NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 270/2007
ze dne 13. března 2007,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1973/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ohledně režimů podpor stanovených v hlavě IV a IVa tohoto nařízení a ohledně využití půdy vyjmuté pro pěstování surovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (1), a zejména na článek 145 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 3 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1973/2004 (2) stanoví sdělování některých údajů Komisi. Pokud jde o podporu na tabák, vyžaduje se sdělení o orientační částce podpory na sklizňový rok, a nikoli na následující rok, jak je uvedeno v písmenu d) uvedeného článku, které je třeba odpovídajícím způsobem pozměnit.
(2)
Pokud jde o zvláštní platby na bavlnu, oznámení Komisi požadovaná čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1973/2004 a čl. 171ai odst. 3 téhož nařízení jsou redundantní. Ustanovení čl. 171ai odst. 3 by se proto mělo zrušit.
(3)
V souladu s čl. 71a odst. 2 písm. d) nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (3), musejí členské státy brát v úvahu žádosti o snížení nebo vynětí, které se mají použít u žádostí o jednotlivé podpory při stanovení koeficientu snížení v případě, kdy jsou překročeny rozpočtové stropy stanovené pro některé režimy podpory.
(4)
Článkem 4 nařízení (ES) č. 1973/2004 se stanoví některé koeficienty snížení k 15. listopadu daného roku. Celkový dopad snížení a vynětí, jež se mají použít na žádosti o jednotlivé podpory, nemusejí členské státy k uvedenému dni nutně znát. Kromě toho není třeba stanovit uvedené koeficienty k uvedenému dni.
(5)
Zkušenost dále ukazuje, že stanovení dalších koeficientů snížení požadované článkem 4 nařízení (ES) č. 1973/2004 je často obtížné provést ve lhůtě do 15. listopadu dotyčného roku. Protože není zvláštní potřeba stanovit uvedené koeficienty v tak raném stádiu a stačí, pokud se tyto údaje sdělí Komisi do 31. ledna následujícího roku, avšak v každém případě před poskytnutím plateb, měl by se článek 4 odpovídajícím způsobem pozměnit. Uvedená změna má dopad na články 3, 61, 69 a 171bb a na přílohu III a přílohu VI uvedeného nařízení, které by se tudíž měly také pozměnit.
(6)
Zpráva Komise Radě o revizi podpory pro energetické plodiny stanovená v článku 88 nařízení (ES) č. 1782/2003 zdůraznila potřebu zvýšit přitažlivost této podpory jak pro zemědělce, tak pro zpracovatele. Proto by se měla zjednodušit prováděcí pravidla v kapitole 8 nařízení (ES) č. 1973/2004.
(7)
Režim jistot zaručuje, že suroviny vypěstované na plochách, u nichž se využívá podpora pro energetické plodiny, dodávané nákupčím nebo prvním zpracovatelům, se nakonec zpracují na energii. Jeví se však jako potřebné umožnit členským státům nahradit režim jistot alternativním režimem schválení provozovatelů, který by měl zaručit stejný stupeň efektivity. Tito schválení provozovatelé by museli dodržovat minimální požadavky a byli by postihováni v případě neplnění závazků v souladu s prováděcími pravidly, která by stanovily příslušné orgány na vnitrostátní úrovni.
(8)
Smluvní závazek je efektivním způsobem zajištění toho, že zemědělci požadující podporu pro energetické plodiny nakonec dodají uvedenou surovinu nákupčímu nebo zpracovateli. Protože však trvalé plodiny (např. rychle rostoucí mlaziny) nelze sklízet v prvním roce (prvních letech) od výsadby, měl by se smluvní závazek použít pouze od roku první sklizně.
(9)
Pro vypočítání minimálního množství suroviny, které musí zemědělec dodat k zajištění toho, aby dotyčné plochy byly použity pro energetické účely, je třeba použít reprezentativní výnosy. U některých surovin je však v důsledku jejich původní povahy zneužití prakticky nemožné, takže stanovit reprezentativní výnos není nezbytné.
(10)
Povinnost dodat všechny suroviny sklizené na dotyčných plochách neumožňuje nahradit sklizenou surovinu rovnocenným množstvím téže suroviny. U jednoletých plodin není tato povinnost nezbytná a měla by se zrušit, čímž se provádění režimu učiní pružnějším, aniž by se ohrozil základní cíl režimu.
(11)
Je třeba stanovit, pokud to je možné, že sdělení platební agentuře ze strany zemědělce i nákupčího nebo prvního zpracovatele by se měla činit tak, aby se vyloučila duplicita.
(12)
Článkem 25 nařízení (ES) č. 1973/2004 se pro členské státy stanoví možnost povolit zemědělcům používat suroviny k energetickým účelům ve vlastním hospodářství. V zájmu jasnosti a průhlednosti a v zájmu zohlednění zvláštní povahy této možnosti je třeba pro tento případ stanovit zvláštní pravidla.
(13)
U obilovin a olejnin používaných ve vlastním hospodářství se podle čl. 25 odst. 4 nařízení (ES) č. 1973/2004 výslovně vyžaduje denaturace produkce. V zájmu zohlednění možného omezeného objemu této produkce a technických obtíží u takového postupu by bylo třeba ponechat stanovení vhodných opatření a kontrol na členských státech. Tento přístup by měl být rozšířen i na stanovení množství sklizených surovin.
(14)
V souladu s třetím pododstavcem čl. 24 odst. 3 nařízení (ES) č. 1973/2004 musejí první zpracovatelé a nákupčí, kteří se rozhodnou nahradit suroviny a meziprodukty nebo vedlejší produkty jejich rovnocenným množstvím, o tom informovat příslušné orgány. Podle tohoto ustanovení musí být také zajištěna komunikace mezi vnitrostátními orgány členských států v případě, že se tyto transakce týkají různých členských států, aby vnitrostátní orgány členských států měly o těchto transakcích dostatek informací. Povinnost používat výtisk T5 stanovená v článcích 37 a 38 téhož nařízení tedy není nezbytná a měla by se zrušit.
(15)
S cílem harmonizovat pravidla pro režimy podpory na plochu a zjednodušit správu a kontroly žádostí o podporu je nutné, aby se charakteristické prvky uvedené v aktech, jejichž seznam je uveden v příloze III nařízení (ES) č. 1782/2003, nebo které mohou být součástí dobrého zemědělského a ekologického stavu, jak je uvedeno v článku 5 a příloze IV uvedeného nařízení, staly způsobilými pro veškeré režimy podpory na plochu včetně režimu jednotné platby na plochu. Ustanovení čl. 30 odst. 3 nařízení (ES) č. 796/2004 by se proto na uvedený režim měla také vztahovat.
(16)
Informace o výnosu v rámci platby na plochu pro plodiny na orné půdě jsou nezbytné k předpovědi výdajů. Článek 104 nařízení (ES) č. 1782/2003 navíc stanoví diferencované výnosy pro výpočet podpory podle toho, zda se kukuřice zpracovává odděleně nebo neodděleně. Příloha IX nařízení (ES) č. 1973/2004 by proto měla být odpovídajícím způsobem přizpůsobena.
(17)
Nařízení (ES) č. 1973/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(18)
Vzhledem k tomu, že změny stanovené tímto nařízením se vztahují na žádosti o podporu podané roku 2007, mělo by se toto nařízení používat od 1. ledna 2007. V důsledku administrativních omezení by se však některé změny měly používat od 1. ledna 2008.
(19)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1973/2004 se mění takto:
1.
V článku 3 se odstavec 1 mění takto:
a)
vkládá se nové písmeno b)a, které zní:
„b)a
do 15. října následujícího po konci roku, na který je poskytnuta podpora, veškeré informace potřebné k vyhodnocení podpory na energetické plodiny, a zejména:
-
množství žádostí,
-
plochy odpovídající každému druhu suroviny,
-
množství každého druhu suroviny a získaný konečný produkt;“;
b)
písmeno c) se mění takto:
i)
návětí se nahrazuje tímto:
„nejpozději k 31. lednu následujícího roku:“,
ii)
bod iii) se nahrazuje tímto:
„iii)
celkové stanovené množství v případě dodatečných plateb producentům mléčných výrobků podle článku 96 nařízení (ES) č. 1782/2003.“;
c)
písmeno d) se nahrazuje tímto:
„d)
nejpozději ke 31. březnu sklizňového roku orientační částku podpory na kilogram v případě podpory na tabák podle článku 110j nařízení (ES) č. 1782/2003 podle skupin odrůd tabáku, jak jsou uvedeny v příloze XXV tohoto nařízení, a případně na každý stupeň jakosti;“.
2.
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Koeficient snížení plochy v případě uvedeném v článku 75, čl. 78 odst. 2, článku 82, článku 85, čl. 89 odst. 2, článku 98 a článku 143 nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo koeficient snížení množství a objektivní kritéria v případě uvedeném v čl. 95 odst. 4 uvedeného nařízení se stanoví před poskytnutím plateb zemědělcům a nejpozději k 31. lednu následujícího roku na základě údajů sdělených v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. b) a b)a a c) tohoto nařízení.“
3.
Kapitola 8 se nahrazuje tímto:
„KAPITOLA 8
PODPORA PRO ENERGETICKÉ PLODINY
ODDÍL 1
Definice
Článek 23
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a)
‚žadatelem‘ kterýkoli zemědělec obhospodařující plochy uvedené v článku 88 nařízení (ES) č. 1782/2003 s perspektivou získání podpory stanovené v uvedeném článku;
b)
‚podporou‘ podpora na energetické plodiny podle článku 88 nařízení (ES) č. 1782/2003;
c)
‚energetickými produkty‘ některý z energetických produktů uvedených v čl. 88 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003;
d)
‚prvním zpracovatelem‘ jakýkoli uživatel zemědělských surovin, který provádí jejich první zpracování s perspektivou získání jednoho nebo více produktů uvedených v čl. 88 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003, kromě žadatelů používajících suroviny ve vlastním hospodářství;
e)
‚nákupčím‘ jakákoliv osoba uzavírající smlouvu s žadatelem podle článku 25, která kupuje na vlastní účet suroviny uvedené v čl. 24 odst. 1 a určené pro účely podle čl. 88 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003.
