NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1418/2007
ze dne 29. listopadu 2007
o vývozu některých odpadů určených k využití, uvedených v příloze III nebo IIIA nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006, do některých zemí, na které se nevztahuje rozhodnutí OECD o kontrole pohybů odpadů přes hranice
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů (1), a zejména na čl. 37 odst. 2 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
po konzultaci s dotčenými zeměmi,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s čl. 37 odst. 1 nařízení (ES) č. 1013/2006 Komise zaslala každé zemi, na kterou se nevztahuje rozhodnutí Rady OECD C(2001) 107 v konečném znění o revizi rozhodnutí C(92) 39 v konečném znění o kontrole pohybů odpadů určených k využití přes hranice, písemnou žádost o písemné potvrzení, že odpady uvedené v příloze III nebo IIIA uvedeného nařízení, jejichž vývoz není podle článku 36 uvedeného nařízení zakázán, je možno vyvážet ze Společenství k využití v této zemi, a o uvedení případného kontrolního postupu, který bude země určení uplatňovat.
(2)
Pokud jde o dotyčné odpady, byla každá země požádána, aby uvedla, zda se rozhodla pro zákaz, postup předchozího písemného oznámení a souhlasu, nebo zda nebude uplatňovat žádnou kontrolu.
(3)
Podle čl. 37 odst. 2 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1013/2006 musela Komise přede dnem použitelnosti uvedeného nařízení přijmout nařízení, které vezme v úvahu všechny obdržené odpovědi. Komise řádně přijala nařízení (ES) č. 801/2007 (2). Nicméně další odpovědi a vysvětlení obdržené po tomto datu umožňují lepší pochopení způsobu, jakým by se odpovědi zemí určení měly brát v úvahu.
(4)
Na písemnou žádost Komise odpověděli: Alžírsko, Andorra, Argentina, Bangladéš, Bělorusko, Benin, Botswana, Brazílie, Čína, čínská Taipei, Egypt, Filipíny, Gruzie, Guyana, Hongkong (Čína), Chile, Chorvatsko, Indie, Indonésie, Izrael, Jihoafrická republika, Keňa, Kostarika, Kuba, Kyrgyzstán, Libanon, Lichtenštejnsko, Macao (Čína), Malajsie, Malawi, Mali, Maroko, Moldavsko, Omán, Pákistán, Paraguay, Peru, Pobřeží slonoviny, Ruská federace, Seychely, Srí Lanka, Thajsko, Tunisko, Vietnam.
(5)
Některé země nevydaly písemné potvrzení o tom, že ze Společenství mohou být na jejich území vyváženy odpady za účelem využití. Proto se v souladu s čl. 37 odst. 2 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1013/2006 postupuje tak, jako kdyby si tyto země zvolily postup předchozího písemného oznámení a souhlasu.
(6)
Některé země ve svých odpovědích oznámily úmysl uplatňovat kontrolní postupy platné podle jejich právních předpisů, které jsou odlišné od postupů stanovených v čl. 37 odst. 1 nařízení (ES) č. 1013/2006. Kromě toho a v souladu s čl. 37 odst. 3 nařízení (ES) č. 1013/2006 se na tyto přepravy použije přiměřeně článek 18 uvedeného nařízení, pokud odpady také nepodléhají postupu předchozího písemného oznámení a souhlasu.
(7)
Nařízení (ES) č. 801/2007 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno. V zájmu srozumitelnosti a s ohledem na množství potřebných změn je vhodné uvedené nařízení zrušit a nahradit jej tímto nařízením. Nicméně odpad, který podle klasifikace nařízení (ES) č. 801/2007 nepodléhal žádné kontrole v zemi určení, ale který podle tohoto nařízení vyžaduje předchozí písemné oznámení a souhlas, by i nadále neměl podléhat žádné kontrole v zemi určení po přechodné období 60 dnů ode dne vstupu v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývoz odpadů k využití, které jsou uvedeny v příloze III nebo IIIA nařízení (ES) č. 1013/2006 a jejichž vývoz není zakázán podle článku 36 uvedeného nařízení, do některých zemí, na které se nevztahuje rozhodnutí Rady OECD C(2001) 107 v konečném znění o revizi rozhodnutí C(92) 39 v konečném znění o kontrole pohybů odpadů určených k využití přes hranice, podléhá postupům stanoveným v příloze.
Článek 2
Nařízení (ES) č. 801/2007 se zrušuje.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost čtrnáctým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne vstupu v platnost.
Nicméně nařízení (ES) č. 801/2007 bude nadále použitelné po dobu 60 dní po uvedeném datu pro odpad uvedený ve sloupci c) přílohy uvedeného nařízení, ve sloupci b), nebo ve sloupcích b) a d) přílohy tohoto nařízení.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. listopadu 2007.
