ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 26. února 2007,
kterým se stanoví, že čl. 30 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb se vztahuje na dodávky elektřiny a plynu v Anglii, Skotsku a Walesu
(oznámeno pod číslem K(2007) 559)
(Pouze anglické znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2007/141/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (1), a zejména na čl. 30 odst. 4 a 6 uvedené směrnice,
s ohledem na žádost Spojeného království učiněnou prostřednictvím e-mailu dne 24. října 2006 a potvrzenou podepsaným faxem se stejným datem a na doplňkové informace, o které požádaly útvary Komise prostřednictvím e-mailu dne 17. listopadu 2006 a které byly předloženy Spojeným královstvím prostřednictvím e-mailu dne 27. listopadu 2006,
s ohledem na závěry nezávislého vnitrostátního orgánu, úřadu pro trhy zemního plynu a elektřiny (dále jen „OFGEM“), podle kterých jsou podmínky pro uplatnění čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES splněny,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 30 směrnice 2004/17/ES stanoví, že zakázky určené pro umožnění výkonu jedné z činností, na které se směrnice vztahuje, se neřídí touto směrnicí, pokud je činnost v členském státě, ve kterém má být vykonávána, přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup. Přímé vystavení hospodářské soutěži se vyhodnocuje na základě objektivních kritérií, která vezmou v úvahu zvláštní typické vlastnosti dotčeného odvětví. K neomezenému přístupu na trh dochází, pokud členský stát provede a uplatní příslušné právní předpisy Společenství k otevření daného odvětví nebo jeho části.
(2)
Tyto právní předpisy jsou uvedeny v příloze XI směrnice 2004/17/ES, která, pokud jde o odvětví elektřiny, odkazuje na směrnici Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou (2). Směrnice 96/92/ES byla nahrazena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES (3), která vyžaduje ještě vyšší stupeň otevřenosti trhu. Pokud jde o odvětví plynu, odkazuje příloha XI na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/30/ES ze dne22. června 1998 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem (4). Směrnice 98/30/ES byla nahrazena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES (5), která vyžaduje ještě vyšší stupeň otevřenosti trhu.
(3)
V souladu s čl. 62 odst. 2 směrnice 2004/17/ES se hlava III uvedené směrnice, která stanoví pravidla pro veřejné soutěže na určitý výkon v oblasti služeb, nevztahuje na veřejné soutěže na určitý výkon organizované pro vykonávání činnosti v daném členském státě, o které Komise rozhodla, že se na ni vztahuje čl. 30 odst. 1 této směrnice, nebo o které se má za to, že se na ni uvedený odstavec vztahuje, na základě čl. 30 odst. 4 druhého nebo třetího pododstavce nebo čl. 30 odst. 5 čtvrtého pododstavce.
(4)
Žádost předložená Spojeným královstvím se týká velkoobchodních i maloobchodních dodávek elektřiny a plynu v Anglii, Skotsku a Walesu. I když mohou existovat určité podobnosti, je nicméně vhodné na základě příslušných typických vlastností, zejména pak na základě velmi omezeného stupně nahraditelnosti, vycházet z existence dvou rozdílných produktových trhů - jednoho s plynem a druhého s elektřinou - spíše než z jednoho výrobkového trhu s „energií“.
(5)
Vzhledem k jednotné povaze trhů s elektřinou těchto tří zeměpisných oblastí uvedených v žádosti a omezené kapacitě (6) spojení mezi sítěmi Spojeného království a sítěmi ostatních území ve Společenství by Anglie, Skotsko a Wales měly být považovány za vhodný trh s elektřinou pro účely hodnocení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES. Pokud jde o plyn, mělo by se rovněž dojít k závěru, že příslušným zeměpisným trhem je Velká Británie, neboť podle vyjádření britského úřadu Office of Fair Trade„mají podmínky obchodování s plynem své hranice: ačkoli obchod s plynem probíhá v kontinentální Evropě prostřednictvím propojovacího vedení Bacton-Zeebrugge, jedná se o poměrně malá množství“. Totéž platí pro množství, s nimiž se obchoduje mezi Velkou Británií a Severním Irskem (na které se toto rozhodnutí nevztahuje) a Irskou republikou. Tyto závěry jsou v souladu s jedním ze zjištění uvedených ve sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu: Zpráva o pokroku při vytváření vnitřního trhu s plynem a elektřinou (7) (dále jen „zpráva z roku 2005“), podle kterého „z hlediska hospodářských ukazatelů … má trh s elektřinou a plynem v EU nadále vnitrostátní povahu“.
