Nařízení Komise (ES) č. 1768/95
ze dne 24. července 1995,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro odchylku podle čl. 14 odst. 3 nařízení (ES) č. 2100/94 o odrůdových právech Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství ("základní nařízení") [1], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že článek 14 základního nařízení stanoví odchylku od odrůdového práva Společenství za účelem zabezpečení zemědělské výroby (zemědělská výjimka);
vzhledem k tomu, že podmínky pro účinek této odchylky, jakož i pro zachování oprávněných zájmů šlechtitele a zemědělce stanoví prováděcí pravidla podle kritérií stanovených v čl. 14 odst. 3 základního nařízení;
vzhledem k tomu, že toto nařízení upravuje tyto podmínky, zejména pokud jde o povinnosti zemědělce, zpracovatele a držitele odrůdového práva plynoucí z výše uvedených kritérií;
vzhledem k tomu, že se tyto povinnosti v podstatě vztahují na přiměřenou úhradu, kterou platí zemědělec držiteli odrůdového práva za použití této výjimky, na podané informace, na zabezpečení shody sklizeného materiálu předaného ke zpracování s výrobkem vzešlým ze zpracování, jakož i na dohled nad plněním ustanovení odchylky;
vzhledem k tomu, že také vymezení pojmu "malý zemědělec", který nemusí platit úhradu držiteli odrůdového práva za použití odchylky, má být doplněno zejména, pokud jde o zemědělce pěstující určité pícniny a brambory;
vzhledem k tomu, že Komise důkladně přezkoumá účinky vymezení pojmu malý zemědělec zakotveného v základním nařízení v celém Společenství, zejména s ohledem na účinky na plochy vyňaté z produkce a v případě brambor na maximální plochy se zřetelem na úlohu úhrady podle čl. 5 odst. 3 tohoto nařízení a učiní v případě potřeby vhodné návrhy na vhodná opatření za účelem vytvoření soudržnosti v celém Společenství, pokud jde o vztahy mezi licenčním užíváním rozmnožovacího materiálu a použitím sklizeného materiálu získaného v souladu s odchylkou podle článku 14 základního nařízení;
vzhledem k tomu, že dosud nebylo ovšem možné stanovit, do jaké míry se budou požadovat srovnatelné odchylky podle platných právních předpisů členských států se zřetelem na poplatky za licenční výrobu rozmnožovacího materiálu odrůd chráněných podle těchto vnitrostátních právních předpisů;
vzhledem k tomu, že Komise proto není v současnosti schopna stanovit v rámci vymezeného prostoru zákonodárců Společenství podle čl. 14 odst. 3 základního nařízení výši přiměřené úhrady, která musí být zřetelně nižší než částka účtovaná za výrobu licenčního množitelského materiálu;
vzhledem k tomu, že by však počáteční výše a rovněž úprava pozdějších přizpůsobení měly být stanoveny co nejdříve, nejpozději do 1. července 1997;
vzhledem k tomu, že toto nařízení kromě toho slouží k úpravě spojitosti mezi odrůdovým právem Společenství a právy odvozenými z článku 14 základního nařízení na jedné straně a zmocněním uděleném zemědělci a jeho hospodářství na straně druhé;
vzhledem k tomu, že závěrem má být upraveno, jak je třeba postupovat v případě porušení dotyčných předpisů;
vzhledem k tomu, že byla konzultována Správní rada;
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro odrůdová práva,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla pro podmínky pro účinek odchylky podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení.
2. Tyto podmínky se vztahují na práva a povinnosti držitelů odrůdových práv ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení a na jejich výkon, popřípadě plnění, jakož i zmocnění a povinnosti zemědělce a na jejich užití, popřípadě plnění, pokud jsou tato práva, zmocnění a povinnosti odvozeny z článku 14 základního nařízení. Vztahují se také na práva, zmocnění a povinnosti ostatních, které jsou odvozeny z čl. 14 odst. 3 základního nařízení.
3. Pokud toto nařízení nestanoví jinak, řídí se výkon práva, použití zmocnění a plnění povinností právními předpisy členského státu, včetně jeho mezinárodního práva soukromého, v němž se nachází hospodářství využívající odchylku.
Článek 2
Ochrana zájmů
1. Podmínky uvedené v článku 1 musí být držitelem odrůdového práva, který zastupuje šlechtitele, a zemědělcem prováděny tak, aby zůstaly zachovány oprávněné zájmy dotyčných stran.
2. Oprávněné zájmy se nepovažují za chráněné, pokud je jeden nebo více zájmů poškozeno, aniž by se bral ohled na nutnost rozumného vyrovnání zájmů nebo na přiměřenost účinného provádění podmínky vzhledem k jejímu účelu.
KAPITOLA 2
DRŽITEL ODRŮDOVÉHO PRÁVA A ZEMĚDĚLEC
Článek 3
Držitel odrůdového práva
1. Práva a povinnosti držitele odrůdového práva odvozené z článku 14 základního nařízení, jak jsou stanoveny v tomto nařízení, jsou nepřenosné, s výjimkou práva na již určitelnou platbu přiměřené úhrady podle článku 5. Mohou však být součástí práv a povinností, které souvisí s převodem odrůdového práva Společenství podle článku 23 základního nařízení.
2. Práva uvedená v odstavci 1 mohou být uplatňována jednotlivými držiteli odrůdových práv, společně několika držiteli odrůdových práv nebo organizací držitelů, kteří jsou ve Společenství usazeni na úrovni Společenství, na celostátní, regionální či místní úrovni. Organizace držitelů odrůdových práv může jednat pouze za ty členy, kteří ji k tomu písemně zmocnili. Jedná buď prostřednictvím jednoho nebo více zástupců, nebo prostřednictvím jí připuštěných znalců v rámci jejich zmocnění.
3. Zástupce držitele odrůdového práva nebo sdružení držitelů odrůdových práv, jakož i připuštěných znalců musí:
a) mít bydliště, sídlo nebo provozovnu ve Společenství;
b) být písemně zmocněn držitelem nebo organizací držitelů a
c) splnění podmínek uvedených v písmenech a) a b) prokázat buď odkazem na příslušné držitelem zveřejněné nebo sdružením zemědělců sdělené informace, nebo jiným způsobem a na žádost každému zemědělci, vůči němuž uplatňuje práva, předložit kopii písemného zmocnění podle písmene b).
Článek 4
Zemědělec
1. Práva a povinnosti zemědělce odvozené z článku 14 základního nařízení, jak jsou stanovena v tomto nařízení nebo v ustanoveních přijatých podle tohoto nařízení, nemohou být převedena. Mohou však být součástí práv a povinností, které souvisí s převodem hospodářství zemědělce, pokud ve smlouvě o převodu hospodářství nebylo ohledně platby přiměřené úhrady uvedené v článku 5 sjednáno něco jiného. Převod zmocnění a povinností nabývá účinku k témuž dni jako převod hospodářství.
2. "Vlastním hospodářstvím" ve smyslu čl. 14 odst. 1 základního nařízení se rozumí každé hospodářství nebo část hospodářství, které zemědělec využívá k pěstování rostlin, ať už jako vlastnictví nebo jiným způsobem na vlastní odpovědnost a na vlastní účet, zejména v případě nájmu zemědělské půdy. Převod hospodářství nebo jeho části za účelem hospodaření se považuje za převod ve smyslu odstavce 1.
3. Osoba/y v době vymáhání splnění povinnosti držitelem dotyčného hospodářství, je/jsou považována/y za zemědělce, pokud nebyl předložen důkaz pro to, že nějaká jiná osoba je zemědělec a musí splnit povinnosti podle odstavců 1 a 2.
