Směrnice Rady
ze dne 8. března 1984
o mezních hodnotách a jakostních cílech pro vypouštění rtuti z jiných průmyslových oborů, než je elektrolýza alkalických chloridů
(84/156/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 100 a 235 této smlouvy,
s ohledem na směrnici Rady 76/464/EHS ze dne 4. května 1976 o znečišťování některými nebezpečnými látkami vypouštěnými do vodního prostředí Společenství [1], a zejména na články 6 a 12 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Komise [2],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [3],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [4],
vzhledem k tomu, že pro účely ochrany vodního prostředí Společenství před znečišťováním některými nebezpečnými látkami zavádí článek 3 směrnice 76/464/EHS systém předem udělených povolení, která stanoví emisní normy pro vypouštění látek v seznamu I její přílohy; že článek 6 uvedené směrnice vyžaduje stanovení mezních hodnot pro tyto emisní normy a rovněž určení jakostních cílů pro vodní prostředí zasažené vypouštěním těchto látek;
vzhledem k tomu, že rtuť a její sloučeniny jsou uvedeny v seznamu I;
vzhledem k tomu, členské státy jsou povinny uplatňovat mezní hodnoty, s výjimkou případů, kdy lze použít jakostní cíle;
vzhledem k tomu, že znečištění vod vypouštěním rtuti je způsobováno velkým počtem průmyslových oborů, je nutné stanovit zvláštní mezní hodnoty pro jednotlivé průmyslové obory a určit jakostní cíle pro vodní prostředí, do něhož je rtuť z těchto průmyslových oborů vypouštěna;
vzhledem k tomu, že účelem jakostních cílů musí být odstranění znečišťování rtutí různých částí vodního prostředí, které může být vypouštěním rtuti zasaženo;
vzhledem k tomu, že tyto jakostní cíle jsou stanoveny výslovně k tomuto účelu, a nikoli s úmyslem určit pravidla pro ochranu spotřebitele nebo pro prodej produktů pocházejících z vodního prostředí;
vzhledem k tomu, že má být zaveden zvláštní monitorovací postup umožňující členským státům prokázat dodržování jakostních cílů;
vzhledem k tomu, že pro účinné provádění této směrnice přijmou členské státy opatření k monitorování vodního prostředí zasaženého výše uvedeným vypouštěním rtuti; že směrnice 76/464/EHS nestanoví pravomoci k zavedení tohoto monitorování, že z toho důvodu, že Smlouva nestanoví pravomoci k tomuto účelu, se použije článek 235 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že v případě vypouštění z určitých typů provozů, pro něž není možné stanovit emisní normy nebo je pravidelně monitorovat z důvodu přirozené rozptýlenosti zdrojů, musí být připraveny zvláštní programy k zamezení nebo odstranění znečišťování rtutí pocházejícího z těchto provozů; že článek 6 směrnice 76/464/EHS neobsahuje odpovídající pravomoci a že tyto pravomoci nejsou uvedeny ani ve zvláštních ustanovení Smlouvy, použije se tedy článek 235 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že směrnice 82/176/EHS [5] stanoví mezní hodnoty pro vypouštění rtuti z průmyslu elektrolýzy alkalických chloridů do vodního prostředí a rovněž určuje jakostní cíle pro vodní prostředí, do něhož je rtuť vypouštěna;
vzhledem k tomu, že je důležité, aby Komise předkládala každé čtyři roky zprávu o provádění této směrnice členskými státy;
vzhledem k tomu, že podzemní vody jsou vyňaty z působnosti této směrnice, neboť podléhají směrnici 80/68/EHS [6];
vzhledem k tomu, že úroveň industrializace v Grónsku je v důsledku celkové situace na ostrově velmi nízká, a zejména s ohledem na jeho řídké osídlení, značnou rozlohu a zvláštní geografickou polohu se tato směrnice pro Grónsko nevztahuje,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice:
- stanoví podle čl. 6 odst. 1 směrnice 76/464/EHS mezní hodnoty emisních norem uvedených v čl. 2 písm. e) této směrnice pro rtuť vypouštěnou z průmyslových závodů,
- stanoví podle čl. 6 odst. 2 směrnice 76/464/EHS jakostní cíle pro rtuť ve vodním prostředí,
- stanoví podle čl. 6 odst. 4 směrnice 76/464/EHS lhůty pro splnění podmínek obsažených v povoleních vydaných příslušnými orgány členských států pro stávající vypouštění,
- stanoví podle čl. 12 odst. 1 směrnice 76/464/EHS referenční metody stanovení obsahu rtuti v odpadních vodách a ve vodním prostředí,
- stanoví podle čl. 6 odst. 3 směrnice 76/464/EHS monitorovací postup,
- žádá členské státy, aby vzájemně spolupracovaly v případě vypouštění, které zasahuje vody více členských států,
- žádá členské státy, aby vypracovaly programy k zamezení nebo odstranění znečišťování způsobeného vypouštěním ve smyslu článku 4.