(6)
Toto hodnocení stejně jako všechna ostatní, která jsou obsažena v tomto rozhodnutí, je výhradně určeno pro účely směrnice 2004/17/ES, aniž je dotčeno použití pravidel pro hospodářskou soutěž.
(7)
Pokud jde o elektřinu, Spojené království provedlo a uplatnilo nejen směrnici 96/92/ES, nýbrž i směrnici 2003/54/ES. Pokud jde o plyn, provedlo Spojené království opět nejen směrnici 98/30/ES, ale také směrnici 2003/55/ES. Přístup na trh by se proto měl v souladu s čl. 30 odst. 3 prvním pododstavcem považovat za neomezený, a to jak u elektřiny, tak u plynu.
(8)
Přímé vystavení hospodářské soutěži by mělo být hodnoceno na základě různých ukazatelů, z nichž žádný není sám o sobě rozhodující. Ve zprávě z roku 2005 Komise uvedla, že „na mnoha vnitrostátních trzích navíc dochází k vysokému stupni průmyslové koncentrace, a tím k omezování rozvoje účinné hospodářské soutěže“ (8). Dále došla k závěru, že „jedním z ukazatelů míry hospodářské soutěže na vnitrostátních trzích je celkový podíl na trhu tří největších výrobců (elektřina) a velkoobchodních dodavatelů (zemní plyn)“ (9). Podle posledních dostupných údajů činí celkový tržní podíl tří největších výrobců elektřiny na celkové výrobě 39 % (10), zatímco celkový tržní podíl tří největších dodavatelů plynu na velkoobchodním trhu činí v procentech 36 % (11). Obě tyto úrovně je třeba považovat za dostatečně nízkou úroveň a měly by být brány jako projev přímého vystavení hospodářské soutěži.
(9)
Dobrým ukazatelem hospodářské soutěže je rovněž stupeň likvidity, protože podmínky hospodářské soutěže v oblasti dodávek elektřiny a plynu jsou značně ovlivněny likviditou na velkoobchodních trzích. Velkoobchodní trh s elektřinou ve Spojeném království je charakterizován jako bilaterální obchodní trh se zprostředkovaným prodejem. Také existuje více než jedna energetická burza, i když UKPX má největší objem. Někteří z hlavních aktérů na velkoobchodním trhu jsou vlastníky výrobní kapacity s tím, že vlastnictví výrobní kapacity je dost rozmanité a 8 společností se podílí zhruba na 70 % kapacity. Pokud jde o Spojené království, představuje vícenásobný nákup a prodej elektrické energie (před dodávkou) přibližně trojnásobek spotřeby (12). Tento stupeň likvidity by měl být pokládán za uspokojivý, tj. je způsobilý být ukazatelem dobře fungujícího, konkurenčního velkoobchodního trhu. Pokud jde o odvětví plynu, měl by být vícenásobný nákup a prodej elektrické energie (před dodávkou) rovněž považován za uspokojivou úroveň, protože také představuje dvojnásobek až trojnásobek celkové spotřeby (13). Také na úrovni maloobchodu je dostatečný počet aktérů, neboť existuje šest hlavních dodavatelů aktivních na trhu pro domácnosti a další společnosti aktivní v odvětví velkoodběratelů (14). Pro trhy s plynem je rovněž charakteristický dostatečný počet aktivních aktérů a situace se dá shrnout takto: „Na trhu s plynem ve Spojeném království existuje vysoká úroveň hospodářské soutěže s přibližně 10 společnostmi aktivními na velkoobchodním trhu. Stejně jako u elektřiny se na zásobování většiny domácností na trhu podílí 6 společností …, (z nichž) … u pěti se jedná o nové účastníky na trhu dodávek plynu. Velkoodběratelé, k nimž patří i mnoho velkých ropných společností, nakupují přímo na velkoobchodním trhu.“ (15) Tyto faktory by proto měly být považovány za projev přímého vystavení hospodářské soutěži.