ODDÍL 2
Použití suroviny
Článek 24
Použití suroviny
1. Na plochách, na které se vztahuje podpora, lze pěstovat jakoukoli zemědělskou surovinu za podmínky, že je primárně určena k použití v produkci energetických produktů za podmínek stanovených v odstavcích 2 až 8.
2. Řepu cukrovou lze pěstovat na plochách uvedených v odstavci 1, pokud se v produkci energetických produktů používá meziprodukt a pokud se při produkci energetických produktů používá druhotný produkt nebo vedlejší produkt obsahující cukr podle nařízení Rady (ES) č. 318/2006 (4).
3. U konopí se použijí článek 29 nařízení Komise (ES) č. 795/2004 (5) a článek 33 nařízení (ES) č. 796/2004.
4. Členské státy mohou z podpory vyloučit zemědělskou surovinu, pokud v souvislosti s touto surovinou vznikají obtíže z hlediska kontrol, veřejného zdraví, životního prostředí, trestního práva nebo sníženého podílu konečných energetických produktů.
5. U jakékoli suroviny mohou členské státy stanovit minimální obdělávanou plochu.
6. Hospodářská hodnota energetických produktů získaných zpracováním surovin musí být vyšší než hospodářská hodnota všech ostatních produktů určených pro ostatní účely a získaných tímto zpracováním, jak se stanoví oceňovací metodou stanovenou v čl. 38 odst. 6 tohoto nařízení.
7. Odchylně od odstavce 6 lze sójové boby pěstovat na plochách uvedených v odstavci 1, pokud se při produkci energetických produktů používá jiný meziprodukt než moučka ze sójových bobů.
8. Energetické produkty získává nanejvýše třetí zpracovatel v pořadí.
ODDÍL 3
Smlouva
Článek 25
Smlouva
1. Na produkci surovin uvedených v článku 24 se vztahuje smlouva podle článku 90 nařízení (ES) č. 1782/2003 za podmínek stanovených v této kapitole.
2. Odchylně od odstavce 1 se na roky před první sklizní jiných plodin než jednoletých mohou zájemci zavázat písemným prohlášením, že během dotyčného roku vysadí a budou používat suroviny, které mají být předmětem sklizně, na produkci energetických produktů. Prohlášení musí obsahovat nejméně toto:
a)
druhy jednotlivých dotčených surovin a plochy oseté jednotlivými druhy;
b)
uvedení roku určeného k první sklizni.
3. Na podporu jediné žádosti o podporu a do dne stanoveného v článku 11 nařízení (ES) č. 796/2004 předloží žadatelé svým příslušným orgánům kopii smlouvy uzavřené s nákupčím nebo prvním zpracovatelem nebo případně prohlášení podle odstavce 2.
Členské státy mohou rozhodnout, že smlouva může být uzavřena pouze mezi žadatelem a prvním zpracovatelem.
Členské státy mohou požadovat, aby žadatelé uzavřeli na každou surovinu samostatnou smlouvu.
4. Žadatel zajistí, aby v této smlouvě bylo uvedeno alespoň toto:
a)
jména a adresy smluvních stran;
b)
doba trvání smlouvy;
c)
druhy všech jednotlivých dotčených surovin a plochy oseté jednotlivými druhy;
d)
podmínky pro dodání předpokládaných množství surovin;
e)
závazek zemědělce, že splní povinnosti podle čl. 27 odst. 1;
f)
závazek prvního zpracovatele nebo nákupčího, že použije suroviny v souladu s touto kapitolou.
ODDÍL 4
Reprezentativní výnosy, dodávka surovin a dodávaná množství
Článek 26
Reprezentativní výnosy
1. Členské státy každý rok včas a vhodným postupem stanoví reprezentativní výnosy, kterých musí být dosaženo u každého druhu suroviny, a informují o nich dotyčné žadatele.
2. Odchylně od odstavce 1 může členský stát rozhodnout, že pro jiné než jednoleté plodiny reprezentativní výnosy nestanoví. V uvedeném případě, pokud kontroly podle čl. 27 odst. 1 druhého pododstavce ukáží riziko nesplnění povinnosti dodat veškerou sklizenou surovinu, musí členský stát vhodným postupem stanovit reprezentativní výnosy pro uvedené plodiny dotčené uvedeným rizikem.
Článek 27
Dodávka surovin a dodávaná množství
1. Žadatelé musí dodat nákupčímu nebo prvnímu zpracovateli:
a)
množství suroviny alespoň odpovídající reprezentativnímu výnosu;
b)
veškerou surovinu získanou z plodin, u nichž členské státy rozhodly o použití možnosti stanovené v čl. 26 odst. 2.
Členské státy stanoví vhodná kontrolní opatření k zajištění toho, aby byla splněna povinnost dodat veškeré suroviny podle písmene b) prvního pododstavce.
2. Žadatelé nebo nákupčí nebo první zpracovatelé musejí ohlásit příslušnému orgánu dodávku surovin písemným prohlášením podepsaným nákupčím nebo prvním zpracovatelem a žadatelem. Prohlášení musí obsahovat nejméně toto:
a)
datum dodávky;
b)
dodaná množství u každého druhu.
3. Nákupčí nebo první zpracovatelé převezmou dodávku suroviny podle odstavce 1 a zajistí, aby odpovídající množství těchto surovin bylo v rámci Společenství použito k produkci jednoho nebo více energetických produktů.
4. Nákupčí musejí dodat prvnímu zpracovateli (prvním zpracovatelům) odpovídající množství veškerých surovin, jež převzaly od žadatelů.
5. První zpracovatel může použít odpovídající množství suroviny, meziproduktů nebo vedlejších produktů k produkci jednoho nebo více energetických produktů.
V případě uvedeném v prvním pododstavci nebo pokud nákupčí prodá rovnocenné množství sklizené suroviny, musí první zpracovatel nebo nákupčí odpovídajícím způsobem informovat příslušný orgán, u něhož je složena jistota podle článku 31, nebo v případě použití článku 37 orgán příslušný pro schválení dotyčného nákupčího nebo prvního zpracovatele. Pokud je toto odpovídající množství použito v jiném členském státě, než ve kterém byla surovina sklizena, příslušné orgány dotyčných členských států se o údajích z takových transakcí navzájem informují.
6. V souladu s vnitrostátními předpisy, které upravují smluvní vztahy, může první zpracovatel zmocnit třetí osobu ke sběru suroviny u zemědělce žádajícího o podporu. První zpracovatel zůstává jediným odpovědným vzhledem k závazkům stanoveným v této kapitole.
Článek 28
Výjimečné okolnosti
V případě výjimečných okolností nebo vyšší moci podle čl. 40 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003 může žadatel informovat svůj příslušný orgán postupem podle článku 72 nařízení (ES) č. 796/2004, že v důsledku takových okolností není s to dodat veškeré suroviny uvedené ve smlouvě podle článku 25 nebo jejich část. Příslušný orgán může po obdržení dostatečných důkazů o těchto výjimečných okolnostech povolit změny množství, jež se mají dodat nákupčímu nebo prvnímu zpracovateli.
ODDÍL 5
Podmínky vyplacení podpory
Článek 29
Platba
1. Aniž jsou dotčeny sankce podle článku 51 nařízení (ES) č. 796/2004 a článku 30 tohoto nařízení, se podpora vyplatí pouze tehdy, pokud:
a)
byla u příslušného orgánu v souladu s článkem 25 uložena kopie smlouvy;
b)
byla složena jistota podle článku 31, ledaže se použije článek 37;
c)
příslušnému orgánu bylo předloženo prohlášení podle čl. 27 odst. 2;
d)
orgán příslušný pro platbu ověřil, že byly pro každou žádost splněny podmínky podle článků 25 a 27.
2. Odchylně od odstavce 1 a aniž jsou dotčena snížení a vynětí podle článku 51 nařízení (ES) č. 796/2004 a sankce podle článku 30 tohoto nařízení, se vyplatí podpora za roky před první sklizní na jiné než jednoleté plodiny za podmínky, že příslušnému orgánu bylo předloženo prohlášení podle čl. 25 odst. 2 a že příslušný orgán prověřil splnění čl. 25 odst. 2.
Článek 30
Sankce v případě nepravdivého prohlášení o dodávce
Pokud se během kontrol zjistí, že v prohlášení podle čl. 27 odst. 2 byly úmyslně uvedeny nepravdivé údaje, žadatel ztratí způsobilost pro podporu. Pokud je již podpora vyplacena, musí být inkasována nazpět v souladu s ustanoveními článku 73 nařízení (ES) č. 796/2004. U jiných než jednoletých plodin se inkasují nazpět platby již vyplacené až do poslední způsobilé platby.
ODDÍL 6
Povinnosti nákupčích a prvních zpracovatelů
Článek 31
Jistoty
1. Nákupčí nebo první zpracovatelé musí složit jistotu podle odstavce 2 u svých příslušných orgánů do konečného termínu pro změny žádostí o platby za předmětný rok v dotyčném členském státě, jak je uvedeno v čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 796/2004. Členské státy se však mohou vzdát požadavku na jistotu za podmínek stanovených v článku 5 nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 (6).
2. Jistota se vypočítá pro každou surovinu na základě částky 60 EUR na hektar vynásobené úhrnem všech obdělávaných ploch, které jsou předmětem smlouvy podepsané dotyčným nákupčím nebo prvním zpracovatelem a které jsou využívány pro produkci uvedené suroviny.
3. V případě produkce jiných než jednoletých plodin se však jistota složí pouze za rok první sklizně a zůstává platná pro následující roky během období platnosti smlouvy.
4. Pokud je smlouva změněna podle článku 28, přizpůsobí se odpovídajícím způsobem také složené jistoty.
5. Aniž jsou dotčeny články 20 až 24 nařízení (EHS) č. 2220/85 a pokud byla jistota složena nákupčím, uvolní se poté, co byla dotčená surovina dodána prvnímu zpracovateli, za předpokladu, že příslušný orgán, jemuž nákupčí podléhá, má důkaz, že první zpracovatel složil odpovídající jistotu u příslušného orgánu. V případě prvního zpracování v členském státě používajícím ustanovení článku 37 se uvolní jistota složená nákupčím, jakmile je předmětná surovina dodána schválenému prvnímu zpracovateli.
