiva, se entenderá por "instalaciones de transporte de personas por cable" instalaciones compuestas de varios constituyentes, concebidas, construidas, montadas y puestas en servicio para transportar personas.
En el caso de estas instalaciones, fijas en su emplazamiento, las personas son transportadas en vehículos o remolcadas por arrastres, suspendidos de cables o tirados por cables; dichos cables están colocados a lo largo del recorrido efectuado.
3. Estas instalaciones son:
a) los funiculares y otras instalaciones cuyos vehículos se desplazan sobre ruedas u otros dispositivos de sustentación y mediante tracción de uno o más cables;
b) los teleféricos, cuyos vehículos son desplazados y/o movidos en suspensión por uno o más cables; esta categoría incluye igualmente los telecabinas y los telesillas;
c) los telesquíes, que, mediante un cable, tiran de los usuarios pertrechados de equipos adecuados.
4. La presente Directiva se aplica:
- a las instalaciones construidas y puestas en servicio a partir de su entrada en vigor,
- a los subsistemas y constituyentes de seguridad comercializados a partir de su entrada en vigor.
La presente Directiva se refiere a las disposiciones de armonización necesarias y suficientes para asegurar y garantizar el respeto de los requisitos esenciales a los que hace referencia el apartado 1 del artículo 3.
Si se modifican características, subsistemas o constituyentes de seguridad significativos de las instalaciones existentes para los que se requiera una nueva autorización de puesta en servicio por parte del Estado miembro interesado, dichas modificaciones y su incidencia en el conjunto de la instalación deberán cumplir los requisitos esenciales contemplados en el apartado 1 del artículo 3.
5. A efectos de la presente Directiva se entenderá por:
- "instalación": el sistema implantado en su emplazamiento, compuesto por la infraestructura y por los subsistemas enumerados en el anexo I, entendiéndose por infraestructura, proyectada especialmente para cada instalación concreta y construida sobre el terreno, el trazado de la línea, los datos del sistema, los soportes de línea y las estaciones que son necesarios para la construcción y el funcionamiento de la instalación, incluida la cimentación;
- "constituyente de seguridad": todo componente elemental, grupo de componentes, subconjunto o conjunto completo de material y todo dispositivo, incorporado a la instalación para garantizar la seguridad e identificado por el análisis de seguridad y cuyo fallo o defecto entrañe un riesgo para la seguridad o la salud de las personas, ya sean usuarios, personal de la explotación o terceros;
- "propietario de la instalación": toda persona fisica o jurídica por cuya cuenta se construye una instalación;
- "requisitos técnicos de explotación": el conjunto de disposiciones y medidas técnicas que inciden en la concepción y realización y que son necesarias para un funcionamiento totalmente seguro;
- "requisitos técnicos de mantenimiento": el conjunto de disposiciones y medidas técnicas que inciden en la concepción y realización y que son necesarias para el mantenimiento destinado a garantizar un funcionamiento totalmente seguro.
6. Quedan excluidos del ámbito de aplicación de la presente Directiva:
- los ascensores en el sentido de la Directiva 95/16/CE(10),
- los tranvías de tipo convencional traccionados por cable,
- las instalaciones utilizadas con fines agrícolas,
- los materiales específicos para ferias, fijos o móviles, y las instalaciones de los parques de atracciones, destinados al recreo y que no sean utilizados como medios de transporte de personas,
- las instalaciones mineras y las instalaciones implantadas y utilizadas con fines industriales,
- las embarcaciones accionadas por cable,
- los ferrocarriles de cremallera,
- las instalaciones accionadas mediante cadenas.
Artículo 2
1. Las disposiciones de la presente Directiva se aplicarán sin perjuicio de las demás Directivas comunitarias. No obstante, el cumplimiento de los requisitos esenciales de la presente Directiva podrá implicar el recurso a especificaciones europeas particulares establecidas a tal efecto.
2. Se entenderá por "especificación europea" una especificación técnica común, una homologación técnica europea o una norma nacional que transponga una norma europea.
3. Las referencias a especificaciones técnicas que sean especificaciones técnicas comunes u homologaciones técnicas europeas en el sentido de la Directiva 93/38/CEE, o bien sean normas nacionales que transpongan normas europeas o normas armonizadas, se publicarán en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
4. Los Estados miembros publicarán las referencias de las normas nacionales que transpongan normas europeas armonizadas.
5. En caso de no haber normas europeas armonizadas, los Estados miembros adoptarán las medidas necesarias para informar a los interesados sobre las normas nacionales y las especificaciones técnicas vigentes que se consideren importantes o útiles para la correcta transposición de los requisitos esenciales contemplados en el apartado 1 del artículo 3.