(10)
Za ukazatele by se měly pokládat rovněž mechanismy vyrovnávacích trhů, a to nejen v souvislosti s výrobou, ale též pro velkoobchodní a maloobchodní trhy. Ve skutečnosti „jakýkoli účastník trhu, který snadno nedokáže přizpůsobit svůj výrobní profil charakteristikám svých zákazníků, pocítí rozdíl mezi cenou, za kterou provozovatel přenosových soustav prodává nedostatkovou energii, a cenou, za kterou koupí zpět nadbytečnou výrobu. Tyto ceny může provozovateli přenosových soustav stanovit přímo regulační orgán, nebo lze využít mechanismu založeného na trhu, tzn. že cena je určována na základě nabídek od ostatních výrobců, kteří chtějí tímto způsobem regulovat svou výrobu směrem nahoru či dolů … vážný problém pro malé účastníky trhu vzniká tehdy, pokud nastává riziko, že dojde k velkému rozmezí mezi nákupní cenou od provozovatele přenosových soustav a prodejní cenou. K tomu dochází v několika členských státech a pravděpodobně to poškozuje rozvoj hospodářské soutěže. Velké rozmezí může svědčit o nedostatečné úrovni hospodářské soutěže na vyrovnávacím trhu, který může být ovládán pouze jedním či dvěma hlavními výrobci energie. Takovéto problémy jsou ještě horší tam, kde uživatelé sítí nejsou schopni přizpůsobit své postavení téměř v reálném čase.“ (16) Od zavedení mechanismů British Electricity Trading and Transmission Arrangements (dále jen „BETTA“) existuje pro Anglii, Skotsko a Wales jednotný vyrovnávací trh. Mimoto jeho hlavní vlastnosti (tržní ceny, půlhodinové uzávěrky a relativně malé rozmezí mezi cenami) je třeba považovat za ukazatele přímého vystavení hospodářské soutěži. Podobně se u plynu vyrovnávací ceny odvozují na základě tržního mechanismu řízeného provozovatelem přenosových soustav. Vyrovnávání se provádí každodenně a obvykle nedochází k výraznému rozmezí mezi nákupní a prodejní cenou. Tento nediskriminační mechanismus nepředstavuje pro dodavatele žádnou překážku.
(11)
Vzhledem k vlastnostem dotčených produktů (elektřiny a plynu) a nedostatku či nedostupnosti vhodných náhradních produktů nebo služeb má větší význam při hodnocení stavu hospodářské soutěže na trzích s elektřinou a plynem cenová konkurence a tvorba cen. Počet odběratelů, kteří mění dodavatele, je ukazatelem skutečné cenové konkurence a tedy nepřímo „přirozeným ukazatelem účinnosti hospodářské soutěže. Mění-li dodavatele pouze málo odběratelů, je pravděpodobné, že trh nefunguje správně, ačkoli by se neměly opomíjet výhody plynoucí z možnosti opětovného uzavírání dohod s dosavadními dodavateli.“ (17) Mimoto „existence regulovaných cen pro koncového odběratele je jasným klíčovým faktorem chování zákazníka … I když lze zachování kontrol v přechodném období odůvodnit, budou tyto kontroly s blížící se potřebou investic způsobovat stále větší narušení“. (18)
(12)
Ve Spojeném království změnilo dodavatele přes 70 % velkých a velmi velkých průmyslových odběratelů a malých a středně velkých průmyslových a obchodních odběratelů, zatímco v kategorii velmi malých obchodních odběratelů a domácností to bylo necelých 50 % (19); kontrola cen pro koncové uživatele byla zrušena v roce 2002 (20). Pokud jde o plyn, změnilo ve Spojeném království dodavatele přes 70 % velkých a velmi velkých průmyslových odběratelů, včetně elektráren, a malých a středně velkých průmyslových a obchodních odběratelů, zatímco v kategorii velmi malých obchodních odběratelů a domácností to bylo necelých 50 % (21). Kontrola cen pro všechny koncové uživatele byla zrušena v roce 2002. Situace ve Spojeném království je proto uspokojivá, pokud jde o změnu dodavatele a kontrolu cen pro koncového uživatele, a měla by se považovat za ukazatel přímého vystavení hospodářské soutěži.
