ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 13. listopadu 2007,
kterým se zrušuje rozhodnutí 1999/572/ES, kterým se přijímají závazky nabídnuté v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu ocelových lan a kabelů z Čínské lidové republiky, Maďarska, Indie, Korejské republiky, Mexika, Polska, Jihoafrické republiky a Ukrajiny
(2007/775/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na články 8 a 9 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PŘEDCHOZÍ ŠETŘENÍ A STÁVAJÍCÍ OPATŘENÍ
(1)
V srpnu 1999 uložila Rada nařízením (ES) č. 1796/1999 (2) konečné antidumpingové clo z dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících mimo jiné z Jihoafrické republiky.
(2)
V listopadu 2005 po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení rozhodla Rada nařízením (ES) č. 1858/2005 (3), že antidumpingová opatření vztahující se na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího mimo jiné z Jihoafrické republiky by měla být zachována.
(3)
Komise rozhodnutím 1999/572/ES ze dne 13. srpna 1999 (4) přijala cenový závazek společnosti Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope z Jihoafrické republiky (dále jen „Haggie“ nebo „společnost“).
(4)
Rozhodnutím 1999/572/ES přijala Komise rovněž cenové závazky těchto společností: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, Indie; Aceros Camesa SA de CV, Mexiko a Joint Stock Company Silur, Ukrajina. Komise zrušila přijetí závazku nabídnutého společností Joint Stock Company Silur, Ukrajina, nařízením Komise (ES) č. 1678/2003 (5). Antidumpingová opatření na ocelová lana a kabely pocházející z Mexika pozbyla platnosti dne 12. srpna 2004 (6). Komise zrušila přijetí závazku nabídnutého společností Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd rozhodnutím Komise 2006/38/ES ze dne 22. prosince 2005.
(5)
V důsledku toho byl dovoz do Společenství dotčeného výrobku původem z Jihoafrické republiky vyráběného společností, který odpovídá typu, na který se vztahuje závazek (dále jen „výrobek, na který se vztahuje závazek“), osvobozen od konečného antidumpingového cla.
(6)
V této souvislosti je třeba upřesnit, že některé typy ocelových lan a kabelů, jež společnost Haggie v současné době vyrábí, byly ze závazku vyňaty. Tato ocelová lana a kabely proto při propuštění do volného oběhu ve Společenství podléhala platbě antidumpingového cla.
B. PORUŠENÍ ZÁVAZKU
1. Povinnosti společnosti se závazkem
(7)
V rámci závazku, který společnost nabídla, je tato společnost povinna mimo jiné vyvážet výrobek, na který se vztahuje závazek, do Evropského společenství za cenu vyšší, než je minimální dovozní cena (MDC) uvedená v závazku.
(8)
Společnost se závazkem rovněž uznala, že podmínkou pro přiznání osvobození od antidumpingového cla v souvislosti se závazkem je, že bude celním orgánům Společenství předložena „závazková faktura“. Společnost se rovněž zavázala, že tuto závazkovou fakturu nebude vystavovat při prodeji dotčených výrobků, na jejichž typ se závazek nevztahuje, a které tudíž podléhají antidumpingovému clu. Společnost dále uznala, že závazkové faktury musí obsahovat informace stanovené nejprve v příloze nařízení (ES) č. 1796/1999 a později v příloze nařízení (ES) č. 1858/2005.
(9)
Ze závazku pro společnost rovněž vyplývá povinnost pravidelně Komisi poskytovat podrobné informace ve formě čtvrtletní zprávy o prodejích dotčeného výrobku, které uskutečnila do Evropského společenství. Do zprávy mají být zahrnuty výrobky, na které se vztahuje závazek a kterým náleží osvobození od platby antidumpingového cla, i typy ocelových lan a kabelů, na které se závazek nevztahuje a které proto platbě antidumpingového cla při dovozu do Evropského společenství podléhají.