Článek 32
Zásadní, vedlejší a podřízené požadavky pro nákupčí a zpracovatele
1. Následující povinnosti představují zásadní požadavky ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85:
a)
povinnost nákupčích dodat veškerá množství surovin prvnímu zpracovateli podle čl. 27 odst. 4;
b)
povinnost prvních zpracovatelů zpracovat nejméně množství surovin stanovená v souladu s čl. 27 odst. 1 na konečné produkty uvedené ve smlouvě;
c)
povinnost prvních zpracovatelů v souvislosti s hospodářskou hodnotou energetických produktů získaných zpracováním surovin podle čl. 24 odst. 6.
2. Povinnost prvních zpracovatelů zpracovat suroviny do 31. července druhého roku po roce sklizně tvoří vedlejší požadavek ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85.
3. Následující povinnosti představují podřízené požadavky ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85:
a)
pro nákupčí a první zpracovatele:
i)
povinnost převzít dodávku relevantních množství surovin dodanou ze strany žadatelů podle čl. 27 odst. 3,
ii)
povinnost podepsat prohlášení o dodávce podle čl. 27 odst. 2;
b)
pro první zpracovatele povinnost případně složit jistotu během lhůty stanovené v čl. 31 odst. 1.
4. Odchylně od čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85 představuje povinnost nákupčího nebo prvního zpracovatele akceptovat kontroly na místě prováděné příslušnými orgány nebo těmto kontrolám napomáhat nebo poskytovat záznamy podle článku 38 tohoto nařízení zásadní požadavek.
ODDÍL 7
Zvláštní pravidla pro používání suroviny ve vlastním hospodářství
Článek 33
Používání suroviny ve vlastním hospodářství
1. Bez ohledu na čl. 25 odst. 1 mohou členské státy povolit, aby žadatelé:
a)
používali rychle rostoucí lesní porost kódu ex 0602 90 41 nebo všechny obiloviny nebo olejniny kódů KN 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 a 1206 00 99 sklizené:
i)
jako paliva pro vytápění vlastního hospodářství,
ii)
k výrobě energie nebo biopaliva ve vlastním hospodářství;
b)
zpracovávali ve vlastních hospodářstvích veškeré sklizené suroviny na bioplyn kódu KN 2711 29 00.
2. Pokud se použije odstavec 1 tohoto článku, nepoužije se článek 25. Žadatelé musejí do dne stanoveného v článku 11 nařízení (ES) č. 796/2004 a na podporu jediné žádosti předložit svým příslušným orgánům písemné prohlášení, jež musí obsahovat nejméně tyto informace:
a)
druhy jednotlivých dotčených surovin a plochy oseté jednotlivými druhy;
b)
případně uvedení roku určeného k první sklizni;
c)
podnik, ve kterém hodlá žadatel použít nebo přímo zpracovat surovinu, jíž se týká prohlášení podle odstavce 1 tohoto článku a čl. 24 odst. 1 a do dne, který stanoví členské státy a který nesmí být pozdější než 31. července druhého roku po roce sklizně;
d)
zamýšlené konečné použití suroviny a technický popis zamýšleného zpracování.
3. Pokud v tomto oddíle není stanoveno jinak, použije se ustanovení této kapitoly na dotyčné zemědělce.
Článek 34
Množství surovin, která se použijí ve vlastním hospodářství
1. Žadatelé použijí ve vlastním hospodářství:
a)
množství suroviny přinejmenším odpovídající reprezentativnímu výnosu podle článku 26 nebo
b)
u suroviny, pro kterou nebyl reprezentativní výnos stanoven, veškerou sklizenou surovinu.
Členské státy zavedou odpovídající kontrolní opatření k zajištění splnění povinnosti stanovené v písmenu b) prvního pododstavce.
2. Žadatelé do dne, který stanoví členské státy, předloží příslušnému orgánu prohlášení o sklizni obsahující alespoň tyto informace:
a)
datum sklizně;
b)
množství sklizených surovin.
3. V případě výjimečných okolností nebo vyšší moci podle čl. 40 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003 může žadatel informovat svůj příslušný orgán podle článku 72 nařízení (ES) č. 796/2004, že nebude s to sklidit nebo použít část nebo celé množství suroviny uvedené v odstavci 1 tohoto článku. Příslušný orgán může po obdržení dostatečných důkazů o těchto výjimečných okolnostech povolit změny množství, jež se mají použít ve vlastním hospodářství.
Článek 35
Kontroly
Aniž jsou dotčeny kontroly podle článků 24 a 26 nařízení (ES) č. 796/2004 a čl. 37 odst. 4 až čl. 37 odst. 6 tohoto nařízení, zavedou členské státy používající čl. 33 odst. 1 tohoto nařízení odpovídající kontrolní opatření k zajištění toho, aby:
a)
byla sklizena relevantní množství surovin v souladu s článkem 34.
Tato kontrolní opatření se budou vztahovat alespoň na toto:
i)
administrativní kontrolu dodržení článku 34 co do sklizených množství,
ii)
kontroly na místě v alespoň 10 % hospodářství ohledně kontroly sklizeného množství uvedeného žadatelem v prohlášení v souladu s čl. 34 odst. 2;
b)
suroviny uvedené v písmenu a) se přímo používají ve vlastním hospodářství nebo zpracovávají na bioplyn kódu KN 2711 29 00.
Článek 36
Platby
1. Aniž jsou dotčena snížení a vynětí podle článku 51 nařízení (ES) č. 796/2004 a odstavce 2 tohoto článku, podpora se žadatelům vyplatí, pokud:
a)
byla sklizena požadovaná množství surovin podle článku 34;
b)
příslušnému orgánu byla předložena prohlášení podle čl. 33 odst. 2 a čl. 34 odst. 2;
c)
příslušný orgán završil kontroly podle čl. 35 písm. a).
2. Aniž je dotčen článek 40 nařízení (ES) č. 1782/2003, pokud se zjistí, že žadatel předložil úmyslně nepravdivé prohlášení o sklizni podle čl. 34 odst. 2 tohoto nařízení, není způsobilý k podpoře. Pokud je již podpora vyplacena, musí být inkasována nazpět v souladu s článkem 73 nařízení (ES) č. 796/2004.
Pokud suroviny nebyly zpracovány na energetické produkty do dne uvedeného v čl. 33 odst. 2 písm. c), musí se předmětná vyplacená podpora zinkasovat nazpět v souladu s článkem 73 nařízení (ES) č. 796/2004 a zemědělec je vyloučen z podpory na energetické plodiny na příští rok.
Článek 36a
Členské státy mohou rozhodnout, že tento oddíl použijí od 1. ledna 2008.
ODDÍL 8
Dobrovolný systém schválení
Článek 37
Dobrovolný systém schválení
1. Odchylně od článku 31 mohou členské státy rozhodnout, že zřídí systém schvalování nákupčích a prvních zpracovatelů (dále jen „schválené hospodářské subjekty“).
Členský stát zpřístupní veřejnosti rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci do 1. listopadu roku předcházejícího před jeho použitím. Členské státy však na rok 2007 zpřístupní své rozhodnutí veřejnosti do 1. března 2007.
Pokud není v tomto oddíle stanoveno jinak, vztahují se ustanovení této kapitoly na členské státy, které se rozhodly použít první pododstavec.
2. Pokud se členský stát rozhodl použít odstavec 1, přijme nezbytné předpisy a učiní nezbytná opatření k zajištění splnění ustanovení této kapitoly. Členské státy zejména stanoví podmínky pro schválení hospodářských subjektů zajišťující alespoň dodržení těchto kritérií:
a)
u nákupčích:
i)
mít administrativní kapacity k činnosti nákupčího a k vedení/archivaci záznamů podle článku 38,
ii)
mít smluvní vztah s alespoň jedním zpracovatelem o dodávce surovin nebo vykonávat obchodní činnost během dostatečně dlouhého období;
b)
u prvních zpracovatelů:
i)
mít administrativní kapacity k činnosti prvního zpracovatele a administrativní způsobilost k vedení/archivaci záznamů podle článku 38,
ii)
mít vhodné produkční kapacity k produkci alespoň jednoho energetického produktu podle čl. 24 odst. 1.
3. Členské státy stanoví postup pro kontroly schválení u schválených hospodářských subjektů před zveřejněním prvního seznamu podle odstavce 6.
4. Pokud se zjistí, že schválený hospodářský subjekt neplní povinnosti stanovené v této kapitole nebo vnitrostátní předpisy přijaté na základě této kapitoly nebo pokud nákupčí nebo první zpracovatel neakceptuje kontroly na místě vykonávané příslušnými orgány nebo jim při kontrole není nápomocen a/nebo neposkytuje informace uvedené v článku 38, uloží členské státy přiměřené (finanční) sankce. Sazba (finančních) sankcí se počítá podle závažnosti porušení předpisu a úměrně k jistině propadlé z důvodu nesplnění požadavků stanovených v článku 32.
5. Pokud schválený hospodářský subjekt v důsledku hrubé nedbalosti, kterou stanoví členský stát, nesplní ustanovení této kapitoly nebo vnitrostátní předpisy, mohou členské státy rozhodnout o odnětí schválení na dobu, kterou stanoví členský stát.
6. Do 15. prosince roku před rokem, na který se poskytuje podpora, zpřístupní členské státy veřejnosti seznam schválených nákupčích a prvních zpracovatelů. Na podporu poskytovanou na rok 2007 se však seznam schválených nákupčích a prvních zpracovatelů zpřístupní veřejnosti nejpozději do 15. dubna 2007.
7. Pokud členský stát rozhodl, že použije odstavec 1, vyplatí se podpora pouze žadatelům, kteří uzavřeli smlouvy se schválenými nákupčími nebo se schválenými zpracovateli.
ODDÍL 9
Kontroly
Článek 38
Vedení/archivace záznamů
1. Příslušný orgán členského státu stanoví, které záznamy musí vést nákupčí, zpracovatelé nebo žadatelé uvedení v čl. 33 odst. 1 a s jakou četností musí uvedené záznamy aktualizovat, přičemž četnost musí být alespoň měsíční.