6. Las demás especificaciones técnicas necesarias para completar las especificaciones europeas o las demás normas no podrán en ningún caso comprometer el cumplimiento de los requisitos esenciales contemplados en el apartado 1 del artículo 3.
7. Cuando un Estado miembro o la Comisión consideren que las especificaciones europeas mencionadas en el apartado 2 no cumplen totalmente los requisitos esenciales mencionados en el apartado 1 del artículo 3, dicho Estado miembro o la Comisión recurrirán, exponiendo sus razones, al Comité contemplado en el artículo 17. El Comité emitirá un dictamen con carácter urgente.
A la vista del dictamen del Comité y -en el caso de normas europeas armonizadas- oído el Comité creado por la Directiva 98/349/CE, la Comisión notificará a los Estados miembros la necesidad o no de retirar las especificaciones europeas de que se trate de las publicaciones mencionadas en el apartado 3.
Artículo 3
1. Las instalaciones y su infraestructura, los subsistemas y los constituyentes de seguridad de una instalación deberán cumplir los requisitos esenciales que figuran en el anexo II que les sean aplicables.
2. Se presumirán conformes a los requisitos esenciales de que se trate las instalaciones y sus infraestructuras, los subsistemas y los constituyentes de seguridad de una instalación que se hayan construido con arreglo a una norma nacional que transponga una norma europea armonizada cuya referencia haya sido publicada en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas y cumpla los requisitos esenciales especificados en el anexo II.
Artículo 4
1. Todo proyecto de instalación se someterá, a petición del propietario de la instalación o de su representante, a un análisis de seguridad, tal como se define en el anexo III, en el que se tendrán en cuenta todos los aspectos relacionados con la seguridad del sistema y de su entorno en las fases de proyecto, realización y puesta en servicio, y permitirá determinar, sobre la base de las experiencias anteriores, los riesgos que puedan surgir durante el funcionamiento.
2. El análisis de seguridad dará lugar al establecimiento de un informe de seguridad que indique las medidas previstas para hacer frente a los posibles riesgos y que deberá incluir la lista de los constituyentes de seguridad y de los subsistemas que deberán estar sujetos a las disposiciones de los capítulos II o III.
CAPÍTULO II
CONSTITUYENTES DE SEGURIDAD
Artículo 5
1. Los Estados miembros adoptarán todas las medidas pertinentes para que los constituyentes de seguridad:
- sólo puedan comercializarse si permiten la construcción de instalaciones que cumplan los requisitos esenciales mencionados en el apartado 1 del artículo 3,
- sólo puedan ponerse en servicio si permiten la construcción de instalaciones que no puedan poner en peligro la seguridad y la salud de las personas, y en su caso, la seguridad de los bienes, cuando se instalen y mantengan convenientemente y se utilicen conforme al uso para el que estén previstas.
2. Las disposiciones de la presente Directiva no afectarán a la facultad de los Estados miembros de establecer, respetando las disposiciones del Tratado, los requisitos que consideren necesarios para garantizar la protección de las personas, y en particular de los trabajadores, con ocasión de la utilización de las referidas instalaciones, siempre que ello no suponga modificaciones de dichas instalaciones en relación con las disposiciones de la presente Directiva.
Artículo 6
Los Estados miembros no podrán, al amparo de la presente Directiva, prohibir, restringir u obstaculizar en su territorio la comercialización de constituyentes de seguridad para su uso en instalaciones cuando dichos constituyentes cumplan lo dispuesto en la presente Directiva.
Artículo 7
1. Los Estados miembros considerarán que son conformes al conjunto de las disposiciones de la presente Directiva que les sean aplicables los constituyentes de seguridad mencionados en el apartado 2 del artículo 4 que estén provistos de un marcado "CE" de conformidad, cuyo modelo figura en el anexo IX, acompañados de la declaración "CE" de conformidad prevista en el anexo IV.
2. Antes de la comercialización de un constituyente de seguridad, el fabricante o su representante establecido en la Comunidad deberá:
a) someter al constituyente de seguridad a un procedimiento de evaluación de la conformidad con arreglo al anexo V; y
b) colocar el marcado "CE" de conformidad sobre el constituyente de seguridad y, basándose en los módulos de la Decisión 93/465/CEE, extender una declaración "CE" de conformidad con arreglo al anexo IV.