KAPITOLA 3
ÚHRADA
Článek 5
Výše úhrady
1. Výše přiměřené úhrady, kterou je třeba zaplatit držiteli odrůdového práva podle čl. 14 odst. 3 čtvrté odrážky základního nařízení, může být mezi držitelem hospodářství a dotyčným zemědělcem dohodnuta smluvně.
2. Pokud nebyla taková dohoda uzavřena nebo není použitelná, musí být výše úhrady výrazně nižší než částka, která je požadována na stejném území za licenční výrobu rozmnožovacího materiálu téže odrůdy nejnižší kategorie přípustné pro úřední uznávání.
Pokud se na území, na němž se hospodářství zemědělce nachází, licenčně neprodukuje rozmnožovací materiál dotyčné odrůdy a výše uvedené částky není v celém Společenství na jednotné úrovni, musí být úhrada výrazně nižší než částka, která je běžně pro výše uvedený účel zahrnuta k ceně za rozmnožovací materiál nejnižší kategorie přípustné pro úřední uznávání při prodeji téže odrůdy ve stejném regionu, pokud není vyšší než výše uvedená částka obvyklá na území, kde byl množitelský materiál vyprodukován.
3. Výše úhrady se považuje za výrazně nižší ve smyslu čl. 14 odst. 3 čtvrté odrážky základního nařízení a výše uvedeného odstavce, pokud nepřekročí částku, která je potřebná, aby se jako hospodářský faktor určující rozsah použití odchylky vytvořil a stabilizoval rozumný poměr mezi licenčním využíváním rozmnožovacího materiálu a přeséváním sklizeného materiálu dotyčných odrůd podléhajících odrůdovému právu Společenství. Tento poměr by měl být považován za rozumný, pokud se zjistí, že držitel odrůdového práva v zásadě obdrží přiměřené vyrovnání za úplné použití své odrůdy.
Článek 6
Individuální platební povinnost
1. Aniž je dotčen odstavec 2, vzniká individuální povinnost zemědělce zaplatit přiměřenou úhradu v okamžiku skutečného užití sklizeného materiálu za účelem množení na pěstební ploše.
Držitel odrůdového práva může určit den a způsob platby. Nesmí však stanovit den platby, který předchází dni vzniku povinnosti.
2. V případě odrůdového práva Společenství uděleného podle článku 116 základního nařízení vzniká individuální povinnost zemědělce, který se může dovolávat čl. 116 odst. 4 druhé odrážky, v okamžiku skutečného užití sklizeného materiálu za účelem množení na pěstební ploše po 30. červnu 2001.
Článek 7
Malí zemědělci
1. Za plochy, na kterých se pěstují rostliny ve smyslu čl. 14 odst. 3 třetí odrážky základního nařízení, se považují plochy s pravidelně obdělávaným a sklízeným porostem. Za osevní plochy se nepovažují zejména lesní plochy, na více než pět let zřízené trvalé pastviny, trvalá zeleň a plochy asimilované Stálým výborem pro odrůdová práva.
2. Plochy zemědělského hospodářství, na kterých se pěstují rostliny, ale které byly přechodně nebo natrvalo vyňaty z produkce v roce začínajícím dnem 1. července a končícím dnem 30. června následujícího roku ("hospodářský rok"), na který připadá úhrada, jsou považovány nadále za plochy, na kterých se pěstují rostliny, pokud Společenství nebo členský stát dotčený vynětím z produkce poskytne za tyto vyňaté plochy prémie nebo vyrovnávací platby.
3. Aniž je dotčen čl. 14 odst. 3 třetí odrážka první pododrážka, považují se za malé zemědělce v případě jiných druhů rostlin (čl. 14 odst. 3 třetí odrážka druhá pododrážka) ti zemědělci, kteří:
a) v případě pícnin patřících pod posledně uvedené ustanovení: bez ohledu na plochy, na kterých jsou pěstovány jiné rostliny než pícniny, tyto pícniny po dobu nejvýše pěti let nepěstují na ploše, která je větší než plocha, která by byla zapotřebí pro produkci 92 tun obilí z každé sklizně;
b) v případě brambor: bez ohledu na plochy, na kterých jsou pěstovány jiné rostliny než brambory, brambory nepěstují na ploše větší než plocha, která by byla nutná pro sklizeň 185 tun brambor z každé sklizně.
4. Výpočet ploch podle odstavců 1, 2 a 3 se provádí pro území každého členského státu a řídí se:
- v případě rostlin, na které se vztahuje nařízení Rady (EHS) č. 1765/92 [2] a pícnin, na které se výše uvedené nařízení nevztahuje, ustanoveními uvedeného nařízení, zejména články 3 a 4 nebo ustanoveními přijatými podle uvedeného nařízení a
- v případě brambor na základě průměrného hektarového výnosu zjištěného v dotyčném členském státě podle statistických informací poskytnutých podle nařízení Rady (EHS) č. 959/93 ze dne 5. dubna 1993 o statistických informacích poskytovaných členskými státy o rostlinných produktech s výjimkou obilovin [3], které musejí dodat členské státy.
5. Zemědělec, který tvrdí, že je "malý zemědělec", musí ve sporném případě předložit důkaz, že splňuje požadavky pro tuto kategorii zemědělců. Podmínky pro "malovýrobce" ve smyslu čl. 8 odst. 1 a 2 nařízení (EHS) č. 1765/92 se na tento případ nevztahují, ledaže by s tím držitel odrůdového práva souhlasil.
KAPITOLA 4
INFORMACE
Článek 8
Informace poskytované zemědělcem
1. Podrobnosti o příslušných informacích, které musí zemědělec poskytnout držiteli odrůdového práva podle čl. 14 odst. 3 šesté odrážky základního nařízení, mohou být mezi držitelem a dotyčným zemědělcem upraveny smluvně.
2. Pokud taková smlouva nebyla uzavřena nebo není použitelná, musí zemědělec na žádost držitele odrůdového práva předat přehled relevantních informací, aniž je dotčena informační povinnost podle ostatních právních předpisů Společenství nebo členských států. Za relevantní informace jsou považovány tyto údaje:
a) jméno zemědělce, bydliště a adresa jeho hospodářství;
b) použití sklizeného produktu jednoho nebo více odrůd náležejících držiteli odrůdového práva na jedné ploše nebo více plochách hospodářství zemědělce;
c) v případě užití takového materiálu zemědělcem údaj o množství sklizeného materiálu dotyčné odrůdy (odrůd), které zemědělec použil podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení;
d) ve stejném případě jména a adresy osob, které převzaly zpracování sklizeného materiálu pro výsev v jeho hospodářství;
e) pro případ, že údaje předané podle písmen b), c) nebo d) nemohou být potvrzeny podle článku 14, údaje o množství použitého licenčního rozmnožovacího materiálu dotyčných odrůd, jakož i jméno a adresu dodavatele a
f) v případě zemědělce dovolávajícího se čl. 116 odst. 4 druhé odrážky základního nařízení informace o tom, zda už použil dotyčnou odrůdu pro účel uvedený v čl. 14 odst. 1 základního nařízení bez vyrovnávací platby a pokud ji použil, od kdy.
3. Údaje podle odst. 2 písm. b), c), d) a e) se vztahují k běžnému hospodářskému roku, jakož i k jednomu nebo několika ze tří předchozích hospodářských let, na které zemědělec na žádost o informaci, kterou uplatnil držitel odrůdového práva podle odstavců 4 nebo 5, neposkytl už dříve relevantní informace.
V případě prvního hospodářského roku, na který se má vztahovat informace, má však jít o rok, v němž byla žádost o informaci o dotyčné odrůdě buď podána poprvé a určena dotčenému zemědělci, nebo alternativně o rok, v němž zemědělec získal množitelský materiál dotyčné odrůdy nebo odrůd, pokud při získání následovala informace alespoň o tom, že žádost o udělení odrůdového práva Společenství byla podána nebo bylo takové odrůdové právo uděleno, jakož i o podmínkách použití tohoto množitelského materiálu.