2. U zpracovatelů musí tyto záznamy obsahovat alespoň tyto informace:
a)
množství různých surovin koupených ke zpracování;
b)
množství zpracovaných surovin a množství a druhy konečných produktů, druhotných produktů a vedlejších produktů, které z nich byly získány;
c)
ztráty při zpracování;
d)
zničená množství a důvody, proč ke zničení došlo;
e)
množství a druhy produktů prodané nebo převedené zpracovatelem a získané ceny;
f)
případně jména a adresy následných zpracovatelů.
3. U nákupčích musí tyto záznamy obsahovat alespoň tyto informace:
a)
množství všech surovin koupených a prodaných ke zpracování v rámci stávajícího režimu;
b)
jména a adresy prvních zpracovatelů.
4. V případě žadatelů uvedených v čl. 33 odst. 1 musí záznamy obsahovat alespoň skladové účetnictví umožňující sledovatelnost sklizní a zpracování ve vlastním hospodářství.
5. Příslušný orgán, jemuž podléhá nákupčí nebo první zpracovatel, ověří, zda předložená smlouva dodržuje podmínky stanovené v čl. 24 odst. 1. Pokud nejsou uvedené podmínky splněny, mělo by se to oznámit příslušnému orgánu žadatele.
6. Ohledně výpočtu hospodářské hodnoty produktů uvedených v čl. 24 odst. 6 porovnají příslušné orgány na základě informací podle odstavce 2 součet hodnot všech energetických produktů se součtem hodnot všech ostatních produktů určených k jinému účelu a získaných stejným zpracováním. Jednotlivé hodnoty se získají vynásobením příslušného množství průměrnými cenami „ze závodu“, které byly zaznamenány během předchozího hospodářského roku. Pokud tyto ceny nejsou dostupné, určí příslušný orgán odpovídající ceny zejména na základě údajů uvedených v čl. 39 odst. 1.
Článek 39
Kontroly zpracování
1. První zpracovatelé poskytnou příslušnému orgánu požadované údaje o dotčeném zpracovatelském řetězci, zejména pokud jde o ceny a technické zpracovatelské koeficienty, které se použijí pro určení množství konečných produktů, která lze získat.
2. Příslušné orgány členských států, v nichž sídlí nákupčí, provádějí kontroly v provozovnách alespoň 25 % nákupčích usazených na jejich území, vybraných na základě analýzy rizik. Tyto kontroly zahrnují fyzické kontroly a prohlídku obchodních dokladů, a to s cílem ověřit konzistentnost mezi nákupy surovin a odpovídajícími dodávkami a splnění zásadních, vedlejších a podřízených požadavků podle článku 32.
3. Příslušné orgány členských států, v nichž se provádí zpracování, zkontrolují splnění čl. 24 odst. 1 a zásadních, vedlejších a podřízených požadavků podle čl. 32 odst. 2 v provozovnách nejméně 25 % zpracovatelů nacházejících se na jejich území a vybraných na základě analýzy rizik. Tyto kontroly zahrnují alespoň:
a)
porovnání úhrnu hodnot všech energetických produktů s úhrnem hodnot všech ostatních produktů určených k jiným účelům a získaných stejným zpracováním;
b)
analýzu produkčního systému zpracovatele zahrnující fyzické kontroly a prohlídku obchodních dokladů s cílem ověřit si, zda souhlasí dodávky surovin, konečné produkty, druhotné produkty a vedlejší produkty.
Pokud jde o kontroly uvedené v písmenu b) prvním pododstavci, příslušný orgán se zejména opírá o technické koeficienty zpracování dotyčných surovin. Pokud takové koeficienty v právních předpisech Společenství pro vývoz existují, použijí se. Pokud neexistují, avšak v právních předpisech Společenství existují jiné, použijí se. Ve všech ostatních případech bude ověřování založeno především na koeficientech, které jsou všeobecně uznávané zpracovatelským průmyslem.
4. U zpracovatelských úkonů uvedených v čl. 33 odst. 1 se kontroly provádějí u 10 % žadatelů vybraných na základě analýzy rizik, kdy se zohledňuje toto:
a)
částky podpory;
b)
druh produkce uvedené v prohlášení ke zpracování, zejména jiné než jednoleté plodiny;
c)
počet zemědělských ploch;
d)
vývoj od předcházejícího roku;
e)
výsledky kontrol provedených v předchozích letech;
f)
ostatní parametry definované členskými státy na základě reprezentativnosti předložených prohlášení.
5. Kontroly uvedené v odstavci 4 zahrnují alespoň:
a)
porovnání úhrnu hodnot všech energetických produktů s úhrnem hodnot všech ostatních produktů určených k jiným účelům a získaných stejným zpracováním;
b)
ověření existence zařízení k využití nebo zpracování surovin ve vlastním hospodářství.
6. Pokud se kontrolami uvedenými v odstavci 4 zjistí nesrovnalosti, provede příslušný orgán během roku další kontroly a následně zvýší procentní podíl žadatelů, kteří budou podrobeni kontrole na místě příští rok v souladu s čl. 26 odst. 3 nařízení (ES) č. 796/2004.
7. Pokud bylo stanoveno, že některé prvky kontrol podle odstavců 2, 3 a 4 lze provádět na základě vzorku, uvedený vzorek musí zaručit spolehlivou a reprezentativní úroveň prohlídky.
8. Každá kontrola na místě je předmětem kontrolní zprávy podepsané kontrolorem a popisující přesně jednotlivé části kontroly. Zpráva musí obsahovat především:
a)
datum kontroly;
b)
přítomné osoby;
c)
období, na které se kontrola vztahuje;
d)
používané kontrolní metody včetně případného odkazu na metody odběru vzorků;
e)
výsledky kontroly.
Článek 40
Další opatření a vzájemná pomoc
1. Členské státy přijmou veškerá další opatření nezbytná k řádnému uplatňování této kapitoly a poskytují si vzájemnou pomoc při provádění kontrol požadovaných podle této kapitoly. Pokud tato kapitola nestanoví náležitá snížení a vynětí, mohou členské státy použít vhodné vnitrostátní sankce proti hospodářským subjektům zapojeným do postupu na poskytnutí podpory.
2. Pokud je to nezbytné nebo to tak vyžaduje tato kapitola, členské státy si vzájemně pomáhají s cílem umožnit a zajistit účinné kontroly a ověření pravosti předložených dokumentů a správnosti vyměněných údajů.
4.
V článku 61 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Pokud se zjistí překročení ploch uvedených v článcích 59 a 60, určí dotyčný členský stát konečnou míru překročení limitu zaokrouhlenou na dvě desetinná místa, a to před poskytnutím plateb zemědělcům a nejpozději do 31. ledna následujícího roku.“
5.
Článek 69 se nahrazuje tímto:
„Článek 69
Sdělování
Pokud se zjistí, že plochy uvedené v článcích 59 a 60 byly překročeny, stanoví dotyčný členský stát před poskytnutím plateb zemědělcům a nejpozději do 31. ledna následujícího roku konečnou sazbu překročení a oznámí ji Komisi nejpozději do 31. ledna následujícího roku. Údaje použité pro výpočet sazby, o kterou je základní plocha překročena, se sdělí v podobě formuláře podle přílohy VI.“
6.
V článku 136 se zrušují slova „čl. 30 odst. 3“.
7.
V článku 171ai se zrušuje odstavec 3.
8.
V čl. 171bb odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Členské státy stanoví částku podpory na hektar podle geografického informačního systému pro olivovníky pro každou kategorii olivového háje dříve, než se zemědělcům poskytnou platby, a nejpozději do 31. ledna následujícího roku.“
9.
V příloze III se nadpis „LHŮTA PRO PŘEDÁNÍ ÚDAJŮ: KAŽDOROČNĚ DO 15. LISTOPADU“ zrušuje.
10.
V příloze VI se nadpis „LHŮTA PRO PŘEDÁNÍ ÚDAJŮ: KAŽDOROČNĚ DO 15. LISTOPADU“ zrušuje.
11.
Příloha IX se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2007. Oddíly 3, 4, 5, 6 a 9 kapitoly 8 nařízení (ES) č. 1973/2004 ve znění čl. 1 odst. 3 tohoto nařízení se však použijí od 1. ledna 2008.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. března 2007.
REGLAMENTO (CE) N o 270/2007 DE LA COMISIÓN
de 13 de marzo de 2007
que modifica el Reglamento (CE) no 1973/2004, por el que se establecen las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1782/2003 del Consejo en lo que respecta a los regímenes de ayuda previstos en los títulos IV y IV bis de dicho Reglamento y a la utilización de las tierras retiradas de la producción con vistas a la obtención de materias primas
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1782/2003 del Consejo, de 29 de septiembre de 2003, por el que se establecen disposiciones comunes aplicables a los regímenes de ayuda directa en el marco de la política agrícola común y se instauran determinados regímenes de ayuda a los agricultores y por el que se modifican los Reglamentos (CEE) no 2019/93, (CE) no 1452/2001, (CE) no 1453/2001, (CE) no 1454/2001, (CE) no 1868/94, (CE) no 1251/1999, (CE) no 1254/1999, (CE) no 1673/2000, (CEE) no 2358/71 y (CE) no 2529/2001 (1), y, en particular, su articulo 145,
Considerando lo siguiente:
(1)
El artículo 3, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión (2) dispone que deben comunicarse a la Comisión ciertos datos. En cuanto a la ayuda al tabaco, la comunicación relativa a la cantidad indicativa de la ayuda debe notificarse el año de cosecha y no el año siguiente, como se indica en la letra d) de dicho artículo, que, por tanto, debe modificarse.
(2)
En lo que respecta a las ayudas específicas al algodón, las comunicaciones a la Comisión requeridas por el artículo 3, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1973/2004 y por el artículo 171 bis decies, apartado 3, del mismo Reglamento son redundantes. Por tanto, debe suprimirse el artículo 171 bis decies, apartado 3.