(10)
Je zřejmé, že výše uvedené zprávy o prodejích by měly být při předložení ve všech ohledech úplné, vyčerpávající a správné a že transakce jsou plně ve shodě s podmínkami závazku.
(11)
Aby bylo zaručeno dodržování závazku, společnost rovněž slíbila, že umožní inspekce na místě ve svých prostorách za účelem ověření přesnosti a pravdivosti údajů uváděných ve zmíněných čtvrtletních zprávách a že poskytne veškeré informace, které Komise pokládá za nezbytné.
(12)
Je třeba poznamenat, že společnost již obdržela dne 28. října 2003 od útvarů Komise varovný dopis o porušování závazku z důvodu vystavování závazkových faktur pro výrobky, na které se závazek nevztahuje, ale které jsou jinak předmětem antidumpingových opatření. Varovný dopis uváděl, že vzhledem ke konkrétním okolnostem, za nichž k porušování závazku došlo, není záměrem přijatý závazek zrušit, ale také zdůraznil, že při jakémkoli následném porušení závazku, dokonce i menšího významu, by Komise nadále přijímala závazek společnosti jen obtížně.
(13)
V tomto ohledu byla ve dnech 5. až 6. února 2007 provedena inspekce na místě v prostorách společnosti v Jihoafrické republice. Inspekce se vztahovala na období od 1. ledna 2004 do 31. prosince 2006.
2. Výsledky inspekce na místě ve společnosti
(14)
Inspekce na místě zjistila, že při dvou příležitostech vystavila společnost závazkové faktury (čísla závazkových faktur: 935515 a 935516) pro výrobky, které jsou předmětem antidumpingového opatření, ale na něž se nevztahuje závazek. Těmto transakcím tedy nezákonně náleželo osvobození od platby antidumpingového cla při dovozu.
(15)
Inspekce na místě zjistila, že společnost při jedné příležitosti neupravila jednotkovou prodejní cenu podle podmínek platby. Neupravení ceny o finanční náklady spojené se skutečným termínem platby vedlo k jednotkové prodejní ceně, která byla nižší než použitelná MDC.
(16)
Inspekce na místě dále zjistila, že společnost při několika příležitostech vystavila faktury, které nejsou ve shodě s přílohou nařízení (ES) č. 1858/2005, protože obsahují větu „Určeno k prodeji offshore, není určeno k prodeji v Evropské unii“.
(17)
Ze šetření závazkových faktur vystavených v dotčeném časovém období, které provedla inspekce na místě, vyplynulo, že jedna transakce nebyla zahrnuta do čtvrtletní zprávy o prodejích předkládané v rámci závazku Komisi. Dále bylo zjištěno, že společnost uváděla transakce, které nebyly určeny k propuštění do volného oběhu ve Společenství, jako transakce, které k propuštění do volného oběhu ve Společenství určeny byly. Inspekce na místě rovněž identifikovala několik transakcí, které byly uváděny jako tranzitní prodeje, ale ve skutečnosti bylo toto zboží propuštěno do volného oběhu ve Společenství. Navíc byly nalezeny nesrovnalosti mezi čtvrtletními zprávami o prodejích předkládanými v rámci závazku a mezi odpovídajícími fakturami.
3. Důvody ke zrušení přijatého závazku
(18)
Skutečnost, že společnost vystavila závazkové faktury pro dotčené výrobky, na které se závazek nevztahuje, a skutečnost, že těmto transakcím náleželo osvobození od platby antidumpingového cla, jež se přiznává jen výrobkům, na které se vztahuje závazek, představují porušení závazku.
(19)
Společnost nedodržela povinnost respektovat MDC pro všechny prodeje výrobku, na který se vztahuje závazek.
(20)
Vystavení závazkových faktur, které nejsou ve shodě s přílohou nařízení (ES) č. 1858/2005, pro prodeje výrobku, na který se vztahuje závazek, může být pro celní orgány zavádějící a neumožňuje nadále celním orgánům účinně kontrolovat závazek, a ten tudíž neplní svůj účel.