(13)
Vzhledem k těmto ukazatelům a celkové situaci tohoto odvětví v Anglii, Skotsku a Walesu, které vyplývají z informací předložených Spojeným královstvím obsažených ve zprávě z roku 2005 a její technické příloze a rovněž v předběžné zprávě, především pokud jde o rozsah, v jakém byly sítě odděleny od výroby/dodávky, a účinnou regulaci přístupu k sítím, by měla být podmínka přímého vystavení hospodářské soutěži stanovená v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES považována za splněnou v souvislosti s dodávkami elektřiny a plynu v Anglii, Skotsku a Walesu. Jak je uvedeno výše v 7. bodě odůvodnění, je třeba považovat za splněnou i další podmínku volného přístupu k činnosti. Proto by se směrnice 2004/17/ES neměla uplatňovat v případě, kdy zadavatelé zadají zakázky, které mají umožnit dodávku elektřiny a/nebo plynu v těchto zeměpisných oblastech, a ani na veřejné soutěže na výkon takové činnosti v těchto oblastech. Je třeba připomenout, že zakázky zadané na provádění jiných činností, jako je rozvod elektřiny a plynu, nadále podléhají ustanovením směrnice 2004/17/ES.
(14)
Toto rozhodnutí se zakládá na právní a skutkové situaci z listopadu 2006, jak je zřejmé z informací předložených Spojeným královstvím, ze zprávy z roku 2005 a její technické přílohy. Může být revidováno, pokud by v případě zásadních změn právní či skutkové situace došlo k tomu, že by nebyly splněny podmínky pro uplatnění čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Poradního výboru pro veřejné zakázky,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Směrnice 2004/17/ES se nevztahuje na zakázky zadané ze strany zadavatelů, které jim mají umožnit provádět dodávky elektřiny a/nebo plynu v Anglii, Skotsku a Walesu.
Článek 2
Toto rozhodnutí se zakládá na právní a skutkové situaci z listopadu 2006, jak je zřejmé z informací předložených Spojeným královstvím, ze zprávy z roku 2005 a její technické přílohy. Může být revidováno, pokud by v případě zásadních změn právní či skutkové situace došlo k tomu, že by již nebyly splněny podmínky pro uplatnění čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Bruselu dne 26. února 2007.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 26 de febrero de 2007
por la que se establece que el artículo 30, apartado 1, de la Directiva 2004/17/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, sobre la coordinación de los procedimientos de adjudicación de contratos en los sectores del agua, de la energía, de los transportes y de los servicios postales, se aplica a la producción de electricidad y gas en Inglaterra, Escocia y el País de Gales
[notificada con el número C(2007) 559]
(El texto en lengua inglesa es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2007/141/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Vista la Directiva 2004/17/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 31 de marzo de 2004, sobre la coordinación de los procedimientos de adjudicación de contratos en los sectores del agua, de la energía, de los transportes y de los servicios postales (1), y, en particular, su artículo 30, apartados 4 y 6,
Vista la solicitud presentada por el Reino Unido mediante correo electrónico el 24 de octubre de 2006, confirmada por un fax firmado en esa misma fecha, así como la información adicional solicitada por los servicios de la Comisión mediante correo electrónico el 17 de noviembre de 2006, transmitida por el Reino Unido asimismo por correo electrónico el 27 de noviembre de 2006,
Vistas las conclusiones de la autoridad nacional independiente, Office of the Gas and Electricity Markets (OFGEM), según las cuales se cumplen las condiciones de aplicabilidad del artículo 30, apartado 1, de la Directiva 2004/17/CE,
Considerando lo siguiente:
(1)
El artículo 30 de la Directiva 2004/17/CE dispone que esta no se aplicará a los contratos destinados a hacer posible la prestación de una de las actividades contempladas en la Directiva, siempre que en el Estado miembro en que se efectúe dicha actividad esta esté sometida directamente a la competencia en mercados cuyo acceso no esté limitado. La exposición directa a la competencia se determina sobre la base de criterios objetivos, teniendo en cuenta las características específicas del sector en cuestión. Se considera que el acceso a un mercado no está limitado cuando el Estado miembro ha transpuesto y aplicado las disposiciones de la legislación comunitaria pertinente que liberalizan un sector determinado o parte de este.