V případě odrůd, na které se vztahuje článek 116 základního nařízení, a zemědělců, kteří se mohou dovolávat na čl. 116 odst. 4 druhou odrážku základního nařízení, je prvním hospodářským rokem rok 2001/2002.
4. Držitel odrůdového práva uvede ve své žádosti o informace své jméno a adresu, název odrůdy, pro kterou požaduje informace, a odkaz na dotyčné odrůdové právo Společenství. Na žádost zemědělce se žádost podává písemně a dokazuje se vlastnictví. Aniž je dotčen odstavec 5, žádost se podává přímo u dotyčného zemědělce.
5. Žádost o informace, která není podána přímo u dotyčného zemědělce, se považuje za vyhovující odstavci 4 třetí větě, pokud byla zaslána zemědělcům prostřednictvím níže uvedených orgánů nebo osob s jejich předchozím souhlasem:
- organizací zemědělců nebo družstev s ohledem na všechny zemědělce, kteří jsou členy těchto organizací nebo družstev,
- zpracovatelů s ohledem na všechny zemědělce, za něž v běžném hospodářském roce a ve třech předchozích hospodářských letech převzali zpracování dotyčného sklizeného materiálu pro výsev, počínaje hospodářským rokem uvedeným v odstavci 3, nebo
- dodavatelů licenčního rozmnožovacího materiálu odrůd držitele odrůdového práva s ohledem na všechny zemědělce, kteří v běžném hospodářském roce a ve třech předchozích hospodářských letech byli tímto rozmnožovacím materiálem zásobováni, počínaje hospodářským rokem uvedeným v odstavci 3.
6. U žádosti o informace vyhovující odstavci 5 nemusejí být uvedeni jednotliví zemědělci. Dotyční zemědělci mohou zmocnit organizace, družstva, zpracovatele nebo dodavatele předat držiteli odrůdového práva požadované informace.
Článek 9
Informace poskytované zpracovatelem
1. Podrobnosti o příslušných informacích, které musí zpracovatel poskytnout držiteli odrůdového práva podle čl. 14 odst. 3 šesté odrážky základního nařízení, mohou být mezi držitelem a dotyčným zpracovatelem upraveny smluvně.
2. Pokud taková smlouva nebyla uzavřena nebo není použitelná, musí zpracovatel na žádost držitele odrůdového práva předat přehled relevantních informací, aniž je dotčena informační povinnost podle ostatních právních předpisů Společenství nebo členských států. Za relevantní informace jsou považovány tyto údaje:
a) jméno zpracovatele, bydliště a adresa jeho podniku;
b) zpracování sklizeného produktu jedné nebo více odrůd náležejících držiteli odrůdového práva zpracovatelem za účelem výsevu, pokud dotyčná odrůda byla zpracovateli ohlášena nebo jiným způsobem oznámena;
c) v případě převzetí tohoto zpracování údaj o množství sklizeného produktu dotyčné odrůdy zpracované za účelem výsevu a o celkovém výsledném zpracovaném množství;
d) den a místo zpracování podle písmene c) a
e) jméno a adresa osoby, pro kterou bylo zpracování podle písmene c) provedeno, spolu s údajem o dotyčném množství.
3. Údaje podle odst. 2 písm. b), c), d) a e) se vztahují k běžnému hospodářskému roku, jakož i k jednomu nebo několika ze tří předchozích hospodářských let, na které držitel odrůdového práva nepožadoval už dříve informace podle odstavců 4 nebo 5. V případě prvního roku, na který se má vztahovat informace, jde o rok, v němž byla poprvé podána žádost o informaci o dotyčné odrůdě a o dotyčném zpracovateli.
4. Ustanovení čl. 8 odst. 4 se použije přiměřeně.
5. Žádost o informace, která není podána přímo u dotyčného zpracovatele, se považuje za vyhovující čl. 8 odst. 4 třetí větě, pokud byla zaslána zpracovatelům prostřednictvím níže uvedených orgánů nebo osob s jejich předchozím souhlasem:
- organizací zpracovatelů ustavených na úrovni Společenství, na celostátní, regionální nebo místní úrovni s ohledem na všechny zpracovatele, kteří jsou členy této organizace nebo v ní jsou zastoupeni,
- zemědělců s ohledem na všechny zpracovatele, kteří za ně v běžném hospodářském roce a ve třech předchozích hospodářských letech převzali zpracování dotyčného sklizeného produktu za účelem výsevu, počínaje hospodářským rokem uvedeným v odstavci 3.
6. U žádosti o informace vyhovující odstavci 5 nemusejí být uvedeni jednotliví zpracovatelé. Dotyční zpracovatelé mohou zmocnit organizace zemědělců předat držiteli odrůdového práva požadované informace.
Článek 10
Informace poskytované držitelem odrůdového práva
1. Podrobnosti o příslušných informacích, které musí držitel odrůdového práva poskytnout zemědělci podle čl. 14 odst. 3 čtvrté odrážky základního nařízení, mohou být mezi zemědělcem a držitelem odrůdového práva upraveny smluvně.
2. Pokud taková smlouva nebyla uzavřena nebo není použitelná, musí držitel odrůdového práva na žádost zemědělce, od něhož držitel požadoval zaplacení úhrady podle článku 5, aniž je dotčena informační povinnost podle ostatních právních předpisů Společenství nebo členských států, zemědělci předat přehled relevantních informací. Za relevantní informace jsou považovány tyto údaje:
- částka účtovaná za produkci licenčního rozmnožovacího materiálu téže odrůdy nejnižší kategorie přípustné pro úřední uznávání, nebo
- pokud se na území, na němž se hospodářství zemědělce nachází, licenčně neprodukuje rozmnožovací materiál dotyčné odrůdy a výše uvedená částka není v celém Společenství stejná, údaj o částce, která je běžně účtována pro výše uvedený účel k ceně za rozmnožovací materiál nejnižší kategorie přípustné pro úřední uznávání při nákupu téže odrůdy ve stejném regionu.
Článek 11
Informace poskytované úředními orgány
1. Žádost o informaci určenou úředním orgánům ohledně použití rozmnožovacího materiálu určitých druhů nebo odrůd za účelem výsevu nebo ohledně výsledků tohoto použití je nutno podat písemně. V této žádosti držitel odrůdového práva uvede své jméno a adresu, dotyčnou odrůdu, pro niž požaduje informace, a druh požadovaných informací. Kromě toho musí prokázat vlastnictví.
2. Orgán může, aniž je dotčen článek 12, požadované informace odepřít, pokud
- se nezabývá dohledem nad zemědělskou produkcí, nebo
- není oprávněn tyto informace držitelům odrůdových práv poskytovat na základě právních předpisů Společenství nebo členských států upravujících obecné uvážení ohledně činnosti orgánů, nebo
- podle právních předpisů Společenství nebo členských států, podle kterých byly informace shromážděny, je na jejich uvážení tyto informace odepřít, nebo
- požadovaná informace již není k dispozici, nebo
- tato informace nemůže být opatřena v rámci běžné úřední činnosti orgánů, nebo
- tato informace může být opatřena pouze s dodatečnými obtížemi nebo náklady, nebo
- tato informace se vztahuje výlučně na rozmnožovací materiál, který nepatří k odrůdě držitele odrůdového práva.
Dotyčné úřední orgány sdělí Komisi, jakým způsobem zamýšlejí použít uvážení uvedené ve třetí odrážce.
3. Při poskytování informací nečiní orgány mezi držiteli odrůdových práv žádné rozdíly. Pro účely poskytování požadovaných informací mohou orgány poskytnout držiteli k dispozici kopie podkladů, které pocházejí z dokumentů obsahujících kromě informací vztahujících se k dotyčným odrůdám držitele odrůdového práva další informace, pokud je zajištěno, že neumožní zjištění totožnosti fyzických osob, které jsou chráněny podle článku 12.
