SMĚRNICE KOMISE 2007/56/ES
ze dne 17. září 2007,
kterou se mění některé přílohy směrnic Rady 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS, pokud jde o maximální limity reziduí pro azoxystrobin, chlorothalonil, deltamethrin, hexachlorbenzen, ioxynil, oxamyl a chinoxyfen
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 86/362/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách (1) a na jejich povrchu, a zejména na článek 10 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 86/363/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v potravinách živočišného původu a na jejich povrchu (2), a zejména na článek 10 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 90/642/EHS ze dne 27. listopadu 1990 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu (3), a zejména na článek 7 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (4), a zejména na čl. 4 odst. 1 písm. f) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se směrnici 91/414/EHS je povolování přípravků na ochranu rostlin určených k použití na povrchu určitých plodin v pravomoci členských států. Tato povolení se musí zakládat na zhodnocení účinku na zdraví lidí a zvířat a na životní prostředí. Při těchto hodnoceních se přihlíží k expozici obsluhy a ostatních přítomných osob, vlivu na půdní, vodní a vzdušný ekosystém a vlivu na lidi a zvířata v důsledku dietárního příjmu ošetřených plodin.
(2)
Maximální limity reziduí (MLR) odrážejí použití minimálních množství pesticidů potřebných pro dosažení účinné ochrany rostlin, aplikovaných takovým způsobem, aby bylo množství reziduí co nejmenší a toxikologicky přijatelné, zejména pokud jde o odhadovaný dietární příjem.
(3)
Maximální limity reziduí pesticidů, na něž se vztahuje směrnice 90/642/EHS, se musí průběžně přezkoumávat a lze je změnit tak, aby se zohlednila nová nebo změněná použití. Komisi byly sděleny informace o nových nebo změněných použitích, které by měly vést ke změnám limitů reziduí azoxystrobinu, chlorothalonilu, ioxynilu a chinoxyfenu.
(4)
Pokud jde o hexachlorbenzen, bylo Komisi sděleno, že tento pesticid se v důsledku znečištění životního prostředí může vyskytnout v dýňových semenech, což je komodita, která je určena ke spotřebě jako potravina v řadě členských států, a to na vyšší úrovni než je mez stanovitelnosti. Zařazení „dýňových semen“ do přílohy I směrnice 90/642/EHS a stanovení maximálních limitů reziduí pro dýňová semena je proto nezbytně nutné, aby byla zabezpečena ochrana spotřebitele před nadměrnými hodnotami reziduí hexachlorbenzenu.
(5)
Pro oxamyl byly dočasné maximální limity reziduí ve směrnici 90/642/EHS stanoveny směrnicí Komise 2006/59/ES (5) do předložení údajů z pokusů. Údaje pokusů s oxamylem byly následně dodány a vyhodnoceny. Dočasné maximální limity reziduí pro oxamyl je proto možné potvrdit.
(6)
Pro deltamethrin byly dočasné maximální limity reziduí ve směrnicích 86/362/EHS, 86/363/EHS a 93/642/EHS stanoveny směrnicí 2006/59/ES až do přezkoumání dokumentace podle přílohy III směrnice 91/414/EHS a opětovné registrace formulací deltamethrinu na úrovni členských států. Při dalším zkoumání se ukázalo, že na řádné zvážení použití deltamethrinu povolených na úrovni členských států je potřeba více času. Je proto vhodné platnost dočasných maximálních limitů reziduí pro deltamethrin prodloužit.
(7)
Celoživotní expozice spotřebitelů uvedeným pesticidům prostřednictvím potravin, které mohou obsahovat rezidua uvedených pesticidů, byla posouzena a vyhodnocena v souladu s postupy a metodami používanými ve Společenství, přičemž byly zohledněny pokyny vydané Světovou zdravotnickou organizací (6). Na základě uvedených posouzení a hodnocení je třeba stanovit maximální limity reziduí u uvedených pesticidů, aby se zajistilo, že nedojde k překročení přijatelného denního příjmu.
(8)
U chlorothalonilu a ioxynilu, pro které existuje akutní referenční dávka (ARfD), byla akutní expozice spotřebitelů prostřednictvím potravin, které mohou obsahovat rezidua uvedených pesticidů, posouzena a vyhodnocena v souladu s postupy a metodami používanými ve Společenství, přičemž byly zohledněny pokyny vydané Světovou zdravotnickou organizací. Byla zohledněna stanoviska Vědeckého výboru pro rostliny, zejména rady a doporučení týkající se ochrany spotřebitelů potravin ošetřených pesticidy (7). Na základě posouzení dietárního příjmu je třeba stanovit maximální limity reziduí u uvedených pesticidů, aby se zajistilo, že nedojde k překročení akutní referenční dávky. U ostatních látek vyhodnocení dostupných informací ukazuje, že akutní referenční dávka není nezbytná, a proto není krátkodobé vyhodnocení potřeba.