(3)
Con arreglo al artículo 71 bis, apartado 2, letra d), del Reglamento (CE) no 796/2004 de la Comisión, de 21 de abril de 2004, por el que se establecen disposiciones para la aplicación de la condicionalidad, la modulación y el sistema integrado de gestión y control previstos en el Reglamento (CE) no 1782/2003 del Consejo, por el que se establecen disposiciones comunes aplicables a los regímenes de ayuda directa en el marco de la política agrícola común y se instauran determinados regímenes de ayuda a los agricultores (3), los Estados miembros han de tener en cuenta la aplicación de reducciones o exclusiones a las solicitudes de ayudas concretas al fijar el coeficiente de reducción que debe aplicarse en caso de que se rebasen los límites presupuestarios fijados para ciertos regímenes de ayudas.
(4)
El artículo 4 del Reglamento (CE) no 1973/2004 dispone que ciertos coeficientes de reducción se fijarán a más tardar el 15 de noviembre del año considerado. El efecto global de las reducciones y exclusiones que deben aplicarse a las solicitudes de ayuda concretas no necesariamente conocidos por los Estados miembros para esa fecha. Además, no hay necesidad de fijar tales coeficientes para esa fecha.
(5)
Por añadidura, la experiencia muestra que la fijación de otros coeficientes de reducción con arreglo al artículo 4 del Reglamento (CE) no 1973/2004 es a menudo difícil de llevar a efecto para la fecha límite del 15 de noviembre del año considerado. Dado que no hay una necesidad especial de fijar dichos coeficientes en una fase tan temprana y que es suficiente si los datos se comunican a la Comisión para el 31 de enero del año siguiente y, en cualquier caso, antes de la concesión de cualquier pago, procede introducir la consiguiente modificación en el artículo 4. Esta modificación, a su vez, incide en los artículos 3, 61, 69 y 171 ter ter, y en los anexos III y VI de dicho Reglamento, que, por lo tanto, han de modificarse también.
(6)
El informe de la Comisión al Consejo sobre la revisión de la ayuda a los cultivos energéticos prevista en el artículo 88 del Reglamento (CE) no 1782/2003 ha destacado la necesidad de hacer estas ayudas más atractivas tanto para los agricultores como para los transformadores. Por consiguiente, deben simplificarse las normas de aplicación establecidas en el capítulo 8 del Reglamento (CE) no 1973/2004.
(7)
El régimen de garantías asegura que las materias primas cultivadas en superficies a las que se aplique la ayuda a los cultivos energéticos y entregadas a los receptores o primeros transformadores se transforman finalmente en energía. Sin embargo, resulta conveniente permitir que los Estados miembros sustituyan el régimen de garantías por un sistema alternativo de autorización de los operadores destinado a asegurar el mismo grado de eficacia. En este caso, es preciso que estos operadores autorizados cumplan unos requisitos mínimos y sean sancionados en caso de incumplimiento de sus obligaciones, de acuerdo con las normas detalladas que fijen a nivel nacional las autoridades competentes.
(8)
El establecimiento de una obligación contractual es una forma eficiente de asegurar que los agricultores que soliciten ayuda para cultivos energéticos entreguen las materias primas a un receptor o transformador. Sin embargo, dado que los cultivos permanentes (por ejemplo, árboles forestales de ciclo corto) no pueden cosecharse en el primer año o los primeros años de plantación, esta obligación contractual solo debe aplicarse a partir del año de la primera cosecha.
(9)
Por otra parte, deben utilizarse rendimientos representativos para el cálculo de la cantidad mínima de materias primas que debe entregar el agricultor a fin de asegurar que las superficies en cuestión se explotan con fines energéticos. No obstante, en el caso de algunas materias primas el mal uso es prácticamente imposible debido a su carácter original y, por tanto, no es necesaria la fijación de un rendimiento representativo.
(10)
La obligación de entregar todas las materias primas cosechadas en las superficies en cuestión no permite sustituirlas por una cantidad equivalente de las mismas materias primas. Para las cosechas anuales esta obligación no es necesaria y debe suprimirse, haciendo así más flexible la aplicación del régimen, sin poner en peligro su objetivo fundamental.
(11)
Es conveniente disponer que, siempre que sea posible, las comunicaciones al organismo pagador tanto por el agricultor como por el receptor o primer transformador se hagan de manera que se evite la duplicación.
(12)
El artículo 25 del Reglamento (CE) no 1973/2004 establece que los Estados miembros pueden permitir que los agricultores utilicen materias primas en su explotación con fines energéticos. Por razones de claridad y transparencia y teniendo en cuenta las peculiaridades de esta opción, es conveniente establecer normas especiales aplicables a este caso.
(13)
Para los cereales y las semillas oleaginosas utilizados en la explotación, es obligatoria la desnaturalización de la producción según dispone explícitamente el artículo 25, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1973/2004. Teniendo en cuenta el posible volumen limitado de esta producción y las dificultades técnicas de este proceso, es conveniente dejar a los Estados miembros la facultad de establecer las medidas y controles adecuados. Este planteamiento debe hacerse extensivo también a la determinación de las cantidades de materias primas cosechadas.
(14)
De conformidad con el artículo 24, apartado 3, párrafo tercero, del Reglamento (CE) no 1973/2004, los primeros transformadores y los receptores que deseen sustituir las materias primas y productos intermedios o subproductos por sus cantidades equivalentes tienen que informar al respecto a las autoridades competentes. Además, según esta disposición, las autoridades nacionales de los Estados miembros deben intercambiar información en caso de que estas transacciones afecten a diferentes Estados miembros, de manera que puedan disponer de información suficiente al respecto. Por lo tanto, la obligación de utilizar el ejemplar de control T5 indicado en los artículos 37 y 38 de este Reglamento no es necesaria y debe suprimirse.
(15)
A fin de armonizar las normas relacionadas con los regímenes de ayuda por superficie y simplificar la gestión y el control de las solicitudes de ayuda, las características a las que se refieren los actos enumerados en el anexo III del Reglamento (CE) no 1782/2003 o que puedan formar parte de las buenas condiciones agrarias y medioambientales mencionadas en el artículo 5 y en el anexo IV de ese Reglamento deben considerarse válidas para acogerse a todos los regímenes de ayuda por superficie, incluido el régimen de pago único por superficie. Por lo tanto, debe aplicarse también a dicho régimen el artículo 30, apartado 3, del Reglamento (CE) no 796/2004.
(16)
Para hacer la previsión del gasto se requiere información sobre el rendimiento en relación con el pago por superficie de cultivos herbáceos. Además, el artículo 104 del Reglamento (CE) no 1782/2003 establece rendimientos diferenciados para el cálculo de la ayuda cuando el maíz se trata por separado y cuando no. Por ello, es necesario modificar en consonancia el anexo IX del Reglamento (CE) no 1973/2004.
(17)
Así pues, procede modificar el Reglamento (CE) no 1973/2004 según lo anteriormente expuesto.
(18)
Dado que las modificaciones introducidas en el presente Reglamento corresponden a las solicitudes de ayuda que se presenten en 2007, es preciso que el presente Reglamento se aplique a partir del 1 de enero de 2007. Sin embargo, debido a ciertas limitaciones administrativas, algunas modificaciones deben aplicarse a partir del 1 de enero de 2008.
(19)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de pagos directos.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El Reglamento (CE) no 1973/2004 queda modificado como sigue:
1)
En el artículo 3, el apartado 1 queda modificado como sigue:
a)
se añade la letra b bis) siguiente:
«b bis)
a más tardar, el 15 de octubre siguiente al final del año respecto al cual se conceda la ayuda, toda la información necesaria para evaluar la ayuda a los cultivos energéticos y en particular:
-
el número de solicitudes,
-
las superficies correspondientes a cada especie de materia prima,
-
las cantidades de cada tipo de materia prima y producto final obtenidas;»;
b)
la letra c) queda modificada como sigue:
i)
la frase preliminar se sustituye por el texto siguiente:
«a más tardar el 31 de enero del año siguiente:»,
ii)
el inciso iii) se sustituye por el texto siguiente:
«iii)
la cantidad total determinada en el caso de los pagos adicionales a los productores de productos lácteos previstos en el artículo 96 del Reglamento (CE) no 1782/2003.»;
c)
la letra d) se sustituye por el texto siguiente:
«d)
a más tardar, el 31 de marzo del año de cosecha, la ayuda indicativa por kilogramo en el caso de la ayuda al tabaco prevista en el artículo 110 undecies del Reglamento (CE) no 1782/2003, por grupos de variedades de tabaco, tal como se enumeran en el anexo XXV del Reglamento, y, en su caso, por grados de calidad;».
2)
El artículo 4 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 4
El coeficiente de reducción de superficie en el caso contemplado en el artículo 75, el artículo 78, apartado 2, el artículo 82, el artículo 85, el artículo 89, apartado 2, el artículo 98 y el artículo 143 del Reglamento (CE) no 1782/2003 o de reducción de las cantidades con criterios objetivos en el caso previsto en el artículo 95, apartado 4, del mismo Reglamento se fijará antes de que se hayan concedido los pagos a los agricultores y, a más tardar, el 31 de enero del año siguiente, basándose en los datos notificados de conformidad con el artículo 3, apartado 1, letras b), b bis) y c) del presente Reglamento.».
3)
El capítulo 8 se sustituye por el texto siguiente:
«CAPÍTULO 8
AYUDA A LOS CULTIVOS ENERGÉTICOS
SECCIÓN 1
Definiciones
Artículo 23
Definiciones
A los efectos del presente capítulo, se entenderá por:
a)
“solicitante”: el agricultor que cultive las superficies a que hace referencia el artículo 88 del Reglamento (CE) no 1782/2003 con el fin de obtener la ayuda prevista en dicho artículo;
b)
“ayuda”: la ayuda a los cultivos energéticos prevista en el artículo 88 del Reglamento (CE) no 1782/2003;
c)
“productos energéticos”: los productos energéticos a que se refiere el artículo 88, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 1782/2003;
d)
“primer transformador”: el usuario de materias primas agrícolas que proceda a su primera transformación con el fin de obtener uno o varios de los productos contemplados en el artículo 88, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 1782/2003, aparte de los solicitantes que utilicen materias primas en la explotación;
e)
“receptor”: la persona que celebre con un solicitante un contrato según lo indicado en el artículo 25 y compre por su cuenta materia prima del tipo indicado en el artículo 24, apartado 1, para los usos establecidos en el artículo 88, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 1782/2003.