(2)
Esta legislación figura en el anexo XI de la Directiva 2004/17/CE que, para el sector de la electricidad, remite a la Directiva 96/92/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de diciembre de 1996, sobre normas comunes para el mercado interior de la electricidad (2). La Directiva 96/92/CE se ha sustituido por la Directiva 2003/54/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 26 de junio de 2003, sobre normas comunes para el mercado interior de la electricidad y por la que se deroga la Directiva 96/92/CE (3), que exige una apertura aún mayor del mercado. Por lo que atañe al sector del gas, el anexo XI remite a la Directiva 98/30/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 22 de junio de 1998, sobre normas comunes para el mercado interior del gas natural (4). La Directiva 98/30/CE se ha sustituido por la Directiva 2003/55/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 26 de junio de 2003, sobre normas comunes para el mercado interior del gas y por la que se deroga la Directiva 98/30/CE (5), que exige una apertura aún mayor del mercado.
(3)
De conformidad con lo dispuesto en el artículo 62, apartado 2, de la Directiva 2004/17/CE, el título III de la misma, que establece las normas relativas a los concursos de proyectos en el sector de los servicios, no se aplica a los concursos organizados para el desarrollo, en el Estado miembro de que se trate, de una actividad para la que la aplicabilidad del artículo 30, apartado 1, haya sido establecida por una decisión de la Comisión o se haya considerado aplicable en virtud del apartado 4, párrafos segundo o tercero, o del apartado 5, párrafo cuarto, de dicho artículo.
(4)
La solicitud presentada por el Reino Unido se refiere al suministro, mayorista y minorista, de electricidad y gas en Inglaterra, Escocia y Gales. Si bien pueden existir algunas similitudes, las respectivas características, en particular el escaso grado de sustituibilidad, hacen que sea, no obstante, apropiado considerar que existen dos mercados de producto diferentes, uno para el gas y otro para la electricidad, y no un solo mercado de producto para la «energía».
(5)
Dado el carácter unificado de los mercados de electricidad de las tres zonas geográficas a las que afecta la citada solicitud y la capacidad limitada (6) de las conexiones entre las redes del Reino Unido y las de otras zonas de la Comunidad, debe considerarse que Inglaterra, Escocia y el País de Gales conforman el mercado pertinente de la electricidad a efectos de la evaluación de las condiciones enunciadas en el artículo 30, apartado 1, de la Directiva 2004/17/CE. En relación con el gas, debe también considerarse que el mercado geográfico relevante es Gran Bretaña, pues, como señala la British Office of Fair Trade, «este es el límite del régimen comercial del gas: aunque el gas es objeto de comercio con la Europa continental a través del interconector Bacton-Zeebrugge, las cantidades comerciadas son relativamente pequeñas.». Esto mismo es válido por lo que atañe a las cantidades comerciadas entre Gran Bretaña e Irlanda del Norte (no afectadas por la presente Decisión) e Irlanda. Estas conclusiones son coherentes con una de las conclusiones de la Comunicación de la Comisión al Consejo y al Parlamento Europeo: «Informe sobre el progreso en la creación del mercado interior del gas y de la electricidad» (7) (en adelante, «el Informe 2005»), según la cual, «en términos económicos, […] los mercados de la electricidad y del gas en la UE siguen siendo nacionales en cuanto a su alcance económico».
(6)
Esta apreciación, así como cualquier otra de las contenidas en la presente Decisión, se hace solamente a efectos de la Directiva 2004/17/CE, sin perjuicio de la aplicación de las normas en materia de competencia.
(7)
En lo que respecta a la electricidad, el Reino Unido ha transpuesto y aplicado tanto la Directiva 96/92/CE como la Directiva 2003/54/CE. En cuanto al gas, el Reino Unido ha transpuesto y aplicado también tanto la Directiva 98/30/CE como la Directiva 2003/55/CE. Por consiguiente, de conformidad con el artículo 30, apartado 3, párrafo primero, debe considerarse que el acceso al mercado no está limitado, ni en el caso de la electricidad ni en el caso del gas.
(8)
La exposición directa a la competencia debe evaluarse sobre la base de distintos indicadores, ninguno de los cuales es decisivo por sí mismo. En el Informe 2005, la Comisión indica que «muchos mercados nacionales muestran un alto grado de concentración del sector, lo que impide el desarrollo de una competencia efectiva» (8). Por lo tanto, a su juicio, «un indicador que refleja el grado de competencia en los mercados nacionales es la cuota total de mercado de los tres principales productores (electricidad) y proveedores mayoristas (gas)» (9). Según los últimos datos disponibles, la cuota de mercado agregada de las tres mayores empresas generadoras de electricidad es del 39 % de la producción total (10), y la cuota de mercado agregada de los tres mayores transportistas de gas, en porcentaje sobre el mercado mayorista, es del 36 % (11). Debe considerarse que ambos niveles son satisfactoriamente bajos e indican una exposición directa a la competencia.