3. El procedimeinto de evaluación de la conformidad de los constituyentes de seguridad será llevado a cabo, a solicitud del fabricante o de su representante establecido en la Comunidad, por el organismo notificado a que se refiere el artículo 16, que haya elegido a tal efecto.
4. En caso de que otras Directivas que se refieran a otros aspectos y que establezcan la colocación del marcado "CE" de conformidad sean de aplicación a los constituyentes de seguridad, dicho marcado "CE" indicará que los constituyentes de seguridad también se presumen conformes a las disposiciones de esas otras Directivas.
5. Cuando ni el fabricante ni su representante establecido en la Comunidad hayan cumplido las obligaciones de los apartados 1 a 4, dichas obligaciones incumbirán a toda persona que comercialice el constituyente de seguridad en la Comunidad. Estas mismas obligaciones deberán ser cumplidas por quien fabrique los constituyentes de seguridad para su propio uso.
CAPÍTULO III
SUBSISTEMAS
Artículo 8
Los Estados miembros adoptarán todas las medidas pertinentes para que los subsistemas indicados en el anexo I sólo puedan comercializarse si permiten la construcción de instalaciones que cumplan los requisitos esenciales mencionados en el apartado 1 del artículo 3.
Artículo 9
Los Estados miembros no podrán, al amparo de la presente Directiva, prohibir, restringir u obstaculizar en su territorio la comercialización de subsistemas para su uso en instalaciones cuando dichos subsistemas cumplan lo dispuesto en la presente Directiva.
Artículo 10
1. Los Estados miembros considerarán que son conformes a los requisitos esenciales correspondientes mencionados en el apartado 1 del artículo 3 los subsistemas mencionados en el anexo I que vayan acompañados de la declaración "CE" de conformidad con arreglo al anexo VI y de la documentación técnica prevista en el apartado 3 del presente artículo.
2. El procedimiento de examen "CE" de los subsistemas será llevado a cabo, a solicitud del fabricante, de su representante establecido en la Comunidad o, en su defecto, de la persona física o jurídica que introduzca en el mercado el subsistema, por el organismo notificado a que se refiere el artículo 16 que el fabricante o su representante o la persona mencionada haya designado a tal efecto. La declaración "CE" de conformidad la extenderá el fabricante o su representante o dicha persona sobre la base del examen "CE" contemplado en el anexo VII.
3. El organismo notificado deberá expedir el certificado de examen "CE" con arreglo a lo dispuesto en el anexo VII y la documentación técnica que lo acompañe. Dicha documentacion técnica deberá incluir todos los documentos necesarios relativos a las características del subsistema, así como, en su caso, todos los documentos que acrediten la conformidad de los constituyentes de seguridad. Además, habrá de incluir toda la información relativa a las condiciones y límites de utilización y a las instrucciones de mantenimiento.
CAPÍTULO IV
INSTALACIONES
Artículo 11
1. Cada Estado miembro fijará los procedimientos de autorización de la construcción y la puesta en servicio de las instalaciones situadas en su territorio.
2. Los Estados miembros adoptarán todas las medidas apropiadas y establecerán un procedimiento para que, en las instalaciones que se construyan en su territorio, los constituyentes de seguridad y los subsistemas indicados en el anexo I sólo puedan montarse y comercializarse si permiten que dichas instalaciones no puedan poner en peligro la seguridad y la salud de las personas y, en su caso, la seguridad de los bienes, cuando dichos subsistemas se instalen y mantengan convenientemente y se utilicen conforme al uso para el que estén previstos.
3. Cuando un Estado miembro considere que un constituyente de seguridad o un subsistema indicado en el anexo I presenta características de concepción o producción innovadoras, tomará todas las medidas apropiadas y podrá someter a condiciones particulares la construcción y/o la puesta en servicio de la instalación en la que se utilice el constituyente de seguridad o el subsistema innovador. El Estado miembro de que se trate informará sin demora a la Comisión sobre las condiciones particulares impuestas y las motivará. La Comisión someterá la cuestión sin demora al Comité mencionado en el artículo 17.
4. Los Estados miembros adoptarán todas las medidas apropiadas para que las instalaciones sólo puedan construirse y ponerse en servicio cuando hayan sido proyectadas y realizadas de manera que garanticen el cumplimiento de los requisitos esenciales mencionados en el apartado 1 del artículo 3.
5. Sobre la base de lo dispuesto en el apartado 1, los Estados miembros no podrán prohibir, restringir u obstaculizar la libre circulación de los constituyentes de seguridad ni de los subsistemas que se mencionan en el anexo I, y que estén acompañados de una declaración "CE" de conformidad con arreglo a los artículos 7 o 10.