(21)
Skutečnosti uvedené v 17. bodu odůvodnění vedou k závěru, že čtvrtletní zprávy o prodejích předkládané v rámci závazku společností nebyly ve všech ohledech úplné, vyčerpávající a správné, a proto tyto zprávy nemohly být s dostatečnou spolehlivostí použity ke kontrolování závazku. Nesplnění požadavků týkajících se předkládaných zpráv se také považuje za porušení závazku.
4. Písemná podání a slyšení
a) Nedostatečné porozumění závazku
(22)
Společnost písemným podáním uznala, že při vystavování faktur a přípravě zpráv předkládaných v rámci závazku došlo k pochybením z důvodu nedostatečného porozumění technickým ustanovením závazku, nesprávného výkladu textu a/nebo tím, že společnost text nekonzultovala. Ve svém písemném podání a během slyšení dne 26. dubna 2007 společnost rovněž uvedla, že k nedostatečnému porozumění složitým požadavkům závazku přispěly také změny ve vrcholovém vedení a restrukturalizace organizace.
(23)
Společnost též připustila, že dne 28. října 2003 obdržela od útvarů Komise varovný dopis. Společnost však namítla, že nikdy neobdržela zprávu o ověření, která by podle jejího předpokladu vyznačila skutečná pochybení, k nimž došlo. Společnost namítala, že skutečnost, že nebyla o skutečných pochybeních uvědomena, také přispěla k tomu, že své postupy týkající se přípravy zpráv předkládaných v rámci závazku nezměnila ani jim lépe neporozuměla.
(24)
V odpovědi na tyto námitky je nutno poznamenat, že společnost obdržela dne 18. září 2003 od Komise dopis, který zjištěná porušení závazku podrobně uváděl. Varovný dopis ze dne 28. října 2003 již podrobně zjištěná porušení závazku znovu neuváděl, ale odkazoval na předchozí korespondenci mezi Komisí a společností.
(25)
Je třeba také poznamenat, že společnost se možná mýlila, když odkazovala na zprávu o ověření. Komise vykonala inspekci na místě až po zaslání svého dopisu ze dne 28. října 2003, neboť porušování závazku, která vedla k zaslání varovného dopisu, byla zjištěna na základě analýzy dokumentů - zpráv předkládaných v rámci závazku. Komise uskutečnila inspekci na místě v květnu 2004, ale vzhledem k tomu, že tato inspekce nevedla k další akci, nebylo třeba v její souvislosti zasílat společnosti jakýkoli dopis.
(26)
Společnost navíc během slyšení uvedla, že po inspekci na místě znovu provedla inspekci celého svého systému, aby na základě připomínek učiněných na místě zavedla změny nezbytné pro splnění požadavků závazku.
(27)
Námitky, které společnost předložila na svou obranu a které se týkají jejího nedostatečného porozumění závazku, nemění názor Komise, že společnost nesplnila povinnosti plynoucí ze závazku. Je dále třeba poznamenat, že společnost již obdržela jeden varovný dopis o porušování závazku v minulosti a že nepřijala nezbytná opatření, jež by předešla tomu, aby nedocházelo k novým porušením závazku. Nedostatečné porozumění požadavkům závazku představuje vysoké riziko nedostatečného a nespolehlivého kontrolování závazku.
b) Proporcionalita
(28)
Pokud jde o nedodržení cen, společnost připustila, že k němu při jedné příležitosti došlo, protože společnost neučinila potřebné úpravy prodejní ceny vzhledem k pozdní platbě. Podala však námitku, že prodejní ceny všech ostatních transakcí byly v přísném souladu s MDC. Také uvedla, že k pozdní platbě došlo kvůli nepředvídaným okolnostem, neboť dotčený klient obvykle platí za zboží předem, ještě než je zboží odesláno.