4. Pokud se orgán rozhodne požadované informace odepřít, písemně informuje o tomto rozhodnutí dotyčného držitele odrůdového práva s uvedením důvodů.
Článek 12
Ochrana osobních údajů
1. Na osobu, která poskytuje nebo obdrží údaje podle článků 8, 9, 10 nebo 11, se ohledně osobních údajů vztahují právní předpisy Společenství nebo členských států o ochraně fyzických osob při zpracování osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů.
2. Osoba, která obdrží informace podle článků 8, 9, 10 nebo 11, není bez předchozího souhlasu informátora oprávněna kteroukoli z těchto informací postoupit jiné osobě k jinému účelu nežli k výkonu odrůdového práva Společenství nebo k použití zmocnění podle článku 14 základního nařízení.
KAPITOLA 5
OSTATNÍ POVINNOSTI
Článek 13
Povinnosti pro případ zpracování mimo hospodářství
1. Aniž jsou dotčena omezení stanovená členskými státy podle čl. 14 odst. 3 druhé odrážky základního nařízení, nemůže být sklizený produkt odrůdy podléhající odrůdovému právu Společenství bez předchozího souhlasu držitele odrůdového práva přemístěn za účelem zpracování z hospodářství, v němž byl vyprodukován, pokud zemědělec:
a) neučinil vhodná opatření pro to, aby výrobek předaný ke zpracování byl totožný s výrobkem vzešlým ze zpracování;
b) nezajistí, že vlastní zpracování bude provedeno zpracovatelem, který pojímá provádění zpracování sklizeného materiálu za účelem výsevu vlastně jako službu a který:
- je zapsán podle dotyčných, ve veřejném zájmu přijatých vnitrostátních právních předpisů, nebo se vůči zemědělci zavázal tuto činnost v případě odrůd chráněných odrůdovým právem Společenství oznámit příslušnému orgánu zřízenému, určenému nebo zmocněnému pro uvedený účel členským státem, a to buď orgánem, nebo organizací držitelů odrůdových práv, zemědělců nebo zpracovatelů za účelem zápisu do seznamu vyhotoveného jedním z uvedených příslušných orgánů,
- se vůči zemědělci rovněž zavázal učinit vhodná opatření pro to, aby výrobek předaný ke zpracování byl totožný s výrobkem vzešlým ze zpracování.
2. Za účelem vyhotovení seznamu zpracovatelů podle odstavce 1 mohou členské státy stanovit požadavky na kvalifikaci, které musejí zpracovatelé splňovat.
3. Rejstříky a seznamy zpracovatelů podle odstavce 1 se zveřejňují nebo zpřístupňují organizacím držitelů odrůdových práv, zemědělců a zpracovatelů.
4. Seznamy podle odstavce je třeba vypracovat nejpozději dne 1. července 1997.
KAPITOLA 6
DOHLED DRŽITELE ODRŮDOVÉHO PRÁVA
Článek 14
Dohled nad zemědělci
1. Aby mohl držitel odrůdového práva dohlížet na to, zda jsou plněna ustanovení článku 14 základního nařízení podle tohoto nařízení, pokud jde o plnění povinností dotyčného zemědělce, zemědělec na žádost držitele:
a) poskytne důkazy pro jím předané přehledy informací podle článku 8 prostřednictvím předložení dostupných určujících podkladů, například faktur, použitých etiket nebo jiných vhodných dokladů, jak jsou požadovány podle čl. 13 odst. 1 písm. a), a které se mají vztahovat:
- na poskytování služeb za účelem zpracování sklizených produktů z odrůdy náležející držiteli odrůdového práva třetí stranou, nebo
- v případě čl. 8 odst. 2 písm. e) na dodání rozmnožovacího materiálu odrůdy náležející držiteli odrůdového práva,
nebo dokladem o pěstebních plochách nebo skladovacích zařízeních;
b) poskytnout důkaz uvedený v čl. 4 odst. 3 nebo čl. 7 odst. 5.
2. Aniž jsou dotčeny ostatní právní předpisy Společenství nebo členských států, jsou zemědělci povinni všechny tyto podklady nebo doklady podle odstavce 1 uchovávat nejméně po dobu uvedenou v čl. 8 odst. 3 za předpokladu, že v případě použití etiket informace předaná držitelem odrůdového práva podle čl. 8 odst. 3 pododstavce 2 obsahuje odkazy pro uchování etikety dotyčného množitelského materiálu.
Článek 15
Dohled nad zpracovateli
1. Aby mohl držitel odrůdového práva dohlížet na to, zda jsou plněna ustanovení článku 14 základního nařízení podle této směrnice, pokud jde o plnění povinností dotyčného zpracovatele, zpracovatel na žádost držitele poskytne důkazy pro přehled jím předaných informací podle článku 9 předložením dostupných určujících podkladů, například faktur, vhodných podkladů za účelem identifikace materiálu nebo jiných vhodných podkladů, jak je požadováno podle čl. 13 odst. 1 písm. b) druhé odrážky, nebo vzorku zpracovaného materiálu, který se vztahuje na jím prováděné zpracování sklizeného materiálu odrůdy náležející držiteli odrůdového práva pro zemědělce za účelem výsevu nebo dokladem o zpracovatelských a skladovacích zařízeních.
2. Aniž jsou dotčeny ostatní právní předpisy Společenství nebo členských států, jsou zpracovatelé povinni všechny tyto podklady nebo doklady podle odstavce 1 uchovávat nejméně po dobu uvedenou v čl. 9 odst. 3.
Článek 16
Způsob dohledu
1. Dohled provádí držitel odrůdového práva. Držitel odrůdového práva může uzavřít smlouvy, aby byla zajištěna podpora ze strany organizací zemědělců, zpracovatelů, družstev nebo jiných zemědělských svazů.
2. Podmínky týkající se metod dohledu, jak jsou stanoveny ve smlouvách mezi organizacemi držitelů odrůdových práv, zemědělců nebo zpracovatelů na úrovni Společenství, na celostátní, regionální anebo místní úrovni, se používají jako pokyny, pokud byly tyto dohody písemně oznámeny Komisi prostřednictvím zplnomocněného zástupce dotyčných organizací a zveřejněny v "Úředním věstníku" vydávaném Odrůdovým úřadem Společenství.
KAPITOLA 7
PROTIPRÁVNÍ JEDNÁNÍ A SOUKROMOPRÁVNÍ ŽALOBA
Článek 17
Protiprávní jednání
Držitel odrůdového práva může uplatnit svá práva vztahující se k odrůdovému právu Společenství proti každé osobě, která poruší podmínky stanovené v tomto nařízení, popřípadě omezení ohledně odchylky podle článku 14 základního nařízení.
Článek 18
Zvláštní soukromoprávní žaloba
1. Držitel odrůdového práva může porušitele podle článku 17 kvůli plnění jeho povinností žalovat podle čl. 14 odst. 3 základního nařízení na základě ustanovení tohoto nařízení.
2. Pokud dotyčná osoba se zřetelem na odrůdu nebo více odrůd téhož držitele odrůdového práva opakovaně úmyslně poruší povinnost podle čl. 14 odst. 3 čtvrté odrážky základního nařízení, je vůči držiteli odrůdového práva povinna k úhradě další škody podle čl. 94 odst. 2 základního nařízení; tato povinnost úhrady zahrnuje alespoň paušální částku, která se vypočítává na základě čtyřnásobku průměrné částky poplatku, požadované na stejném území za licenční výrobu odpovídajícího množství rozmnožovacího materiálu chráněné odrůdy dotyčných rostlinných druhů, aniž je dotčena vyšší náhrada škody.
KAPITOLA 8
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. července 1995.