6. El propietario de la instalación o su representante presentarán el análisis de seguridad, las declaraciones "CE" de conformidad y la correspondiente documentación técnica de los constituyentes de seguridad y de los subsistemas indicados en el anexo I a la autoridad competente encargada de autorizar la instalación, y conservarán una copia en la instalación.
7. Los Estados miembros velarán por que el análisis de seguridad, el informe de seguridad y la documentación técnica existan y contengan todos los documentos relativos a las características de la instalación, así como, en su caso, todos los documentos que acrediten la conformidad de los constituyentes de seguridad y de los subsistemas indicados en el anexo I. Además, habrán de constar todos los documentos relativos a las condiciones necesarias, incluidas las restricciones a la explotación, y las instrucciones completas de mantenimiento, de vigilancia, de ajuste y de conservación.
Artículo 12
Sin perjuicio de otras disposiciones legales, los Estados miembros, en su territorio, no podrán prohibir, restringir ni obstaculizar la construcción y la puesta en servicio de las instalaciones que cumplan lo dispuesto en la presente Directiva.
Artículo 13
Los Estados miembros velarán por que una instalación sólo pueda mantenerse en funcionamiento si cumple las condiciones establecidas en el informe de seguridad.
CAPÍTULO V
MEDIDAS DE SALVAGUARDIA
Artículo 14
1. Cuando un Estado miembro compruebe que un constituyente de seguridad provisto del marcado "CE" de conformidad, comercializado y utilizado de acuerdo con el uso previsto, o que un subsistema provisto de la declaración "CE" de conformidad mencionada en el apartado 1 del artículo 10, utilizado de acuerdo con el uso previsto, puede poner en peligro la seguridad y la salud de las personas y, en su caso, la seguridad de los bienes, adoptará todas la medidas apropiadas para restringir las condiciones de utilización de dicho constituyente o subsistema o prohibir su uso.
El Estado miembro informará inmediatamente a la Comisión de las medidas tomadas e indicará las razones de su decisión, precisando si la falta de conformidad se debe en particular:
a) al incumplimiento de los requisitos esenciales mencionados en el apartado 1 del artículo 3;
b) a una mala aplicación de las especificaciones europeas contempladas en el apartado 2 del artículo 2, siempre que se invoque la aplicación de dichas especificaciones;
c) a una deficiencia de las especificaciones europeas contempladas en el apartado 2 del artículo 2.
2. La Comisión consultará con las partes interesadas cuanto antes. Si la Comisión comprueba, tras esta consulta:
- que la medida está justificada, informará inmediatamente de ello al Estado miembro que haya adopatado la iniciativa, así como a los demás Estados miembros; cuando la decisión mencionada en el apartado 1 esté motivada por una deficiencia de las especificaciones europeas, la Comisión, previa consulta con las partes interesadas, iniciará el procedimiento contemplado en el apartado 7 del artículo 2 si el Estado miembro que haya tomado la decisión tuviere intención de mantenerla;
- que las medidas relativas a un constituyente de seguridad no están justificadas, informará inmediatamente de ello al fabricante o a su representante establecido en la Comunidad y al Estado miembro que haya adoptado dichas medidas;
- que las medidas relativas a un subsistema no están justificadas, informará inmediatamente de ello al fabricante, o a su representante establecido en la Comunidad o, en su defecto, a la persona fisica o jurídica que haya comercializado el subsistema y al Estado miembro que haya adoptado dichas medidas.
3. Cuando un constituyente de seguridad que lleve el marcado "CE" de conformidad resulte no conforme, el Estado miembro competente adoptará las medidas apropiadas contra el responsable de la colocación del marcado y de la expedición de la declaración "CE" de conformidad e informará de ello a la Comisión y a los demás Estados miembros.
4. Cuando un subsistema que lleve la declaración "CE" de conformidad resulte no conforme, el Estado miembro competente adoptará las medidas apropiadas contra el expedidor de la declaración e informará de ello a la Comisión y a los demás Estados miembros.
5. La Comisión velará por que se informe a los Estados miembros de los resultados del procedimiento.
Artículo 15
Cuando un Estado miembro compruebe que una instalación autorizada y utilizada de acuerdo con el uso previsto, pueda poner en peligro la seguridad y la salud de las personas y, en su caso, la seguridad de los bienes, adoptará todas las medidas apropiadas para limitar las condiciones de explotación de dicha instalación o prohibir su explotación.