(29)
V reakci na tyto námitky je třeba zdůraznit, že podle závazku společnost slíbila, že zajistí, aby byly čisté prodejní ceny u všech prodejů, na které se vztahuje závazek, rovné nebo vyšší než MDC stanovené v závazku.
(30)
Co se týče proporcionality, základní nařízení rovněž neuvádí žádný přímý nebo nepřímý požadavek, že by se porušení závazku muselo týkat určitého minimálního procenta prodejů nebo určitého minimálního procenta MDC.
(31)
Tento přístup byl také potvrzen judikaturou Soudu prvního stupně, který rozhodl, že jakékoli porušení závazku je dostatečným důvodem k ospravedlnění zrušení přijatých závazků (7).
(32)
Proto námitky předložené společností, pokud jde o proporcionalitu, nemění názor Komise, že došlo k porušení závazku a že přijetí závazku má být zrušeno.
c) Dobrá víra společnosti
(33)
Společnost namítala, že při předkládání svých pravidelných zpráv Komisi věřila, že tyto zprávy jsou ve všech ohledech úplné, vyčerpávající a správné.
(34)
Společnost se nikdy nepokoušela uvádět ve svých zprávách nesprávné informace ani odmítat jakékoli požadované informace předat.
(35)
Společnost rovněž ve svém písemném podání i během slyšení zdůrazňovala, že z porušování závazku neměla s výjimkou dvou případů žádný prospěch a že k pochybením nedošlo v rámci režimu obcházení opatření.
(36)
S odkazem na výše uvedené body odůvodnění je nutno poznamenat, že společnost nebyla považována za subjekt, který se účelně pokouší získat prospěch nedodržováním požadavků závazku nebo ohrožováním kontrol. Kvůli opakovanému výskytu pochybení však řádná kontrola takového závazku není účelná.
C. ZRUŠENÍ ROZHODNUTÍ 1999/572/ES
(37)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti by mělo být přijetí uvedeného závazku zrušeno a rovněž by mělo být zrušeno rozhodnutí Komise 1999/572/ES. Podle toho by se mělo použít konečné antidumpingové clo uložené čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1858/2005,
ROZHODLA TAKTO:
Článek 1
Rozhodnutí 1999/572/ES se zrušuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 13. listopadu 2007.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 13 de noviembre de 2007
que deroga la Decisión 1999/572/CE, por la que se aceptan los compromisos ofrecidos con respecto a los procedimientos antidumping relativos a las importaciones de cables de acero originarios de la República Popular China, la República de Corea, Hungría, India, México, Polonia, Sudáfrica y Ucrania
(2007/775/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 384/96 del Consejo, de 22 de diciembre de 1995, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea (1), y, en particular, sus artículos 8 y 9,
Previa consulta al Comité consultivo,
Considerando lo siguiente:
A. INVESTIGACIONES ANTERIORES Y MEDIDAS VIGENTES
(1)
En agosto de 1999, mediante el Reglamento (CE) no 1796/1999 (2), el Consejo estableció un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de cables de acero originarios, entre otros países, de Sudáfrica.
(2)
En noviembre de 2005, tras una reconsideración por expiración en virtud del artículo 11, apartado 2, del Reglamento de base, el Consejo, mediante el Reglamento (CE) no 1858/2005 (3), decidió que deberían mantenerse las medidas antidumping aplicables a las importaciones del producto afectado originario, entre otros países, de Sudáfrica.
(3)
La Comisión, mediante la Decisión 1999/572/CE, de 13 de agosto de 1999 (4), aceptó un compromiso de precios de una empresa sudafricana, Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope («Haggie» o «la empresa»).
(4)
Mediante la Decisión 1999/572/CE, de 13 de agosto de 1999, la Comisión también aceptó los compromisos de precios de las siguientes empresas: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, India; Aceros Camesa SA de CV, México; y Joint Stock Company Silur, Ucrania. La Comisión retiró la aceptación del compromiso ofrecido por Joint Stock Company Silur, de Ucrania, mediante el Reglamento (CE) no 1678/2003 de la Comisión (5). Las medidas antidumping sobre cables de acero originarios de México expiraron el 12 de agosto de 2004 (6). La Comisión retiró la aceptación del compromiso ofrecido por Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd mediante la Decisión 2006/38/CE de la Comisión de 22 de diciembre de 2005.