2. Tato směrnice se vztahuje na vody uvedené v článku 1 směrnice 76/464/EHS, s výjimkou podzemních vod.
Článek 2
Pro účely této směrnice se rozumí:
a) "rtutí":
- elementární rtuť,
- rtuť obsažená v některé z jejích sloučenin;
b) "mezními hodnotami":
hodnoty uvedené v příloze I;
c) "jakostními cíli":
požadavky uvedené v příloze II;
d) "nakládáním se rtutí":
jakýkoli průmyslový proces zahrnující výrobu nebo používání rtuti nebo jakýkoli jiný průmyslový proces, ve kterém je přítomnost rtuti podstatná;
e) "průmyslovým závodem":
závod, v němž se nakládá se rtutí nebo s jinými látkami obsahujícími rtuť, s výjimkou průmyslových závodů uvedených v čl. 2 odst. d) směrnice 82/176/EHS;
f) "stávajícím závodem":
průmyslový závod, který je v provozu v den oznámení této směrnice;
g) "novým závodem":
- průmyslový závod, v němž se zahájí provoz po dni oznámení této směrnice,
- stávající průmyslový závod, jehož kapacita nakládání se rtutí se po dni oznámení této směrnice podstatně zvýší.
Článek 3
1. Mezní hodnoty, lhůty pro jejich splnění a monitorovací postupy pro vypouštění jsou stanoveny v příloze I.
2. Mezní hodnoty jsou obvykle uplatňovány v místě, ve kterém jsou odpadní vody obsahující rtuť vypouštěny z průmyslového závodu.
Jsou-li odpadní vody obsahující rtuť čištěny mimo průmyslový závod, v čistírně odpadních vod určené k odstraňování rtuti, může členský stát povolit uplatnění mezních hodnot v místě, kde jsou odpadní vody vypouštěny z čistírny odpadních vod.
3. Povolení podle článku 3 směrnice 76/464/EHS musí obsahovat opatření nejméně tak přísná, jako jsou opatření uvedená v příloze I této směrnice, s výjimkou případů, kdy členský stát splňuje požadavky čl. 6 odst. 3 směrnice 76/464/EHS na základě přílohy II této směrnice a přílohy IV směrnice 82/176/EHS.
Povolení se přezkoumává nejméně každé čtyři roky.
4. Aniž jsou dotčeny povinnosti vyplývající z odstavců 1, 2 a 3 a ze směrnice 76/464/EHS, mohou členské státy udělit povolení novým závodům jen tehdy, jestliže tyto závody používají normy odpovídající nejlepším dostupným technickým prostředkům, aby se odstranilo znečištění v souladu s článkem 2 zmíněné směrnice nebo aby se předešlo porušování pravidel hospodářské soutěže.
Pokud členský stát použije jakoukoli metodu, u které z technických důvodů neodpovídají zamýšlená opatření nejlepším dostupným technickým prostředkům, předloží tento členský stát před vydáním každého povolení Komisi zdůvodnění svého postupu.
Komise neprodleně postoupí tato zdůvodnění ostatním členským státům a zašle jim bez prodlení zprávu, v níž oznámí své stanovisko k odchylce uvedené v předchozím pododstavci. Pokud je to nutné, předloží současně Radě příslušné návrhy.
5. Referenční metoda rozboru ke stanovení přítomnosti rtuti je uvedena v příloze III bodu 1 směrnice 82/176/EHS. Jiné metody mohou být použity za předpokladu, že mez detekce, přesnost a správnost těchto metod jsou alespoň takové, jako u metod stanovených v příloze III bodu 1 směrnice 82/176/EHS. Požadovaná přesnost pro měření průtoku při vypouštění je stanovena v příloze III bodu 2 uvedené směrnice.
Článek 4
1. Členské státy vypracují zvláštní programy pro vypouštění rtuti z rozptýlených zdrojů, které nejsou průmyslovými závody a u nichž emisní normy podle článku 3 nemohou být v praxi uplatněny.
2. Cílem těchto programů je zamezit znečištění nebo jej odstranit. Programy obsahují zejména nejvhodnější opatření a technologie pro nahrazení, zadržení a k recyklaci rtuti. Odstranění odpadu obsahujícího rtuť se provádí v souladu se směrnicí Rady 78/319/EHS ze dne 20. března 1978 o toxických a nebezpečných odpadech [7],, ve znění Aktu o přistoupení z roku 1979.