SECCIÓN 2
Utilización de la materia prima
Artículo 24
Utilización de la materia prima
1. En las superficies cubiertas por la ayuda podrá cultivarse cualquier materia prima agrícola siempre y cuando esté destinada principalmente a la fabricación de productos energéticos en las condiciones establecidas en los apartados 2 a 8.
2. En las superficies mencionadas en el apartado 1 podrá cultivarse remolacha azucarera siempre y cuando cualquier producto intermedio se utilice en la fabricación de productos energéticos y cualquier coproducto o subproducto que contenga azúcar se utilice de acuerdo con lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 318/2006 del Consejo (4).
3. Para el cáñamo, serán de aplicación el artículo 29 del Reglamento (CE) no 795/2004 de la Comisión (5) y el artículo 33 del Reglamento (CE) no 796/2004.
4. Los Estados miembros podrán excluir de la ayuda las materias primas que presenten problemas en relación con el control, la salud pública, el medio ambiente o la legislación penal o que tengan un porcentaje reducido de productos energéticos finales.
5. Para cualquier materia prima, los Estados miembros podrán fijar una superficie mínima de cultivo.
6. El valor económico de los productos energéticos resultantes de la transformación de las materias primas deberá ser más elevado que el de los demás productos destinados a otros usos y resultantes de la misma transformación, aplicándose para la valoración el método previsto en el artículo 38, apartado 6, del presente Reglamento.
7. No obstante lo dispuesto en el apartado 6, podrán cultivarse habas de soja en las superficies indicadas en el apartado 1 siempre y cuando cualquier producto intermedio aparte de la harina de habas de soja se utilice en la fabricación de productos energéticos.
8. Los productos energéticos deberán ser obtenidos, como máximo, por un tercer transformador sucesivo.
SECCIÓN 3
Contrato
Artículo 25
Contrato
1. La producción de las materias primas contempladas en el artículo 24 deberá ser objeto de un contrato según dispone el artículo 90 del Reglamento (CE) no 1782/2003, en las condiciones establecidas en el presente capítulo.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, para los años anteriores a la primera cosecha de los cultivos no anuales, los solicitantes, mediante una declaración escrita, podrán plantar durante el año considerado y utilizar las materias primas que vayan a cosecharse para la fabricación de productos energéticos. La declaración contendrá, como mínimo, la siguiente información:
a)
la especie de cada materia prima y la superficie ocupada por cada especie;
b)
el año previsto para la primera cosecha.
3. En apoyo de la solicitud única y dentro del plazo previsto en el artículo 11 del Reglamento (CE) no 796/2004, el solicitante presentará a la autoridad competente de la que dependa una copia del contrato celebrado entre él y un receptor o un primer transformador, o bien, en su caso, la declaración indicada en el apartado 2.
Los Estados miembros podrán decidir que el contrato solo pueda celebrarse entre un solicitante y un primer transformador.
Los Estados miembros podrán obligar a los solicitantes a celebrar un contrato único para cada materia prima.
4. El solicitante se cerciorará de que el contrato incluya la siguiente información:
a)
nombre y dirección de las partes contratantes;
b)
duración del contrato;
c)
especies de cada materia prima y superficie ocupada por cada especie;
d)
toda condición aplicable a la entrega de la cantidad previsible de materia prima;
e)
el compromiso por parte del agricultor de respetar las obligaciones previstas en el artículo 27, apartado 1;
f)
una declaración del primer transformador o el receptor en la que se comprometa a utilizar las materias primas de acuerdo con lo dispuesto en el presente capítulo.
SECCIÓN 4
Rendimientos representativos, entrega de materias primas y cantidades que deben entregarse
Artículo 26
Rendimientos representativos
1. Los Estados miembros, mediante un procedimiento adecuado, establecerán, cada año y a su debido tiempo, los rendimientos representativos que deban alcanzarse para cada especie de materia prima e informarán a los solicitantes al respecto.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, los Estados miembros podrán decidir no establecer rendimientos representativos para los cultivos que no sean anuales. En ese caso, cuando los controles previstos en el artículo 27, apartado 1, párrafo segundo, indiquen que existe un riesgo de incumplimiento de la obligación de entregar toda la materia prima cosechada, los Estados miembros, mediante el procedimiento oportuno, establecerán rendimientos representativos para los cultivos a los que afecte este riesgo.
Artículo 27
Entrega de materias primas y cantidades que deben entregarse
1. Los solicitantes entregarán al receptor o primer transformador:
a)
las cantidades de materia prima que sean iguales, como mínimo, al rendimiento representativo;
b)
toda la materia prima derivada de los cultivos para los cuales los Estados miembros hayan decidido aplicar la opción prevista en el artículo 26, apartado 2.
Los Estados miembros establecerán las medidas de control adecuadas para asegurar el cumplimiento de la obligación de entregar todas las materias primas indicadas en la letra b) anterior.
2. Los solicitantes, receptores o primeros transformadores notificarán a la autoridad competente la entrega de las materias primas mediante una declaración escrita firmada por el receptor o primer transformador y por el solicitante. La declaración contendrá, como mínimo, la siguiente información:
a)
la fecha de la entrega, y
b)
las cantidades entregadas para cada especie.
3. Los receptores o primeros transformadores se harán cargo de la materia prima, según lo indicado en el apartado 1, y se asegurarán de que se utiliza una cantidad equivalente de esta materia prima, dentro de la Comunidad, para la fabricación de uno o más productos energéticos.
4. Los receptores entregarán a los primeros transformadores una cantidad equivalente de todas las materias primas recibidas de los solicitantes.
5. El primer transformador podrá utilizar una cantidad equivalente de la materia prima, los productos intermedios o los subproductos para fabricar uno o más productos energéticos.
En el caso mencionado en el párrafo primero o cuando el receptor venda una cantidad equivalente de la materia prima cosechada, el primer transformador o el receptor informará al respecto a la autoridad competente ante la cual se haya constituido la garantía indicada en el artículo 31 o, en caso de aplicación del artículo 37, a la autoridad competente responsable de la autorización del receptor o primer transformador. Si esta cantidad equivalente se utiliza en un Estado miembro distinto de aquel en el que se haya cosechado la materia prima, las autoridades competentes de los Estados miembros en cuestión se informarán mutuamente acerca de la transacción.
6. De conformidad con las disposiciones nacionales que rigen las relaciones contractuales, el primer transformador podrá delegar en un tercero la recogida de la materia prima obtenida por el agricultor que solicite la ayuda. El primer transformador seguirá siendo el único responsable del cumplimiento de las obligaciones previstas en el presente capítulo.
Artículo 28
Circunstancias excepcionales
En caso de circunstancias excepcionales o fuerza mayor tal como se definen en el artículo 40, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1782/23, el solicitante, mediante el procedimiento establecido en el artículo 72 del Reglamento (CE) no 796/2004, podrá informar a los autoridad competente de la que dependa de que no puede entregar toda la materia prima especificada en el contrato mencionado en el artículo 25 o una parte de ella. La autoridad competente, tras haber obtenido suficientes pruebas de dichas circunstancias excepcionales, podrá autorizar la modificación de las cantidades que deban entregarse al receptor o primer transformador.
SECCIÓN 5
Condiciones de pago de la ayuda
Artículo 29
Pago
1. Sin perjuicio de las sanciones previstas en el artículo 51 del Reglamento (CE) no 796/2004 y el artículo 30 del presente Reglamento, la ayuda se abonará solo cuando:
a)
se haya depositado ante la autoridad competente una copia del contrato al que se refiere el artículo 25;
b)
se haya constituido la garantía prevista en el artículo 31, excepto cuando se aplique el artículo 37;
c)
se haya presentado a la autoridad competente la declaración prevista en el artículo 27, apartado 2;
d)
la autoridad competente haya comprobado que se cumplen las condiciones previstas en los artículos 25 y 27 en cada una de las solicitudes.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1 y sin perjuicio de las reducciones y exclusiones previstas en el artículo 51 del Reglamento (CE) no 796/2004 y las sanciones previstas en el artículo 30 del presente Reglamento, la ayuda correspondiente a los años anteriores a la primera cosecha para los cultivos no anuales se pagará siempre y cuando se haya presentado a la autoridad competente la declaración indicada en el artículo 25, apartado 2, y esta haya comprobado el cumplimiento del artículo 25, apartado 2.
Artículo 30
Sanciones en caso de falsedad en la declaración de entrega
Cuando los controles pongan de manifiesto que la declaración de entrega prevista en el artículo 27, apartado 2, es intencionadamente falsa, se considerará que el solicitante ha dejado de reunir las condiciones necesarias para la ayuda. Si la ayuda ya se hubiese pagado, se recuperará de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 73 del Reglamento (CE) no 796/2004. Para los cultivos que no sean anuales, los pagos efectuados estarán sujetos a recuperación hasta el último pago admisible.
SECCIÓN 6
Obligaciones de los receptores y de los primeros transformadores
Artículo 31
Garantías
1. Los receptores o primeros transformadores constituirán una garantía ante sus autoridades competentes según lo dispuesto en el apartado 2, dentro del plazo fijado para las modificaciones de las solicitudes de pago del año considerado en el Estado miembro correspondiente, según lo indicado en el artículo 15, apartado 2, del Reglamento (CE) no 796/2004. Sin embargo, los Estados miembros podrán dispensar de la obligación de constituir la garantía en las condiciones establecidas en el artículo 5 del Reglamento (CEE) no 2220/85 (6).
2. La garantía correspondiente a cada materia prima se calculará sobre la base de un importe de 60 EUR por hectárea, multiplicado por la suma de todas las tierras cultivadas que sean objeto de un contrato firmado por el receptor o el primer transformador y que se utilicen para producir la materia prima prevista.
3. Sin embargo, en caso de que se produzcan cultivos distintos de los anuales, las garantías se constituirán respecto al año de la primera cosecha solamente y mantendrán su validez durante los años siguientes del período de vigencia del contrato.