(5)
Como consecuencia de ello, las importaciones a la Comunidad del producto afectado de origen sudafricano, producido por la empresa, y del tipo del producto objeto del compromiso («el producto objeto del compromiso»), quedaron exoneradas de los derechos antidumping definitivos.
(6)
En este sentido cabe observar que determinados tipos de cables de acero producidos actualmente por Haggie quedaron excluidos del ámbito de aplicación del compromiso. Por consiguiente, dichos cables de acero quedaron sujetos al pago del derecho antidumping en el momento del despacho a libre práctica en la Comunidad.
B. INCUMPLIMIENTO DEL COMPROMISO
1. Obligaciones de la empresa en virtud del compromiso
(7)
El compromiso que ofrece la empresa obliga a esta, entre otras cosas, a exportar el producto objeto del compromiso a la Comunidad Europea por encima de determinados precios mínimos fijados en el compromiso.
(8)
Con respecto a la exención de los derechos antidumping que ofrece el compromiso, la empresa también reconoce que estará condicionada a la presentación a los servicios aduaneros comunitarios de una «factura de compromiso». Además, la empresa se comprometió a no extender dichas facturas de compromiso para las ventas de los tipos de productos afectados no incluidos en el compromiso y que por tanto están sujetos al pago de derechos antidumping. La empresa también reconoció que las facturas de compromiso extendidas tenían que contener la información establecida en primer lugar en el anexo del Reglamento (CE) no 1796/1999 y, posteriormente, en el anexo del Reglamento (CE) no 1858/2005.
(9)
Las condiciones del compromiso también obligan a la empresa a facilitar a la Comisión una información periódica y detallada en forma de informe trimestral de las ventas del producto afectado a la Comunidad Europea. Estos informes deben incluir los productos objeto del compromiso que se beneficien de la exención del pago del derecho antidumping, así como los tipos de cables de acero no incluidos en el compromiso y que por tanto están sujetos al pago de derechos antidumping al importarse a la Comunidad Europea.
(10)
Huelga decir que los informes antes mencionados deberán ser, en el momento de su entrega, completos, exhaustivos y correctos en todos sus detalles, y las transacciones deberán ajustarse totalmente a los términos del compromiso.
(11)
Para garantizar el cumplimiento del compromiso, la empresa también se comprometió a permitir inspecciones sobre el terreno en sus locales para comprobar la exactitud y la veracidad de los datos facilitados en dichos informes trimestrales, y a facilitar toda la información que la Comisión considerase necesaria.
(12)
Cabe indicar que la empresa ya recibió una carta de advertencia de los servicios de la Comisión el 28 de octubre de 2003 por incumplimiento del compromiso al extender facturas de compromiso para productos que no eran objeto del mismo y que estaban sujetos a medidas antidumping. La carta de advertencia indicó que, habida cuenta de las circunstancias particulares en que se produjeron esos incumplimientos, no se preveía retirar la aceptación del compromiso; no obstante, se destacaba que, en caso de nuevo incumplimiento del compromiso, incluso leve, la Comisión tendría dificultades para mantener la aceptación del compromiso de la empresa.
(13)
A tal fin, se efectuó una visita de inspección en los locales de la empresa en Sudáfrica del 5 al 6 de febrero de 2007. La visita de inspección abarcó el período comprendido entre el 1 de enero de 2004 y el 31 de diciembre de 2006.
2. Resultados de la visita de inspección a la empresa
(14)
La visita de inspección demostró que la empresa, en dos ocasiones, extendió facturas de compromiso (números de factura: 935515 y 935516) para los productos sujetos a la medida antidumping pero que no son objeto del compromiso. Por consiguiente, estas transacciones se beneficiaron ilegalmente de la exención de pago del derecho antidumping por la importación.