REGLAMENTO (CE) N° 1768/95 DE LA COMISIÓN de 24 de julio de 1995 por el que se adoptan normas de desarrollo de la exención agrícola contemplada en el apartado 3 del artículo 14 del Reglamento (CE) n° 2100/94 relativo a la protección comunitaria de las obtenciones vegetales
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) n° 2100/94 del Consejo, de 27 de julio de 1994, relativo a la protección comunitaria de las obtenciones vegetales (« Reglamento de base ») (1) y, en particular, el apartado 3 de su artículo 14,
Considerando que el artículo 14 del Reglamento de base establece una excepción a la protección comunitaria de las obtenciones vegetales con objeto de salvaguardar la producción agrícola (exención agrícola);
Considerando que las condiciones para hacer efectiva esa excepción y proteger los intereses legítimos del obtentor y del agricultor deben establecerse en forma de normas de desarrollo y según los criterios definidos en el apartado 32 del artículo 14 del Reglamento de base;
Considerando que el presente Reglamento establece esas condiciones al especificar, el particular, las obligaciones de los agricultores, transformadores y titulares derivadas de los mencionados criterios;
Considerando que tales obligaciones consisten esencialmente en el pago por los agricultores a titular de una remuneración justa por aplicar la excepción, en la comunicación de datos, en la protección de la identidad entre el producto de la cosecha entregado para tratamiento y el resultado de éste y en el control de la aplicación de las condiciones de excepción;
Considerando que, asimismo, se completa la definición de los « pequeños agricultores » que no tienen que pagar remuneración al titular por aplicar la excepción, en particular por lo que respecta a los agricultores que cultivan determinadas plantas forrajeras y patatas;
Considerando que la Comisión controlará minuciosamente en toda la Comunidad los efectos que la definición del concepto de « pequeños agricultores » establecida en el Reglamento de base, especialmente en relación con las repercusiones de la retirada de tierras y, en el caso de las patatas, el tamaño máximo de la zona establecido en el presente Reglamento puedan surtir con respecto a la función de la remuneración especificada en el apartado 3 del artículo 5 y, en caso necesario, presentará las propuestas adecuadas o adoptará las medidas apropiadas para establecer cierta coherencia a escala comunitaria en lo que respecta a la relación entre la utilización de material de propagación bajo licencia y la del producto de la cosecha, de acuerdo con la excepción prevista en el artículo 14 del Reglamento de base;
Considerando que, no obstante, aún no ha sido posible evaluar en qué medida se ha hecho uso de excepciones comparables al amparo de las legislaciones vigentes de los Estados miembros, en relación con los importes que actualmente se cobran por la producción bajo licencia de material de propagación de variedades protegidas por tales legislaciones nacionales;
Considerando que, por lo tanto, la Comisión no puede fijar por el momento, dentro de la facultad de que dispone el legislador comunitario en virtud del apartado 3 del artículo 14 del Reglamento de base, la cuantía de la remuneración justa, que debe ser notablemente menor que la cantidad que se cobre por la producción bajo licencia de material de propagación;
Considerando que, no obstante, el nivel inicial y el sistema de adaptaciones subsiguientes deben establecerse lo antes posible y, a más tardar, el 1 de julio de 1997;
Considerando que, además, el presente Reglamento tiene el objetivo de establecer la conexión entre la protección comunitaria de las obtenciones vegetales y los derechos derivados de lo dispuesto en el artículo 14 del Reglamento de base, por una parte, y la autorización concedida al agricultor y a su explotación, por otra;
Considerando que, por último, es preciso definir claramente las consecuencias que se derivan del incumplimiento de las disposiciones pertinentes;
Considerando que se ha consultado al Consejo de Administración;
Considerando que las disposiciones del presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité permanente de obtenciones vegetales,
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO 1
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
Objetivos
1. El presente Reglamento establece las normas de desarrollo de las condiciones para hacer efectiva la excepción contemplada en el apartado 1 del artículo 14 del Reglamento de base.
2. Tales condiciones serán aplicables a los derechos y su ejercicio, y a las obligaciones y su cumplimiento, del titular con arreglo a la definición del apartado 1 del artículo 13 del Reglamento de base, así como a la autorización y su uso, y a las obligaciones y su cumplimiento, del agricultor, en la medida en que tales derechos, autorización y obligaciones se deriven de lo dispuesto en el artículo 14 del Reglamento de base. Asimismo serán aplicables a los derechos, la autorización y las obligaciones que se deriven para terceros de los dispuesto en el apartado 3 del artículo 14 del Reglamento de base.
3. Salvo disposición contraria en el presente Reglamento, los detalles relativos al ejercicio de los derechos, el uso de las autorizaciones o el cumplimiento de las obligaciones se regularán en la legislación, incluido el Derecho internacional privado, del Estado miembro en el que se encuentre la explotación del agricultor al que se aplique la excepción.
Artículo 2
Protección de los intereses
1. Las condiciones contempladas en el artículo 1 serán aplicadas por el titular, en representación del obtentor, y por el agricultor de manera que se protejan los intereses legítimos de ambos.
2. No se considerarán protegidos los intereses legítimos mientras uno o varios de ellos se vean gravemente afectados, independientemente de la necesidad de mantener un razonable equilibrio entre todos o de lograr la proporción entre el objetivo de la condición de que se trate y el efecto real de su aplicación.
CAPÍTULO 2
TITULAR Y AGRICULTOR
Artículo 3
Titular
1. En virtud del presente Reglamento, los derechos y obligaciones del titular que se deriven de lo establecido en el artículo 14 del Reglamento de base, salvo el derecho al pago ya cuantificable de una remuneración justa que se contempla en el artículo 5, no podrán ser transmitidos a terceros. No obstante, podrán estar incluidos en los derechos y obligaciones comprendidos en una transmisión de protección comunitaria de las obtenciones vegetales, según se regula en el artículo 23 del Reglamento de base.
2. Los derechos contemplados en el apartado 1 podrán ser invocados individualmente por un titular o colectivamente por varios titulares o por una organización de titulares establecida en la Comunidad a escala comunitaria, nacional, regional o local. La organización de titulares sólo podrá actuar en nombre de sus miembros, y sólo en nombre de aquéllos que le hayan dado mandato por escrito para que lo haga. Actuará por medio de uno o varios de sus representantes o de auditores autorizados por ella, dentro de los límites de sus respectivos mandatos.
3. Los representantes de titulares o de organizaciones de titulares y los auditores autorizados deberán:
a) estar domiciliados o tener su sede o un establecimiento en el territorio de la Comunidad;
b) haber sido autorizados por escrito por los titulares o las organizaciones; y c) probar que cumplen las condiciones establecidas en las letras a) y b), bien mediante datos pertinentes publicados por titulares o comunicados por titulares a organizaciones de agricultores o bien por otro procedimiento, así como facilitar, cuando se les solicite, una copia de la autorización escrita mencionada en la letra b) a todo agricultor frente al que invoquen los derechos.
Artículo 4
Agricultor
1. La autorización y las obligaciones del agricultor que se deriven de lo establecido en el artículo 14 del Reglamento de base en virtud del presente Reglamento o de las disposiciones adoptadas en virtud del mismo no podrán ser transmitidas a terceros. No obstante, estarán incluidos en los derechos y obligaciones comprendidos en una transmisión de la explotación del agricultor, a menos que se disponga lo contrario en el acta de transmisión de la explotación por lo que atañe a la obligación de pagar una remuneración justa que se contempla en el artículo 5. La transmisión de la autorización y de las obligaciones surtirá efecto al mismo tiempo que la transmisión de la explotación.
2. Se considerará « explotación propia » a los efectos del apartado 1 del artículo 14 del Reglamento de base toda explotación o parte de ella que el agricultor explote realmente cultivando vegetales, tanto si es de su propiedad como si la administra bajo su responsabilidad y por cuenta propia, en particular en el caso de los arrendamientos. El uso de una explotación o parte de explotación por terceros se considerará una transmisión con arreglo al apartado 1.