4. En caso de que el contrato se modifique según lo dispuesto en el artículo 28, la garantía constituida se adaptará en consecuencia.
5. Sin perjuicio de lo dispuesto en los artículos 20 a 24 del Reglamento (CEE) no 2220/85, cuando sea el receptor el que haya constituido la garantía, esta se liberará una vez que la materia prima haya sido entregada al primer transformador, siempre que la autoridad competente de la que dependa el receptor tenga pruebas de que el primer transformador ha constituido una garantía equivalente ante la autoridad competente de la que dependa. En caso de primera transformación en un Estado miembro que aplique lo dispuesto en el artículo 37, la garantía constituida por el receptor se liberará una vez que la materia prima se haya entregado al primer transformador autorizado.
Artículo 32
Exigencias principales, secundarias y subordinadas de los receptores y transformadores
1. Las siguientes obligaciones constituirán exigencias principales tal como se definen en el artículo 20 del Reglamento (CEE) no 2220/85 de la Comisión:
a)
la obligación de los receptores de entregar al primer transformador la cantidad total de materias primas, tal como establece el artículo 27, apartado 4;
b)
la obligación de los primeros transformadores de transformar en los productos finales especificados en el contrato, como mínimo, las cantidades de materias primas determinadas según lo dispuesto en el artículo 27, apartado 1;
c)
la obligación de los primeros transformadores en lo que se refiere al valor económico de los productos energéticos obtenidos mediante la transformación de las materias primas, según lo dispuesto en artículo 24, apartado 6.
2. La obligación de los primeros transformadores de transformar las materias primas, a más tardar, el 31 de julio del segundo año siguiente al de la cosecha constituirá una exigencia secundaria tal como se define en el artículo 20 del Reglamento (CEE) no 2220/85.
3. Las siguientes obligaciones constituirán exigencias subordinadas tal como se definen en el artículo 20 del Reglamento (CEE) no 2220/85:
a)
para los receptores y primeros transformadores:
i)
la obligación de aceptar las cantidades correspondientes de materias primas entregadas por los solicitantes con arreglo al artículo 27, apartado 3,
ii)
la obligación de firmar la declaración de entrega indicada en el artículo 27, apartado 2;
b)
para los primeros transformadores, la obligación, en su caso, de constituir una garantía dentro del plazo establecido en el artículo 31, apartado 1.
4. No obstante lo dispuesto en el artículo 20, apartado 2, del Reglamento (CEE) no 2220/85, constituirá exigencia principal la obligación por parte del receptor o primer transformador de aceptar o facilitar los controles sobre el terreno que efectúen las autoridades competentes y aportar los registros mencionados en el artículo 38 del presente Reglamento.
SECCIÓN 7
Normas especiales para el uso de materias primas en la explotación
Artículo 33
Utilización de materias primas en la explotación
1. No obstante lo dispuesto en el artículo 25, apartado 1, los Estados miembros podrán autorizar al solicitante a:
a)
utilizar árboles forestales de ciclo corto del código ex 0602 90 41 o todos los cereales o las oleaginosas de los códigos NC 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 y 1206 00 99 cosechados:
i)
como combustible para calentar su explotación agraria,
ii)
para la producción de energía o de biocombustibles en su explotación agraria;
b)
transformar en biogás del código NC 2711 29 00, en su explotación agraria, toda la materia prima cosechada.
2. Cuando se aplique el apartado 1 del presente artículo, no se aplicará el artículo 25. Dentro del plazo previsto en el artículo 11 del Reglamento (CE) no 796/2004 y en apoyo de la solicitud única, los solicitantes presentarán a las autoridades competentes de las que dependan una declaración escrita que incluirá, como mínimo, la siguiente información:
a)
la especie de cada materia prima y la superficie ocupada por cada especie;
b)
en su caso, el año previsto para la primera cosecha;
c)
un compromiso por parte del solicitante de utilizar o transformar directamente la materia prima objeto de la declaración con arreglo a lo dispuesto en el apartado 1 del presente artículo y en el artículo 24, apartado 1, y dentro de un plazo que deberán fijar los Estados miembros y que no será posterior al 31 de julio del segundo año siguiente al de la cosecha;
d)
el uso final a que se destine la materia prima y la descripción técnica de la transformación prevista.
3. Salvo disposición en contrario de la presente sección, lo dispuesto en el presente capítulo se aplicará a los agricultores correspondientes.
Artículo 34
Cantidades de materias primas que deben utilizarse en la explotación
1. Los solicitantes utilizarán en la explotación:
a)
una cantidad de materias primas, como mínimo, igual al rendimiento representativo indicado en el artículo 26, o
b)
en el caso de las materias primas para las que no se haya establecido un rendimiento representativo, todas las materias primas cosechadas.
Los Estados miembros establecerán las medidas de control oportunas para asegurar el cumplimiento de la obligación establecida en la letra b) anterior.
2. Dentro de un plazo que deberán fijar los Estados miembros, los solicitantes presentarán a la autoridad competente una declaración sobre la cosecha que incluya, como mínimo, la siguiente información:
a)
la fecha de la cosecha;
b)
las cantidades de materias primas cosechadas.
3. En caso de circunstancias excepcionales o fuerza mayor tal como se definen en el artículo 40, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1782/2003, el solicitante, con arreglo al artículo 72 del Reglamento (CE) no 796/2004, podrá informar a la autoridad competente de la que dependa de que no puede cosechar ni utilizar toda la materia prima indicada en el apartado 1 o una parte de ella. La autoridad competente, tras haber obtenido pruebas suficientes de dichas circunstancias excepcionales, podrá autorizar la modificación de las cantidades que deban utilizarse en la explotación.
Artículo 35
Controles
Sin perjuicio de los controles previstos en los artículos 24 y 26 del Reglamento (CE) no 796/2004 y en el artículo 37, apartados 4 a 6, del presente Reglamento, los Estados miembros que apliquen el artículo 33, apartado 1, del presente Reglamento establecerán medidas de control adecuadas para asegurar que:
a)
se cosechan las cantidades pertinentes de materias primas con arreglo a lo dispuesto en el artículo 34.
Estas medidas de control cubrirán al menos los aspectos siguientes:
i)
el control administrativo del cumplimiento del artículo 34 referente a las cantidades cosechadas,
ii)
los controles sobre el terreno, al menos, en el 10 % de las explotaciones para comprobar la cantidad cosechada que haya declarado el solicitante según lo dispuesto en el artículo 34, apartado 2;
b)
las materias primas mencionadas en la letra a) se utilizan directamente en la explotación o se transforman en el biogás del código NC 2711 29 00.
Artículo 36
Pagos
1. Sin perjuicio de las deducciones y exclusiones establecidas en el artículo 51 del Reglamento (CE) no 796/2004 y en el apartado 2 del presente artículo, la ayuda se abonará a los solicitantes solo cuando:
a)
se hayan cosechado las cantidades requeridas de acuerdo con el artículo 34;
b)
se hayan presentado a la autoridad competente las declaraciones previstas en el artículo 33, apartado 2, y en el artículo 34, apartado 2, y
c)
la autoridad competente haya efectuado los controles previstos en el artículo 35, letra a).
2. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 40 del Reglamento (CE) no 1782/2003, si un solicitante presentase intencionadamente una declaración falsa sobre la cosecha indicada en el artículo 34, apartado 2, del presente Reglamento, se considerará que deja de reunir las condiciones necesarias para la ayuda. Si la ayuda ya se hubiese pagado, se recuperará de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 73 del Reglamento (CE) no 796/2004.
Si las materias primas no se hubiesen transformado en productos energéticos dentro del plazo indicado en el artículo 33, apartado 2, letra c), se recuperará la ayuda pagada por la cosecha con arreglo a lo dispuesto en el artículo 73 del Reglamento (CE) no 796/2004 y el agricultor quedará excluido de la ayuda a los cultivos energéticos para el año siguiente.
Artículo 36 bis
Los Estados miembros podrán decidir aplicar esta sección a partir del 1 de enero de 2008.
SECCIÓN 8
Sistema de autorización opcional
Artículo 37
Sistema de autorización opcional
1. No obstante lo dispuesto en el artículo 31, los Estados miembros podrán establecer un sistema de autorización de los receptores y primeros transformadores (en lo sucesivo denominado “operadores autorizados”).
Los Estados miembros pondrán a disposición del público la decisión mencionada en el párrafo primero, a más tardar, el 1 de noviembre del año anterior a su aplicación. No obstante, para 2007, los Estados miembros pondrán su decisión a disposición del público, a más tardar, el 1 de marzo de 2007.
Salvo disposición en contrario de esta sección, el presente capítulo se aplicará a los Estados miembros que hayan decidido aplicar el párrafo primero.
2. Cuando un Estado miembro haya decidido aplicar el apartado 1, adoptará las disposiciones necesarias y tomará las medidas oportunas para asegurar el cumplimiento de lo dispuesto en el presente capítulo. En particular, los Estados miembros establecerán las condiciones para la autorización de los operadores, asegurándose de que cumplen, como mínimo, los siguientes criterios:
a)
para los receptores:
i)
tener la capacidad administrativa para operar como receptor y llevar los registros indicados en el artículo 38,
ii)
tener una relación contractual con, al menos, un transformador para la entrega de las materias primas o haber llevado a cabo actividades comerciales durante un período suficiente;
b)
para los primeros transformadores:
i)
tener la capacidad administrativa para operar como primer transformador y, asimismo, para llevar los registros indicados en el artículo 38,
ii)
tener la capacidad de producción adecuada para la fabricación de, al menos, uno de los productos energéticos mencionados en el artículo 24, apartado 1.
3. Los Estados miembros establecerán un procedimiento de control de la autorización de los operadores antes de que se publique la lista mencionada en el apartado 6.
4. Cuando se constate que un operador autorizado incumple las obligaciones establecidas en el presente capítulo o las disposiciones nacionales adoptadas a partir de este, o cuando un receptor o primer transformador no acepte o no facilite los controles sobre el terreno que deben efectuar las autoridades competentes o no aporte la información indicada en el artículo 38, los Estados miembros impondrán las sanciones oportunas. La cuantía de las sanciones se calculará teniendo en cuenta la gravedad de la infracción y en proporción a la garantía incautada por incumplimiento de las obligaciones establecidas en el artículo 32.