(9)
El grado de liquidez es también un buen indicador de la competencia, puesto que las condiciones de competencia en el suministro de electricidad y de gas se ven muy influidas por la liquidez en los mercados mayoristas. El mercado mayorista de la electricidad en el Reino Unido se caracteriza por ser un mercado de comercio bilateral, con transacciones vía intermediarios. Existe además más de una bolsa de electricidad, si bien UKPX negocia el mayor volumen. Entre los principales operadores del mercado mayorista figuran las empresas propietarias de capacidad de generación, estando esta propiedad bastante repartida, pues ocho empresas poseen en torno al 70 % de la capacidad. En el Reino Unido, la liquidez en el mercado a plazo (liquidity multiple term trading) supone aproximadamente el triple de la cantidad consumida (12). Este grado de liquidez debe considerarse satisfactorio, esto es, que constituye un indicador de un mercado mayorista competitivo y que funciona adecuadamente. En lo que atañe al sector del gas, la liquidez en el mercado a plazo debe considerarse también en un nivel satisfactorio, pues supone también entre dos y tres veces el consumo total (13). En el sector minorista hay también un número suficiente de operadores, pues existen seis suministradores principales en el mercado nacional y otras empresas que operan en el sector dirigido al gran consumidor (14). Los mercados gasísticos se caracterizan también por un número suficiente de operadores y puede resumirse como sigue. «El mercado gasístico [del Reino Unido] presenta un elevado grado de competencia, con unas diez empresas activas en el mercado mayorista. En cuanto al mercado de la electricidad, seis empresas disponen de la mayoría del mercado de suministro nacional … [de las cuales] cinco son nuevos participantes en el mercado de suministro de gas. Los grandes consumidores compran directamente en el mercado mayorista, que incluye también muchas grandes compañías petroleras.» (15). Estos factores deben, por tanto, considerarse indicativos de una exposición directa a la competencia.
(10)
El funcionamiento de los mercados de ajuste también debe ser considerado un indicador, tanto por lo que se refiere a la producción como a los mercados mayorista y minorista. En realidad, todo participante en el mercado que no consiga adaptar fácilmente su cartera de producción a las características de sus clientes corre el riesgo de quedar expuesto a la diferencia entre el precio al cual el GRT (gestor de redes de transmisión) vende la energía de ajuste y el precio al cual vuelve a comprar la producción excedentaria. Estos precios o bien los imponen directamente las autoridades de regulación al GRT o se fijan a través de un mecanismo basado en el mercado, en el cual el precio viene determinado por las ofertas de otros productores que desean regular su producción al alza o a la baja; para los pequeños operadores el problema se presenta en caso de divergencia importante entre el precio de compra del GRT y el precio de venta. Esto es lo que ocurre en una serie de Estados miembros, probablemente en detrimento del desarrollo de la competencia. Una divergencia importante puede indicar un nivel insuficiente de competencia en el mercado de ajustes, dominado solamente por uno o dos grandes productores. Estas dificultades se acrecientan si los usuarios de la red no pueden ajustar sus posiciones casi en tiempo real (16). Desde la introducción del British Electricity Trading and Transmission Arrangements (BETTA) existe un mercado de ajuste unificado para Inglaterra, Escocia y Gales. Además, sus principales características (tarificación en función del mercado, cierres cada media hora y divergencia relativamente escasa) llevan a considerarlo un indicador de la exposición directa a la competencia. Del mismo modo, en el caso del gas, los precios de ajuste se determinan a partir de un mecanismo de mercado aplicado por el GRT. Las divergencias se ajustan diariamente y no suele existir una diferencia significativa entre el precio de compra y de venta. Este mecanismo no discriminatorio no supone un obstáculo para los suministradores.