3. Tyto zvláštní programy se zavádějí od 1. července 1989 a jejich obsah bude oznámen Komisi.
Článek 5
Dotyčné členské státy odpovídají za monitorování vodního prostředí, které je zasaženo vypouštěním z průmyslových závodů.
V případě vypouštění, které zasahuje vody více členských států, spolupracují dotčené členské státy na sladění svých monitorovacích postupů.
Článek 6
1. Na základě informací, které členské státy vždy poskytnou Komisi na její žádost v souladu s článkem 13 směrnice 76/464/EHS a které se týkají zejména:
- podrobností o povoleních stanovujících emisní normy pro vypouštění rtuti,
- závěrů ze soupisu o vypouštění rtuti do vod uvedených v čl. 1 odst. 2,
- výsledků měření prováděného ve vnitrostátní síti vytvořené za účelem stanovování koncentrací rtuti,
vypracuje Komise každé čtyři roky srovnávací hodnocení provádění této směrnice členskými státy.
2. V případě zásadních změn ve vědeckém poznání o toxicitě, persistenci a akumulaci rtuti v živých organismech a sedimentech nebo v případě zdokonalení nejlepších dostupných technických prostředků, předloží Komise Radě v případě potřeby příslušné návrhy na zpřísnění mezních hodnot a jakostních cílů nebo na stanovení dalších mezních hodnot a jakostních cílů.
Článek 7
1. Členské státy uvedou v účinnost opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí do dvou let od jejího oznámení. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 8
Tato směrnice se nevztahuje na Grónsko.
Článek 9
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 8. března 1984.
DIRECTIVA DEL CONSEJO
de 8 de marzo de 1984
relativa a los valores límites y a los objetivos de calidad para los vertidos de mercurio de los sectores distintos de la electrólisis de los cloruros alcalinos
( 84/156/CEE )
EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS ,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea y , en particular , sus artículos 100 y 235 ,
Vista la Directiva 76/464/CEE del Consejo , de 4 de mayo de 1976 , relativa a la contaminación causada por determinadas sustancias peligrosas vertidas en el medio acuático de la Comunidad (1) y , en particular , sus artículos 6 y 12 ,
Vista la propuesta de la Comisión (2) ,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (3) ,
Visto el dictamen del Comité económico y social (4) ,
Considerando que , para proteger el medio acuático de la Comunidad contra la contaminación causada por determinadas sustancias peligrosas , el artículo 3 de la Directiva 76/464/CEE establece un régimen de autorizaciones previas que fijan normas de emisión para los vertidos de las substancias de la lista I que figura en su Anexo ; que el artículo 6 de dicha Directiva prevé la fijación de valores límite para las normas de emisión y también de objetivos de calidad para el medio acuático afectado por los vertidos de dichas sustancias ;
Considerando que el mercurio y sus compuestos están incluidos en la lista I ;
Considerando que los Estados miembros están obligados a aplicar los valores límite , exceptuando aquellos casos en que puedan recurrir a los objetivos de calidad ;
Considerando que , puesto que la contaminación debida a los vertidos de mercurio en las aguas está ocasionada por un gran número de industrias , es necesario fijar valores límite específicos en función del tipo de industria y fijar objetivos de calidad para el medio acuático en el que dichas industrias vierten mercurio ;
Considerando que la finalidad de los objetivos de calidad debe ser eliminar la contaminación por mercurio en las diferentes zonas del medio acuático que podrían estar afectadas por vertidos de mercurio ;
Considerando que dichos objetivos de calidad se deben fijar expresamente a tal fin y no con la intención de establecer normas relativas a la protección de los consumidores o a la comercialización de productos procedentes del medio acuático ;
Considerando que , para que los Estados miembros puedan probar que se respetan los objetivos de calidad , conviene prever un procedimiento de control específico ;
Considerando que hay motivo para prever la vigilancia por los Estados miembros del medio acuático afectado por los vertidos de mercurio mencionados para una aplicación eficaz de la presente Directiva ; que el artículo 6 de la directiva 76/464/CEE no prevé los poderes para establecer una vigilancia de este tipo ; que , puesto que el Tratado no ha previsto los poderes de acción específicos a tal fin , conviene recurrir a su artículo 235 ;