3. La persona o personas a las que pertenezca la explotación en propiedad en el momento en que se reclame el cumplimiento de una obligación se considerará el agricultor, a menos que se demuestre que es otro el agricultor que debe cumplir la obligación, en aplicación de los apartados 1 y 2.
CAPÍTULO 3
REMUNERACIÓN
Artículo 5
Nivel de remuneración
1. El nivel de la remuneración justa que debe ser pagada al titular de acuerdo con el cuarto guión del apartado 3 del artículo 14 del Reglamento de base podrá ser objeto de un contrato entre el titular y el agricultor en cuestión.
2. Cuando no se haya celebrado tal contrato o no sea posible, el nivel de la remuneración será notablemente inferior al importe cobrado por la producción bajo licencia de material de propagación de la categoría más baja que pueda optar a certificación oficial, de la misma variedad y en la misma zona.
Si no se ha producido bajo licencia ningún material de propagación de la variedad en cuestión en la zona donde esté situada la explotación del agricultor y no existe un nivel uniforme del importe antes citado en la Comunidad, la remuneración será notablemente inferior al importe que normalmente se incluya, por el mencionado concepto, en el precio de venta en esa zona del material de propagación de la categoría más baja que pueda optar a certificación oficial, siempre que no sea superior al importe cobrado en la zona en la que se haya producido el material de propagación.
3. El nivel de la remuneración se considerará notablemente inferior, con arreglo al cuarto guión del apartado 3 del artículo 14 del Reglamento de base y tal como se especifica en el apartado 2, cuando no exceda del necesario para establecer o estabilizar, como factor económico que determina en qué medida se utiliza la excepción, una relación suficientemente equilibrada entre el uso de material de propagación bajo licencia y la plantación del producto de la cosecha de las respectivas variedades cubiertas por una protección comunitaria de obtención vegetal. Esta relación se considerará como suficientemente equilibrada cuando garantice en general al titular la obtención de una compensación legítima por la utilización total de su variedad.
Artículo 6
Obligación individual de pago
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 2, la obligación individual de un agricultor de pagar una remuneración justa entrará en vigor en el momento en que utilice realmente el producto de la cosecha con fines de propagación en el campo.
El titular podrá determinar la fecha y las modalidades del pago. No obstante, no podrá fijar una fecha de pago anterior a la fecha en la que haya entrado en vigor la obligación.
2. En el caso de una protección comunitaria de obtención vegetal concedida al amparo del artículo 116 del Reglamento de base, la obligación individual de un agricultor facultado para acogerse a lo dispuesto en el segundo guión del apartado 4 del artículo 116 entrará en vigor en el momento en que utilice realmente el producto de la cosecha con fines de propagación en el campo después del 30 de junio del año 2001.
Artículo 7
Pequeños agricultores
1. A los efectos del tercer guión del apartado 3 del artículo 14 del Reglamento de base, una superficie en la que se cultiven plantas será una superficie que haya sido plantada para cultivar y cosechar regularmente. No se considerán superficies en las que se cultiven plantas, en particular, las tierras forestales, las praderas permanentes establecidas para más de cinco años, las zonas verdes a naturales permanentes y otros casos asimilados que determine el Comité permanente de obtenciones vegetales.
2. Las superficies de la explotación del agricultor en las que se hayan cultivado plantas, pero que constituyan tierras temporal o permanentemente retiradas de la producción en la campaña de comercialización que se inicie el 1 de julio y termine el 30 de junio del año civil siguiente (« la campaña de comercialización ») en que se deba pagar la remuneración, se considerarán superficies en las que se siguen cultivando plantas si la Comunidad o el Estado miembro correspondiente conceden subvenciones o pagos compensatorios por esa retirada de tierras.
3. No obstante lo dispuesto en le primer subguión del tercer guión del apartado 3 del artículo 14 del Reglamento de base, se considerará que son pequeños agricultores a los que les es aplicable el segundo subguión del mismo guión los agricultores que:
a) en el caso de las plantas forrajeras contempladas en esta última disposición e independientemente de la superficie en la que cultiven otras plantas, no cultiven esas plantas forrajeras durante un período máximo de cinco años en una superficie mayor de la que sería necesaria para producir 92 toneladas de cereales por cosecha;
b) en el caso de las patatas e independientemente de la superficie en la que cultiven otras plantas, no cultiven patatas en una superficie mayor de la que sería necesaria para producir 185 toneladas de patatas por cosecha.
4. El cálculo de las superficies mencionadas en los apartados 1, 2 y 3 con relación al territorio de cada Estado miembro se realizará,
- cuando se trate de especies vegetales contempladas en el Reglamento (CEE) n° 1765/92 del Consejo (1) o de plantas forrajeras no contempladas en él, con arreglo a lo dispuesto en ese Reglamento y, en particular, en sus artículos 3 y 4, o con arreglo a disposiciones adoptadas en virtud del mismo Reglamento,
- cuando se trate de patatas, en función del rendimiento medio por hectárea establecido en el Estado miembro según los datos estadísticos facilitados en aplicación del Reglamento (CEE) n° 959/93 del Consejo, relativo a la información estadística que deben suministrar los Estados miembros sobre productos agrícolas distintos de los cereales (2).
5. En caso de conflicto, los agricultores que invoquen su condición de « pequeños agricultores » probarán que cumplen los requisitos para esta categoría de agricultores. No obstante, no serán aplicables para este objetivo los requisitos para los « pequeños productores » contemplados en los apartados 1 y 2 del artículo 8 del Reglamento (CEE) n° 1765/92, a menos que el titular lo acepte.
CAPÍTULO 4
INFORMACIÓN
Artículo 8
Información por el agricultor
1. Los detalles de la información pertinente que debe facilitar el agricultor al titular, de acuerdo con lo dispuesto en el sexto guión del apartado 3 del artículo 14 del Reglamento de base, podrán ser objeto de un contrato entre el titular y el agricultor interesado.
2. Cuando no se haya celebrado tal contrato o no sea aplicable, se pedirá al agricultor que presente al titular, a solicitud de éste, un informe con los datos pertinentes, sin perjuicio de los requisitos de información que establezcan otras disposiciones de la normativa comunitaria o de los Estados miembros. Se considerarán pertinentes los siguientes datos:
a) nombre del agricultor, localidad del domicilio y dirección de su explotación;
b) utilización o no por el agricultor del producto de la cosecha perteneciente a una o más variedades del titular para ser plantada en el campo o los campos de su explotación;
c) si el agricultor ha utilizado ese material, cantidad del producto de la cosecha perteneciente a la variedad o variedades en cuestión que el agricultor ha utilizado de acuerdo con lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 14 del Reglamento de base;
d) si se cumple la misma condición, nombre y dirección de la persona o personas que hayan prestado el servicio de tratamiento del producto de la cosecha en cuestión para que el agricultor lo plante;
e) si los datos de las letras b), c) o d) no pueden ser confirmados con arreglo a lo dispuesto en el artículo 14, cantidad utilizada del material de propagación bajo licencia de las variedades en cuestión, así como nombre y dirección del suministrador o suministradores; y f) en caso de que el agricultor se acoja a lo establecido en el segundo guión del apartado 4 del artículo 116 del Reglamento de base, información sobre si ya ha utilizado la variedad para los fines descritos en el apartado 1 del artículo 14 del Reglamento de base sin pagar una remuneración y, en caso afirmativo, desde cuándo.
3. Los datos contemplados en las letras b), c), d) y e) del apartado 2 se referirán a la campaña de comercialización en curso y a una o varias de las tres campañas de comercialización anteriores respecto a las cuales el titular no haya solicitado anteriormente información con arreglo a lo que se dispone en los apartados 4 y 5.