(11)
Habida cuenta de las características de los productos en cuestión (electricidad y gas) y de la escasez o falta de disponibilidad de productos o servicios sustitutivos adecuados, la competencia de precios y la formación de estos cobran mayor importancia a la hora de evaluar la situación de competencia en los mercados de la electricidad y del gas. El número de usuarios que cambian de suministrador constituye un indicador de la verdadera competencia de precios e indirectamente, por ende, «un indicador natural de la eficacia de la competencia. Si los usuarios que cambian son pocos, probablemente existe un problema con el funcionamiento del mercado, si bien no deben pasarse por alto las ventajas que ofrece la posibilidad de renegociar con el proveedor histórico» (17). Además, «la existencia de tarifas reguladas para los usuarios finales es, sin duda, un factor determinante del comportamiento de estos […]. Si bien el mantenimiento de controles puede justificarse en un período de transición, dichos controles causarían cada vez más distorsiones a medida que se impusiera la necesidad de invertir» (18).
(12)
En el Reino Unido, el cambio de un proveedor a otro para las tres categorías de usuarios de electricidad (consumidores industriales de tamaño grande y muy grande, pequeñas y medianas empresas e industrias y empresas muy pequeñas y hogares) es superior al 70 % para los dos primeros grupos y cercano al 50 % para la última categoría (19); en el caso de la electricidad, el control de los precios para el usuario final se suprimió en 2002 (20). En cuanto al gas, el cambio de un proveedor a otro para las tres categorías de usuarios (consumidores industriales de tamaño grande y muy grande, incluidas las plantas generadoras, pequeñas y medianas empresas e industrias y empresas muy pequeñas y hogares) es superior al 70 % para los dos primeros grupos y cercano al 50 % para la última categoría (21). El control de los precios se eliminó en 2002, por lo que respecta a los usuarios finales. La situación en el Reino Unido es, por lo tanto, satisfactoria por lo que se refiere a los cambios de proveedor y al control de los precios para el usuario final y, por consiguiente, debe considerarse un indicador de exposición directa a la competencia.
(13)
A la vista de estos indicadores y de la situación general del sector en Inglaterra, Escocia y el País de Gales (en particular, el grado de disociación de las redes de producción/suministro y la normativa efectiva de acceso a la red), tal como se desprende de la información presentada por el Reino Unido, el Informe 2005 y su anexo técnico, debe considerarse que la condición de exposición directa a la competencia enunciada en el artículo 30, apartado 1, de la Directiva 2004/17/CE se cumple por lo que se refiere a la producción de electricidad y gas en Inglaterra, Escocia y el País de Gales. Como se señala en el considerando 7, debe considerarse que se cumple también la condición de libre acceso a la actividad. En consecuencia, la Directiva 2004/17/CE no debe aplicarse cuando las entidades adjudicadoras otorguen contratos destinados a permitir el suministro de energía y/o la producción de gas en estas zonas geográficas, ni tampoco cuando organicen concursos de proyectos para el ejercicio de esas actividades en tales zonas. Cabe recordar que los contratos adjudicados con vistas al ejercicio de otras actividades, como la distribución de electricidad y de gas, siguen sujetos a las disposiciones de la Directiva 2004/17/CE.
(14)
La presente Decisión está basada en la situación de hecho y de derecho existente en noviembre de 2006, tal como se desprende de la información facilitada por el Reino Unido, el Informe 2005 y su anexo técnico. Puede revisarse en caso de que, como consecuencia de cambios significativos en la situación de hecho o de derecho, dejen de cumplirse las condiciones de aplicabilidad previstas en el artículo 30, apartado 1, de la Directiva 2004/17/CE.
(15)
Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité consultivo para los contratos públicos.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
La Directiva 2004/17/CE no se aplicará a los contratos otorgados por las entidades adjudicadoras y destinados a permitir el suministro de electricidad y/o de gas en Inglaterra, Escocia y el País de Gales.
Artículo 2
La presente Decisión está basada en la situación de hecho y de derecho existente en noviembre de 2006, tal como se desprende de la información facilitada por el Reino Unido, el Informe 2005 y su anexo técnico. Podrá revisarse en caso de que, como consecuencia de cambios significativos en la situación de hecho o de derecho, dejaran de cumplirse las condiciones de aplicabilidad previstas en el artículo 30, apartado 1, de la Directiva 2004/17/CE.
Artículo 3
El destinatario de la presente Decisión será el Reino Unido de Gran Bretaña e Irlanda del Norte.
Hecho en Bruselas, el 26 de febrero de 2007.