Considerando que , en caso de vertidos de determinadas categorías de instalaciones para las cuales no se pueden fijar ni controlar regularmente las normas de emisión a causa de la dispersión de las fuentes , es necesario establecer programas específicos dirigidos a evitar o eliminar la contaminación mercurial ocasionada por dichas instalaciones ; que ni el artículo 6 de la Directiva 76/464/CEE ni las disposiciones específicas del Tratado prevén los poderes de acción para tal fin , y que conviene recurrir al artículo 235 de este último ;
Considerando que la Directiva 82/176/CEE (5) fija los valores límite en lo referente a los vertidos en el medio acuático de mercurio procedente del sector de la electrólisis de los cloruros alcalinos y fija también los objetivos de calidad para el medio acuático en el que se vierte mercurio ;
Considerando que es importante que la Comisión haga un informe cada cuatro años sobre la aplicación de la presente Directiva por los Estados miembros ;
Considerando que , dado que la Directiva 80/68/CEE (6) trata de las aguas subterráneas , éstas no entran en el ámbito de aplicación de la presente Directiva ;
Considerando que el nivel de industrialización de Groenlandia es muy reducido por el hecho de la situación de conjunto de dicha isla y , en particular , por su escasa población , así como su considerable extensión y su situación geográfica particular ; que , en consecuencia , no hay motivo para aplicar la presente Directiva a Groenlandia ,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA :
Artículo 1
1 . La presente Directiva :
- fija , con arreglo al apartado 1 del artículo 6 de la Directiva 76/464/CEE , los valores límite de las normas de emisión de mercurio para los vertidos procedentes de instalaciones industriales tal como se definen en la letra e ) del artículo 2 de la presente Directiva ;
- fijará , con arreglo al apartado 2 del artículo 6 de la Directiva 76/464/CEE , los objetivos de calidad en lo referente al mercurio para el medio acuático ;
- fija , con arreglo al apartado 4 del artículo 6 de la Directiva 76/464/CEE , los plazos para el cumplimiento de las condiciones previstas por las autorizaciones concedidas por las autoridades competentes de los Estados miembros para los vertidos existentes ;
- fija , con arreglo al apartado 1 del artículo 12 de la Directiva 76/464/CEE , los métodos de medición de referencia que permiten determinar el contenido de mercurio en los vertidos y en el medio acuático ;
- establece , con arreglo al apartado 3 del artículo 6 de la Directiva 76/464/CEE , un procedimiento de control ;
- requiere a los Estados miembros para que colaboren en caso de vertidos que afecten a las aguas de varios Estados miembros ;
- requiere a los Estados miembros para que establezcan programas para evitar o eliminar la contaminación ocasionada por los vertidos , con arreglo al artículo 4 .
2 . La presente Directiva será aplicable a las aguas contempladas en el artículo 1 de la Directiva 76/464/CEE , con excepción de las aguas subterráneas .
Artículo 2
Con arreglo a la presente Directiva , se entenderá por :
a ) « mercurio »
- el mercurio en estado elemental ,
- el mercurio en cualquiera de sus compuestos ;
b ) « valores límite »
los valores que figuran en el Anexo I ;
c ) « objetivos de calidad »
los requisitos que figuran en el Anexo II ;
d ) « tratamiento de mercurio »
todo proceso industrial que implique la producción o la utilización de mercurio o cualquier otro proceso industrial al que sea inherente la presencia de mercurio ;
e ) « instalación industrial »
toda instalación en que se efectúe el tratamiento de mercurio o de cualquier sustancia que contenga mercurio , con excepción de la instalación industrial contemplada en la letra d del artículo 2 de la Directiva 82/176/CEE ;
f ) « instalación ya existente »
- toda instalación industrial que entre en servicio después de la fecha de notificación de la presente Directiva ;
g ) « instalación nueva »
- toda instalación industrial que entre en servicio después de la fecha de notificación de la presente Directiva ,
- toda instalación industrial ya existente cuya capacidad de tratamiento de mercurio haya sido aumentada considerablemente después de la fecha de notificación de la presente Directiva .
Artículo 3
1 . Los valores límite , los plazos fijados para el cumplimiento de dichos valores y el procedimiento de vigilancia y de control que se deben aplicar a los vertidos figura en el Anexo I .
2 . Los valores límite se aplicarán normalmente en el punto en que las aguas residuales que contienen mercurio salen de la instalación industrial .
Si las aguas residuales que contienen mercurio se trataren fuera de la instalación industrial en una planta de tratamiento destinada a la eliminación del mercurio , el Estado miembro podrá permitir que los valores límite se apliquen al punto en que las aguas residuales salen de la planta de tratamiento .