CAPÍTULO VI
ORGANISMOS NOTIFICADOS
Artículo 16
1. Los Estados miembros notificarán a la Comisión y a los demás Estados miembros los organismos encargados de efectuar el procedimiento de evaluación de la conformidad previsto en los artículos 7 y 10 indicando el ámbito de competencia de cada uno de ellos. La Comisión asignará números de identificación a dichos organismos. La Comisión publicará en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas la lista de esos organismos con su número de identificación correspondiente, así como sus ámbitos de competencia, y se encargará de su actualización.
2. Los Estados miembros deberán aplicar los criterios expuestos en el anexo VIII para la evaluación de los organismos que vayan a notificar. Se presumirá que cumplen dichos criterios los organismos que satisfagan los criterios de evaluación fijados en las normas europeas armonizadas pertinentes.
3. Los Estados miembros que hayan notificado un organismo deberán retirar su notificación si comprueban que dicho organismo ya no cumple los criterios contemplados en el anexo VIII. Informarán de ello inmediatamente a la Comisión y a los demás Estados miembros.
4. Si procede, se llevará a cabo una coordinación de los organismos notificados de conformidad con el artículo 17.
CAPÍTULO VII
COMITÉ
Artículo 17
1. La Comisión estará asistida por un Comité.
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación los artículos 3 y 7 de la Decisíón 1999/468/CE, observando lo dispuesto en su artículo 8.
3. El Comité aprobará su reglamento interno.
CAPÍTULO VIII
MARCADO "CE" DE CONFORMIDAD
Artículo 18
1. El marcado "CE" de conformidad consistirá en las letras "CE". En el anexo IX figura el modelo que deberá utilizarse.
2. El marcado "CE" de conformidad deberá colocarse de forma clara y visible en cada constituyente de seguridad, o, en caso de que no sea posible, en una etiqueta fijada sólidamente a dicho constituyente.
3. Queda prohibido colocar en los constituyentes de seguridad marcados o inscripciones que puedan inducir a confusión a terceros sobre el significado y la imagen del marcado "CE" de conformidad. Podrán colocarse otros marcados siempre y cuando no reduzcan la visibilidad ni la legibilidad del marcado "CE" de conformidad.
4. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 14:
a) cuando un Estado miembro compruebe que se ha colocado indebidamente el marcado "CE" de conformidad, recaerá en el fabricante o en su representante establecido en la Comunidad la obligación de hacer que este constituyente de seguridad sea conforme a las disposiciones para el marcado "CE" de conformidad y de poner fin a tal infracción en las condiciones establecidas por dicho Estado miembro;
b) en caso de que la colocación indebida persista, el Estado miembro deberá tomar todas las medidas apropiadas para restringir o prohibir la comercialización del constituyente de seguridad o retirarlo del mercado según los procedimientos establecidos en el artículo 14.
CAPÍTULO IX
DISPOSIONES FINALES
Artículo 19
Cualquier decisión adoptada en aplicación de la presente Directiva que suponga una restricción de la utilización de un constituyente de seguridad o de un subsistema en una instalación o la comercialización de los mismos deberá motivarse. La decisión se notificará cuanto antes al interesado, indicando las vías de recurso que ofrezca la legislación en vigor en el Estado miembro de que se trate y los plazos en los que deben interponerse los recursos.
Artículo 20
Las instalaciones a las que se haya concedido una autorización sin que se haya iniciado la ejecución de la construcción antes de la fecha de entrada en vigor de la presente Directiva, deberán conformarse a los requisitos de la presente Directiva, salvo que los Estados miembros, de manera motivada, decidan lo contrario y quede garantizado el mismo elevado nivel de protección.
Artículo 21
1. Los Estados miembros adoptarán y publicarán las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a la presente Directiva no más tarde del 3 de mayo de 2002. Informarán de ello inmediatamente a la Comisión.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
3. Durante un período de cuatro años a partir de la entrada en vigor de la presente Directiva, los Estados miembros admitirán:
- la construcción y la puesta en servicio de las instalaciones,
- la comercialización de los subsistemas y de los constituyentes de seguridad,
conformes a la normativa vigente en su territorio en la fecha de entrada en vigor de la presente Directiva.
4. La Comisión presentará un informe al Parlamento Europeo y al Consejo acerca de la aplicación de la presente Directiva y en particular del apartado 6 de su artículo 1 y de su artículo 1 y de su artículo 17 no más tarde del 3 de mayo de 2004 y, en su caso, presentará propuestas.
Artículo 22
La presente Directiva entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Artículo 23
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 20 de marzo de 2000.