(9)
Maximální limity reziduí by se měly stanovit na úrovni meze stanovitelnosti, jestliže povolená použití přípravků na ochranu rostlin nevedou k přítomnosti detekovatelných množství reziduí pesticidů v potravinách nebo na jejich povrchu, nebo jestliže nejsou povolena žádná použití, nebo jestliže použití povolená členskými státy nebyla podložena nezbytnými údaji, anebo jestliže použití ve třetích zemích vedoucí k přítomnosti reziduí v potravinách nebo na potravinách, které mohou být uvedeny do oběhu na trhu Společenství, nebyla podložena těmito nezbytnými údaji.
(10)
Stanovení nebo změna dočasných maximálních limitů reziduí na úrovni Společenství nebrání členským státům v zavedení dočasných maximálních limitů reziduí pro ioxynil a chinoxyfen v souladu s čl. 4 odst. 1 písm. f) směrnice 91/414/EHS a přílohou VI uvedené směrnice. Má se za to, že dostatečná doba pro povolení dalších použití uvedených látek jsou čtyři roky. Dočasné maximální limity reziduí na úrovni Společenství by poté měly být konečné.
(11)
Je proto nezbytné změnit maximální limity reziduí uvedené ve směrnicích 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS, aby byl umožněn řádný dozor a kontrola použití dotčených přípravků na ochranu rostlin a aby byla zabezpečena ochrana spotřebitele. Pokud byly maximální limity reziduí v přílohách uvedených směrnic již definovány, je vhodné je změnit. V případech, kdy tyto maximální limity reziduí ještě definovány nebyly, je vhodné je stanovit.
(12)
Směrnice 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(13)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 86/362/EHS se mění v souladu s přílohou I této směrnice.
Článek 2
Směrnice 86/363/EHS se mění v souladu s přílohou II této směrnice.
Článek 3
Směrnice 90/642/EHS se mění takto:
1)
V příloze I ve skupině „4. Olejnatá semena“ se doplňuje položka „Dýňová semena“.
2)
Příloha II se mění v souladu s přílohou III této směrnice.
Článek 4
Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18. prosince 2007. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy budou používat od 19. prosince 2007.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 5
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 6
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 17. září 2007.
DIRECTIVA 2007/56/CE DE LA COMISIÓN
de 17 de septiembre de 2007
por la que se modifican determinados anexos de las Directivas 86/362/CEE, 86/363/CEE y 90/642/CEE del Consejo en lo relativo a los contenidos máximos de residuos de azoxistrobina, clorotalonil, deltametrin, hexaclorobenceno, ioxinil, oxamil y quinoxifeno
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Vista la Directiva 86/362/CEE del Consejo, de 24 de julio de 1986, relativa a la fijación de contenidos máximos para los residuos de plaguicidas sobre y en los cereales (1), y, en particular, su artículo 10,
Vista la Directiva 86/363/CEE del Consejo, de 24 de julio de 1986, relativa a la fijación de contenidos máximos para los residuos de plaguicidas sobre y en los productos alimenticios de origen animal (2), y, en particular, su artículo 10,
Vista la Directiva 90/642/CEE del Consejo, de 27 de noviembre de 1990, relativa a la fijación de los contenidos máximos de residuos de plaguicidas en determinados productos de origen vegetal (3), incluidas las frutas y hortalizas, y, en particular, su artículo 7,
Vista la Directiva 91/414/CEE del Consejo, de 15 de julio de 1991, relativa a la comercialización de productos fitosanitarios (4), y, en particular, su artículo 4, apartado 1, letra f),
Considerando lo siguiente:
(1)
De conformidad con lo dispuesto en la Directiva 91/414/CEE, la autorización para el empleo de productos fitosanitarios para su utilización en determinados cultivos es competencia de los Estados miembros. Las autorizaciones deben concederse a la luz de la evaluación de los efectos de estos productos en la salud humana y animal y de su influencia en el medio ambiente. A la hora de realizar estas evaluaciones han de tenerse en cuenta factores tales como la exposición del operario y los transeúntes o el impacto en el medio terrestre, acuático y atmosférico, así como las repercusiones que puede tener para los seres humanos y los animales el consumo de los residuos presentes en los cultivos tratados.
(2)
Los contenidos o límites máximos de residuos (LMR) representan la cantidad mínima de plaguicidas necesaria para proteger de manera eficaz las plantas, aplicada de tal forma que la cantidad de residuos sea lo más reducida posible y toxicológicamente aceptable, sobre todo en términos de ingesta alimentaria estimada.
(3)
Los LMR de los plaguicidas contemplados en la Directiva 90/642/CEE deben estar sujetos a un seguimiento constante y pueden modificarse para tomar en consideración los usos nuevos o modificados. La Comisión ha recibido información acerca de los usos nuevos o modificados de los que se derivarán cambios en los contenidos de residuos de azoxistrobina, clorotalonil, ioxinil y quinoxifeno.
(4)
Por lo que respecta al hexaclorobenceno, se ha comunicado a la Comisión que este plaguicida, dada la contaminación ambiental, puede aparecer en las semillas de calabaza, producto que se consume como alimento en varios Estados miembros, en niveles superiores al umbral de determinación analítica. Por ello es necesario incluir las «semillas de calabaza» en el anexo I de la Directiva 90/642/CEE y establecer LMR de semillas de calabaza, al objeto de proteger a los consumidores frente al exceso de residuos de hexaclorobenceno.