No obstante, la primera campaña de comercialización a que se refieran los datos deberá ser aquélla en que se haya realizado la primera solicitud de información con respecto a la variedad o las variedades y al agricultor en cuestión, o bien aquélla en que el agricultor haya adquirido el material de propagación de la variedad o las variedades en cuestión, siempre que éste esté acompañado de información, al menos sobre la tramitación de la solicitud de protección comunitaria de la obtención vegetal o de la concesión de dicha protección, así como sobre las condiciones relativas a la utilización de dicho material de propagación.
En el caso de las variedades a las que se les aplique el artículo 116 del Reglamento de base y con respecto a los agricultores que puedan acogerse a lo establecido en el segundo guión del apartado 4 del artículo 116 del Reglamento de base, la primera campaña de comercialización será la de 2001/02.
4. El titular indicará en su solicitud su nombre y dirección, las variedades sobre las que esté interesado en recibir información y las referencias de las correspondientes protecciones comunitarias de obtenciones vegetales. Si así lo pide el agricultor, hará la solicitud por escrito y presentará pruebas de su calidad de titular. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 5, la solicitud se dirigirá directamente al agricultor interesado.
5. Se considerará que una solicitud que no se presente directamente al agricultor interesado cumple lo establecido en la tercera frase del apartado 4, si es enviada a los agricultores a través de uno de los siguientes organismos o personas, con sus respectivos acuerdos previos:
- organizaciones de agricultores o cooperativas, para todos los agricultores que sean miembros de tales organizaciones o cooperativas,
- transformadores, para todos los agricultores a los que, en la campaña de comercialización en curso y en las tres campañas anteriores, a partir del año contemplado en el apartado 3, hayan prestado un servicio de tratamiento del producto de la cosecha para su plantación,
- suministradores de material de propagación bajo licencia de las variedades del titular, para todos los agricultores a los que, en la campaña de comercialización en curso y en las tres campañas anteriores, a partir de la campaña contemplada en el apartado 3, hayan suministrado dicho material de propagación.
6. Cuando la solicitud se presente con arreglo al apartado 5, no será necesario especificar individualmente a los agricultores. Las organizaciones, las cooperativas, los transformadores o los suministradores podrán ser autorizados por los agricultores interesados para facilitar al titular la información solicitada.
Artículo 9
Información por el transformador
1. Los detalles de la información pertinente que debe facilitar el transformador al titular, de acuerdo con lo dispuesto en el sexto guión del apartado 3 del artículo 14 del Reglamento de base, podrán ser objeto de un contrato entre el titular y el transformador interesado.
2. Cuando no se haya celebrado tal contrato o no sea aplicable, se pedirá al transformador que presente al titular, a solicitud de éste, un informe con los datos pertinentes, sin perjuicio de los requisitos de información que establezcan otras disposiciones de la normativa comunitaria o de los Estados miembros. Se considerarán pertinentes los siguientes datos:
a) nombre del transformador, localidad del domicilio y denominación y dirección registradas de su empresa;
b) prestación o no por su parte de un servicio de tratamiento del producto de la cosecha de una o más variedades del titular para su plantación, cuando dichas variedades hayan sido declaradas como tales o conocidas por el transformador de otro modo;
c) si ha prestado ese servicio, cantidad del producto de la cosecha perteneciente a la variedad o variedades en cuestión que ha sometido a tratamiento para su plantación y cantidad resultante de ese tratamiento;
d) fechas y lugares del tratamiento contemplado en la letra c); y e) nombre y dirección de la persona o personas a las que ha prestado el servicio de tratamiento contemplado en la letra c) y cantidades respectivas.
3. Los datos contemplados en las letras b), c), d) y e) del apartado 2 se referirán a la campaña de comercialización en curso y a una o varias de las tres campañas anteriores respecto a los cuales el titular no haya solicitado anteriormente información con arreglo a lo que se dispone en los apartados 4 y 5. No obstante, la primera campaña a que se refieran los datos deberá ser aquélla en que se haya realizado la primera solicitud de información con respecto a la variedad y al transformador en cuestión.
4. Las disposiciones del apartado 4 del artículo 8 serán aplicables mutatis mutandis.
5. Se considerará que una solicitud que no se presente directamente al transformador interesado cumple lo establecido en la tercera frase del apartado 4, si es enviada a los transformadores a través de uno de los siguientes organismos o personas, con sus respectivos acuerdos previos:
- organizaciones de transformadores establecidas en la Comunidad a escala comunitaria, nacional, regional o local, para todos los transformadores que sean miembros de tales organizaciones o estén representados en ellas,
- agricultores, para todos los transformadores que, en la campaña de comercialización en curso y en las tres campañas anteriores, a partir del año contemplado en el apartado 3, les hayan prestado un servicio de tratamiento del producto de la cosecha para su plantación.
6. Cuando la solicitud se presente con arreglo al apartado 5, no será necesario especificar individualmente a los transformadores. Las organizaciones o los agricultores podrán ser autorizados por los transformadores interesados para facilitar al titular la información solicitada.
Artículo 10
Información por el titular
1. Los detalles de la información pertinente que debe facilitar el titular al agricultor, de acuerdo con lo dispuesto en el cuarto guión del apartado 3 del artículo 14 del Reglamento de base, podrán ser objeto de un contrato entre el agricultor y el titular interesado.
2. Cuando no se haya celebrado tal contrato o no sea aplicable, se pedirá al titular que presente al agricultor, a solicitud de éste, un informe con los datos pertinentes, sin perjuicio de los requisitos de información que establezcan otras disposiciones de la normativa comunitaria o de los Estados miembros. Se considerarán pertinentes los siguientes datos:
- el importe cobrado por la producción bajo licencia de material de propagación de la categoría más baja que pueda optar a certificación oficial, de la misma variedad y en la zona donde está situada la explotación del agricultor, o - si no se ha producido bajo licencia ningún material de propagación de la variedad en cuestión en esa zona y no existe un nivel uniforme del importe antes citado en la Comunidad, el importe que normalmente se incluya, por el mencionado concepto, en el precio de venta en esa zona del material de propagación de la categoría más baja que pueda optar a certificación oficial, así como el importe cobrado en la zona en la que se haya producido el material de propagación.
Artículo 11
Información por organismos oficiales
1. Toda solicitud de información sobre la utilización real, mediante plantación, de material de especies o variedades concretas, o sobre los resultados de dicha utilización, dirigida por un titular a un organismo oficial deberá ser presentada por escrito. En la solicitud, el titular indicará su nombre y dirección, las variedades sobre las que esté interesado en recibir información y el tipo de información que desea. Asimismo, presentará pruebas de su calidad de titular.
2. Sin perjuicio de lo que se dispone en el artículo 12, el organismo oficial sólo podrá negarse a facilitar la información solicitada por alguna de las siguientes razones:
- no interviene en el control de la producción agrícola,
- no está autorizado para facilitar esa información a titulares en virtud de la legislación comunitaria o de la legislación de los Estados miembros en materia de discreción aplicable a las actividades de los organismos oficiales,
- está facultado para negarse a facilitarla en virtud de la legislación comunitaria o de la legislación de los Estados miembros que sea aplicable a la solicitud de información,
- la información solicitada (ya) no está disponible,
- la información no puede ser obtenida en el cumplimiento ordinario de las tareas del organismo oficial,
- la información sólo puede ser obtenida con costes o gastos suplementarios o - la información se refiere expresamente a material que no pertenece a las variedades del titular.
El organismo oficial en cuestión informará a la Comisión del modo en que ejerce la facultad contemplada en el tercer guión.