3 . Las autorizaciones previstas en el artículo 3 de la Directiva 76/464/CEE deberán contener disposiciones que sean al menos tan severas como las que figuran en el Anexo I de la presente Directiva , excepto en caso de que un Estado miembro se atenga al apartado 3 del artículo 6 de la Directiva 76/464/CEE , basándose en el Anexo II de la presente Directiva y en el Anexo IV de la Directiva 82/176/CEE .
Dichas autorizaciones se revisarán cada cuatro años como mínimo .
4 . Sin perjuicio de sus obligaciones resultantes de los apartados 1 , 2 y 3 , así como de la Directiva 76/464/CEE , los Estados miembros sólo podrán conceder autorizaciones para instalaciones nuevas si dichas instalaciones aplicaren las normas correspondientes a los mejores medios técnicos disponibles , cuando sea necesario para eliminar la contaminación con arreglo al artículo 2 de la mencionada Directiva o para prevenir las distorsiones de competencia .
Sea cual fuere el método que adopte , el Estado miembro , en caso de que por razones técnicas las medidas previstas no correspondan a los mejores medios técnicos disponibles , proporcionará a la Comisión , con carácter previo a cualquier autorización , las justificaciones de dichas razones .
La Comisión transmitirá inmediatamente dichas justificaciones a los demás Estados miembros y enviará a todos los Estados miembros , en el plazo más breve posible , un informe dando su dictamen acerca de la excepción contemplada en el segundo párrafo . Si fuere necesario , presentará simultáneamente propuestas adecuadas al Consejo .
5 . El método de análisis de referencia que se deberá utilizar para determinar la presencia de mercurio figura en el punto 1 del Anexo III de la Directiva 81/176/CEE . Se podrán utilizar otros métodos , a condición de que los límites de detección , la precisión y la exactitud de dichos métodos sean por lo menos tan válidos como los que figuran en el punto 1 del Anexo III de la Directiva 82/176/CEE . La exactitud requerida para la medición del caudal de los efluentes figura en el punto 2 del Anexo III de la Directiva 82/176/CEE .
Artículo 4
1 . Los Estados miembros establecerán programas específicos para los vertidos de mercurio realizados por fuentes múltiples que no sean instalaciones industriales y para las que no se puedan aplicar en la práctica las normas de emisión previstas en el artículo 3 .
2 . El objetivo de dichos programas será el evitar o eliminar la contaminación . Incluirán , en particular , las mediciones y las técnicas más adecuadas para asegurar la sustitución , la retención y el reciclaje del mercurio . La eliminación de los residuos que contengan mercurio se efectuará con arreglo a la Directiva 78/319/CEE del Consejo , de 20 de marzo de 1978 , relativa a los residuos tóxicos y peligrosos (7) , modificada por el Acta de adhesión de 1979 .
3 . Los programas específicos se aplicarán a partir del 1 de julio de 1989 y se comunicarán a la Comisión .
Artículo 5
Los Estados miembros interesados asegurarán la vigilancia del medio acuático afectado por los vertidos de las instalaciones industriales .
En caso de vertidos que afecten a las aguas de varios Estados miembros , los Estados miembros afectados colaborarán para armonizar los procedimientos de vigilancia .
Artículo 6
1 . La Comisión elaborará un informe cada cuatro años sobre la aplicación de la presente Directiva por los Estados miembros , basándose en las informaciones proporcionadas por los Estados miembros con arreglo al artículo 13 de la Directiva 76/464/CEE y a petición de la Comisión , presentada caso por caso , en particular por lo que se refiere a :
- los pormenores acerca de las autorizaciones que fijan las normas de emisión para los vertidos de mercurio ,
- los resultados del inventario de los vertidos de mercurio realizados en las aguas contempladas en el apartado 2 del artículo 1 ,
- los resultados de las mediciones efectuadas por la red nacional establecida para la determinación de las concentraciones de mercurio .
2 . En caso de modificación de los conocimientos científicos relativos principalmente a la toxicidad , a la persistencia y a la acumulación del mercurio en los organismos vivos y en los sedimentos , o en caso de perfeccionamiento de los mejores medios técnicos disponibles , la Comisión presentará al Consejo propuestas adecuadas dirigidas a reforzar , si fuere necesario , los valores límite y los objetivos de calidad , o a fijar valores límite suplementarios y objetivos de calidad suplementarios .
Artículo 7
1 . Los Estados miembros aplicarán las medidas necesarias para cumplir la presente Directiva en un plazo de dos años a partir del día de su notificación e informarán de ello inmediatamente a la Comisión .
2 . Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva .
Artículo 8
La presente Directiva no se aplicará a Groenlandia .
Artículo 9
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros .
Hecho en Bruselas , el 8 de marzo de 1984 .