5. Cuando un operador autorizado, a consecuencia de una negligencia grave determinada como tal por el Estado miembro, incumpla lo dispuesto en el presente capítulo o las disposiciones nacionales correspondientes, dicho Estado podrá retirarle la autorización durante el período que el mismo determine.
6. Antes del 15 de diciembre del año anterior a aquel respecto al cual se conceda la ayuda, los Estados miembros pondrán a disposición del público una lista de los receptores y primeros transformadores autorizados. Sin embargo, en el caso de la ayuda que debe concederse respecto al año 2007, la lista de receptores y primeros transformadores autorizados se pondrá a disposición del público, a más tardar, el 15 de abril de 2007.
7. Cuando un Estado miembro haya decidido aplicar el apartado 1, la ayuda se pagará solo a los solicitantes que hayan suscrito contratos con receptores o transformadores autorizados.
SECCIÓN 9
Controles
Artículo 38
Registros
1. La autoridad competente del Estado miembro especificará qué registros deben llevar los receptores, transformadores o solicitantes a los que se refiere el artículo 33, apartado 1, y la frecuencia con que habrán de actualizarse los registros, que será, al menos, mensual.
2. Para los transformadores, estos registros deberán incluir, al menos, la siguiente información:
a)
las cantidades de las diversas materias primas compradas para su transformación;
b)
las cantidades de materias primas transformadas y las cantidades y tipos de productos acabados, coproductos y subproductos obtenidos a partir de ellas;
c)
las pérdidas registradas durante el proceso de transformación;
d)
las cantidades destruidas y los motivos de la destrucción;
e)
las cantidades y tipos de productos vendidos o cedidos por el transformador y los precios obtenidos;
f)
en su caso, los nombres y direcciones de los transformadores ulteriores.
3. Para los receptores, estos registros deberán incluir, al menos, la siguiente información:
a)
las cantidades de las diversas materias primas compradas y vendidas para su transformación en virtud de este régimen;
b)
los nombres y direcciones de los primeros transformadores.
4. En el caso de los solicitantes mencionados en el artículo 33, apartado 1, los registros incluirán, al menos, un inventario de existencias que permita la trazabilidad de las cosechas y de la transformación en la explotación.
5. La autoridad competente de la que dependa el receptor o primer transformador comprobará que el contrato presentado cumple las condiciones previstas en el artículo 24, apartado 1. En caso de no cumplirse estas condiciones, se informará de ello a la autoridad competente de la que dependa el solicitante.
6. Para el cálculo del valor económico de los productos, al que se hace referencia en el artículo 24, apartado 6, la autoridad competente, basándose en la información indicada en el apartado 2, comparará la suma de los valores de todos los productos energéticos con la suma de los valores de todos los demás productos destinados a otros usos y obtenidos de la misma transformación. Cada valor será el resultado de la cantidad respectiva multiplicada por la media de los precios franco fábrica registrados durante la anterior campaña de comercialización. En caso de que estos precios no estén disponibles, la autoridad competente determinará los precios pertinentes, basándose, entre otras cosas, en la información a que se hace referencia en el artículo 39, apartado 1.
Artículo 39
Controles de la transformación
1. El primer transformador facilitará a la autoridad competente de la que dependa la información necesaria acerca de la cadena de transformación en cuestión, en particular en lo referente a los precios y los coeficientes técnicos de transformación utilizados para determinar las cantidades de productos acabados que pueden obtenerse.
2. Las autoridades competentes de los Estados miembros en los que estén establecidos los receptores realizarán controles en las instalaciones de, al menos, el 25 % de los receptores instalados en su territorio, seleccionados a partir de un análisis de riesgo. Estas comprobaciones comprenderán controles físicos e inspecciones de los documentos comerciales, a fin de verificar la concordancia entre las compras de materias primas y las correspondientes entregas, así como el cumplimiento de las exigencias principales, secundarias y subordinadas establecidas en el artículo 32.
3. Las autoridades competentes de los Estados miembros en los que tenga lugar la transformación comprobarán el cumplimiento de lo dispuesto en el artículo 24, apartado 1, y de las exigencias principales, secundarias y subordinadas establecidas en el artículo 32, apartado 2, en las instalaciones de, al menos, el 25 % de los transformadores instalados en su territorio, seleccionados a partir de un análisis de riesgo. Estos controles consistirán, como mínimo, en lo siguiente:
a)
una comparación de la suma de los valores de todos los productos energéticos con la suma de los valores de todos los demás productos destinados a otros usos y obtenidos en la misma operación de transformación;
b)
un análisis del sistema de producción del transformador que incluya comprobaciones físicas e inspecciones de los documentos comerciales, con el fin de verificar que las entregas de materias primas cuadran con los productos finales, coproductos y subproductos.
A los efectos de la comprobación contemplada en la letra b) anterior, la autoridad competente se basará en particular en los coeficientes técnicos de transformación de las materias primas consideradas. Cuando existan, deberán aplicarse los coeficientes previstos en la normativa comunitaria en materia de exportación. En su ausencia, se aplicarán otros coeficientes que estén previstos en la normativa comunitaria. En todos los demás casos, la comprobación se basará principalmente en los coeficientes generalmente admitidos por la industria de transformación.
4. En lo que respecta a las transformaciones contempladas en el artículo 33, apartado 1, los controles se efectuarán sobre el 10 % de los solicitantes, seleccionados basándose en un análisis de riesgo que tendrá en cuenta los siguientes elementos:
a)
importe de las ayudas;
b)
tipo de producción declarada para la transformación, especialmente, cultivos no anuales;
c)
número de parcelas agrícolas;
d)
evolución desde el año anterior;
e)
resultados de los controles de años anteriores;
f)
otros parámetros que definan los Estados miembros basándose en la representatividad de las declaraciones presentadas.
5. Los controles mencionados en el apartado 4 consistirán, como mínimo, en:
a)
una comparación de la suma de los valores de todos los productos energéticos con la suma de los valores de todos los demás productos destinados a otros usos y obtenidos en la misma operación de transformación;
b)
una comprobación de la existencia de instalaciones para la utilización o transformación de las materias primas en la explotación.
6. En caso de que los controles a que se hace referencia en el apartado 4 pongan de manifiesto la existencia de irregularidades, la autoridad competente efectuará los controles suplementarios que sean necesarios durante el año en curso y aumentará en consonancia el porcentaje de solicitantes que deban ser objeto de control sobre el terreno el siguiente año, de conformidad con el artículo 26, apartado 3, del Reglamento (CE) no 796/2004.
7. En caso de que esté establecido que determinados elementos de los controles contemplados en los apartados 2, 3 y 4 puedan llevarse a cabo por muestreo, la muestra deberá garantizar un nivel de control fiable y representativo.
8. Cada control sobre el terreno será objeto de un informe de control firmado por el responsable del mismo, en el que se precisarán los diferentes elementos del control. Este informe contendrá, en particular, los siguientes datos:
a)
fecha del control;
b)
personas presentes;
c)
período controlado;
d)
técnicas de control utilizadas, incluida, en su caso, una referencia a los métodos de muestreo;
e)
resultados del control.
Artículo 40
Medidas suplementarias y asistencia mutua
1. Los Estados miembros adoptarán las medidas suplementarias necesarias para la adecuada aplicación del presente capítulo y se prestarán asistencia mutua para la ejecución de los controles en él previstos. En los casos en que el presente capítulo no prevea las reducciones o exclusiones apropiadas, los Estados miembros podrán aplicar las sanciones nacionales pertinentes a los operadores comerciales que intervengan en el procedimiento de concesión de ayudas.
2. En la medida de lo necesario o de lo requerido por el presente capítulo, los Estados miembros se prestarán asistencia mutua para garantizar la eficacia de los controles y permitir la comprobación de la autenticidad de los documentos presentados y la exactitud de los datos intercambiados.
4)
En el artículo 61, el apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. Cuando se constate que se han rebasado las superficies contempladas en los artículos 59 y 60, el Estado miembro interesado determinará el porcentaje definitivo de rebasamiento, con un máximo de dos decimales, antes de que se concedan los pagos a los agricultores y, a más tardar, el 31 de enero del año siguiente.».
5)
El artículo 69 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 69
Comunicaciones
Cuando se constate que se han rebasado las superficies a que se refieren los artículos 59 y 60, el Estado miembro interesado deberá fijar el porcentaje de rebasamiento definitivo antes de que se concedan los pagos a los agricultores y, a más tardar, el 31 de enero del año siguiente, y lo notificará a la Comisión, a más tardar, el 31 de enero del año siguiente. Los datos en los que se base el cálculo del porcentaje de rebasamiento de una superficie básica deberán comunicarse con arreglo al formulario que figura en el anexo VI.».
6)
En el artículo 136, se suprimen los términos «el apartado 3 de su artículo 30».
7)
En el artículo 171 bis decies, se suprime el apartado 3.
8)
En el artículo 171 ter ter, apartado 2, el párrafo primero se sustituye por el texto siguiente:
«Los Estados miembros fijarán el importe de la ayuda por ha-SIG oleícola para cada categoría de olivar, antes de que se concedan los pagos a los agricultores y, a más tardar, el 31 de enero del año siguiente.».
9)
En el anexo III, se suprime el epígrafe «FECHA LÍMITE DE TRANSMISIÓN: 15 DE NOVIEMBRE DE CADA AÑO».
10)
En el anexo VI, se suprime el epígrafe «FECHA LÍMITE DE TRANSMISIÓN: 15 DE NOVIEMBRE DE CADA AÑO».
11)
El anexo IX se sustituye por el que figura en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Se aplicará a partir del 1 de enero de 2007. Sin embargo, las secciones 3, 4, 5, 6 y 9 del capítulo 8 del Reglamento (CE) no 1973/2004, modificado por el artículo 1, apartado 3, del presente Reglamento, se aplicarán a partir del 1 de enero de 2008.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 13 de marzo de 2007.