3. A la hora de facilitar la información, el organismo oficial no establecerá diferencias entre los titulares. El organismo oficial podrá facilitar la información solicitada poniendo a disposición del titular copias de documentos que contengan datos suplementarios a los relativos al material perteneciente a las variedades del titular, siempre que se asegure de que se ha eliminado cualquier posibilidad de identificar a ciudadanos protegidos en virtud de las disposiciones a que se alude en el artículo 12.
4. Si el organismo oficial decidiere negarse a facilitar la información solicitada, informará de ello al titular solicitante por escrito, indicándole el motivo de su decisión.
Artículo 12
Protección de datos personales
1. Toda persona que facilite o reciba información con arreglo a lo dispuesto en los artículos 8, 9, 10 u 11 estará sujeto, en relación con los datos personales, a las disposiciones de la legislación comunitaria o de la legislación de los Estados miembros en materia de protección de los ciudadanos ante el tratamiento y la libre circulación de datos personales.
2. Ninguna persona que reciba información con arreglo a lo dispuesto en los artículos 8, 9, 10 u 11 podrá, sin el consentimiento previo de la persona que la haya facilitado, transmitir información a terceros o utilizarla para un propósito que no sea el ejercicio de la protección comunitaria de las obtenciones vegetales o el uso de la autorización establecida en el artículo 14 del Reglamento de base.
CAPÍTULO 5
OTRAS OBLIGACIONES
Artículo 13
Obligaciones en caso de tratamiento fuera de la explotación del agricultor
1. Sin perjuicio de las restricciones que hayan establecido los Estados miembros con arreglo al segundo guión del apartado 3 del artículo 14 del Reglamento de base, el producto de la cosecha de una variedad que esté cubierta por una protección comunitaria de obtención vegetal no podrá ser sacado de la explotación en la que haya sido obtenido para ser sometido a tratamiento para su plantación sin el consentimiento previo del titular, a menos que el agricultor:
a) haya aplicado las medidas oportunas para asegurarse de la identidad entre el producto que se somete a tratamiento y el resultante del mismo, y b) se asegure de que el tratamiento es efectuado por un transformador encargado de prestar servicios de tratamiento del producto de la cosecha para su plantación que:
- esté registrado con arreglo a la legislación del Estado miembro, adoptada con fines de interés público, o se haya comprometido ante el agricultor a notificar esa actividad, por lo que respecta a las variedades cubiertas por una protección comunitaria de las obtenciones vegetales, al organismo competente establecido, designado o autorizado en el Estado miembro para tal fin por un organismo oficial o por una organización de titulares, agricultores o transformadores, para su inclusión en una lista establecida por dicho organismo competente, y - se haya comprometido ante el agricultor a aplicar también las medidas oportunas para asegurarse de la identidad entre el producto que el agricultor somete a tratamiento y el resultante del mismo.
2. Para elaborar la lista de transformadores contemplada en el apartado 1, los Estados miembros podrán establecer los requisitos de calificación que deberán cumplir los transformadores.
3. Los registros y las listas contemplados en el apartado 1 serán publicados o puestos a disposición de las organizaciones de titulares, agricultores y transformadores, respectivamente.
4. Las listas a que se refiere el apartado 1 habrán de estar establecidas el 1 de julio de 1997, a más tardar.
CAPÍTULO 6
CONTROL POR EL TITULAR
Artículo 14
Control de los agricultores
1. A los efectos del control por parte del titular del cumplimiento de lo dispuesto en el artículo 14 del Reglamento de base tal como se establece en el presente Reglamento, en lo que atañe a las obligaciones del agricultor, éste deberá, a solicitud del titular:
a) probar la veracidad de los informes contemplados en el artículo 8, bien mediante la divulgación de los documentos pertinentes disponibles, tales como facturas, etiquetas usadas o cualquier otro elemento oportuno como el establecido en la letra a) del apartado 1 del artículo 13, en relación con:
- la prestación por terceros de servicios de tratamiento del producto de la cosecha de una variedad del titular para su plantación, o - en el caso contemplado en la letra e) del apartado 2 del artículo 8, el suministro de material de propagación de una variedad del titular,
o bien mediante la demostración de la existencia de tierras o almacenes;
b) facilitar o permitir el acceso a las pruebas exigidas con arreglo al apartado 3 del artículo 4 y al apartado 5 del artículo 7.
2. Sin perjuicio de lo establecido en otras disposiciones comunitarias o en la legislación de los Estados miembros, se pedirá a los agricultores que conserven todos los documentos o elementos contemplados en el apartado 1 al menos durante el período mencionado en el apartado 3 del artículo 8, a condición de que, cuando se trate de etiquetas usadas, la información por el titular prevista en el párrafo segundo del mismo apartado incluya el aviso de que se conserve la etiqueta relativa al material de propagación suministrado.
Artículo 15
Control de los transformadores
1. A efectos del control por parte del titular del cumplimiento de lo dispuesto en el artículo 14 del Reglamento de base tal como se establece en el presente Reglamento, en lo que atañe a las obligaciones del transformador, éste deberá, a solicitud del titular, probar la veracidad de los informes contemplados en el artículo 9, bien mediante la divulgación de los documentos pertinentes disponibles, tales como facturas, elementos que puedan servir para la identificación del material o cualquier otro elemento oportuno como el establecido en el segundo guión de la letra b) del apartado 1 del artículo 13, o muestras de material sometido a tratamiento, en relación con la prestación por su parte de servicios de tratamiento del producto de la cosecha de una variedad del titular para su plantación por el agricultor, o bien mediante la demostración de la existencia de instalaciones de tratamiento o almacenes.
2. Sin perjuicio de lo establecido en otras disposiciones comunitarias o en la legislación de los Estados miembros, se pedirá a los transformadores que conserven todos los documentos o elementos contemplados en el apartado 1 al menos durante el período mencionado en el apartado 3 del artículo 9.
Artículo 16
Seguimiento
1. El seguimiento será realizado por el titular. Éste tomará las medidas adecuadas para recabar la colaboración de organizaciones de agricultores, transformadores, cooperativas u otros colectivos de la comunidad agrícola.
2. Las condiciones relativas a los métodos de seguimiento establecidas en los acuerdos entre organizaciones de titulares y de agricultores o transformadores establecidas en la Comunidad a escala comunitaria, nacional, regional o local servirán como directrices si tales acuerdos han sido notificados por escrito a la Comisión por representantes autorizados de las organizaciones competentes y publicados en el Boletín Oficial de la Oficina comunitaria de variedades vegetales.
CAPÍTULO 7
INFRACCIONES Y ACCIONES CIVILES ESPECIALES
Artículo 17
Infracciones
El titular podrá invocar los derechos correspondientes a la protección comunitaria de las obtenciones vegetales ante la persona que infrinja cualquiera de las condiciones o limitaciones derivadas de la excepción establecida en el artículo 14 del Reglamento de base con arreglo a lo dispuesto en el presente Reglamento.
Artículo 18
Acciones civiles especiales
1. El titular podrá llevar ante los tribunales a la persona contemplada en el artículo 17 para forzarla a cumplir sus obligaciones derivadas del apartado 3 del artículo 14 del Reglamento de base con arreglo a lo dispuesto en el presente Reglamento.
2. Si esa persona hubiere incumplido repetida e intencionadamente su obligación derivada del cuarto guión del apartado 3 del artículo 14 del Reglamento de base con respecto a una o más variedades del titular, la responsabilidad de indemnizar al titular por cualquier perjuicio resultante según lo dispuesto en el apartado 2 del artículo 94 del Reglamento de base cubrirá, como mínimo, una cantidad a tanto alzado calculada tomando como base el cuádruple del importe cobrado, por término medio, por la producción bajo licencia de una cantidad correspondiente de material de propagación de variedades protegidas de las especies vegetales en cuestión en la misma zona, sin perjuicio de la indemnización de cualquier otro perjuicio más importante.
CAPÍTULO 8
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 19
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 18 de julio de 1995.