REGLAMENTO (CE) N o 1418/2007 DE LA COMISIÓN
de 29 de noviembre de 2007
relativo a la exportación, con fines de valorización, de determinados residuos enumerados en los anexos III o IIIA del Reglamento (CE) no 1013/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo, a determinados países a los que no es aplicable la Decisión de la OCDE sobre el control de los movimientos transfronterizos de residuos
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1013/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 14 de junio de 2006, relativo a los traslados de residuos (1), y, en particular, su artículo 37, apartado 2, párrafo tercero,
Tras consultar a los países afectados,
Considerando lo siguiente:
(1)
De conformidad con lo dispuesto en el artículo 37, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1013/2006, la Comisión envió una solicitud por escrito a cada uno de los países que no están sujetos a la Decisión C(2001) 107 final del Consejo de la OCDE, relativa a la revisión de la Decisión C(92) 39 final, sobre el control de los movimientos transfronterizos de residuos destinados a operaciones de valorización, pidiendo confirmación por escrito de que los residuos que figuran en las listas de los anexos III o IIIA de dicho Reglamento y cuya exportación no esté prohibida con arreglo a su artículo 36 podrán exportarse desde la Comunidad para operaciones de valorización en el país en cuestión y solicitando que se indique, en su caso, el procedimiento de control que se seguiría en el país de destino.
(2)
En esas solicitudes se pedía a cada país que indicara si había optado por una prohibición o por un procedimiento de notificación y autorización previas por escrito, o si no iba a ejercer ningún control de dichos residuos.
(3)
De conformidad con lo dispuesto en el artículo 37, apartado 2, párrafo primero, del Reglamento (CE) no 1013/2006, y antes de la fecha de aplicación de dicho Reglamento, la Comisión tenía que adoptar un reglamento que tuviera en cuenta todas las respuestas recibidas. La Comisión adoptó en su momento el Reglamento (CE) no 801/2007 (2). Sin embargo, gracias a las nuevas respuestas y aclaraciones recibidas después de esa fecha es posible tener una idea más cabal de cómo han de tenerse en cuenta las respuestas de los países de destino.
(4)
La Comisión ha recibido respuestas a sus solicitudes por escrito de Andorra, Argelia, Argentina, Bangladesh, Belarús, Benín, Botsuana, Brasil, Chile, China, Costa de Marfil, Costa Rica, Croacia, Cuba, Egipto, Federación de Rusia, Filipinas, Georgia, Guyana, Hong Kong (China), India, Indonesia, Israel, Kenia, Kirguistán, Líbano, Liechtenstein, Macao (China), Malasia, Malawi, Malí, Marruecos, Moldova, Omán, Pakistán, Paraguay, Perú, Seychelles, Sri Lanka, Sudáfrica, Tailandia, Taipei chino, Túnez y Vietnam.
(5)
Determinados países no han dado confirmación por escrito de que los residuos podrán exportarse a sus territorios desde la Comunidad para operaciones de valorización. Por consiguiente, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 37, apartado 2, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 1013/2006, se considera que dichos países han optado por un procedimiento de notificación y autorización previas por escrito.
(6)
Algunos países han hecho saber en sus respuestas su intención de seguir procedimientos de control, aplicables a tenor de sus legislaciones nacionales, que son distintos de los contemplados en el artículo 37, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1013/2006. Además, y de conformidad con el artículo 37, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1013/2006, el artículo 18 de dicho Reglamento debe aplicarse mutatis mutandis a tales traslados, a menos que un residuo esté sometido también al procedimiento de notificación y autorización previas.
(7)
El Reglamento (CE) no 801/2007 debe modificarse en consecuencia. En aras de la claridad, y dado el número de cambios necesarios, procede derogar dicho Reglamento y sustituirlo por el presente Reglamento. Sin embargo, los residuos clasificados en el Reglamento (CE) no 801/2007 como no sometidos a ningún control en el país de destino pero que en virtud del presente Reglamento han de someterse al procedimiento de notificación y autorización previas, deberían seguir clasificados como no sometidos a ningún control en el país de destino durante un período transitorio de 60 días después de la fecha de entrada en vigor.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
La exportación, con fines de valorización, de residuos enumerados en los anexos III o IIIA del Reglamento (CE) no 1013/2006 que no esté prohibida en virtud del artículo 36 de dicho Reglamento a determinados países a los que no es aplicable la Decisión C(2001) 107 final del Consejo de la OCDE, relativa a la revisión de la Decisión C(92) 39 final, sobre el control de los movimientos transfronterizos de residuos destinados a operaciones de valorización, se regirá por los procedimientos que se establecen en el anexo.
Artículo 2
Queda derogado el Reglamento (CE) no 801/2007.
Artículo 3
El presente Reglamento entrará en vigor el décimocuarto día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir de la fecha de su entrada en vigor.
Sin embargo, el Reglamento (CE) no 801/2007 seguirá siendo de aplicación durante 60 días después de esa fecha para los residuos enumerados en la columna c) del anexo de dicho Reglamento que figuren en la columna b), o en las columnas b) y d), del anexo del presente Reglamento.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 29 de noviembre de 2007.