(5)
Mediante la Directiva 2006/59/CE de la Comisión (5) se establecieron LMR provisionales para el oxamil en la Directiva 90/642/CEE, a la espera de la presentación de datos de ensayo. Entre tanto se han presentado y evaluado datos de ensayo del oxamil, que permiten confirmar los LMR para el oxamil.
(6)
Mediante la Directiva 2006/59/CE de la Comisión se establecieron LMR provisionales para el deltametrin en las Directivas 86/362/CEE, 86/363/CEE y 90/642/CEE, a la espera de la revisión de la documentación conforme al anexo III de la Directiva 91/414/CEE y del nuevo registro de las formulaciones de deltametrin en los Estados miembros. Un examen más detallado puso de manifiesto que se necesita más tiempo para estudiar debidamente los usos autorizados del deltametrin en los Estados miembros, por lo que procede prorrogar la validez de los LMR provisionales del deltametrin.
(7)
La exposición de los consumidores a estos plaguicidas a lo largo de toda su vida a través de productos alimenticios que pueden contener residuos de dichas sustancias se ha estudiado y evaluado de acuerdo con los procedimientos y prácticas en uso dentro de la Comunidad, atendiendo a las orientaciones publicadas por la Organización Mundial de la Salud (6). Sobre la base de dichas evaluaciones deben establecerse los LMR de estos plaguicidas para garantizar que no se supera la ingesta diaria aceptable.
(8)
En los casos del clorotalonil y del ioxinil, para los cuales existe una dosis aguda de referencia, la exposición aguda de los consumidores a través del consumo de productos alimenticios que puedan contener residuos de estos plaguicidas se ha estudiado y evaluado de acuerdo con los procedimientos y las prácticas en uso dentro de la Comunidad, atendiendo a las orientaciones publicadas por la Organización Mundial de la Salud. Se han tenido en cuenta los dictámenes del Comité científico de las plantas, en particular los consejos y las recomendaciones relativas a la protección de los consumidores de alimentos tratados con plaguicidas (7). A partir de la evaluación de la ingesta alimentaria, deben establecerse los LMR de los citados plaguicidas para garantizar que no se superen las dosis agudas de referencia. En el caso de las demás sustancias, una evaluación de la información disponible ha demostrado que no se requiere una dosis aguda de referencia y que, por lo tanto, no es necesaria una evaluación a corto plazo.
(9)
Cuando los usos autorizados de los productos fitosanitarios no ocasionen niveles detectables de residuos de plaguicidas en el interior ni en la superficie de los productos alimentarios, cuando no exista ningún uso autorizado, cuando los usos autorizados por los Estados miembros no estén corroborados con los datos necesarios, o cuando determinados usos en terceros países que produzcan residuos en el interior o en la superficie de productos alimentarios comercializables en el mercado comunitario no estén corroborados con los datos necesarios, los LMR deben fijarse en el umbral de determinación analítica.
(10)
El establecimiento o la modificación a nivel comunitario de LMR provisionales no impide que los Estados miembros establezcan LMR provisionales para el ioxinil y el quinoxifeno de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 4, apartado 1, letra f), y en el anexo VI de la Directiva 91/414/CEE. Se considera que un período de cuatro años es suficiente para autorizar usos adicionales de dichas sustancias. Transcurrido ese período, los LMR provisionales se convertirán en definitivos.
(11)
Por tanto, es necesario modificar los LMR establecidos en las Directivas 86/362/CEE, 86/363/CEE y 90/642/CEE, a fin de permitir una vigilancia y un control adecuados de los usos de los productos fitosanitarios en cuestión y proteger al consumidor. Procede modificar los LMR definidos en los anexos de dichas Directivas. En caso de que hasta la fecha no se hayan definido LMR, deben fijarse por primera vez.
(12)
Por tanto, las Directivas 86/362/CEE, 86/363/CEE y 90/642/CEE deben modificarse en consecuencia.
(13)
Las medidas establecidas en la presente Directiva se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
La Directiva 86/362/CEE queda modificada de conformidad con el anexo I de la presente Directiva.
Artículo 2
La Directiva 86/363/CEE queda modificada de conformidad con el anexo II de la presente Directiva.
Artículo 3
La Directiva 90/642/CEE queda modificada como sigue:
1)
En el anexo I, se añade la entrada «Semillas de calabaza» en el grupo «4, semillas oleaginosas».
2)
El anexo II se modifica de conformidad con el anexo III de la presente Directiva.
Artículo 4
Los Estados miembros adoptarán y publicarán, a más tardar el 18 de diciembre de 2007, las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para ajustarse a lo dispuesto en la presente Directiva. Comunicarán inmediatamente a la Comisión el texto de dichas disposiciones, así como una tabla de correspondencias entre las mismas y la presente Directiva.
Aplicarán dichas disposiciones a partir del 19 de diciembre de 2007.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, estas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
Artículo 5
La presente Directiva entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Artículo 6
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 17 de septiembre de 2007.