(15)
La visita de inspección demostró que, en una ocasión, la empresa no ajustó los precios unitarios de venta conforme a las condiciones de pago. La falta de ajuste de los costes financieros derivados del momento del pago condujo a un precio unitario de venta inferior a los precios mínimos aplicables.
(16)
Además, la visita de inspección determinó que, en varias ocasiones, la empresa extendió facturas de compromiso no conformes al anexo del Reglamento (CE) no 1858/2005 al incluir la frase «Para la venta offshore, no debe venderse en la Unión Europea».
(17)
El examen de las facturas de compromiso extendidas durante el período objeto de la visita de inspección demostró que una transacción no figuraba en el informe trimestral de ventas presentado a la Comisión. Además, también se determinó que la empresa declaró transacciones no destinadas a su despacho a libre práctica en la Comunidad como si fueran destinadas a su despacho a libre práctica en la Comunidad. La visita de inspección también reveló varias transacciones que se habían declarado como ventas en tránsito, si bien en realidad se habían despachado a libre práctica en la Comunidad. Por añadidura, se observaron diferencias entre los informes trimestrales de ventas y las facturas correspondientes.
3. Motivos para retirar la aceptación del compromiso
(18)
El hecho de que la empresa hubiera extendido facturas de compromiso para el producto afectado que no era objeto del compromiso, y que dichas transacciones se hubieran beneficiado de una exención de los derechos antidumping concedida únicamente para los productos objeto del compromiso constituyen incumplimientos del mismo.
(19)
La empresa no ha cumplido la obligación de respetar los precios mínimos para todas las ventas del producto afectado.
(20)
La extensión de facturas de compromiso que incumplen el anexo del Reglamento (CE) no 1858/2005 para las ventas del producto objeto del compromiso pueden confundir a las autoridades aduaneras e impedirles controlar eficazmente el compromiso, haciendo que este sea inaplicable.
(21)
Los hechos presentados en el considerando 17 han permitido concluir que los informes trimestrales de ventas presentados por la empresa no eran completos, exhaustivos ni correctos en todos sus detalles y, por ello, estos informes no son suficientemente fiables para poder controlar el compromiso. El incumplimiento de las obligaciones de información se considera también un incumplimiento del compromiso.
4. Presentación de escritos y audiencia
a) Incomprensión del compromiso
(22)
La empresa reconoció en su escrito que se produjeron errores en la extensión de facturas de compromiso y en la preparación de los informes de compromiso debido a una falta de comprensión de las disposiciones técnicas del compromiso, a una lectura incorrecta del texto o a que la empresa no había consultado el mismo. También se indicó en el escrito y durante la audiencia de 26 de abril de 2007 que los cambios de responsables y la reestructuración de la organización propiciaron una falta de comprensión de las condiciones del compromiso, dada su complejidad.
(23)
La empresa también admitió haber recibido la carta de advertencia de los servicios de la Comisión el 28 de octubre de 2003. No obstante, la empresa alegó que no recibió en ningún momento un informe de inspección que hubiera puesto de manifiesto el error cometido. La empresa adujo que, al no ser advertida de dichos errores, no pudo cambiar sus prácticas sobre la preparación de los informes de compromiso o que mejorara su comprensión.
(24)
En respuesta a estas alegaciones, cabe destacar que la empresa recibió una carta de la Comisión el 18 de septiembre de 2003 en la que se presentaron detalladamente los incumplimientos detectados. La carta de advertencia de 28 de octubre de 2003 no recogía detalladamente los incumplimientos, pero se basaba en la correspondencia intercambiada previamente entre la Comisión y la empresa.
(25)
También conviene destacar que la empresa podría haberse equivocado en su referencia al informe de inspección. La Comisión no realizó una visita de inspección antes de enviar la carta de advertencia el 28 de octubre de 2003 dado que los incumplimientos que originaron la carta de advertencia se identificaron tras el análisis de los informes de compromiso. La Comisión realizó, en efecto, una inspección en mayo de 2004, pero esta no propició ninguna acción posterior, por lo que no hubo que enviar a la empresa ninguna carta al respecto.
(26)
Además, la empresa alegó durante la audiencia que, tras la visita de inspección, revisó todo su sistema a la luz de los comentarios formulados sobre el terreno para realizar los cambios necesarios para cumplir las condiciones del compromiso.
(27)
Los argumentos presentados por la empresa en su defensa acerca de la falta de comprensión del compromiso no modifican el parecer de la Comisión de que la empresa no ha cumplido sus obligaciones en el marco del compromiso. También cabe destacar que la empresa ya recibió en el pasado una carta de advertencia por incumplimiento del compromiso y no llegó a adoptar las medidas necesarias para evitar nuevos incumplimientos. La falta de comprensión de las condiciones del compromiso amenaza seriamente el control suficiente y fiable del compromiso.
b) Proporcionalidad
(28)
Respecto a la infracción de los precios, la empresa reconoció que esta se había producido en una ocasión porque no logró realizar los ajustes necesarios en el precio de venta por pago atrasado. Sin embargo, se argumentó que los precios de venta de todas las demás transacciones cumplían estrictamente los precios mínimos. Además, se comunicó que el pago atrasado obedecía a circunstancias imprevistas dado que el cliente en cuestión suele pagar normalmente los bienes antes de su expedición.
(29)
En respuesta a estos argumentos cabe señalar que, con arreglo al compromiso, la empresa se comprometió a garantizar que el precio de venta neto de todas las ventas contempladas en el compromiso sería igual o superior al precio mínimo establecido en el mismo.
(30)
Además, respecto a la cuestión de la proporcionalidad, en el Reglamento de base no figura ningún requisito directo o indirecto de que el incumplimiento de un compromiso deba estar relacionado con un porcentaje mínimo de ventas o con un porcentaje mínimo del precio mínimo.
(31)
La jurisprudencia del Tribunal de Primera Instancia también ha confirmado este enfoque al establecer que cualquier incumplimiento de un compromiso es motivo suficiente para justificar la retirada de la aceptación de un compromiso (7).
(32)
Por consiguiente, los argumentos presentados por la empresa respecto a la proporcionalidad no modifican la opinión de la Comisión de que se produjo un incumplimiento del compromiso y de que debía retirarse la aceptación del compromiso.
c) Buena fe de la empresa
(33)
La empresa alegó que, en el momento de entregar los informes periódicos a la Comisión, tenía la impresión de que estos eran completos, exhaustivos y correctos en todos sus detalles.
(34)
La empresa no intentó en ningún momento declarar una información errónea u ocultar alguna información solicitada.
(35)
La empresa también hizo hincapié, tanto en su presentación escrita como durante la audiencia, en que no se benefició de los incumplimientos del compromiso, salvo en dos ocasiones, y que los errores no se cometieron con fines de elusión.
(36)
En referencia a los anteriores considerandos, cabe destacar que no se consideró que la empresa hubiera intentado aprovecharse deliberadamente del incumplimiento de las condiciones del compromiso ni dificultar el control. Ahora bien, tal repetición de errores imposibilita un control adecuado del compromiso.
C. DEROGACIÓN DE LA DECISIÓN 1999/572/CE
(37)
Habida cuenta de las consideraciones anteriores, procede retirar la aceptación del compromiso y derogar la Decisión 1999/572/CE de la Comisión. Por consiguiente, debe aplicarse el derecho antidumping definitivo establecido en el artículo 1, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1858/2005 del Consejo.
DECIDE:
Artículo 1
Queda derogada la Decisión 1999/572/CE de la Comisión.
Artículo 2
La presente Decisión surtirá efecto el día de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Bruselas, el 13 de noviembre de 2007.